natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това Върховният областен съд е отбелязал, че таксите за мрежата представляват цената за предоставена услуга (т.е. достъпът до мрежата и нейното използване) и че пълното освобождаване не може да се разглежда като индивидуална такса за мрежата или цена за услуга, а съответства на привилегия — изключение от принципа, че на мрежовите оператори трябва да се плаща пропорционална такса за мрежата за използването на мрежата.
Both the Higher Regional Court of Düsseldorf and Federal Court of Justice declared the full exemption in the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 and the individual exemption granted on that basis for void.
Той е отбелязал, че стабилизиращият ефект на потребителите на базова електроенергия може най-много да обоснове намалена такса за мрежата, но не и пълно освобождаване, като се има предвид, че и тези потребители на базова електроенергия използват мрежата.
However, it appears from German Administrative Law that the German State could de facto not ask for reimbursement by the beneficiaries due to prescription rules.
Накрая, Върховният областен съд е установил, че допълнителната такса по член 19 не съответства на такса за мрежата, а на допълнителна такса, която се събира допълнително към таксите за мрежата; тя не съответства на цената за използване на мрежата, а по-скоро съответства на допълнителна такса, въведена, за да се покрият финансовите загуби, причинени на мрежовите оператори от пълното освобождаване.
Moreover, as described in recital 55, the new Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 provides that the exemption decisions adopted on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 stopped being valid only on 1 January 2014.
С решение от 6 октомври 2015 г.
By ordinance of 14 August 2013 Germany abolished the full exemption as of 1 January 2014 and reintroduced as of that date individual network charges for end users with an annual electricity consumption reaching 10 GWh and at least 7000 hours of full use.
Федералният върховен съд е потвърдил решението на Върховния областен съд на Дюселдорф от 8 май 2013 г.
The BNetzA was required to lay down detailed rules on the methodology for determining the individual network costs under the StromNEV as amended by Article 1 of the ordinance of 14 August 2013 (‘StromNEV 2014’).
Федералният върховен съд е потвърдил, че пълното освобождаване, предоставено по силата на член 19, параграф 2, второ изречение от StromNEV от 2011 г., не съответства на границите по член 24 от EnWG от 2011 г., който дава право на правителството да определя само условията за изчисляване на индивидуални такси за мрежата, но не и да въвежда пълно освобождаване от такси за мрежата.
To this end, the BNetzA reintroduced the physical path methodology by a regulatory decision adopted on the basis of Paragraph 29 of the EnWG.
Освен това Федералният върховен съд е отбелязал, че член 24, параграф 1, първо и трето изречение от EnWG от 2011 г. се основават на принципа, че операторите на мрежи имат правото на компенсация за използването на техните мрежи и че стабилизиращият ефект на потребителите на базова електроенергия не може да се разглежда като компенсация за мрежовия оператор за използването на мрежата, като се има предвид че стабилизиращият ефект не е компенсация, платена в замяна на използването на мрежата, а просто резултатът от използването на мрежата.
Although slightly modified, the methodology corresponds in substance to the physical path methodology as it was applied for the calculation of individual network charges under the StromNEV 2010 (see recital 19 of this Decision).
Федералният върховен съд също така е установил, че докато това стабилизиращо въздействие може да бъде от икономически интерес за операторите на мрежи и би могло да оправдае намалените такси за мрежата, не може автоматично да се приеме, че то обосновава пълното освобождаване само въз основа на броя часове пълно използване, като се има по-специално предвид, че и потребителите на базова електроенергия допринасят за върховия товар на мрежата.
The regulatory decision on the physical path methodology was upheld by order of 13 December 2016 of the Federal Court of Justice.
При намаленията ще трябва да се взема предвид специфичното въздействие върху мрежата на всеки потребител на базова електроенергия.
The Federal Court of Justice specifically acknowledged that the physical path methodology ensures an assessment of the network costs caused by baseload consumers in line with the cost-causality principle.
Накрая, Федералният върховен съд също е потвърдил, че допълнителната такса по член 19 не съответства на такса за мрежата, а на допълнителна такса, която се събира допълнително към таксите за мрежата; тя не съответства на цената за използване на мрежата, а по-скоро съответства на допълнителна такса, въведена за покриване на финансовите загуби, причинени на мрежовите оператори от пълното освобождаване.
Both the order of 8 May 2013 of the Higher Regional Court of Düsseldorf and the order of 6 October 2015 of the Federal Court of Justice had an effect only on the parties to the procedure and did not lead to a general revocation of all exemption decisions.
Както Върховният областен съд на Дюселдорф, така и Федералният върховен съд са обявили пълното освобождаване от член 19, параграф 2, второ изречение от StromNEV от 2011 г. и индивидуалното освобождаване, предоставено въз основа на него, за нищожни.
Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 therefore provides that exemption decisions adopted by a regulator on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 would stop to be valid as of 1 January 2014.
От германското административно право обаче става ясно, че германската държава не би могла фактически да поиска възстановяване от получателите поради правилата относно давността.
Pending requests for exemption decisions adopted by a regulator on the basis of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 as well as cases in which the exemption decision was revoked by a Court would be subject to the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2014 (with retroactive effect as of 1 January 2012.
Освен това, както е посочено в съображение 55, новият член 32, параграф 7 от StromNEV от 2014 г. предвижда решенията за освобождаване, приети въз основа на член 19, параграф 2, второ изречение от StromNEV от 2011 г., да бъдат валидни само до 1 януари 2014 г.
For 2011 in those same cases, the StromNEV as predating the introduction of the full exemption was applied (i.e. the individual network charges based on the physical path – if relevant).
С наредба от 14 август 2013 г.
By order of 12 April 2016, the Federal Court of Justice annulled the regulatory decision of 14 December 2011 (see recitals 35 to 39 of this Decision).
Германия е премахнала пълното освобождаване, считано от 1 януари 2014 г., и от тази дата е въвела повторно индивидуалните такси за мрежата за крайните потребители с годишно потребление на електроенергия, достигащо 10 GWh, и най-малко 7000 часа пълно използване.
The Court found that that decision was not covered by the empowerment laid down in Paragraph 24 of the EnWG.
BNetzA е трябвало да определи подробни правила относно методиката за определяне на индивидуалните мрежови разходи съгласно StromNEV, изменен с член 1 от Наредбата от 14 август 2013 г. („StromNEV от 2014 г.“).
In the aftermath of that judgment the German legislator amended Paragraph 24 of the EnWG and thereby retroactively remedied the lack of an empowerment for the Paragraph 19-surcharge.
Във връзка с това BNetzA е въвела повторно методиката на физическия път с регулаторно решение, прието въз основа на член 29 от EnWG.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
Макар и малко променена, методиката отговаря по същество на методиката на физическия път, използвана за изчисляване на индивидуални такси за мрежата съгласно StromNEV от 2010 г. (вж. съображение 19 от настоящото решение).
The Commission received comments from Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. and Xstrata Zink GmbH/Glencore.
Регулаторното решение относно методиката на физическия път е било потвърдено с решение от 13 декември 2016 г. на Федералния върховен съд.
All comments received argue that the full exemption does not constitute State aid.
Федералният върховен съд по-конкретно е признал, че методиката на физическия път гарантира оценка на разходите за мрежата, причинени от потребителите на базова електроенергия, в съответствие с принципа на причинно-следствената връзка на разходите.
The arguments put forward by the various comments in order to support this view are summarized in the following recitals.
Както решението от 8 май 2013 г. на Върховния областен съд на Дюселдорф, така и решението на Федералния върховен съд от 6 октомври 2015 г. са били в сила само по отношение на страните по процедурата и не са довели до обща отмяна на всички решения за освобождаване.
The interested parties consider that the full exemption did not confer an advantage on the exempted baseload consumers.
Ето защо в член 32, параграф 7 от StromNEV от 2014 г. се предвижда, че решенията за освобождаване, приети от регулаторния орган въз основа на член 19, параграф 2, второ изречение от StromNEV от 2011 г., ще престанат да бъдат валидни, считано от 1 януари 2014 г.
According to the interested parties, the full exemption was a compensation for the baseload consumers' contribution to the overall stability of the electricity network.
Висящи искания за решения за освобождаване, приети от регулаторния орган въз основа на член 19, параграф 2 от StromNEV от 2011 г., както и дела, при които решението за освобождаване е отменено от Съда, ще бъдат предмет на член 19, параграф 2 от StromNEV от 2014 г. (който ще влезе с обратно действие от 1 януари 2012 г.
One interested party considers that the full exemption corresponds to the compensation of a service of general economic interest within the meaning of the Altmark judgment.
По отношение на 2011 г. в тези същите случаи е бил приложен StromNEV като предхождащ въвеждането на пълното освобождаване (т.е. индивидуалните такси за мрежата, които се основават на физическия път, ако е приложимо).
In particular, it is put forward that the baseload consumption qualifying for the full exemption was a prerequisite for a continuous electricity generation from power plants equipped with synchronous generators.
С решение от 12 април 2016 г.
The latter are considered necessary for the stability of the network as they help to avoid frequency shifts.
Федералният върховен съд е анулирал регулаторното решение от 14 декември 2011 г. (вж. съображения 35—39 от настоящото решение).
Several interested parties refer in this respect to a study of 20 January 2012 into the minimum generation by conventional power plants needed in Germany to ensure a secured network management in the context of high renewable penetration (the ‘2012 Study’).
Съдът е установил, че това решение не е обхванато от предвиденото в член 24 от EnWG оправомощаване.
Alternatively, several interested parties consider the advantage not to be selective but to be justified by the logic and nature of network charges in Germany.
В резултат от това решение германският законодателен орган е изменил член 24 от EnWG и по този начин е коригирал с обратно действие липсата на оправомощаване по отношение на допълнителната такса по член 19.
They explain in this respect that the predictability of the consumption pattern of the baseload consumers leads to a significant reduction of network costs as it would reduce the need for balancing energy and reserves.
МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
Moreover, the continuous consumption pattern would conserve the network equipment longer and thereby reduce material costs.
Комисията получи мненията на Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. и Xstrata Zink GmbH/Glencore.
The aforementioned costs would otherwise have to be borne by the TSO as part of their network responsibilities defined in Paragraph 11 of the EnWG.
Във всички получени мнения се твърди, че пълното освобождаване не представлява държавна помощ.
Some of the interested parties also argue that baseload consumers contribute to voltage control and the prevention of black-outs and that the full exemption compensates them for that.
Аргументите, представени в различните мнения в подкрепа на това становище, са обобщени в следващите съображения.
Finally, the comments consider the exempted baseload consumption to guarantee the feed-in of electricity produced from intermittent renewable energy sources.
Заинтересованите страни считат, че пълното освобождаване не е предоставило предимство на обхванатите от освобождаването потребители на базова електроенергия.
Thereby, both grid expansion costs and compensation payments under the Renewable Energy Act (Erneuerbare Energien Gesetz, ‘EEG’) would be reduced.
Съгласно заинтересованите страни пълното освобождаване е компенсация за приноса на потребителите на базова електроенергия към цялостната стабилност на електроенергийната мрежа.
Furthermore, the interested parties consider the full exemption not to be financed through State resources.
Една от заинтересованите страни счита, че пълното освобождаване отговаря на компенсацията за услуга от общ икономически интерес по смисъла на решението по дело Altmark.
According to the interested parties, the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 was part of the overall system of network charges and therefore constituted a mere price regulation.
По-специално тя изтъква, че потреблението на базова електроенергия, което отговаря на изискванията за пълно освобождаване, е било предпоставка за непрекъснато производство на електроенергия от електроцентрали, оборудвани със синхронни генератори.
The fact that the full exemption is dependent on an authorization to be delivered by the BNetzA is considered to be a purely formal act which in itself would not suffice to establish that the full exemption is financed through State resources.
Последните се считат за необходими за стабилността на мрежата, тъй като те спомагат да се избегне промяна на честотата.
The interested parties argue in particular that the full exemption could not be regarded to be financed through State resources following the introduction of the Paragraph 19-surcharge in 2012.
Няколко заинтересовани страни се позовават в това отношение на проучване от 20 януари 2012 г. относно минималното потребление от конвенционални електроцентрали, които са необходими в Германия, за да се гарантира защитено управление на мрежата в контекста на високия дял на възобновяемите източници („Проучването от 2012 г.“).
The Paragraph 19-surcharge is considered to be part of the overall system of network charges.
Отделно от това няколко заинтересовани страни считат, че предимството не е избирателно, а се обуславя от логиката и естеството на таксите за мрежата в Германия.
Accordingly, the interested parties reject the qualification of the Paragraph 19-surcharge as a parafiscal levy.
Във връзка с това те обясняват, че предвидимостта на модела на потребление на потребителите на базова електроенергия води до значително намаляване на разходите за мрежата, тъй като това намалявало необходимостта от балансиране на енергията и резервите.
By way of explanation, the interested parties submit that the amount of the Paragraph 19-surcharge was not determined by the State, but was rather calculated by the network operators on the basis of the losses in revenue resulting from the full exemption.
Освен това моделът на непрекъснато потребление съхранявал за по-дълго време мрежовото оборудване и по този начин се намалявали материалните разходи.
The Paragraph 19-surcharge would serve the mere purpose of equalising the financial burden resulting from the full exemption for all network users in Germany.
В противен случай посочените по-горе разходи би трябвало да бъдат поети от ОПС като част от техните отговорности във връзка с мрежата, определени в член 11 от EnWG.
Also, the proceeds of the Paragraph 19-surcharge would neither accrue to the State budget nor be under State control.
Някои от заинтересованите страни също твърдят, че потребителите на базова електроенергия допринасят за регулирането на напрежението и за предотвратяване на прекъсванията на електричество и че пълното освобождаване ги компенсира за това.
In this regard, the interested parties explain that the TSO had a discretion as to the use of the proceeds of the Paragraph 19-surcharge.
Накрая, в мненията се счита, че обхванатото от освобождаването потребление на базова електроенергия гарантира подаването на електроенергия, произведена от непостоянни източници на възобновяема енергия.
The interested parties reject the finding that the TSO centralised the proceeds of the Paragraph 19-surcharge and thereby acted similarly to a fund.
По този начин разходите за разширяването на мрежата и за изплащането на компенсация съгласно Закона за енергията от възобновяеми източници (Erneuerbare Energien Gesetz, „EEG“) се намалявали.
It is explained that the joint project group ‘Horizontaler Belastungsausgleich’ (PG HOBA), to which the Opening Decision refers, was created on a voluntary basis and merely served the purpose of a technical coordination between the TSO.
Освен това заинтересованите страни считат, че пълното освобождаване не е финансирано чрез държавни ресурси.
The interested parties also submit that the Paragraph 19-surcharge was not hypothecated to the financing of the exemption from network charges.
Според заинтересованите страни член 19, параграф 2, второ изречение от StromNEV от 2011 г. е част от общата система за такси за мрежата и следователно представлява само регулиране на цената.
The advantage of the exemption would have also materialized without the Paragraph 19-surcharge in which case the losses in revenue resulting from the full exemption would have to be borne by the network operators.
Фактът, че пълното освобождаване зависи от разрешението, което трябва да бъде предоставено от BNetzA, се счита за чисто формален акт, който сам по себе си не би бил достатъчен, за да се установи, че пълното освобождаване се финансира чрез държавни ресурси.
The compensation mechanism described in section 2.4 of this Decision needed to be regarded independently from the advantage granted to baseload consumers.
Заинтересованите страни твърдят по-специално, че пълното освобождаване не може да се разглежда като финансиране чрез държавни ресурси след въвеждането през 2012 г. на допълнителната такса по член 19.
Without the compensation mechanism the network operators would have simply taken the losses in revenue into account when calculating the network charges for the non-exempted undertakings as in 2011.
Допълнителната такса по член 19 се счита за част от общата система за такси за мрежата.
The interested parties submit that the exemption from network charges did not distort competition or affect trade between Member States, as it only reduced the financial burden and competitive disadvantage that result from network charges in Germany, which are considered to be significantly higher than in other Member States.
Съответно заинтересованите страни отхвърлят квалификацията на допълнителната такса по член 19 като парафискален налог.
Only a limited number of interested parties argue that the exemption from network charges is compatible with the Internal Market.
Като обяснение на това заинтересованите страни твърдят, че размерът на допълнителната такса по член 19 не е бил определен от държавата, а по-скоро се е изчислявал от мрежовите оператори въз основа на загубите на приходи, произтичащи от пълното освобождаване.
Their arguments essentially refer to the contribution of baseload consumers to the stability of the network and hence to security of supply in Europe.
Допълнителната такса по член 19 е послужила единствено за уравняване на финансовата тежест, произтичаща от пълното освобождаване за всички ползватели на мрежата в Германия.
Moreover, they argue that in light of the Union's climate policies the exemption would strengthen the competitiveness of energy-intensive undertakings and therefore prevent them from shifting their activities to outside of the Union, which would result in negative consequences for the Union's economy, as it would e.g. lead to a loss of value chains and increase the Union's dependency on imports.
Също така постъпленията от допълнителната такса по член 19 нито са се натрупвали в държавния бюджет, нито са били под държавен контрол.
Finally, a limited number of interested parties claim that any recovery would be in violation of the principle of the protection of legitimate expectations.
В тази връзка заинтересованите страни обясняват, че ОПС имат право на преценка относно използването на постъпленията от допълнителната такса по член 19.
To this end, they argue that by finding that the full exemption was financed through State resources, the Commission would deviate from the interpretation of the State aid notion applied prior to the full exemption both in its own case practice as well as the case-law of the European Court of Justice, in particular its interpretation of State resources in the PreussenElektra-judgment.
Заинтересованите страни отхвърлят констатацията, че ОПС са централизирали постъпленията от допълнителната такса по член 19 и по този начин са действали подобно на фонд.
After expiry of the deadline for interested party comments, the Commission received comments from two additional interested parties (Wacker Chemie AG and Koehler Kehl GmbH).
Обяснява се, че съвместната проектна група „Horizontaler Belastungsausgleich“ (PG HOBA), която се посочва в решението за откриване на процедурата, е създадена доброволно и служи само на целите на техническата координация между ОПС.
Wacker Chemie AG submitted comments on the physical path methodology developed by the BNetzA to determine individual network charges of baseload consumers as of 2014.
Заинтересованите страни също така твърдят, че не е имало връзка по предназначение между допълнителната такса по член 19 и финансирането на освобождаването от такси за мрежата.
Wacker considered that the physical path method was not an adequate way to determine individual charges because the network charge would depend on whether the baseload consumer would be located close to a baseload power plant or not.
Предимството на освобождаването би се реализирало и без допълнителната такса по член 19, като в този случай загубите на приходи, произтичащи от пълното освобождаване, би трябвало да се поемат от операторите на мрежи.
Wacker also criticized the fact that hydro plants were not considered as baseload plants and that the plant in question had to be able to cover the entire potential load of the baseload consumer.
Описаният в раздел 2.4 от настоящото решение механизъм за компенсация би трябвало да бъде разглеждан независимо от предимството, предоставено на потребителите на базова електроенергия.
Wacker considered that the full exemption had been a simpler principle adequately reflecting the contribution of the baseload consumer to the stability of the network.