natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По време на изготвянето на финансовите отчети за 2011 г. компетентните служби на Fintecna са изчислили обезщетението, дължимо на Ilva, на […] EUR, коригирано на […] EUR през 2014 г.
This expert issued its legal opinion on 3 March 2015, in which he confirmed that the settlement of the dispute against the payment of EUR 156 million was within the maximum limit set out in the privatisation contract and also below Fintecna's own estimates.
На 19 декември 2013 г. министърът на околната среда е приел министерско разпореждане(provvedimento), с което налага на Fintecna да обезвреди отпадъците, намиращи се на територията на Ilva.
Fintecna requested a legal opinion from a second consultant concerning (i) any previous payments already made to Ilva in the context of the past arbitration; and (ii) the starting date for the calculation of interests on the guaranteed amount.
Министерското разпореждане е било оспорено пред Регионалния административен съд (Tribunale Amministrativo Regionale) на регион Пулия.
This opinion was issued on 16 February 2015.
Министерското разпореждане е било анулирано на процедурни основания на 14 ноември 2014 г.
According to it, (i) Fintecna did not make any payments to Ilva in the context of past arbitration procedures concerning the application of Article 17.7 of the privatisation contract; and (ii) interests should be due from 1996.
Въпреки това съдът е заключил по същество, че замърсяващата дейност определено е била извършена преди 1995 г. и следователно е била отговорност на Fintecna.
After the conversion into law of Law Decree No 1/2015, on 4 March 2015, Fintecna's Board of Directors decided to settle the dispute, taking into account the legal opinions of the two consultants.
С член 3, параграф 5 от Декрет-закон № 1/2015 извънредният комисар на Ilva е упълномощен да уреди спора с Fintecna относно екологичните щети, посочени в член 17.7 на приватизационния договор от 1995 г., в срок от 60 дни след влизането в сила на Декрет-закон № 1/2015.
The Board of Directors stressed the final character of the settlement also vis-à-vis third parties (e.g. vis-à-vis Ilva's creditors in case of bankruptcy and other potential environmental claims towards Fintecna) and the fact that the maximum exposure deriving from the privatisation contract would correspond to EUR […], excluding interests, or EUR […], including interests.
В същия член е определен размерът на споразумението на 156 милиона евро и е посочено, че това споразумение следва да бъде крайно и окончателно.
The Board of Directors' decision took note of the favourable opinion of Fintecna's shareholder CDP, in compliance with point 8.3.2 of the Regulation for the exercise of the controlling activity in the CDP group (Regolamento per l'esercizio dell'attività di direzione e coordinamento sulle società participate del gruppo CDP).
На 12 януари 2015 г.
Fintecna therefore settled the dispute with Ilva on 5 March 2015.
Fintecna е наела независим правен консултант, който да му съдейства при договарянето на споразумението за уреждане на сметки с Ilva.
On 6 March 2015, EUR 156 million were transferred to Ilva.
Този експерт е представил своето правно становище на 3 март 2015 г., в което потвърждава, че уреждането на спора срещу заплащане на 156 милиона евро е в рамките на максималния лимит, определен в приватизационния договор, и също така под собствените прогнози на Fintecna.
According to the joint press release issued by CDP and Fintecna on 11 March 2015, the transaction occurred ‘to implement Article 3, paragraph 5 of Law Decree 5 January 2015 No 1, as converted with amendments into Law 4 March 2015, No 20 (Ilva Decree)’.
Fintecna е поискало правно становище от втори консултант относно i) вече направени предишни плащания към Ilva в контекста на миналия арбитраж и ii) първоначалната дата за изчисляване на лихви върху гарантираната сума.
Measure 5: the EUR 300 million State loan
Становището е било представено на 16 февруари 2015 г.
As explained in recital 14, on 4 December 2015 the Italian authorities informed the Commission of the adoption on the same day of Law Decree No 191/2015.
Според него i) Fintecna не е извършило никакви плащания към Ilva в контекста на минали арбитражни процедури относно прилагането на член 17.7 от приватизационния договор и ii) лихви се дължат от 1996 г.
In addition to provisions concerning the sale of Ilva's assets, this Law Decree in its Article 1, paragraph 3, authorised the State to grant a EUR 300 million loan to Ilva by means of a Ministerial Decree, at an annual interest rate of Euribor 6 months + 300 basis points, with a view to support Ilva's urgent liquidity needs.
След преобразуването в закон на Декрет-закон № 1/2015 на 4 март 2015 г., Съветът на директорите на Fintecna е решил да уреди спора, като се вземат предвид правните становища на двамата консултанти.
Pursuant to the Law Decree, the loan would have to be repaid by the acquirer of Ilva's assets, 60 days after the declaration by the competent national court of the cessation of Ilva's activity pursuant to Article 73 of Law Decree No 270/99, following the final divestiture of the company's assets.
Съветът на директорите е подчертал окончателния характер на уреждането на спора също и спрямо трети страни (напр. спрямо кредиторите на Ilva в случай на несъстоятелност и други потенциални претенции за екологични щети към Fintecna) и факта, че максималната експозиция, произтичаща от приватизационния договор, ще съответства на […] EUR, без лихвите, или […] EUR, с включени лихви.
The Ministerial Decree granting the loan to Ilva was adopted on 15 December 2015 and the amount was paid out on 23 December 2015.
В решението на Съвета на директорите е отчетено положителното становище на акционера на Fintecna — CDP, в съответствие с точка 8.3.2 от Наредбата за упражняване на контролната дейност в групата на CDP (Regolamento per l'esercizio dell'attività di direzione e coordinamento sulle società participate del gruppo CDP).
The Ministerial Decree specified that the loan was granted to Ilva's extraordinary administration.
Следователно Fintecna е уредило спора с Ilva на 5 март 2015 г.
On 9 June 2016, the Italian Government adopted Law Decree No 98/2016 amending Law Decree No 191/2015.
На 6 март 2015 г.
Pursuant to Article 1(1)(a) of the Law Decree, the repayment obligation of the EUR 300 million loan was transferred from the acquirer of Ilva's assets to Ilva itself.
156 милиона евро са били преведени на Ilva.
The Law Decree was converted into Law No 151/2016 on 1 August 2016 with modifications.
Съгласно съвместното съобщение за пресата на CDP и Fintecna от 11 март 2015 г. сделката е осъществена „с цел прилагане на член 3, параграф 5 от Декрет-закон № 1 от 5 януари 2015 г., преобразуван с изменения в Закон № 20 от 4 март 2015 г. („Декретът за Ilva“)“.
On 29 December 2016, the Italian Government adopted Law Decree No 243/2016, converted into Law No 18/2017 on 27 February 2017 with modifications.
Мярка 5: заемът от държавата в размер на 300 милиона евро
Article 1(1)(b) of the Law Decree extended the duration of Ilva's extraordinary administration beyond the date of completion of the transfer of assets, so as to allow Ilva's Extraordinary Commissioners to identify and implement further clean-up measures in areas not taken over by the acquirer.
Както е обяснено в съображение 14, на 4 декември 2015 г. италианските органи информираха Комисията за приемането на същата дата на Декрет-закон № 191/2015.
As a result, the adoption of the decree declaring the cessation of Ilva's activity pursuant to Article 73 of Legislative Decree No 270/99 was postponed to the future date of full completion of the aforesaid clean-up activities.
В допълнение към разпоредбите относно продажбата на активите на Ilva в член 1, параграф 3 от този декрет-закон държавата е упълномощена да предостави на Ilva заем в размер на 300 милиона евро чрез министерско постановление при годишна лихва в размер на 6-месечен Euribor + 300 базисни пункта, с цел да се отговори на спешните нужди на Ilva от ликвидни средства.
However, to avoid postponing at the same time the final repayment date of the EUR 300 million loan, Article 1(1)(a) of the Law Decree changed the loan repayment date to 60 days after the final divestiture of Ilva's assets, thereby disconnecting it from the decree declaring the cessation of Ilva's activity.
Съгласно Декрет-закона заемът е трябвало да бъде върнат от приобретателя на активите на Ilva 60 дни след обявяването от компетентния национален съд на прекратяването на дейността на Ilva съгласно член 73 от Декрет-закон № 270/99 след окончателната продажба на активите на дружеството.
Grounds for initiating the formal investigation procedure
Министерското постановление за отпускането на заема на Ilva беше прието на 15 декември 2015 г. и сумата беше изплатена на 23 декември 2015 г.
Following the preliminary investigation referred to in recital 1, the Commission raised doubts about the compliance of the support measures with Union State aid rules.
В Министерското постановление е уточнено, че заемът е бил предоставен на извънредното управление на Ilva.
The Commission's preliminary view was that the measures appeared to constitute State aid and that there did not seem to be grounds on which this aid could be declared compatible with the internal market.
На 9 юни 2016 г. италианското правителство прие Декрет-закон № 98/2016 за изменение на Декрет-закон № 191/2015.
Qualification as State aid
Съгласно член 1, параграф 1, буква а) от Декрет-закона задължението за връщане на заема в размер на 300 милиона евро е било прехвърлено от приобретателя на активите на Ilva на самото Ilva.
In the Opening Decision, the Commission preliminarily considered that all measures object of the in-depth investigation had the potential to distort competition and affect trade between Member States due to the presence of competitors on the steel markets where Ilva is active and the levels of intra-Union trade on steel products, to which Ilva contributes.
Декрет-законът е бил преобразуван в Закон № 151/2016 на 1 август 2016 г. с изменения.
The Commission's preliminary assessment of the other State aid criteria (imputability to the State, State resources, selectivity, and economic advantage) is summarised, measure by measure, in Sections 2.3.1.1 to 2.3.1.5 .
На 29 декември 2016 г. италианското правителство е приело Декрет-закон № 243/2016, който на 27 февруари 2017 г. е преобразуван с изменения в Закон № 18/2017.
Measure 1
С член 1, параграф 1, буква b) от Декрет-закона се удължава срокът на извънредното управление на Ilva след датата на приключване на прехвърлянето на активите, така че да се позволи на извънредните комисари на Ilva да определят и изпълнят допълнителни мерки за почистване в области, които не са поети от приобретателя.
As regards the imputability to the State of measure 1, in the Opening Decision the Commission preliminarily concluded that the decision to transfer the Riva assets to Ilva by means of a bond subscription is imputable to the Italian government, which included this provision in Law Decree No 1/2015.
В резултат на това приемането на указа за обявяване на прекратяването на дейността на Ilva съгласно член 73 от Законодателен декрет № 270/99 е било отложено до бъдещата дата на пълно изпълнение на гореспоменатите дейности за почистване.
The Commission also took the preliminary view that the Fondo Unico di Giustizia executing this decision (through Equitalia) would be acting on the basis of the instructions given by the judicial authority, which is an organ of that State and is therefore bound by the duty of sincere cooperation.
Въпреки това, за да се избегне същевременно отлагане на окончателната дата за погасяване на заема от 300 милиона евро, в член 1, параграф 1, буква а) от Декрет-закона е променена датата за връщане на заема на 60 дни след окончателната продажба на активите на Ilva, като по този начин тя е отделена от декрета за обявяване на прекратяването на дейността на Ilva.
Based on the facts established at the time of the Opening Decision, the Commission's preliminary view was that measure 1 involves State resources due to the fact that the Riva assets have to be considered as being under the control of the State during the time of their custody by the Fondo Unico di Giustizia.
Основания за откриване на официалната процедура по разследване
Moreover, the Commission could not exclude that the State (through the Fondo Unico di Giustizia) would forego possible revenues by investing the Riva assets in risky Ilva bonds without a proper remuneration, instead of seeking a safe return in bank deposits or State bonds.
След предварителното разследване, посочено в съображение 1, Комисията изрази съмнения относно това дали мерките за подкрепа са в съответствие с правилата на Съюза за държавната помощ.
According to the Commission's Opening Decision, the granting of a selective economic advantage derives from the fact that based on an ad hoc derogation to standard criminal procedure, the Riva assets would be made available to Ilva before the end of the criminal proceedings, providing the company with liquidity against bonds to be issued at an unknown, non-necessarily market based rate.
Предварителното мнение на Комисията беше, че мерките изглежда са представлявали държавна помощ и че изглежда не е имало основания, въз основа на които тази помощ да е могла да се обяви за съвместима с вътрешния пазар.
Measure 2
Определяне като държавна помощ
Despite the fact that the EUR 250 million loan had been granted by private banks, the Commission preliminarily considered that the measure is imputable to the State in light of the sequence of events, i.e. the amendment of Law Decree No 101/2013 and the State's involvement in Ilva's negotiations with the banks, which eventually led to the granting of the loan.
В решението за откриване на процедурата предварителната оценка на Комисията беше, че всички мерки, предмет на задълбочено разследване, са имали потенциала да нарушат конкуренцията и да засегнат търговията между държавите членки поради наличието на конкуренти на пазарите на стомана, на които Ilva е осъществявало дейност, и нивата на вътресъюзна търговия с продукти от стомана, за които Ilva допринася.
The Commission's preliminary view was that, if the State or other public bodies were among Ilva's chief creditors, by granting a higher priority of repayment to the newly issued EUR 250 million private loan, measure 2 would constitute de facto a waiver of public debts.
Предварителната оценка на Комисията на другите критерии за държавна помощ (възможност да бъде приписана на държавата, държавни ресурси, избирателност и икономическо предимство) е обобщена, по мерки, в раздели 2.3.1.1 —2.3.1.5 .
In that case, measure 2 would involve State resources.
Мярка 1
According to the Commission, despite the general wording of the amended law, at that point the measure was applied only to Ilva and is therefore de facto selective.
Що се отнася до възможността мярка 1 да бъде приписана на държавата, в своето решение за откриване на процедурата Комисията стигна до предварителното заключение, че решението да се прехвърлят на Ilva активите на Riva посредством записване на облигации, може да бъде приписано на италианското правителство, което е включило тази разпоредба в Декрет-закон № 1/2015.
By allowing Ilva to meet its liquidity needs, the measure seemed to have conferred an advantage that Ilva would not have been able to obtain under normal market conditions.
Комисията също така зае предварителната позиция, че Fondo Unico di Giustizia, като изпълнява посоченото решение (чрез Equitalia), би действало въз основа на указанията, дадени от съдебния орган, който е орган на тази държава и следователно е обвързан със задължението за лоялно сътрудничество.
Therefore, the Commission preliminarily considered that the measure confers a selective economic advantage to Ilva.
Въз основа на фактите, установени към момента на вземане на решението за откриване на процедурата, предварителното мнение на Комисията беше, че мярка 1 включва държавни ресурси поради факта, че активите на Riva трябва да се считат под контрола на държавата по време на тяхното попечителство от Fondo Unico di Giustizia.
Measure 3
Освен това Комисията не можеше да изключи възможността държавата (чрез Fondo Unico di Giustizia) да се откаже от потенциални приходи чрез инвестирането на активите на Riva в рискови облигации на Ilva без подходящо възнаграждение, вместо да търси сигурна възвращаемост от банкови депозити или държавни облигации.
Considering that the State guarantee was issued by Ministerial Decree pursuant to the provisions of a Government Law Decree, the Commission's preliminary view was that measure 3 is imputable to the State.
Съгласно решението на Комисията за откриване на процедурата предоставянето на избирателно икономическо предимство произтича от факта, че въз основа на ad hoc дерогация от стандартното наказателно производство активите на Riva ще бъдат предоставени на Ilva преди края на наказателното производство, предоставяйки на дружеството ликвидни ресурси срещу облигации, които ще бъдат издадени по неизвестна, не непременно пазарна цена.
The risk on State resources could be deducted from the fact that, if triggered, a State guarantee is paid through the State budget.
Мярка 2
As regards the presence of a selective economic advantage, the Commission questioned the market conformity of the State guarantee.
Независимо от факта, че заемът в размер на 250 милиона евро е предоставен от частни банки, предварителното становище на Комисията беше, че мярката може да бъде приписана на държавата с оглед на поредицата от събития, т.е. изменението на Декрет-закон № 101/2013 и участието на държавата в преговорите на Ilva с банките, което в крайна сметка доведе до отпускането на заема.
First, it was unclear whether a market operator would have agreed to grant any guarantee at all to Ilva, just two months after it defaulted on a previous loan.
Предварителното мнение на Комисията беше, че ако държавата или други публични органи са били сред основните кредитори на Ilva, предоставяйки по-висок приоритет на погасяване на новоотпуснатия частен заем от 250 милиона евро, мярка 2 ще представлява de facto отказ от публични вземания.
Second, even assuming that Ilva could have potentially had access to external sources of financing and/or external guarantees, the Commission doubted that the premium charged by the Italian State would adequately remunerate the credit risk borne by the State.
В този случай мярка 2 ще включва държавни ресурси.
Measure 4
Според Комисията, независимо от общата формулировка на изменения закон, в този момент мярката е била приложена само за Ilva и следователно е de facto избирателна.
Based on the relevant set of indicators indicated by the Union Court's case-law, the Commission preliminarily considered that measure 4 implemented by Fintecna is imputable to the Italian State.
Като е позволила на Ilva да покрие нуждите си от ликвидни средства, мярката изглежда е предоставила предимства, което Ilva не би могла да получи при нормални условия на пазара.
As to the origin of the resources involved, the Commission noted that Fintecna qualifies as a public undertaking.
Ето защо предварителното становище на Комисията беше, че мярката предоставя избирателно предимство на Ilva.
Therefore its resources are deemed to be State resources.
Мярка 3
As regards the presence of a selective economic advantage, whilst noting that, on its principle, the capped guarantee by the State for environmental damages agreed at the time when the company was State owned before Ilva was privatised and sold to the Riva family was market practice and not objectionable, the Commission questioned both the amount and the timing of the settlement agreement and wondered whether a market economy operator would have behaved similarly in a comparable situation.
Като се има предвид, че държавната гаранция е била издадена с министерско постановление съгласно разпоредбите на правителствен декрет-закон, предварителното мнение на Комисията беше, че мярка 3 може да бъде приписана на държавата.
Measure 5
Рискът за държавните ресурси може да произтече от факта, че ако бъде активирана една държавна гаранция, тя се плаща от държавния бюджет.
As the measure consists in a loan granted by the Ministry of Economic Development and the Ministry of Economy and Finance, out of resources of the budget of the Italian State, the Commission preliminarily considered that it is imputable to the State and involves State resources.
Що се отнася до наличието на избирателно икономическо предимство, Комисията постави под въпрос пазарната съвместимост на държавната гаранция.
As regards the presence of a selective economic advantage, the Commission wondered whether any private market operator would have agreed to lend EUR 300 million to Ilva at the same conditions as Italy, if at all, considering Ilva's financial difficulties.
Първо, не беше ясно дали един пазарен оператор би се съгласил въобще да предостави каквато и да е гаранция на Ilva, само два месеца след като то е било изпаднало в просрочие по предишен заем.
Compatibility grounds
Второ, дори и ако се предположи, че Ilva е можело да има потенциален достъп до външни източници на финансиране и/или външни гаранции, Комисията се съмняваше, че определената от Италианската държава премия би била подходящо възнаграждение за кредитния риск, поет от държавата.
As the Commission did not see any grounds on which State aid in favour of Ilva would be compatible with the internal market, it invited Italy to substantiate any such grounds and indicate to the Commission the relevant legal basis, if any.
Мярка 4
On the possible economic continuity between Ilva and the new entity acquiring its assets
Въз основа на съответната група от показатели, извлечени от съдебната практика на Съюза, предварителната позиция на Комисията беше, че мярка 4, приведена в действие от Fintecna, може да бъде приписана на Италианската държава.
In recital 107 of the Opening Decision, the Commission recalled that in case of economic continuity between the recipient of aid that the Commission declares incompatible with the internal market and its acquirer, the latter may be called to pay it back.
Що се отнася до произхода на използваните ресурси, Комисията отбеляза, че Fintecna се определя като публично предприятие.
The final scope of the sale may still evolve as a result of the ongoing merger review referred to in recital 15 above.
Следователно неговите ресурси се считат за държавни ресурси.
Italy and Peacelink have submitted their observations on the issue of economic (dis)continuity between the current Ilva and the buyer of Ilva's assets, however at this stage it would be premature for the Commission to take a final view and this issue is therefore not further assessed in this Decision.
Що се отнася до наличието на избирателно икономическо предимство, макар и да отбелязва, че по принцип ограничената гаранция от държавата за екологични щети, договорена по времето, когато дружеството е било държавна собственост преди Ilva да бъде приватизирано и продадено на семейство Riva, е била пазарна практика и не се оспорва, Комисията постави под въпрос както размера, така и момента на сключване на споразумението за уреждане на сметки, и се запита дали един оператор в условията на пазарна икономика би имал същото поведение в подобна ситуация.
No objection to urgent environmental and health interventions
Мярка 5
In recital 114 of the Opening Decision, the Commission clarified that it would not oppose to any immediate action, which the Italian authorities may consider necessary in order to protect the health of citizens due to the officially recognised environmental and health emergency situation in Taranto portrayed in recital 11.