natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Богатото природно наследство на Европа, включително опазването на биологичното разнообразие, местообитанията и видовете, осигурява допълнителни ценни ползи за обществата в ЕИП.
The Authority considers that public funding of a cultural or heritage conservation activity accessible to the general public free of charge fulfils a purely social and cultural purpose which is non-economic in nature.
Като се има предвид тяхното особено естество, някои дейности, свързани с културата, наследството и опазването на природата, могат да бъдат организирани по нетърговски начин и поради това да са от нестопанско естество.
In the same vein, the fact that visitors of a cultural institution or participants in a cultural or heritage conservation activity, including nature conservation, open to the general public are required to pay a monetary contribution that only covers a fraction of the true costs does not alter the non-economic nature of that activity, as it cannot be considered genuine remuneration for the service provided.
С оглед на това тяхното публично финансиране може да не представлява държавна помощ.
In contrast, cultural or heritage conservation activities (including nature conservation) predominantly financed by visitor or user fees or by other commercial means (for example, commercial exhibitions, cinemas, commercial music performances and festivals and arts schools predominantly financed from tuition fees) should be qualified as economic in nature.
Органът счита, че публичното финансиране на дейностите в областта на културата или по опазване на наследството, които са достъпни за обществеността безвъзмездно, преследват чисто социална и културна цел, чието естество е нестопанско.
Similarly, heritage conservation or cultural activities benefitting exclusively certain undertakings rather than the general public (for example, the restoration of a historical building used by a private company) should normally be qualified as economic in nature.
В този смисъл фактът, че от посетителите на културна институция или от участниците в културна дейност или дейност по опазване на наследството, в това число опазването на природата, достъпна за широката общественост, се изисква да плащат някаква сума, която покрива само част от реалните разходи, не променя нестопанското естество на тази дейност, тъй като платената сума не може да се счита за истинско възнаграждение за предоставената услуга.
Moreover, many cultural or heritage conservation activities are objectively non-substitutable (for example, keeping public archives holding unique documents) and thus exclude the existence of a genuine market.
Обратно, културните дейности и дейностите по опазване на наследството (включително опазването на природата), финансирани предимно чрез такси, събирани от посетителите или от ползвателите, или чрез други търговски средства (например търговски изложения, кинотеатри, търговски музикални изпълнения и фестивали, художествени школи, финансирани предимно чрез такси за обучение), следва да бъдат квалифицирани като дейности от стопанско естество.
In the Authority's view, such activities would also qualify as non-economic in nature.
Аналогично дейностите по опазване на наследството и културните дейности, от които се възползват само някои предприятия, а не широката общественост (напр. реставрация на сграда — паметник на културата, използвана от частно дружество), обикновено следва да се квалифицират като дейности от стопанско естество.
In cases where an entity carries out cultural or heritage conservation activities, some of which are non-economic activities as set out in paragraphs 34 and 36 and some of which are economic activities, public funding it receives will fall under the State aid rules only insofar as it covers the costs linked to the economic activities [50].
Освен това много културни дейности и дейности по опазване на наследството са обективно незаменяеми (напр. съхраняването на обществени архиви, съдържащи уникални документи) и поради това изключват наличието на истински пазар.
STATE ORIGIN
Според Органа тези дейности също отговарят на критериите за нестопанско естество.
The granting of an advantage directly or indirectly through State resources and the imputability of such a measure to the State are two separate and cumulative conditions for State aid to exist [51].
В случаите, когато субект извършва културни дейности или дейности по опазване на наследството, някои от които са нестопански съгласно определеното в точки 34 и 36, а други от тях са стопански, публичното финансиране, което субектът получава, ще попадне в приложното поле на правилата за държавната помощ само доколкото това финансиране обхваща разходи, свързани със стопанските дейности [50].
However, they are often considered together when assessing a measure under Article 61(1) of the EEA Agreement, as they both relate to the public origin of the measure in question.
ДЪРЖАВЕН ПРОИЗХОД
In cases where a public authority grants an advantage to a beneficiary, the measure is by definition imputable to the State, even if the authority in question enjoys legal autonomy from other public authorities.
Предоставянето на предимство пряко или косвено чрез държавни ресурси и относимостта на такава мярка към държавата са две отделни и кумулативни условия за наличието на държавна помощ [51].
The same applies if a public authority designates a private or public body to administer a measure conferring an advantage.
Те обаче често се разглеждат заедно, когато мярка се оценява в съответствие с член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, тъй като и двете се отнасят до публичния произход на въпросната мярка.
Indeed, EEA law cannot permit the rules on State aid to be circumvented through the creation of autonomous institutions charged with allocating aid [52].
В случаите, когато публичен орган предоставя предимство на бенефициер, мярката по определение е относима към държавата дори ако органът се ползва с правна автономия спрямо други публични органи.
Imputability is less evident, however, if the advantage is granted through public undertakings [53].
Същото важи и ако публичен орган определя частноправен или друг публичен орган да администрира мярката, предоставяща предимство.
In such cases, it is necessary to determine whether the public authorities can be regarded as having been involved, in one way or another, in adopting the measure [54].
Всъщност правото на ЕИП не може да допуска правилата в областта на държавната помощ да бъдат заобикаляни със създаването на самостоятелни институции, отговарящи за разпределянето на помощите [52].
The mere fact that a measure is taken by a public undertaking is not per se sufficient to consider it imputable to the State [55].
Относимостта към държавата обаче не е толкова очевидна, ако предимството е предоставено чрез публични предприятия [53].
However, it does not need to be demonstrated that, in a particular case, the public authorities specifically incited the public undertaking to take the measure in question [56].
В такива случаи е необходимо да се определи дали публичните органи може да бъдат разглеждани като участващи, по един или друг начин, в приемането на мярката [54].
In fact, since relations between the State and public undertakings are necessarily close, there is a real risk that State aid may be granted through the intermediary of those undertakings in a non-transparent manner and in breach of the rules on State aid laid down by the EEA Agreement [57].
Самият факт, че мярката е взета от публично предприятие, не е достатъчен per se, за да се счита, че тя е относима към държавата [55].
Moreover, precisely because of the privileged relations that exist between the State and public undertakings, it will, as a general rule, be very difficult for a third party to demonstrate that measures taken by such an undertaking were in fact adopted on the instructions of the public authorities in a particular case [58].
Не е необходимо обаче да се доказва, че в даден конкретен случай публичните органи изрично са подтикнали публичното предприятие да вземе въпросните мерки за помощ [56].
For these reasons, the imputability to the State of a measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which the measure was taken [59].
Всъщност, тъй като отношенията между държавата и публичните предприятия неизбежно са близки, съществува реален риск държавна помощ да бъде предоставена чрез посредничеството на тези предприятия по непрозрачен начин и в нарушение на установените в Споразумението за ЕИП разпоредби за държавната помощ [57].
Possible indicators to establish whether a measure is imputable include the following [60]:
Освен това, именно поради привилегированите отношения между държавата и публичните предприятия, обикновено е много трудно трета страна да докаже, че в даден конкретен случай взетите от публично предприятие мерки всъщност са били приети по указание на публичните органи [58].
the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities;
Поради тези причини относимостта на дадена мярка, взета от публично предприятие, към държавата може да бъде изведена въз основа на набор от показатели, които са резултат от обстоятелствата по случая и контекста, в който мярката е била взета [59].
the presence of factors of an organic nature which link the public undertaking to the State;
Възможните показатели за относимост към държавата включват следното [60]:
the fact that the undertaking through which aid was granted had to take account of directives issued by governmental bodies [61];
факта, че въпросният орган не е можел да вземе оспорваното решение, без да се съобрази с изискванията на публичните органи;
the integration of the public undertaking into the structures of the public administration;
наличието на елементи на органична връзка, които свързват публичното предприятие с държавата;
the nature of the public undertaking's activities [62] and their exercise on the market in normal conditions of competition with private operators;
факта, че предприятието, посредством което е била предоставена помощта, е трябвало да се съобразява с издаваните от държавните органи разпореждания [61];
the legal status of the undertaking (whether it is subject to public law or ordinary company law), although the mere fact that a public undertaking has been constituted in the form of a capital company under ordinary law cannot be regarded as sufficient reason to exclude imputability [63], having regard to the autonomy which that legal form confers on it;
интегрирането на публичното предприятие в структурите на публичната администрация;
the degree of supervision that the public authorities exercise over the management of the undertaking;
естеството на дейностите на публичното предприятие [62] и упражняването им на пазара при нормални условия на конкуренция с частни оператори;
any other indicator showing the involvement of the public authorities in adopting the measure in question or the unlikelihood of their not being involved, taking account of the scope of the measure, its content or the conditions it contains.
правния статут на предприятието (дали се ръководи от публичното право или от общия правен режим на дружествата), въпреки че самият факт, че публично предприятие е било създадено под формата на капиталово дружество по общия ред, не може да се счита за достатъчна причина да се изключи относимостта към държавата [63], предвид на автономията, която тази правна форма му осигурява:
A measure is not imputable to an EEA State if the EEA State is under an obligation to implement it under EEA law without any discretion.
степента на упражнявания от публичните органи надзор върху управлението на предприятието;
In that case, the measure stems from an obligation under EEA law and is not imputable to the EEA State [64].
всеки друг показател, доказващ участието на публичните органи в приемането на въпросната мярка или липсата на вероятност те да са участвали в приемането ѝ предвид на нейния обхват, нейното съдържание или условията, които съдържа.
However, this is not the case in situations where EEA law simply allows for certain national measures and the EEA State enjoys discretion (i) as to whether to adopt the measures in question or (ii) in establishing the characteristics of the concrete measure which are relevant from a State aid perspective [65].
Мярката не може да бъде отнесена към държава от ЕИП, ако тази държава е задължена съгласно правото на ЕИП да я прилага без никакво право на собствена преценка.
Measures that are adopted jointly by several EEA States are imputable to all the EEA States concerned pursuant to Article 61(1) of the EEA Agreement [66].
В този случай мярката произтича от задължение съгласно правото на ЕИП и не може да бъде отнесена към държавата от ЕИП [64].
Only advantages granted directly or indirectly through State resources can constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement [67].
Това обаче не е така в ситуации, при които правото на ЕИП просто предвижда приемането на определени национални мерки и държавата от ЕИП разполага с право на собствена преценка i) дали да приеме въпросните мерки, или ii) да определи характеристиките на конкретната мярка, които са от значение от гледна точка на държавната помощ [65].
State resources include all resources of the public sector [68], including resources of intra-State entities (decentralised, federated, regional or other) [69] and, under certain circumstances, resources of private bodies (see paragraphs 57 and 58).
Мерки, които се приемат съвместно от няколко държави от ЕИП, могат да бъдат отнесени към всичките съответни държави от ЕИП в съответствие с член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП [66].
It is irrelevant whether or not an institution within the public sector is autonomous [70].
Само предимства, предоставени пряко или косвено чрез държавни ресурси, могат да представляват държавна помощ по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП [67].
Funds provided by the central bank of an EEA State to specific credit institutions generally imply the transfer of State resources [71].
Държавните ресурси включват всички ресурси на публичния сектор [68], в това число ресурсите на вътрешнодържавните субекти (децентрализирани, обединени на федеративни начала, регионални или други) [69], а при определени обстоятелства — и ресурсите на частни организации (вж. точки 57 и 58).
Resources of public undertakings also constitute State resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement because the State is capable of directing the use of these resources [72].
Не е от значение дали дадена институция от публичния сектор е автономна, или не [70].
For the purposes of State aid law, transfers within a public group may also constitute State aid if, for example, resources are transferred from the parent company to its subsidiary (even if they constitute a single undertaking from an economic point of view) [73].
Средствата, предоставени от централната банка на държава от ЕИП на определени кредитни институции, обикновено предполагат трансфер на държавни ресурси [71].
The question of whether the transfer of such resources is imputable to the State is addressed in section 3.1.
Ресурсите на публичните предприятия също представляват държавни ресурси по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, тъй като държавата може да насочва използването на тези ресурси [72].
The fact that a public undertaking is a beneficiary of an aid measure does not mean it may not grant aid to another beneficiary by way of a different aid measure [74].
За целите на правото в областта на държавната помощ трансферите в рамките на публична група също могат да представляват държавна помощ, ако например се прехвърлят ресурси от дружеството майка към нейно дъщерно предприятие (дори и те да представляват едно предприятие от икономическа гледна точка) [73].
The fact that a measure granting an advantage is not financed directly by the State, but by a public or private body established or appointed by the State to administer the aid, does not necessarily mean that the measure is not financed through State resources [75].
Въпросът дали трансферът на подобни ресурси може да бъде отнесен към държавата, е разгледан в раздел 3.1.
A measure adopted by a public authority and favouring certain undertakings or products does not lose the character of a gratuitous advantage by virtue of the fact that it is wholly or partially financed by contributions imposed by the public authority and levied on the undertakings concerned [76].
Фактът, че публично предприятие е бенефициер по мярка за помощ, не означава, че то не може да отпусне помощ на друг бенефициер посредством друга мярка за помощ [74].
The transfer of State resources may take many forms, such as direct grants, loans, guarantees, direct investment in the capital of companies and benefits in kind.
Фактът, че дадена мярка, която предоставя предимство, не е финансирана направо от държавата, а от публичен орган или частноправен субект, който е създаден или определен от държавата да администрира помощта, не означава непременно, че мярката не е финансирана чрез държавни ресурси [75].
A firm and concrete commitment to make State resources available at a later point in time is also considered a transfer of State resources.
Мярка, която е приета от публичен орган и с която определени предприятия или продукти се поставят в по-благоприятно положение, продължава да има характера на безвъзмездно предимство поради факта, че е изцяло или отчасти финансирана от вноски, които са наложени от публичния орган на въпросните предприятия и събирани от тях [76].
A positive transfer of funds does not have to occur; foregoing State revenue is sufficient.
Трансферът на държавни ресурси може да се осъществи под различни форми, като преки безвъзмездни помощи, заеми, гаранции, преки инвестиции в капитала на дружествата и плащания в натура.
Waiving revenue which would otherwise have been paid to the State constitutes a transfer of State resources [77].
Твърдият и конкретен ангажимент за предоставяне на държавни ресурси на по-късен етап също се счита за трансфер на държавни ресурси.
For example, a ‘shortfall’ in tax and social security revenue due to exemptions or reductions in taxes or social security contributions granted by the EEA State, or exemptions from the obligation to pay fines or other pecuniary penalties, fulfils the State resources requirement of Article 61(1) of the EEA Agreement [78].
Не е необходимо да бъде извършван действителен трансфер на средства, тъй като отказът от държавни приходи е достатъчен.
The creation of a concrete risk of imposing an additional burden on the State in the future, by a guarantee or by a contractual offer, is sufficient for the purposes of Article 61(1) [79].
Отказът от приходи, които в противен случай биха били платени на държавата, представлява трансфер на държавни ресурси [77].
If public authorities or public undertakings provide goods or services at a price below market rates, or invest in an undertaking in a manner that is inconsistent with the market economy operator test, as described from paragraph 73 onwards, this implies foregoing State resources (as well as the granting of an advantage).
Например „недостигът“ в приходите от данъци и социални осигуровки поради освобождавания от или намаляване на данъци или вноски за социално осигуряване, предоставени от държавата от ЕИП, или поради освобождавания от задължението за плащане на глоби или други парични санкции изпълнява изискването за държавни ресурси, предвидено в член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП [78].
Granting access to a public domain or natural resources, or granting special or exclusive rights [80] without adequate remuneration in line with market rates, can constitute foregoing State revenues (as well as the granting of an advantage) [81].
Пораждането на конкретен риск от налагане на допълнителна тежест върху държавата в бъдеще, било то чрез гаранция или в резултат на договорна оферта, е достатъчно за целите на член 61, параграф 1 [79].
In these cases it needs to be established whether the State, in addition to its role of manager of the public assets in question, acts as a regulator that pursues policy objectives by making the selection process of the undertakings concerned subject to qualitative criteria (established ex ante in a transparent and non-discriminatory manner) [82].
Ако публични органи или публични предприятия предоставят стоки или услуги на цена под пазарните равнища или инвестират в предприятие по начин, който не отговаря на критерия на оператора в условията на пазарна икономика, както е описано от точка 73 нататък, това предполага отказ от държавни ресурси (както и предоставяне на предимство).
When the State acts as a regulator, it can decide legitimately not to maximise the revenues which could otherwise have been achieved without falling under the scope of State aid rules, provided that all the operators concerned are treated in line with the principle of non-discrimination, and that there is an inherent link between achieving the regulatory purpose and the foregoing of revenue [83].
Предоставянето на достъп до обществена собственост или природни ресурси или предоставянето на специални или изключителни права [80] без подходящо възнаграждение, отговарящо на пазарните равнища, може да представлява отказ от държавни приходи (както и предоставяне на предимство) [81].
In any event, a transfer of State resources is present if, in a given case, the public authorities do not charge the normal amount under their general system for access to the public domain or natural resources, or for granting certain special or exclusive rights.
В тези случаи е необходимо да се установи дали държавата — освен в ролята си на управител на публични активи — действа като регулатор, който изпълнява цели на политиката, като обвързва процеса на подбор на въпросните предприятия с критерии за качество (определени предварително по прозрачен и недискриминационен начин) [82].
A negative indirect effect on State revenues stemming from regulatory measures does not constitute a transfer of State resources where it is an inherent feature of the measure [84].
Когато държавата действа като регулатор, тя може с пълно основание да реши да не увеличава максимално приходите, които в противен случай би могла да реализира, без да попада в приложното поле на правилата за държавната помощ, при условие че всички съответни оператори са третирани в съответствие с принципа за недискриминация и че има неразривна връзка между постигането на регулаторната цел и отказа от приходи [83].
For example, a derogation from employment law provisions altering the framework for contractual relations between undertakings and employees does not constitute a transfer of State resources, despite the fact that it may reduce social security contributions or taxes payable to the State [85].
При всички случаи трансфер на държавни ресурси е налице, ако в даден случай публичните органи не начислят нормалната сума според общата им система за достъп до обществена собственост или природни ресурси или за предоставяне на определени специални или изключителни права.
Similarly, national regulation which sets a minimum price for certain goods does not entail the transfer of State resources [86].
Косвеното отрицателно въздействие върху държавните приходи, произтичащо от регулаторни мерки, не представлява трансфер на държавни ресурси, когато това е присъща особеност на мярката [84].
The origin of the resources is not relevant provided that, before being directly or indirectly transferred to the beneficiaries, they come under public control and are therefore available to the national authorities [87], even if the resources do not become the property of the public authority [88].