natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Фармакологичната ДДД не се извежда за всички фармакологичноактивни субстанции, тъй като в токсикологичните изследвания могат да се включат съответни фармакологични крайни точки.
Pharmacological ADIs shall not be derived for all pharmacologically active substances as relevant pharmacological endpoints may be included in the toxicology studies.
В такива случаи може да не се наложи определяне на отделни токсикологични и фармакологични ДДД.
In such cases separate toxicological and pharmacological ADIs may not be needed.
Подлежат на прилагане Указанията относно необходимостта от фармакологична ДДД, предоставени в насоките на Комитета по лекарствените продукти за ветеринарна употреба (СVМР) относно подхода за определяне на фармакологична ДДД.
Guidance on the need for a pharmacological ADI as provided for in the Committee for Medicinal Products for Veterinary Use (‘CVMP’) guideline on the approach to establish a pharmacological ADI shall be followed.
Ако не е изведена фармакологична ДДД, се предоставя обосновка за нейната липса.
Where no pharmacological ADI is derived, justification for its absence shall be provided.
Когато е необходима фармакологична ДДД, методът за нейното извеждане е аналогичен на описания в раздел II.6.6.1.1 във връзка с извеждането на токсикологичната ДДД.
Where a pharmacological ADI is needed, the approach for its derivation shall be analogous to that described above under Section II.6.6.1.1 in relation to derivation of the toxicological ADI.
Единствената разлика се състои в това, че отправната точка, използвана за извеждане на фармакологичната ДДД, е най-малката NOEL или BMDL, наблюдавана при най-чувствителния вид животни при фармакологичните изследвания.
The only difference is that the starting point used for derivation of the pharmacological ADI shall be the lowest NOEL or BMDL observed in the most sensitive species in the pharmacology studies.
Извеждане на микробиологична ДДД
Derivation of a microbiological ADI
Както е описано в раздел II.6.4.3, микробиологична ДДД се извежда за вещества с антимикробна активност.
As described in Section II.6.4.3 microbiological ADIs shall be derived for substances with antimicrobial activity.
Методологиите за определяне на микробиологична ДДД са описани във VIСН GL36 и подлежат на прилагане.
The methodologies for establishing a microbiological ADI are detailed in VICH GL 36 and shall be followed.
Обща ДДД
The overall ADI
Отделна фармакологична, токсикологична и микробиологична ДДС се извежда в зависимост от случая, а общата ДДД (т.е.
Separate pharmacological, toxicological and microbiological ADIs shall be derived, as appropriate and the overall ADI (i.e. the ADI used in the risk assessment and in the setting of MRLs) shall generally be the lowest of the pharmacological, toxicological and microbiological ADIs.
ДДД, използвана при оценката на риска и определянето на МДСОК) е по-принцип най-малката стойност от фармакологичната, токсикологичната и микробиологичната ДДС.
Substances with non-threshold effects
Вещества с непрагови ефекти
For substances that may induce non-threshold effects, such as genotoxic carcinogens, derivation of a NO(A)EL or BMDL is not possible due to the uncertainty in establishing a threshold for these effects.
За вещества, които могат да предизвикат непрагови ефекти, като генотоксични канцерогени, не е възможно извеждане на NOAEL или BMDL поради несигурността при установяване на прагова стойност за тези ефекти.
For such substances an ADI cannot be derived.
За такива вещества не може да се изведе ДДД.
Alternatives to the ADI
Алтернативи на ДДД
For some substances it may not be possible nor meaningful to establish an ADI.
За някои вещества може да не е възможно, нито е обосновано да се определи ДДД.
In such situations, alternatives to ADI may be used.
В такива ситуации може да се използват алтернативи на ДДД.
Substances for which recommended dietary intake levels have been established
Вещества, за които са установени препоръчителни нива на хранителен прием
For most minerals and trace elements there is a natural baseline level in human body compartments resulting from their uptake from food and other environmental sources, and element specific homeostatic or accumulation processes.
За повечето минерали и микроелементи има естествено базово ниво в частите на човешкото тяло в резултат на поемането им от храната и други източници на околната среда, както и на процеси на хомеостаза и натрупване, характерни за съответния елемент.
It is important to discriminate between essential trace elements for which there is both a minimum daily dietary requirement and an upper acceptable intake level and non-essential elements which are considered as undesired or even toxic for humans.
Важно е да се прави разлика между микроелементи от съществено значение, за които има както изискване за минимална дневна доза, така и максимално приемлива доза, и елементи без особено значение, които се считат за нежелани и дори токсични за хората.
The ADI approach is not appropriate for use in the assessment of essential elements as effects may occur at very low exposure levels, which represent a deficiency in supply.
Използването на ДДД не е подходящо при оценката на важните елементи, тъй като ефекти може да се проявят на много ниски нива на експозиция, което представлява недостатъчен прием.
For most minerals and trace elements recommended dietary intake levels have been established by relevant scientific bodies (e.g. EU/EFSA; WHO).
За повечето минерали и микроелементи препоръчителните нива на хранителен прием са установени от съответните научни организации (напр.
Daily dietary exposure estimates for essential elements may be compared with appropriate reference values, such as the recommended daily intake (‘RDI’), dietary reference values (‘DRVs’, previously: recommended daily allowances (‘RDA’)), tolerable daily intakes (‘TDIs’) or tolerable weekly intakes (‘TWIs’) and provisional tolerable weekly intakes (‘PTWI’).
ЕС/ЕОБХ; СЗО).
These values may be used in the risk assessment, in a way analogous to the ADI.
Оценките за експозиция от дневния хранителен прием могат да бъдат съпоставени със съответни референтни стойности, като препоръчителна дневна доза (ПДЗ), референтни стойности за хранителния режим (РСХР, по-рано: препоръчителен дневен прием (ПДП), допустим дневен прием (ДДП) и временно допустима седмична доза (ВДСД).
The combined exposure resulting from treatment related residues and exposure from dietary and natural sources shall not exceed the respective reference values.
Тези стойности могат да се използват при оценката на риска, донякъде аналогично на ДДД.
This approach may be appropriate for minerals, elements, vitamins and other natural constituents of food for which relevant recommended dietary intake levels have been established.
Комбинираната експозиция в резултат на свързани с прилагането остатъчни количества и експозицията от хранителни и естествени източници не следва да надхвърля съответните референтни стойности.
Substances to which consumers are exposed via food or other sources and for which recommended intake levels have not been established
Този подход може да е подходящ за минерали, елементи, витамини и други естествени съставки на храните, за които са установени съответни препоръчителни нива на хранителен прием.
When consumer exposure to residues of the active substance in food of animal origin is negligible or very low compared to the level of exposure that already occurs as a result of the presence of the material in the environment or already present in commodities (most notably foods), then it may be possible to argue that the impact (in terms of consumer exposure to residues) of the proposed use in veterinary medicinal products is negligible and that the establishment of an ADI shall not be necessary.
Вещества, на които потребителите са изложени чрез храната и други източници и за които не са установени препоръчителни нива на прием
A worst case estimate of residue levels that may occur as a result of the proposed use of the substance shall be provided, along with an estimate of the resulting consumer exposure.
Когато експозицията на потребителите на остатъчни количества от активното вещество в храните от животински произход е пренебрежима или много малка спрямо нивото на експозиция, което вече е налице, тъй като материалът вече присъства в околната среда или в продуктите (преди всичко в хранителните продукти), може да се твърди, че въздействието (под формата на експозиция на потребителите на остатъчни количества) при предлаганата употреба във ветеринарномедицински продукти е пренебрежимо и че не е необходимо да се определя ДДД.
This shall be compared with the level of exposure known to occur via other sources.
Предоставя се оценка за най-лошия сценарий за нива на остатъчни вещества, който е възможен в резултат на предлаганото използване на веществото, заедно с оценка на получаващата се експозиция на потребителите.
This approach may be particularly relevant for herbal medicines and vegetable extracts, as well as for natural organic acids (e.g. oxalic acid).
Последната се съпоставя с нивото на експозиция, за което се знае, че се дължи на други източници.
The chemical make-up of herbal/vegetable based products (including extracts) is typically complex and may be quite different to the make-up of residues that will remain in food commodities derived from treated animals.
Този подход може да се окаже особено подходящ за билкови лекарства и екстракти от растителен произход, както и за естествени органични киселини (напр. оксалова киселина).
Due to the complexity of the parent material, it may not be practical or even possible to identify the resulting residues.
Химичният състав на продуктите на основата на билки/растения (включително екстракти) е по принцип сложен и може да бъде много различен от състава на остатъчните вещества, които остават в хранителните продукти, произведени от третирани животни.
For such substances, an alternative to the standard ADI based approach may be appropriate.
Поради сложността на основния материал може да е трудно или дори невъзможно да се установят получените остатъчни вещества.
When using this approach it is important to exclude any possibility of non-threshold effects such as genotoxicity.
За такива вещества може да е подходящ подход, алтернативен на стандартния метод на базата на ДДД.
Endogenous pharmacologically active substances
При използването на такъв подход е важно да се изключи каквато и да е възможност за непрагови ефекти, като генотоксичност.
If the pharmacologically active substance is identical to an endogenously produced molecule, it may be possible to demonstrate that the level of consumer exposure that occurs as a result of residues in food of animal origin is insignificant compared to the level of human exposure to the endogenous substance.
Ендогенни фармакологичноактивни субстанции
Human exposure to such substances may be expected to come from both exogenous (treatment related residues plus natural levels in food of animal origin) and endogenous (human physiological) origin.
Ако фармакологичноактивната субстанция е идентична с ендогенно получена молекула, може евентуално да се докаже, че нивото на експозиция на потребителите в резултат на остатъчни вещества в храни от животински произход е незначително в сравнение с нивото на експозицията на хора на ендогенното вещество.
The risk assessment of the residues is complicated by the difficulty in assessing the likely response of ingestion of low exogenous levels when humans are constantly exposed to relatively high and fluctuating levels of endogenously produced substance and fluctuating dietary levels.
Експозицията на хора на такива субстанции може да се очаква както от екзогенен (остатъчни количества от прилагане плюс естествени нива в храни от животински произход), така и от ендогенен (от физиологичните функции на човека) произход.
In addition, for many active substances (like hormones, corticosteroids) exogenous exposure may lead to regulation of the endogenous production that, in turn, may change the endogenous hormone levels and the overall response.
Оценката на риска от остатъчните вещества се усложнява от трудността да се оцени вероятната реакция при приемане на ниски екзогенни нива, когато хората са непрекъснато изложени на сравнително високи и променливи нива на ендогенно произведено вещество и променливи хранителни режими.
This complicates the interpretation of conventional toxicology studies and the derivation of an ADI.
Освен това за голям брой активни вещества (като хормони, кортикостероиди) екзогенната експозиция може да доведе до регулиране на ендогенното производство, което, на свой ред, може да промени нивата на ендогенни хормони и общата реакция.
In addition, findings in laboratory animals may be difficult to extrapolate to the situation in humans owing to complex specific differences in biochemical/pharmacodynamic regulatory mechanisms.
Това усложнява тълкуването на конвенционалните токсикологични изследвания и извеждането на ДДД.
Consumer exposure to residues may be best estimated by comparing treatment related excess intake of residues from food to intake of the substance from untreated animals (with natural background levels).
Освен това констатациите при лабораторни животни може да се подават трудно на екстраполация за ситуацията при хора поради сложните специфични разлики между биохимичните/фармакодинамичните регулаторни механизми.
This may then also be compared with the endogenous daily human production of the substance.
Експозицията на потребителите на остатъчни вещества може да бъде оценена най-добре чрез сравнение между превишеното приемане на остатъчни количества от храни във връзка с третирането и поглъщането на веществото от нетретирани животни (с естествени фонови нива).
Possible species specific differences (analogues) shall be discussed.
То може тогава да се сравни с ендогенното дневно производство на веществото при човека.
This approach may be appropriate for hormones and other endogenously produced substances.
Трябва да бъдат разгледани евентуалните специфични различия (аналогии) между видовете.
Substances that lack bioavailability
Този подход може да бъде подходящ за хормони и други ендогенно произведени вещества.
For substances that are not absorbed following oral ingestion, systemic exposure is negligible (or even non-existent).
Вещества, които не са бионалични
For such substances it is not possible to establish a conventional oral NO(A)EL or BMDL and ADI.
Системната експозиция на вещества, които не се усвояват след орално приемане, е пренебрежима (или дори несъществуваща).
The risk assessment for these types of substances shall normally rely on demonstration of the absence of oral bioavailability in suitable models or, where appropriate, through proof of degradation and/or inactivation under gastric conditions (likely to be demonstrated in in vitro models).
За такива вещества не е възможно да се установи конвенционална перорална NOAEL или BMDL и ДДД.
In addition, for such substances, possible local effects on the gastrointestinal system (including microbiological effects on the colonisation barrier) shall be addressed.
Оценката на риска за тези видове вещества разчита по принцип на доказване на липсата на перорална бионаличност в подходящи модели или, когато е уместно, чрез доказване на разграждане и/или дезактивиране в стомашна среда (вероятност за доказване при модели ин витро).
RESIDUE FILE
Освен това за такива вещества се обсъждат възможни локални ефекти върху стомашно-чревната система (включително микробиологични ефекти върху бариерата пред колонизиране).
In general a full residue data package shall be required.
ДОСИЕ ОТНОСНО ОСТАТЪЧНИТЕ КОЛИЧЕСТВА
If data are not provided for standard endpoints this shall be thoroughly justified.
По принцип се изисква пълен пакет данни за остатъчните количества.
A detailed and critical summary of the residues file shall be required for all applications.
Ако не са предоставени данни за стандартните крайни точки, се изисква подробна обосновка.
cover all standard data requirements, as set out in Implementing Regulation (EU) 2017/12 provide a critical evaluation of the available experimental studies and an interpretation of the results;
За всички приложения се изисква подробно и критично резюме на досието относно остатъчните количества.
provide scientific justification for the omission of any standard studies;
са изпълнени всички стандартни изисквания към данните, като изложените в Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/12, дадена е критична оценка на наличните експериментални изследвания и интерпретация на резултатите;
The following issues shall be discussed: the animal species used (species, strain, sex, age, weight, etc.), test conditions (husbandry, diet, etc.), time points and numbers of animals per time point, milk and egg production if applicable, sampling (sampling size, collection and storage), and analytical methods used;
е предоставена научна обосновка за евентуалната липса на стандартни изследвания;
summarise and discuss relevant scientific literature, including reports of evaluations undertaken by other scientific bodies (such as EFSA or JECFA).
На разглеждане подлежат следните теми: използван вид животно (вид, генетична линия, пол, възраст, тегло и пр.), условия на изпитването (отглеждане, режим на хранене и пр.), времеви точки и брой на животните по времеви точки, производство на мляко и яйца, ако е приложимо, вземане на проби (размер, събиране и съхраняване на пробите) и използвани аналитични методи;
If detailed references to published scientific literature are used, all the requirements set out under General principles point 5 (I.5) shall be met, as far as possible;
обобщение и обсъждане на съответна научна литература, включително доклади за оценки, извършени от други научни организации (като ЕОБХ и СЕКХД).
include information on the quality of batches of test substances used in the residue studies.
Ако са използвани подробни препратки към публикувана научна литература, то всички изисквания, изложени в „Общи принципи“, точка 5 (I.5), са изпълнени, доколкото е възможно;
When necessary, a critical evaluation of the impurities present in the active ingredient shall be presented and information shall be provided on their potential influence on pharmacokinetics, metabolism, residue kinetics and analytical methods for the determination of residues.
включване на информация относно качеството на партидите изпитвани вещества, използвани в изследванията за остатъчни количества.
The implications of any differences of the chirality, chemical form and impurity profile between the substance used in the residues studies and the form to be marketed shall be discussed;
При необходимост се представя критична оценка на примесите в активната съставка и се предоставя информация за потенциалното им въздействие върху фармакокинетиката, метаболизма, кинетиката на остатъчните количества и аналитичните методи за определяне на остатъчни количества.
justify the omission of particular studies and discuss the requirements for additional studies;
Обсъждат се естествените последици от всякакви разлики в хиралността, химичната форма и вида примеси между веществото, което е използвано при изследванията за остатъчни количества, и формата, под която то ще бъде търгувано;
provide a section on risk management considerations, addressing the issues described in Annex II below, and explaining the derivation of the proposed MRLs.
обосновка на липсата на специални изследвания и обсъждане на изискванията за допълнителни изследвания;
tabulated study reports — tabular summaries of study reports to the detailed and critical summary shall be provided.
предоставяне на част от съображенията относно управление на риска във връзка с въпросите, описани в приложение II по-долу, и обяснение за извеждането на предложените МДСОК.
Metabolism and residue kinetics in the target species
доклади за изследванията в таблична форма — предоставят се обобщения в таблици на докладите от изследванията към подробното и критично резюме.
Metabolism and residues data shall be required to characterise residues present in relevant food commodities, to demonstrate the time course of their depletion to a safe level (usually based on the ADI) and so to allow derivation of MRLs.
Метаболизъм и кинетика на остатъчните количества в целевия вид
The data shall be provided in the form of a total residues depletion study providing quantitative data on the parent drug and its major metabolites in relevant food commodities, and the change in the levels of these over time.
Необходими са данни за метаболизма и остатъчните количества за охарактеризиране на остатъчни количества в съответните хранителни продукти, за да се покаже изчерпването им във времето до безопасно ниво (обикновено на базата на ДДД) и да се даде възможност за извеждане на МДСОК.
Total residues studies usually use radiolabelled drug although data from non-radiolabelled studies may be provided where appropriate (for example if the substance is known not to be metabolised).
Данните се предоставят под формата на изследване на изчерпване на всички остатъчни количества с предоставяне на количествени данни за основния ветеринарномедицински продукт и най-важните му метаболити в съответните хранителни продукти, както и изменението на техните нива с течение на времето.
A separate marker residue depletion study shall often also be provided, using unlabelled drug and monitoring the depletion of the marker residue in relevant food commodities over time.
При изследванията на всички остатъчни количества обикновено се използва маркерно вещество, въпреки че могат да се предоставят данни от изследвания с немаркерно вещество, когато е уместно (например ако е известно, че веществото не се метаболизира).
Total residues and marker residue data may be provided by means of a single radiolabelled study that also uses an appropriately validated non-radiolabelled method to monitor depletion of the marker residue.
Често пъти се предоставя и отделно изследване за изчерпване на маркерните остатъчни количества, като се използва немаркерно вещество и се следи изчерпването на маркерните остатъчни количества в съответните хранителни продукти с течение на времето.
The test material shall contain the substance of concern in a representative concentration.
Данни за общото количество на остатъчните вещества и за маркерните остатъчни количества могат да се получат чрез едно маркерно изследване, което използва и надлежно валидиран метод без маркиране за следене на изчерпването на маркерните остатъчни количества.
It shall be administered by the intended route of administration of the proposed product, at the highest intended dose and for the maximum intended duration of treatment or for the time required for steady state to be achieved in edible tissues.
Тестовият материал съдържа рисковото вещество в представителна концентрация.
Studies shall be conducted in animals that are representative of the proposed target populations.
Той се прилага по предписания начин на прилагане на предлагания продукт в предписаната максимална доза и за предписаната максимална продължителност на прилагане или за период, необходим за постигане на устойчиво състояние в ядивните тъкани.
Guidance provided in VICH GL46: Studies to evaluate the metabolism and residue kinetics of veterinary drugs in food-producing animals: metabolism study to determine the quantity and identify the nature of residues shall be followed in order to monitor (quantify) the depletion of total residues and key metabolites over time.
Извършват се изследвания върху животни, които са представителни за предлаганите целеви популации.
These studies shall normally be performed using radiolabelled drug.