natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Адаптирането на Насоките относно кризата може да помогне за осигуряването на плавен преход към бъдещия режим, предвиден в предложението на Европейската комисия за директива за възстановяването и оздравяването на кредитни институции [5], като бъде осигурена повече яснота за пазарите.
Adapting the Crisis Guidelines can help to ensure a smooth passage to the future regime under the European Commission's proposal for a directive for the recovery and resolution of credit institutions [5] (‘BRRD’) by providing more clarity to markets.
Това адаптиране може също да осигури по-решително преструктуриране и по-солидно споделяне на тежестта за всички банки, които получават държавна помощ в целия пазар на ЕИП.
The adapted Crisis Guidelines can also ensure more decisive restructuring and stronger burden-sharing for all banks in receipt of State aid in the entire EEA market.
Упражняването на контрол върху държавната помощ за финансовия сектор понякога се припокрива с отговорностите на надзорните органи в държавите от ЕАСТ.
Exercising State aid control for the financial sector sometimes interacts with responsibilities of supervisory authorities in EFTA States.
Например в някои случаи надзорните органи биха могли да изискат корекции в области като корпоративното управление и практиките, свързани с възнагражденията, които за ползващите се от държавна помощ банки често са предвидени и в плановете за преструктуриране.
For example, in certain cases, supervisory authorities might require adjustments in matters such as corporate governance and remuneration practices which for banks benefitting from State aid are often also set out in restructuring plans.
В такива случаи е важно да има координация между Органа и компетентните надзорни органи, като същевременно се запазват изцяло изключителните компетенции на Органа да контролира държавните помощи.
In such cases, whilst fully preserving the Authority's exclusive competence in State aid control, coordination between the Authority and the competent supervisory authorities is of importance.
Предвид на промените в регулаторната и надзорната среда в ЕИП, и по-специално в еврозоната, Органът ще действа — както и понастоящем — в тясно сътрудничество с надзорните органи, за да осигури безпроблемно взаимодействие между различните роли и отговорности на всички участващи органи.
Given the evolving regulatory and supervisory landscape in the EEA and, in particular, in the euro area, the Authority will liaise closely — as it does already today — with supervisory authorities to ensure a smooth interplay between the different roles and responsibilities of all the authorities involved.
В Насоките относно кризата ясно се посочва, че дори по време на кризата общите принципи на контрола върху държавната помощ продължават да се прилагат.
The Crisis Guidelines clearly spell out that even during the crisis the general principles of State aid control remain applicable.
По-специално за да се ограничат нарушенията на конкуренцията между банките и между държавите от ЕИП и за да бъде отстранен моралният риск, помощта следва да бъде ограничена до необходимия минимум, а бенефициерът ѝ следва да осигури адекватен собствен принос към разходите за преструктуриране.
In particular, in order to limit distortions of competition between banks and across EEA States and address moral hazard, aid should be limited to the minimum necessary and an appropriate own contribution to restructuring costs should be provided by the aid beneficiary.
Банката и нейните акционери следва да допринесат за преструктурирането възможно най-много със собствените си ресурси [6].
The bank and its capital holders should contribute to the restructuring as much as possible with their own resources [6].
Държавна подкрепа следва да се предоставя при условия за адекватно споделяне на тежестта между инвестиралите в банката.
State support should be granted on terms which represent an adequate burden-sharing by those who invested in the bank.
Още от началото на кризата, когато разглежда съвместимостта на помощите за банките, Органът изисква поне минимална степен на споделяне на тежестта, свързана с размера на получената от тези банки помощ, по-специално чрез поемане на загубите с наличния капитал и чрез заплащане на адекватно възнаграждение за държавната намеса.
Since the start of the crisis, when examining the compatibility of aid to banks the Authority has required at least a minimum degree of burden-sharing relative to the amount of aid received by those banks, in particular by absorbing losses with available capital and by paying an adequate remuneration for State interventions.
Освен това за да се предотврати изтичането на капитали, тя въведе правила за изкупуване на хибридни инструменти и забрана за изплащане на купони и за раздаване на дивиденти.
Furthermore, in order to prevent the outflow of funds, it has introduced rules on the buyback of hybrid instruments and coupon and dividend bans.
Органът обаче не е определил ex ante прагове за собствен принос, нито други допълнителни изисквания [7].
However, the Authority did not set ex ante thresholds for own contributions or any further requirements [7].
През първата фаза на кризата държавите от ЕИП като цяло не надхвърлиха минималните изисквания, определени в правилата за държавната помощ по отношение на споделянето на тежестта ex ante, а кредиторите не бяха задължени да допринесат за оздравяването на кредитни институции по съображения за финансова стабилност.
In the first phases of the crisis, EEA States did not generally go beyond the minimum requirements set by State aid rules with regard to burden-sharing ex ante, and creditors were not required to contribute to rescuing credit institutions for reasons of financial stability.
С кризата на държавния дълг обаче пролича, че такава политика не би могла да гарантира финансовата стабилност в дългосрочен план, особено за държавите от ЕИП, чието бюджетно състояние се влоши значително поради спасяването на банките.
The sovereign crisis has, however, made clear that such a policy could not ensure financial stability in the long-term, in particular for EEA States in which the cost of bank bail-outs significantly weakened their fiscal position.
Някои държави от ЕИП трябваше да надвишат минималните изисквания, определени в правилата за държавната помощ, и като въведоха нови правни рамки, наложиха по-строги изисквания за споделяне на тежестта ex ante.
Indeed some EEA States had to go beyond minimum requirements under State aid rules and by introducing new legal frameworks enforce stricter ex ante burden-sharing requirements.
Това развитие доведе до разлики между държавите от ЕИП в подходите за споделяне на тежестта, като някои от тях се задоволиха само с минималните изисквания съгласно правилата за държавната помощ, докато други надхвърлиха тези изисквания, като изискаха от инвеститорите или кредиторите да допринесат за рекапитализацията чрез вътрешни средства.
That development led to diverging approaches to burden-sharing across EEA States, namely those that have limited themselves to the minimum requirements under State aid rules and those which have gone beyond those requirements, requiring bail-in of investors or creditors.
Тези разлики между държавите от ЕИП в подхода за споделяне на тежестта доведоха до разлики в разходите за финансиране на банките, зависещи от вероятността, предвид на бюджетното състояние на държавата от ЕИП, рекапитализацията да бъде извършена с вътрешни средства.
Such differences in the approach to burden-sharing between EEA States have led to divergent funding costs between banks depending on the perceived likelihood of a bail-in as a function of an EEA State's fiscal strength.
Те представляват заплаха за целостта на пазара на ЕИП и могат да навредят на равнопоставеността в условията за конкуренция, която контролът върху държавните помощи се стреми да предпази.
They pose a threat to the integrity of the EEA market and risk undermining the level playing field which State aid control aims to protect.
С оглед на горепосочените факти минималните изисквания за споделяне на тежестта следва да бъдат повишени.
In the light of the above developments, the minimum requirements for burden-sharing should be raised.
Преди да бъде отпусната помощ за преструктуриране на банка, независимо дали става дума за мярка за рекапитализация, или за обезценени активи, следва да бъдат изчерпани всички решения за генериране на собствен капитал, в това число чрез преобразуване на подчинен дълг, при условие че се зачитат основните права и финансовата стабилност не е изложена на риск.
Before granting any kind of restructuring aid, be it a recapitalisation or impaired asset measure, to a bank all capital generating measures including the conversion of junior debt should be exhausted, provided that fundamental rights are respected and financial stability is not put at risk.
Понеже помощите за преструктуриране са необходими, за да бъде избегната евентуалната неструктурирана несъстоятелност на банка, с цел помощта да бъде ограничена до минимум, тези мерки за споделяне на тежестта следва да бъдат спазвани независимо от първоначалната платежоспособност на банката.
As any restructuring aid is needed to prevent the possible disorderly demise of a bank, in order to reduce the aid to the minimum those burden sharing measures should be respected regardless of the initial solvency of the bank.
Следователно преди да отпуснат помощ за преструктуриране на банка, държавите от ЕАСТ трябва да гарантират, че акционерите на банката и притежателите на обикновени акции правят необходимото, за да осигурят изисквания от тях принос или да създадат нужната нормативна уредба за получаването на този принос.
Therefore, before granting restructuring aid to a bank EFTA States will need to ensure that the bank's shareholders and junior capital holders arrange for the required contribution or establish the necessary legal framework for obtaining such contributions.
По принцип прилагането на мерките за ограничаване на нарушенията на конкуренцията зависи от степента на споделяне на тежестта и се извършва в зависимост от промените в равнището на споделяне на тежестта на подпомаганите банки в цялото ЕИП.
In principle, the application of measures to limit distortions of competition depends on the degree of burden-sharing, and also takes into account the evolving level of burden-sharing of aided banks across the EEA.
При равни други условия по-доброто споделяне на тежестта следователно предполага по-малка нужда от мерки за отстраняване на нарушенията на конкуренцията.
All other matters being equal, enhanced burden-sharing therefore implies a reduced need for measures addressing competition distortions.
При всички случаи мерките за ограничаване на нарушенията на конкуренцията следва да бъдат определени по такъв начин, че да се доближават във възможно най-голяма степен до ситуацията, която е щяла да настъпи на пазара, ако получателят на помощта го е бил напуснал при липса на помощ.
In any event, measures to limit distortions of competition should be calibrated in such a way so as to approximate as much as possible the market situation which would have materialised if the beneficiary of the aid had exited the market without aid.
Ефективна процедура по преструктуриране и по-нататъшна модернизация на рамката
An effective restructuring procedure and further modernisation of the framework
Макар и да е необходимо да бъдат запазени някои механизми за подкрепа на банките с цел да се преодолеят продължаващите сътресения на финансовите пазари, някои процедури и условия следва да бъдат подобрени и доразвити.
Whilst it is necessary to retain certain support facilities for banks so as to address continued turmoil on the financial markets, certain procedures and conditions should be improved and further developed.
Необходимо е също да продължи процесът на адаптиране на нормативната уредба към развитието на пазара, който започна през юни 2010 г. с увеличаването на таксата за издаване на гаранция [8] и продължи с Насоките за удължаване от 2011 г.
It is also necessary to pursue the process of aligning the legal framework to market evolution, which started in June 2010 with the increase of the guarantee fee [8] and continued with the 2011 Prolongation Guidelines [9].
[9].
The 2008 Banking Guidelines enabled EFTA States to put rescue schemes in place whilst at the same time not excluding the availability of ad hoc interventions.
Насоките относно банковия сектор от 2008 г. позволиха на държавите от ЕАСТ да въведат схеми за оздравяване, без да се изключва възможността за ad hoc намеса.
Given the scale of the crisis and the general erosion of confidence within the whole EEA financial sector with, inter alia, the drying-up of the interbank market, the Authority decided that it would approve all necessary measures taken by EFTA States to safeguard the stability of the financial system, including rescue measures and recapitalisation schemes.
Предвид на мащаба на кризата и на общия спад на доверието в целия финансов сектор на ЕИП, което се изразява, inter alia, с изчерпването на междубанковото кредитиране, Органът реши, че ще одобри всички необходими мерки, предприети от държавите от ЕАСТ за гарантиране на стабилността на финансовата система, включително оздравителните мерки и схемите за рекапитализация.
The temporary approval of rescue aid both in the form of guarantees as well as recapitalisation and impaired asset measures succeeded in averting panic and restoring market confidence.
Временното одобрение на помощите за оздравяване под формата на гаранции, както и на мерки за рекапитализация и за обезценени активи позволи да бъде избегната паниката и да бъде възстановено доверието на пазарите.
However, in the changed market conditions, there is less need for structural rescue measures granted solely on the basis of a preliminary assessment which is based on the premise that practically all banks need to be rescued and which postpones the in-depth assessment of the restructuring plan to a later stage.
Пазарната ситуация обаче се промени и вече има по-малка нужда от структурни мерки за оздравяване, отпускани единствено въз основа на предварителна оценка, която почива на принципа, че практически всички банки трябва да бъдат оздравени, което отлага за по-късен етап задълбочената оценка на плановете за преструктуриране.
Whilst such an approach helped prevent the irremediable collapse of the financial sector as a whole, restructuring efforts of individual beneficiaries were often delayed.
Макар този подход да помогна да бъде избегнат непоправим срив на финансовия сектор като цяло, усилията за преструктуриране на отделните бенефициери често бяха забавяни.
Late action to address banks' problems has resulted in some cases in a higher final bill to the taxpayers.
Поради закъснелите мерки за решаване на проблемите на банките в някои случаи окончателната сметка, платена от данъкоплатците, бе по-висока.
These Guidelines establish the principle that recapitalisation and impaired asset measures will be authorised only once the bank's restructuring plan is approved.
С настоящите насоки се установява принципът, че мерките за рекапитализация и за обезценени активи ще се разрешават само след като бъде одобрен планът за преструктуриране на банката.
This approach ensures that the amount of aid is more accurately calibrated, that the sources of the bank's problems are already identified and addressed at an early stage and that financial stability is assured.
С този подход се гарантира, че размерът на помощта се определя по-точно, че източниците на проблемите на банките се разкриват и отстраняват на по-ранен етап и че се осигурява финансова стабилност.
Guarantee schemes will continue to be available in order to provide liquidity to banks.
Гаранционните схеми ще остават на разположение, за да се осигури ликвидност на банките.
Such schemes can, however, only serve as a means to provide liquidity to banks without a capital shortfall as defined by the competent supervisory authority [10].
Тези схеми обаче могат да служат само като средство за осигуряване на ликвидност на банките, които не изпитват недостиг на капитал, както е определено от компетентния надзорен орган [10].
These Guidelines set out the necessary adaptations to the parameters for the compatibility of crisis-related State aid to banks as from 1 December 2013.
В настоящите насоки се определят необходимите адаптации на параметрите за съвместимост на свързаните с кризата държавни помощи, отпускани за банките от 1 декември 2013 г.
In particular, these Guidelines:
По-специално с настоящите насоки:
replace the 2008 Banking Guidelines, and provide guidance on the compatibility criteria for liquidity support;
се заменят насоките относно банковия сектор от 2008 г. и се предоставят насоки относно критериите за съвместимост на подкрепата за ликвидност;
adapt and complement the Recapitalisation and Impaired Assets Guidelines;
се адаптират и допълват насоките относно рекапитализацията и относно обезценените активи;
supplement the Restructuring Guidelines by providing more detailed guidance on burden-sharing by shareholders and subordinated creditors;
се допълват насоките относно преструктурирането, като се предоставят по-подробни насоки за споделянето на тежестта от акционерите и подчинените кредитори;
establish the principle that no recapitalisation or asset protection measure can be granted without prior authorisation of a restructuring plan, and propose a procedure for the permanent authorisation of such measures;
се установява принципът, че не могат да бъдат предоставени мерки за рекапитализация или за защита на активите без предварително разрешение за план за преструктуриране и се предлага процедура за постоянното разрешение на тези мерки;
provide guidance on the compatibility requirements for liquidation aid.
се предоставят насоки относно изискванията за съвместимост на помощите за ликвидация.
SCOPE
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ
The Authority will apply the principles set out in these Guidelines and all Crisis Guidelines [11] to ‘credit institutions’ (also referred to as ‘banks’) [12].
Органът ще прилага принципите, определени в настоящите насоки и във всички Насоки относно кризата [11], към „кредитните институции“ (наричани също „банки“) [12].
Credit institutions exhibit a high degree of interconnectedness in that the disorderly failure of one credit institution can have a strong negative effect on the financial system as a whole.
Кредитните институции се отличават с висока степен на взаимосвързаност, поради което неструктурираната несъстоятелност на една кредитна институция може да има силно отрицателно въздействие върху финансовата система като цяло.
Credit institutions are susceptible to sudden collapses of confidence that can have serious consequences for their liquidity and solvency.
Доверието в кредитните институции може да бъде изгубено внезапно, което може да има сериозни последствия за тяхната ликвидност и платежоспособност.
The distress of a single complex institution may lead to systemic stress in the financial sector, which in turn can also have a strong negative impact on the economy as a whole, for example through the role of credit institutions in lending to the real economy, and might thus endanger financial stability.
Трудностите на една-единствена комплексна институция могат да доведат до системно напрежение във финансовия сектор, което от своя страна също може да има силно отрицателно въздействие върху икономиката като цяло, например поради ролята на кредитните институции за кредитирането на реалната икономика, и по тази причина могат да застрашат финансовата стабилност.
The Authority will apply the principles set out in these Guidelines and all Crisis Guidelines where appropriate mutatis mutandis to insurance companies within the meaning of Article 6 of Council Directive 73/239/EEC [13], Article 4 of Directive 2002/83/EC of the European Parliament and of the Council [14] or Article 1(b) of Directive 98/78/EC of the European Parliament and of the Council [15].
При необходимост Органът ще прилага mutatis mutandis принципите, определени в настоящите насоки и във всички Насоки относно кризата, към застрахователните дружества по смисъла на член 6 от Директива 73/239/ЕИО на Съвета [13], член 4 от Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [14] или член 1, буква б) от Директива 98/78/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [15].
All aid to such institutions incorporated in an EFTA State, including subsidiaries of such institutions, and having significant activities in an EFTA State or EU Member State will be examined under these Guidelines.
Всички помощи за такива институции, регистрирани в държава от ЕАСТ, включително техните дъщерни дружества, и упражняващи значителни дейности в държава от ЕАСТ или в държава — членка на ЕС, ще бъдат разглеждани съгласно настоящите насоки.
RECAPITALISATION AND IMPAIRED ASSET MEASURES
МЕРКИ ЗА РЕКАПИТАЛИЗАЦИЯ И ЗА ОБЕЗЦЕНЕНИ АКТИВИ
Recapitalisations and impaired asset measures including asset guarantees are typically granted to cover a capital shortfall.
Мерките за рекапитализация и за обезценени активи, включително гаранциите за активи, обикновено се предоставят за покриване на недостиг на капитал.
A ‘capital shortfall’ for the purposes of these Guidelines refers to a capital shortfall established in a capital exercise, stress-test, asset quality review or an equivalent exercise at the EEA, euro area or national level, where applicable confirmed by the competent supervisory authority.
За целите на настоящите насоки под „недостиг на капитал“ се разбира недостигът на капитал, установен при рекапитализация, „стрес тест“, анализ на качеството на активите или еквивалентна проверка, извършена на равнището на ЕИП, еврозоната или на национално равнище, и при необходимост потвърден от компетентния надзорен орган.
Such public support is normally of a permanent nature and cannot be easily undone.
Такава публична подкрепа обикновено е постоянна и не може лесно да бъде премахната.
Given the irreversibility of such measures in practice and the fiscal implications for the granting EFTA States and in the light of the Authority's decisional practice during the crisis, the Authority can in principle only authorise them once the EFTA State concerned demonstrates that all measures to limit such aid to the minimum necessary have been exploited to the maximum extent.
Предвид на бюджетните последици за предоставящите държави от ЕАСТ и това, че на практика този вид мерки са необратими, както и с оглед на практиката за вземане на решения на Органа по време на кризата, Органът може по принцип да ги разреши само след като съответната държава от ЕАСТ докаже, че са използвани в максимална степен всички мерки за ограничаване на помощта до необходимия минимум.
To that end, EFTA States are invited to submit a capital raising plan, before or as part of the submission of a restructuring plan.
За тази цел държавите от ЕАСТ се приканват да представят план за набиране на капитал преди представянето на план за преструктуриране или като част от него.
A capital raising plan should contain in particular capital raising measures by the bank and potential burden-sharing measures by the shareholders and subordinated creditors of the bank.
Планът за набиране на капитала следва да съдържа по-специално мерки за набиране на капитал, предвидени от банката, и потенциални мерки за споделяне на тежестта от акционерите и подчинените кредитори на банката.
A capital raising plan, in conjunction with a thorough asset quality review of the bank and a forward looking capital adequacy assessment, should enable the EFTA State, jointly with the Authority and the competent supervisory authority, to determine precisely the (residual) capital shortfall of a bank that needs to be covered with State aid.
Планът за набиране на капитал, заедно със задълбочен анализ на качеството на активите на банката и ориентирана към бъдещето оценка на капиталовата адекватност, следва да позволява на държавата от ЕАСТ, съвместно с Органа и компетентния надзорен орган, да определят точно (остатъчния) недостиг на капитал на банката, който трябва да бъде покрит с държавна помощ.
Any such residual capital shortfall which needs to be covered by State aid requires the submission of a restructuring plan.