natgillin/translations-raw huggingface dataset:
„доставчик на портфейл, който предлага попечителски услуги“ означава образувание, което предоставя услуги за опазване на частни криптографски ключове от името на своите клиенти за притежаването, съхраняването и прехвърлянето на виртуални валути.“
“virtual currencies” means a digital representation of value that is not issued or guaranteed by a central bank or a public authority, is not necessarily attached to a legally established currency and does not possess a legal status of currency or money, but is accepted by natural or legal persons as a means of exchange and which can be transferred, stored and traded electronically;
Член 6 се изменя, както следва:
“custodian wallet provider” means an entity that provides services to safeguard private cryptographic keys on behalf of its customers, to hold, store and transfer virtual currencies.’;
в параграф 2 букви б) и в) се заменят със следното:
Article 6 is amended as follows:
рисковете, свързани с всеки съответен сектор, включително, когато има такива, приблизителни оценки на паричните обеми във връзка с изпирането на пари, предоставени от Евростат за всеки от съответните сектори;
in paragraph (2), points (b) and (c) are replaced by the following:
най-широко разпространените средства, използвани от престъпниците за изпиране на незаконни приходи, включително, когато са известни, средствата, използвани по-специално при сделки между държавите членки и трети държави, независимо дали последните са определени за високорискови трети държави съгласно член 9, параграф 2.“;
the risks associated with each relevant sector including, where available, estimates of the monetary volumes of money laundering provided by Eurostat for each of those sectors;
параграф 3 се заменя със следното:
the most widespread means used by criminals to launder illicit proceeds, including, where available, those particularly used in transactions between Member States and third countries, independently of the identification of a third country as high-risk pursuant to Article 9(2).’;
Комисията предоставя посочения в параграф 1 доклад на разположение на държавите членки и на задължените субекти с цел да ги подпомогне при установяването, разбирането, управлението и ограничаването на рисковете от изпиране на пари и финансиране на тероризма, както и да даде възможност на други заинтересовани страни, включително националните законодателни органи, Европейския парламент, Европейските надзорни органи (ЕНО) и представители от ЗФР да придобият по-добро разбиране за тези рискове.
paragraph (3) is replaced by the following:
Най-късно шест месеца, след като са били предоставени на разположение на държавите членки, докладите се оповестяват публично, с изключение на елементите на докладите, в които се съдържа класифицирана информация.“
The Commission shall make the report referred to in paragraph 1 available to Member States and obliged entities in order to assist them to identify, understand, manage and mitigate the risk of money laundering and terrorist financing, and to allow other stakeholders, including national legislators, the European Parliament, the European Supervisory Authorities (ESAs), and representatives from FIUs, to better understand the risks.
Член 7 се изменя, както следва:
Reports shall be made public at the latest six months after having been made available to Member States, except for the elements of the reports which contain classified information.’;
в параграф 4 се добавят следните букви:
Article 7 is amended as follows:
докладва за институционалната структура и основните процедури на уредбата ѝ за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма, включително, наред с другото, за ЗФР, данъчните органи и прокуратурата, както и за заделените човешки и финансови ресурси, доколкото тази информация е налична;
in paragraph (4), the following points are added:
докладва за националните усилия и ресурси (работна сила и бюджет), заделени за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма.“;
report the institutional structure and broad procedures of their AML/CFT regime, including, inter alia, the FIU, tax authorities and prosecutors, as well as the allocated human and financial resources to the extent that this information is available;
параграф 5 се заменя със следното:
report on national efforts and resources (labour forces and budget) allocated to combat money laundering and terrorist financing.’;
Държавите членки предоставят на Комисията, на ЕНО и на другите държави членки достъп до резултатите от своите оценки на риска, включително техните актуализации.
paragraph 5 is replaced by the following:
Останалите държави членки може да предоставят съответна допълнителна информация, когато това е целесъобразно, на държавата членка, извършваща оценката на риска.
Member States shall make the results of their risk assessments, including their updates, available to the Commission, the ESAs and the other Member States.
Резюме на оценката се оповестява публично.
Other Member States may provide relevant additional information, where appropriate, to the Member State carrying out the risk assessment.
То не съдържа класифицирана информация.“
A summary of the assessment shall be made publicly available.
Член 9 се изменя, както следва:
That summary shall not contain classified information.’;
параграф 2 се заменя със следното:
Article 9 is amended as follows:
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 64 с цел определяне на високорисковите трети държави, като взема предвид стратегическите слабости, по-специално в следните области:
paragraph 2 is replaced by the following:
правната уредба и институционалната рамка за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма в съответната трета държава, и по-специално:
The Commission is empowered to adopt delegated acts in accordance with Article 64 in order to identify high-risk third countries, taking into account strategic deficiencies in particular in the following areas:
инкриминиране на изпирането на пари и финансирането на тероризма;
the legal and institutional AML/CFT framework of the third country, in particular:
мерки за комплексна проверка на клиента;
the criminalisation of money laundering and terrorist financing;
изисквания за съхраняване на информация;
measures relating to customer due diligence;
изисквания за докладване на съмнителни сделки;
requirements relating to record-keeping;
наличието на точна и актуална информация за действителния собственик на юридически лица и правни форми за компетентните органи;
requirements to report suspicious transactions;
правомощията и процедурите на компетентните органи на съответната трета държава за целите на борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма, включително наличието на достатъчно ефективни, пропорционални и възпиращи санкции, както и практиката на третата държава в областта на сътрудничеството и обмена на информация с компетентните органи на държавите членки;
the availability of accurate and timely information of the beneficial ownership of legal persons and arrangements to competent authorities;
ефективността на системата за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма на третата държава по отношение на предприемането на мерки за преодоляване на рисковете, свързани с изпирането на пари и финансирането на тероризма.“;
the powers and procedures of the third country’s competent authorities for the purposes of combating money laundering and terrorist financing including appropriately effective, proportionate and dissuasive sanctions, as well as the third country’s practice in cooperation and exchange of information with Member States’ competent authorities;
параграф 4 се заменя със следното:
the effectiveness of the third country’s AML/CFT system in addressing money laundering or terrorist financing risks.’;
При изготвянето на делегираните актове, посочени в параграф 2, Комисията взема предвид съответните оценки или доклади, изготвени от международни организации и определящи стандартите органи, които са компетентни в областта на предотвратяването на изпирането на пари и борбата с финансирането на тероризма.“
paragraph 4 is replaced by the following:
В член 10 параграф 1 се заменя със следното:
The Commission, when drawing up the delegated acts referred to in paragraph 2, shall take into account relevant evaluations, assessments or reports drawn up by international organisations and standard setters with competence in the field of preventing money laundering and combating terrorist financing.’;
Държавите членки забраняват на своите кредитни институции и финансови институции да поддържат анонимни сметки, анонимни банкови книжки или анонимни банкови сейфове.
in Article 10, paragraph 1 is replaced by the following:
Държавите членки изискват във всички случаи по отношение на титулярите и бенефициерите по съществуващите анонимни банкови сметки, анонимни банкови книжки или анонимни банкови сейфове да бъдат приложени мерки за комплексна проверка на клиента не по-късно от 10 януари 2019 г. и във всеки случай преди такива сметки, банкови книжки или банкови сейфове да бъдат използвани по някакъв начин.“
Member States shall prohibit their credit institutions and financial institutions from keeping anonymous accounts, anonymous passbooks or anonymous safe-deposit boxes.
Член 12 се изменя, както следва:
Member States shall, in any event, require that the owners and beneficiaries of existing anonymous accounts, anonymous passbooks or anonymous safe-deposit boxes be subject to customer due diligence measures no later than 10 January 2019 and in any event before such accounts, passbooks or deposit boxes are used in any way.’;
параграф 1 се изменя, както следва:
Article 12 is amended as follows:
в първа алинея букви а) и б) се заменят със следното:
paragraph 1 is amended as follows:
платежният инструмент не е презаредим или има максимален месечен лимит на плащанията по сделки от 150 EUR, който може да се използва само в съответната държава членка;
in the first subparagraph, points (a) and (b) are replaced by the following:
максималната електронно съхранявана сума не надхвърля 150 EUR;“
the payment instrument is not reloadable, or has a maximum monthly payment transactions limit of EUR 150 which can be used only in that Member State;
втора алинея се заличава;
the maximum amount stored electronically does not exceed EUR 150;’;
Държавите членки гарантират, че предвидената в параграф 1 от настоящия член дерогация не се прилага в случай на обратно изкупуване в брой или теглене в брой на паричната стойност на електронните пари, когато възстановената сума надвишава 50 EUR, или в случай на дистанционни платежни операции по смисъла на определението в член 4, точка 6 от Директива (ЕС) 2015/2366 на Европейския парламент и на Съвета, когато сумата надвишава 50 EUR на операция.
the second subparagraph is deleted;
добавя се следният параграф:
Member States shall ensure that the derogation provided for in paragraph 1 of this Article is not applicable in the case of redemption in cash or cash withdrawal of the monetary value of the electronic money where the amount redeemed exceeds EUR 50, or in the case of remote payment transactions as defined in point (6) of Article 4 of the Directive (EU) 2015/2366 of the European Parliament and of the Council where the amount paid exceeds EUR 50 per transaction.
Държавите членки гарантират, че кредитните институции и финансовите институции, които функционират като приемащи субекти, приемат плащания, извършени с анонимни предплатени карти, издадени в трети държави, само когато тези карти отговарят на изисквания, еквивалентни на посочените в параграфи 1 и 2.
the following paragraph is added:
Държавите членки могат да вземат решение да не приемат на територията си плащания, извършвани с анонимни предплатени карти.“
Member States shall ensure that credit institutions and financial institutions acting as acquirers only accept payments carried out with anonymous prepaid cards issued in third countries where such cards meet requirements equivalent to those set out in paragraphs 1 and 2.
член 13 параграф 1 се изменя, както следва:
Member States may decide not to accept on their territory payments carried out by using anonymous prepaid cards.’;
идентифициране на клиента и проверка на неговата самоличност въз основа на документи, данни или информация, получени от надежден и независим източник, включително средства за електронна идентификация, съответни удостоверителни услуги, предвидени в Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета, когато има такива, или всякакви други сигурни дистанционни или електронни процедури за идентификация, които са регулирани, признати, одобрени или приети от съответните национални органи;
Article 13(1) is amended as follows:
в края на буква б) се добавя следното изречение:
identifying the customer and verifying the customer’s identity on the basis of documents, data or information obtained from a reliable and independent source, including, where available, electronic identification means, relevant trust services as set out in Regulation (EU) No 910/2014 of the European Parliament and of the Council or any other secure, remote or electronic identification process regulated, recognised, approved or accepted by the relevant national authorities;
„Когато идентифицираният действителен собственик е висшият ръководен служител съгласно член 3, параграф 6, буква а), подточка ii), задължените субекти предприемат необходимите разумни мерки за проверка на самоличността на физическото лице, заемащо поста на висш ръководен служител, и съхраняват данни за предприетите действия, както и за всички срещнати трудности по време на процеса на проверка.“
at the end of point (b), the following sentence is added:
Член 14 се изменя, както следва:
‘Where the beneficial owner identified is the senior managing official as referred to in Article 3(6)(a) (ii), obliged entities shall take the necessary reasonable measures to verify the identity of the natural person who holds the position of senior managing official and shall keep records of the actions taken as well as any difficulties encountered during the verification process.’;
в параграф 1 се добавя следното изречение:
Article 14 is amended as follows:
„Всеки път, когато встъпват в нови делови взаимоотношения с корпоративно или друго правно образувание или доверителна собственост, или правна форма със структура или функции, сходни с тези на доверителната собственост („сходна правна форма“), за които се прилага задължението за вписване в регистрите на информацията за действителния собственик съгласно член 30 или 31, задължените субекти се снабдяват с доказателство за регистрацията или извлечение от регистъра.“;
in paragraph 1, the following sentence is added:
Държавите членки изискват от задължените субекти да прилагат мерките за комплексна проверка на клиента не само по отношение на всички нови клиенти, но и — през подходящи времеви интервали, по отношение на съществуващите клиенти в зависимост от риска, при промяна на обстоятелства от значение във връзка с даден клиент или когато задълженият субект има правно задължение в рамките на съответната календарна година да се свърже с клиента с цел преглед на относимата информация, свързана с действителния собственик или собственици, или ако задълженият субект е имал това задължение съгласно Директива 2011/16/ЕС на Съвета.
‘Whenever entering into a new business relationship with a corporate or other legal entity, or a trust or a legal arrangement having a structure or functions similar to trusts (“similar legal arrangement”) which are subject to the registration of beneficial ownership information pursuant to Article 30 or 31, the obliged entities shall collect proof of registration or an excerpt of the register.’;
Член 18 се изменя, както следва:
Member States shall require that obliged entities apply the customer due diligence measures not only to all new customers but also at appropriate times to existing customers on a risk-sensitive basis, or when the relevant circumstances of a customer change, or when the obliged entity has any legal duty in the course of the relevant calendar year to contact the customer for the purpose of reviewing any relevant information relating to the beneficial owner(s), or if the obliged entity has had this duty under Council Directive 2011/16/EU.
параграф 1 се заменя със следното:
Article 18 is amended as follows:
„В случаите, посочени в членове 18а—24, както и при други ситуации с по-висока степен на риск, които са установени от държавите членки или задължените субекти, държавите членки изискват от задължените субекти да прилагат мерки за разширена комплексна проверка на клиента, целящи подходящо управление и ограничаване на тези рискове.“;
in paragraph 1, the first subparagraph is replaced by the following:
Държавите членки изискват от задължените субекти да проучат, доколкото е практически възможно, контекста и целите на всички сделки, които отговарят най-малко на едно от следните условия:
‘In the cases referred to in Articles 18a to 24, as well as in other cases of higher risk that are identified by Member States or obliged entities, Member States shall require obliged entities to apply enhanced customer due diligence measures to manage and mitigate those risks appropriately.’;
те са сложни сделки;
Member States shall require obliged entities to examine, as far as reasonably possible, the background and purpose of all transactions that fulfil at least one of the following conditions:
те са необичайно големи сделки;
they are complex transactions;
те се извършват по необичайни схеми;
they are unusually large transactions;
те нямат явна икономическа или законна цел.
they are conducted in an unusual pattern;
По-специално, задължените субекти предприемат по-интензивно по степен и характер наблюдение на деловите взаимоотношения, за да бъде определено дали тези сделки или дейности изглеждат съмнителни.“
they do not have an apparent economic or lawful purpose.
Вмъква се следният член:
In particular, obliged entities shall increase the degree and nature of monitoring of the business relationship, in order to determine whether those transactions or activities appear suspicious.’;
„Член 18а
The following Article is inserted:
По отношение на делови взаимоотношения или сделки, включващи високорискови трети държави, определени като такива съгласно член 9, параграф 2, държавите членки изискват от задължените субекти да прилагат следните мерки за разширена комплексна проверка на клиента:
‘Article 18a
получаване на допълнителна информация относно клиента и действителния(ите) собственик(ици);
With respect to business relationships or transactions involving high-risk third countries identified pursuant to Article 9(2), Member States shall require obliged entities to apply the following enhanced customer due diligence measures:
получаване на допълнителна информация относно планирания характер на деловите взаимоотношения;
obtaining additional information on the customer and on the beneficial owner(s);
получаване на информация относно произхода на средствата и произхода на богатството на клиента и на действителния(ите) собственик(ици);
obtaining additional information on the intended nature of the business relationship;
получаване на информация относно причините за планираните или извършени сделки;
obtaining information on the source of funds and source of wealth of the customer and of the beneficial owner(s);
получаване на одобрение от висшето ръководство за установяване или продължаване на делови взаимоотношения;
obtaining information on the reasons for the intended or performed transactions;
осъществяване на засилено наблюдение на деловите взаимоотношения чрез повишаване на броя и честотата на извършваните проверки и подбиране на схеми на сделки, които налагат допълнително проучване.
obtaining the approval of senior management for establishing or continuing the business relationship;
Държавите членки могат да изискват от задължените субекти да гарантират, когато е приложимо, че първото плащане се извършва през сметка на името на клиента в кредитна институция, за която се прилагат стандарти за комплексна проверка на клиента, които не са по-малко строги от предвидените в настоящата директива.
conducting enhanced monitoring of the business relationship by increasing the number and timing of controls applied, and selecting patterns of transactions that need further examination.
В допълнение към мерките, предвидени в параграф 1, и в съответствие с международните задължения на Съюза държавите членки изискват от задължените субекти да прилагат, когато е приложимо, една или повече допълнителни мерки за ограничаване на риска към физически лица и правни образувания, извършващи сделки, включващи високорискови трети държави, определени като такива съгласно член 9, параграф 2.
Member States may require obliged entities to ensure, where applicable, that the first payment be carried out through an account in the customer’s name with a credit institution subject to customer due diligence standards that are not less robust than those laid down in this Directive.
Тези мерки се изразяват в една или повече от следните мерки:
In addition to the measures provided in paragraph 1 and in compliance with the Union’s international obligations, Member States shall require obliged entities to apply, where applicable, one or more additional mitigating measures to persons and legal entities carrying out transactions involving high-risk third countries identified pursuant to Article 9(2).
прилагането на допълнителни елементи за разширена комплексна проверка;
Those measures shall consist of one or more of the following:
въвеждането на разширени и подходящи механизми за докладване или систематично докладване на финансови сделки;
the application of additional elements of enhanced due diligence;
ограничаването на деловите взаимоотношения или сделките с физически лица или правни образувания от третите държави, определени като високорискови трети държави съгласно член 9, параграф 2.
the introduction of enhanced relevant reporting mechanisms or systematic reporting of financial transactions;
В допълнение към мерките, предвидени в параграф 1, държавите членки прилагат, когато е приложимо, една или няколко от следните мерки по отношение на високорискови трети държави, определени като такива съгласно член 9, параграф 2, в съответствие с международните задължения на Съюза:
the limitation of business relationships or transactions with natural persons or legal entities from the third countries identified as high risk countries pursuant to Article 9(2).
отказ за създаване на дъщерни предприятия, клонове или представителства на задължени субекти от съответната държава или отчитане по друг начин на факта, че съответният задължен субект е от държава, която не е въвела адекватен режим за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма;
In addition to the measures provided in paragraph 1, Member States shall apply, where applicable, one or several of the following measures with regard to high-risk third countries identified pursuant to Article 9(2) in compliance with the Union’s international obligations:
забрана за задължените субекти да създават клонове или представителства в съответната държава или отчитане по друг начин на факта, че съответният клон или представителство ще бъде в държава, която не е въвела адекватен режим за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма;
refusing the establishment of subsidiaries or branches or representative offices of obliged entities from the country concerned, or otherwise taking into account the fact that the relevant obliged entity is from a country that does not have adequate AML/CFT regimes;
изискване да се прилагат повишени изисквания за надзорна проверка или за външен одит за клонове и дъщерни предприятия на задължени субекти, установени във въпросната държава;
prohibiting obliged entities from establishing branches or representative offices in the country concerned, or otherwise taking into account the fact that the relevant branch or representative office would be in a country that does not have adequate AML/CFT regimes;