natgillin/translations-raw huggingface dataset:
При изменението на Регламент (ЕС) № 575/2013 следва да се вземат предвид разпоредбите на преразгледаната Базелска рамка с нейните изменения.
In the first instance and to remove any form of mechanistic reliance on external ratings, an institution should use its own calculation of regulatory capital requirements where the institution has permission to apply the Internal Ratings Based Approach (the ‘IRB Approach’) in relation to exposures of the same type as those underlying the securitisation and is able to calculate regulatory capital requirements in relation to the underlying exposures as if these had not been securitised (‘KIRB’), in each case subject to certain pre-defined inputs (the Securitisation IRB Approach — ‘SEC-IRBA’).
Съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 всички институции следва да използват едни и същи методи за изчисляване на капиталовите изисквания за позициите си в дадена секюритизация.
A Securitisation Standardised Approach (SEC-SA) should then be available to institutions that are not able to use the SEC-IRBA in relation to their positions in a given securitisation.
На първо място и за да се премахне чисто механичното използване на външни рейтинги, институциите следва да използват собствени изчисления на регулаторните капиталови изисквания, когато имат разрешение да прилагат вътрешнорейтинговия подход („IRB подход“) за експозиции от същия вид като базисните за секюритизацията експозиции и ако са в състояние да изчислят регулаторните капиталови изисквания за базисните експозиции по същия начин, както ако тези експозиции не бяха секюритизирани („KIRB“), като във всеки случай е необходимо да се следват някои предварително определени изходни данни (IRB подход при секюритизация „ — SEC-IRBA “).
The SEC-SA should rely on a formula using as an input the capital requirements that would be calculated under the Standardised Approach to credit risk in relation to the underlying exposures as if they had not been securitised (‘KSA’).
Стандартизираният подход при секюритизация („SEC-SA“) следва да е на разположение на институциите, които не могат да използват SEC-IRBA по отношение на позициите си в дадена секюритизация.
When the first two approaches are not available, institutions should be able to apply the Securitisation External Ratings Based Approach (SEC-ERBA).
SEC-SA следва да се основава на формула въз основа на капиталовите изисквания, които биха били изчислени съгласно стандартизирания подход към кредитния риск по отношение на базисните експозиции, ако те не бяха секюритизирани („KSA“).
Under the SEC-ERBA, capital requirements should be assigned to securitisation tranches on the basis of their external rating.
Когато първите два подхода не са на разположение, институциите следва да могат да приложат подхода на външните рейтинги при секюритизация (SEC-ERBA).
However, institutions should always use the SEC-ERBA as a fallback when the SEC-IRBA is not available for low-rated tranches and certain medium-rated tranches of STS securitisations identified through appropriate parameters.
При SEC-ERBA капиталовите изисквания за секюритизационните траншове следва да се определят съобразно техния външен рейтинг.
For non-STS securitisations, the use of the SEC-SA after the SEC-IRBA should be further restricted.
Независимо от това институциите следва винаги да използват SEC-ERBA като резервен вариант, ако SEC-IRBA не е на разположение за ОПС секюритизационните траншове с нисък рейтинг и за някои ОПС секюритизационни траншове със среден рейтинг, определени чрез подходящи параметри.
Moreover, competent authorities should be able to prohibit the use of the SEC-SA when the latter is not able to adequately tackle the risks that the securitisation poses to the solvability of the institution or to financial stability.
За секюритизациите, които не са ОПС, използването на SEC-SA след SEC-IRBA следва да бъде допълнително ограничено.
Upon notification to the competent authority, institutions should be allowed to use the SEC-ERBA in respect of all rated securitisations they hold when they cannot use the SEC-IRBA.
Освен това компетентните органи следва да могат да забранят използването на подхода SEC-SA, когато той не е в състояние адекватно да се справи с рисковете, които поставя секюритизацията пред платежоспособността на институцията или пред финансовата стабилност.
Agency and model risks are more prevalent for securitisations than for other financial assets and give rise to some degree of uncertainty in the calculation of capital requirements for securitisations even after all appropriate risk drivers have been taken into account.
След като уведомят компетентния орган, на институциите следва да бъде разрешено да използват SEC-ERBA по отношение на всички секюритизации с кредитна оценка, които притежават, когато не могат да използват SEC-IRBA.
In order to capture those risks adequately, Regulation (EU) No 575/2013 should be amended to provide for a minimum 15 % risk-weight floor for all securitisation positions.
Рисковете, свързани с представителството и с модела, са по-ясно изразени при секюритизациите, отколкото при другите финансови активи, и са причина за известна несигурност при изчисляването на капиталовите изисквания за секюритизациите, дори след като всички необходими рискови фактори бъдат взети под внимание.
Resecuritisations, however, exhibit greater complexity and riskiness and, accordingly, only certain forms of resecuritisations are permitted under Regulation (EU) 2017/2402.
За да могат тези рискове да бъдат отразени адекватно, Регламент (ЕС) № 575/2013 следва да бъде изменен, като за всички секюритизиращи позиции се предвиди долна граница на рисковото тегло от 15 %.
In addition, positions in resecuritisations should be subject to a more conservative regulatory capital calculation and a 100 % risk-weight floor.
Пресекюритизациите обаче са по-сложни и по-рискови, поради което съгласно Регламент (ЕС) 2017/2402 са разрешени само някои форми на пресекюритизация.
An institution should not be required to apply a higher risk weight to a senior position than that which would apply if it held the underlying exposures directly, thus reflecting the benefit of credit enhancement that senior positions receive from junior tranches in the securitisation structure.
Освен това, към позициите в пресекюритизациите следва да се прилага по-консервативен подход при изчисляването на регулаторния капитал, а долната граница на рисковото тегло следва да бъде 100 %.
Regulation (EU) No 575/2013 should therefore provide for a ‘look-through’ approach according to which a senior securitisation position should be assigned a maximum risk weight equal to the exposure-weighted-average risk weight applicable to the underlying exposures, and such approach should be available irrespective of whether the relevant position is rated or unrated and the approach used for the underlying pool (Standardised Approach or IRB Approach), subject to certain conditions.
От дадена институция не следва да се изисква да прилага към първостепенните позиции по-високо рисково тегло от рисковото тегло, което би било определено, ако те пряко притежаваха базисните експозиции, като по този начин се отразява ползата от кредитните подобрения, които първостепенните позиции получават от подчинените траншове в секюритизационната структура.
An overall cap in terms of maximum risk-weighted exposure amounts is available under the current framework for institutions that can calculate the capital requirements for the underlying exposures in accordance with the IRB Approach as if those exposures had not been securitised (KIRB).
Поради това в Регламент (ЕС) № 575/2013 следва да се предвиди подходът на подробния преглед, според който на първостепенните секюритизиращи позиции следва да се задава максимално рисково тегло, равно на претегленото според експозициите средно рисково тегло, приложимо спрямо базисните експозиции, като този подход следва да може да се използва независимо дали съответната позиция е с рейтинг или не и независимо от метода, използван за групата от базисни експозиции („стандартизиран подход или IRB подход“), при спазване на определени условия.
Insofar as the securitisation process reduces the risk attached to the underlying exposures, this cap should be available to all originator and sponsor institutions, regardless of the approach they use for the calculation of regulatory capital requirements for the positions in the securitisation.
В сега действащата рамка е предвидена обща горна граница на размера на рисково претеглените експозиции за институциите, които могат да изчислят капиталовите изисквания за базисните експозиции чрез IRB подходa по същия начин, както ако тези експозиции не бяха секюритизирани (KIRB).
As pointed out by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (‘EBA’), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [6], in its report on qualifying securitisation of July 2015, empirical evidence on defaults and losses shows that STS securitisations exhibited better performance than other securitisations during the financial crisis, reflecting the use of simple and transparent structures and robust execution practices in STS securitisation which deliver lower credit, operational and agency risks.
Доколкото процесът на секюритизация намалява свързания с базисните експозиции риск, тази горна граница следва да важи за всички институции инициатори и спонсори, независимо от подхода, който използват за изчисляване на регулаторните капиталови изисквания за позициите в секюритизацията.
It is therefore appropriate to amend Regulation (EU) No 575/2013 to provide for an appropriately risk-sensitive calibration for STS securitisations, provided that they also meet additional requirements to minimise risk, in the manner recommended by the EBA in that report which involves, in particular, a lower risk-weight floor of 10 % for senior positions.
Както бе посочено от Европейски надзорен орган (Европейски банков орган) („ЕБО“), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета [6] в неговия доклад относно допустимата секюритизация“ от юли 2015 г., емпиричните данни относно неизпълнението и загубите показват, че ОПС секюритизациите са имали по-добри резултати в сравнение с другите секюритизации по време на финансовата криза, като отразяват използването на опростени и прозрачни структури, както и на стабилни практики при ОПС секюритизациите, които водят до по-ниски кредитни, оперативни и свързани с представителството рискове.
Lower capital requirements applicable to STS securitisations should be limited to securitisations where the ownership of the underlying exposures is transferred to a securitisation special purpose entity or SSPE (‘traditional securitisations’).
Следователно е целесъобразно Регламент (ЕС) № 575/2013 да се измени, за да може параметрите за ОПС секюритизациите, при условие че те отговарят и на допълнителни изисквания за минимизиране на риска, да бъдат калибрирани така, че рискът да бъде адекватно отразен съгласно препоръката в доклада на ЕБО, която включва по-специално използването на по-ниска долна граница на рисковото тегло — 10 %, за първостепенните позиции.
However, institutions retaining senior positions in synthetic securitisations backed by an underlying pool of loans to small and medium-size enterprises (‘SMEs’) should also be allowed to apply to these positions the lower capital requirements available for STS securitisations where such transactions are regarded as of high quality in accordance with certain strict criteria, including on the eligible investors.
По-ниските капиталови изисквания, приложими за ОПС секюритизациите, следва да бъдат ограничени до секюритизациите, при които собствеността на базисните експозиции е прехвърлена на дружество със специална цел — секюритизация или ДСЦС („традиционна секюритизация“).
In particular, such subset of synthetic securitisations should benefit from the guarantee or counterguarantee either by the central government or central bank of a Member State or a promotional entity, or by an institutional investor provided that the guarantee or counterguarantee provided by the latter is fully collateralised by cash on deposit with the originator institutions.
Институциите обаче, които задържат първостепенни позиции в синтетични секюритизации, покрити с базисна група от заеми за малки и средни предприятия (МСП), следва също да имат възможност да прилагат за тези позиции по-ниските капиталови изисквания, приложими за ОПС секюритизациите, когато този вид сделки се разглеждат като сделки с високо качество в съответствие с определени строги критерии, включително относно допустимите инвеститори.
The preferential regulatory capital treatment for STS securitisations that would be available to those transactions under Regulation (EU) No 575/2013 is without prejudice to compliance with the Union State aid framework, as set out in Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council [7].
По-специално, такава подгрупа от синтетични секюритизации следва да се ползва с гаранцията или контрагаранцията на централното правителство или централната банка на държава членка, или на насърчително дружество, или на институционален инвеститор, при условие че гаранцията или контрагаранцията, предоставена от институционалния инвеститор е напълно обезпечена с паричен депозит в институцията инициатор.
In order to harmonise supervisory practices throughout the Union, the power to adopt acts in accordance with Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) should be delegated to the Commission, having taken account of the report by the EBA, in respect of further specifying the conditions for the transfer of credit risk to third parties, the notion of commensurate transfer of credit risk to third parties and the requirements for competent authorities assessment of transfer of credit risk, both with regard to traditional and synthetic securitisations.
Преференциалното третиране на регулаторния капитал при ОПС секюритизации, което би било предоставено за онези сделки, които попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 575/2013, не засяга спазването на рамката на Съюза за държавната помощ, установена в Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета [7].
It is of particular importance that the Commission carry out appropriate consultations during its preparatory work, including at expert level, and that those consultations be conducted in accordance with the principles laid down in the Interinstitutional Agreement of 13 April 2016 on Better Law-Making [8].
С цел да се хармонизират надзорните практики в целия Съюз, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), след като вземе предвид доклада на ЕБО, по отношение на допълнителното определяне на условията за прехвърляне на кредитен риск на трети страни, съдържанието на понятието „прехвърляне на съответен по размер кредитен риск на трети страни, и изискванията за оценка от страна на компетентните органи на прехвърлянето на кредитен риск, както по отношение на традиционните секюритизации, така и по отношение на синтетичните секюритизации.
In particular, to ensure equal participation in the preparation of delegated acts, the European Parliament and the Council receive all documents at the same time as Member States’ experts, and their experts systematically have access to meetings of Commission expert groups dealing with the preparation of delegated acts.
От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище, и тези консултации да бъдат проведени в съответствие с принципите, заложени в Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество от 13 април 2016 г.
Technical standards in financial services should ensure adequate protection of investors and consumers across the Union.
[8] По-специално, с цел осигуряване на равно участие при подготовката на делегираните актове, Европейският парламент и Съветът получават всички документи едновременно с експертите от държавите членки, като техните експерти получават систематично достъп до заседанията на експертните групи на Комисията, занимаващи се с подготовката на делегираните актове.
As a body with highly specialised expertise, it would be efficient and appropriate to entrust the EBA with the elaboration of draft regulatory technical standards which do not involve policy choices, for submission to the Commission.
Техническите стандарти при финансовите услуги следва да осигурят адекватната защита на инвеститорите и потребителите в рамките на Съюза.
The Commission should be empowered to adopt regulatory technical standards developed by the EBA, with regard to what constitutes an appropriately conservative method for measuring the amount of the undrawn portion of the cash advance facilities in the context of calculating the exposure value of a securitisation and with regard to further specifying the conditions to allow institutions to calculate KIRB for the pool of underlying exposures of a securitisation like in the case of purchased receivables.
Би било ефикасно и целесъобразно на ЕБО, като орган с високоспециализиран експертен опит, да се повери разработването на проекти на регулаторни технически стандарти, които не включват избори на политика, които да се предават на Комисията.
The Commission should adopt those draft regulatory technical standards by means of delegated acts pursuant to Article 290 TFEU and in accordance with Articles 10 to 14 of Regulation (EU) No 1093/2010.
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощия да приема регулаторни технически стандарти, разработени от ЕБО, по отношение на съдържанието на достатъчно консервативния метод за изчисляване на размера на неусвоената част улеснения под формата на парични аванси в контекста на изчисляването на стойността на експозицията за дадена секюритизация и по отношение на допълнителното определяне на условията, съгласно които на институциите е позволено да изчисляват KIRB за групата от базисни експозиции за дадена секюритизация, както при закупените вземания.
Only consequential changes should be made to the remaining regulatory capital requirements for securitisations laid down in Regulation (EU) No 575/2013 insofar as necessary to reflect the new hierarchy of approaches and the specific provisions for STS securitisations.
Комисията следва да приема тези проекти на регулаторни технически стандарти посредством делегирани актове съгласно член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10—14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
In particular, the provisions related to the recognition of significant risk transfer and the requirements on external credit assessments should continue to apply in broadly the same terms as they do currently.
Останалите, установени в Регламент (ЕС) № 575/2013 регулаторни капиталови изисквания за секюритизациите, следва бъдат изменени само доколкото са свързани с гореизложеното и единствено с цел да бъдат отразени новата йерархия на подходите и специалните разпоредби за ОПС секюритизациите.
However, Part Five of Regulation (EU) No 575/2013 should be deleted in its entirety with the exception of the requirement to hold additional risk weights which should be imposed on institutions found in breach of the provisions in Chapter 2 of Regulation (EU) 2017/2402.
По-специално, разпоредбите относно признаването на прехвърляне на значителен риск и изискванията за външните кредитни оценки следва като цяло да продължат да се прилагат както досега.
It is appropriate for the amendments to Regulation (EU) No 575/2013 provided for in this Regulation to apply to all securitisation positions held by an institution.
Пета част от Регламент (ЕС) № 575/2013 обаче следва да бъде заличена изцяло, с изключение на изискването за поддържане на допълнителни рискови тегла, които следва да бъдат наложени на институциите, нарушаващи разпоредбите на глава 2 от Регламент (EU) 2017/2402.
However, in order to mitigate transitional costs insofar as possible and to allow for a smooth migration to the new framework, institutions should continue to apply, until 31 December 2019, the previous framework, namely the relevant provisions of Regulation (EU) No 575/2013 that applied prior to the date of application of this Regulation, to all outstanding securitisation positions that they hold on the date of application of this Regulation,
Уместно е измененията на Регламент (ЕС) № 575/2013, предвидени в настоящия регламент, да се прилагат по отношение на всички секюритизиращи позиции, притежавани от дадена институция.
HAVE ADOPTED THIS REGULATION:
За да се сведат обаче, доколкото е възможно, до минимум разходите, свързани с този преход, и да се даде възможност за плавен преход към новата рамка, до 31 декември 2019 г. институциите следва да продължат да прилагат предишната рамка към всички неприключени секюритизиращи позиции, които притежават към началната дата на прилагане на настоящия регламент, а именно съответните разпоредби, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013, които са се прилагали преди началната дата на прилагане на настоящия регламент,
Article 1
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Amendment of Regulation (EU) No 575/2013
Изменение на Регламент (ЕС) № 575/2013
Article 4(1) is amended as follows:
Регламент (ЕС) № 575/2013 се изменя, както следва:
points (13) and (14) are replaced by the following:
Член 4, параграф 1 се изменя, както следва:
“originator” means an originator as defined in point (3) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
точки 13 и 14 се заменят със следното:
“sponsor” means a sponsor as defined in point (5) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
„инициатор“ означава инициатор съгласно определението в член 2, точка 3 от Регламент (ЕС) 2017/2402;
the following point is inserted:
„спонсор“ означава спонсор съгласно определението в член 2, точка 5 от Регламент (ЕС) 2017/2402;
“original lender” means an original lender as defined in point (20) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402’;
вмъква се следната точка:
points (61), (62) and (63) are replaced by the following:
„първоначален кредитор“ означава първоначален кредитор съгласно определението в член 2, точка 20 от Регламент (ЕС) 2017/2402“;
“securitisation” means a securitisation as defined in point (1) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
точки 61, 62 и 63 се заменят със следното:
“securitisation position” means a securitisation position as defined in point (19) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
„секюритизация“ означава секюритизация съгласно определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) 2017/2402;
“resecuritisation” means a resecuritisation as defined in point (4) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;’;
„секюритизираща позиция“ означава секюритизираща позиция съгласно определението в член 2, точка 19 от Регламент (ЕС) 2017/2402;
points (66) and (67) are replaced by the following:
„пресекюритизация“ означава пресекюритизация съгласно определението в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) 2017/2402;“;
“securitisation special purpose entity” or “SSPE” means a securitisation special purpose entity or SSPE as defined in point (2) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;
точки 66 и 67 се заменят със следното:
“tranche” means a tranche as defined in point (6) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402;’;
„дружество със специална цел — секюритизация“ или „ДСЦС“ означава дружество със специална цел — секюритизация или ДСЦС съгласно определението в член 2, точка 2 от Регламент (ЕС) 2017/2402;
the following point is added:
„транш“ означава транш съгласно определението в член 2, точка 6 от Регламент (ЕС) 2017/2402;“;
“servicer” means a servicer as defined in point (13) of Article 2 of Regulation (EU) 2017/2402.’.
добавя се следната точка:
In point (k) of Article 36(1), point (ii) is replaced by the following:
„обслужващо предприятие“ означава обслужващо предприятие, съгласно определението в член 2, точка 13 от Регламент (ЕС) 2017/2402.“
securitisation positions, in accordance with point (b) of Article 244(1), point (b) of Article 245(1) and Article 253;’.
В член 36, параграф 1, буква к) подточка ii) се заменя със следното:
Article 109 is replaced by the following:
секюритизиращи позиции в съответствие с член 244, параграф 1, буква б), член 245, параграф 1, буква б) и член 253;“.
‘Article 109