natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Инициаторите, спонсорите и ДСЦС следва да предоставят в инвеститорския доклад цялата съществена информация за кредитното качество и показателите на базисните експозиции, включително данни, позволяващи на инвеститорите ясно да определят елементи като просрочия и неизпълнение на основните длъжници, преструктуриране, предоговаряне, опрощаване и обратно изкупуване на задължения, гратисни периоди, загуби, отписвания, събиране на вземания и други средства за коригиране на показателите на активите в групата базисни експозиции.
Securitisation instruments are generally not appropriate for retail clients within the meaning of Directive 2014/65/EU.
В случай, че дадена секюритизация не е сделка с ОАТЦК, в инвеститорския доклад следва да се съдържа информация за паричните потоци, генерирани от базисните експозиции и от пасивите на емитираните секюритизиращи инструменти, включително отделно оповестяване на входящите и изходящите парични потоци, генерирани от секюритизиращата позиция, а именно договорен погасителен план за главницата и лихвата, предплатена главница, просрочени лихви, такси и комисиони, и информация за настъпването на някоя предпоставка, което води до промяна в приоритета на плащанията или замяна на някой контрагент, както и информация за размера и формата на кредитното подобрение при всеки транш.
Originators, sponsors and SSPEs should make available in the investor report all materially relevant data on the credit quality and performance of underlying exposures, including data allowing investors to clearly identify delinquency and default of underlying debtors, debt restructuring, debt forgiveness, forbearance, repurchases, payment holidays, losses, charge offs, recoveries and other asset performance remedies in the pool of underlying exposures.
Въпреки че в миналото показателите на ОПС секюритизациите са били добри, фактът, че дадена секюритизираща позиция удовлетворява изискванията за опростеност, прозрачност и стандартизираност, не означава, че тя е безрискова, нито дава индикации за кредитното качество на базисния ѝ актив.
The investor report should include in the case of a securitisation which is not an ABCP transaction data on the cash flows generated by underlying exposures and by the liabilities of the securitisation, including separate disclosure of the securitisation position’s income and disbursements, namely scheduled principal, scheduled interest, prepaid principal, past due interest and fees and charges, and data relating to the triggering of any event implying changes in the priority of payments or replacement of any counterparties, as well as data on the amount and form of credit enhancement available to each tranche.
Вместо това следва да се разбира само, че благоразумният и полагащ дължимата грижа инвеститор ще е в състояние да анализира свързаните със секюритизацията рискове.
Although securitisations that are simple, transparent and standardised have in the past performed well, the satisfaction of any STS requirements does not mean that the securitisation position is free of risks, nor does it indicate anything about the credit quality underlying the securitisation.
С цел да се даде възможност за различни структурни характеристики на дългосрочните и краткосрочните секюритизации (а именно програми за ОАТЦК и сделки с ОАТЦК), изискванията за ОПС следва да са два вида: за дългосрочните секюритизации и за краткосрочните секюритизации, за да съответстват на тези два различно функциониращи пазарни сегмента.
Instead, it should be understood to indicate that a prudent and diligent investor will be able to analyse the risks involved in the securitisation.
Програмите за ОАТЦК разчитат на определен брой сделки с такива активи, представляващи краткосрочни експозиции, които при настъпването на падежа им е необходимо да бъдат заменени.
In order to allow for the different structural features of long-term securitisations and of short-term securitisations (namely ABCP programmes and ABCP transactions), there should be two types of STS requirements: one for long-term securitisations and one for short-term securitisations corresponding to those two differently functioning market segments.
При сделка с ОАТЦК секюритизацията може да бъде постигната, наред с другото, чрез постигане на съгласие по променливи отстъпки от цената при покупка на групата от базисни експозиции, или чрез емитиране на привилегировани и подчинени облигации от ДСЦС в структура за съфинансиране, при която привилегированите облигации впоследствие се прехвърлят към купуващите субекти на една или повече програми за ОАТЦК.
ABCP programmes rely on a number of ABCP transactions consisting of short-term exposures which need to be replaced once matured.
Сделките с ОАТЦК, отговарящи на изискванията за ОПС, обаче не следва да включват каквито и да е пресекюритизации.
In an ABCP transaction, securitisation could be achieved, inter alia, through agreement on a variable purchase-price discount on the pool of underlying exposures, or the issuance of senior and junior notes by an SSPE in a co-funding structure where the senior notes are then transferred to the purchasing entities of one or more ABCP programmes.
В допълнение, критериите за ОПС следва да отразяват и специфичната роля на спонсора, който предоставя ликвидна подкрепа за програмата за ОАТЦК, по-специално при програми с изцяло обезпечени с активи търговски ценни книжа.
However, ABCP transactions qualifying as STS should not include any resecuritisations.
На международно равнище и на равнището на Съюза беше свършена значителна работа за обособяването на ОПС секюритизация.
In addition, STS criteria should reflect the specific role of the sponsor providing liquidity support to the ABCP programme, in particular for fully supported ABCP programmes.
В делегирани регламенти (ЕС) 2015/35 [7] и (ЕС) 2015/61 [8] на Комисията вече са установени критерии за ОПС секюритизации за конкретни цели, които са обект на пруденциално третиране с по-висока чувствителност към риска.
At both the international and Union level, much work has already been done to identify STS securitisation.
ДСЦС следва да се установяват само в трети държави, които не са посочени в списъка на Специалната група за финансови действия (FATF) като високорискови и отказващи съдействие юрисдикции.
In Commission Delegated Regulations (EU) 2015/35 [7] and (EU) 2015/61 [8], criteria have already been set out for STS securitisation for specific purposes to which a more risk-sensitive prudential treatment is given.
Ако към момента на провеждането на прегледа на настоящия регламент е приет специален списък на Съюза на юрисдикциите на трети държави, които отказват да спазват стандартите за добро управление в областта на данъчното облагане, този списък на Съюза следва бъде взет предвид и може да послужи като референтен списък на трети държави, в които не се разрешава установяване на ДСЦС.
SSPEs should only be established in third countries that are not listed as high-risk and non-cooperative jurisdictions by the Financial Action Task Force (FATF).
Изключително важно е да се изготви общо и приложимо за всички сектори определение на ОПС секюритизация въз основа на съществуващите критерии, както и на критериите, приети от Базелския комитет по банков надзор (БКБН) и Международната организация на комисиите по ценни книжа (МОЦКП) на 23 юли 2015 г. за обособяване на опростените, прозрачни и сравними секюритизации в рамките на капиталовата адекватност за секюритизациите, и по-специално въз основа на становището относно европейска рамка за допустимите секюритизации, публикуваното на 7 юли 2015 г. от Европейския надзорен орган (Европейския банков орган) (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета [9].
If a specific Union list of third-country jurisdictions that refuse to comply with tax good-governance standards has been adopted by the time a review of this Regulation is conducted, that Union list should be taken into account and could become the reference list for third countries where SSPEs are not allowed to be established.
Прилагането на критериите за ОПС в Съюза не следва да води до различни подходи.
It is essential to establish a general and cross-sectorally applicable definition of STS securitisation based on the existing criteria, as well as on the criteria adopted by the Basel Committee on Banking Supervision (BCBS) and the International Organisation of Securities Commissions (IOSCO) on 23 July 2015 for identifying simple, transparent and comparable securitisations in the framework of capital sufficiency for securitisations, and in particular based on the opinion on a European framework for qualifying securitisation published on 7 July 2015 by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (EBA), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [9].
Различните подходи биха породили потенциални пречки за трансграничните инвеститори, тъй като ще ги задължават да се запознават подробно с нормативната уредба на държавите членки, което ще подкопае доверието им в критериите за ОПС.
Implementation of the STS criteria throughout the Union should not lead to divergent approaches.
Ето защо ЕБО следва да изготви насоки, които да осигурят постигането на общо и съгласувано разбиране в Съюза на изискванията за ОПС, с оглед на преодоляването на възможни проблеми с тълкуването.
Divergent approaches would create potential barriers for cross-border investors by obliging them to familiarise themselves with the details of the Member State frameworks, thereby undermining investor confidence in the STS criteria.
Такъв единен източник на тълкуване би улеснил приемането на критериите за ОПС от страна на инициаторите, спонсорите и инвеститорите.
The EBA should therefore develop guidelines to ensure a common and consistent understanding of the STS requirements throughout the Union, in order to address potential interpretation issues.
ЕОЦКП следва също да играе активна роля при разрешаването на евентуални проблеми с тълкуването.
Such a single source of interpretation would facilitate the adoption of the STS criteria by originators, sponsors and investors.
С цел да се избегнат различни подходи при прилагането на критериите за ОПС в рамките на Съвместния комитет на европейските надзорни органи трите европейски надзорни органа (ЕНО) следва да координират работата си и тази на компетентните органи, за да се постигне междусекторна съгласуваност и да се направи оценка на практическите трудности, които биха могли да възникнат при ОПС секюритизациите.
ESMA should also play an active role in addressing potential interpretation issues.
В този процес следва да се потърсят и, доколкото е възможно, да бъдат взети предвид становищата на пазарните участници.
In order to prevent divergent approaches in the implementation of the STS criteria, the three European Supervisory Authorities (ESAs) should, in the framework of the Joint Committee of the European Supervisory Authorities, coordinate their work and that of the competent authorities to ensure cross-sectoral consistency and assess practical issues which could arise with regard to STS securitisations.
Резултатът от тези обсъждания следва да се оповестява на интернет страниците на ЕНО, така че да се подпомогнат инициаторите, спонсорите, ДСЦС и инвеститорите да оценяват ОПС секюритизации, преди да емитират секюритизиращи инструменти или да инвестират в такива позиции.
In doing so, the views of market participants should also be requested and taken into account to the extent possible.
Такъв координационен механизъм би бил особено важен в периода преди прилагането на настоящия регламент.
The outcome of those discussions should be made public on the websites of the ESAs so as to help originators, sponsors, SSPEs and investors assess STS securitisations before issuing or investing in such positions.
Съгласно настоящия регламент единствено секюритизациите с пълна цесия могат да бъдат ОПС.
Such a coordination mechanism would be particularly important in the period leading up to the implementation of this Regulation.
При секюритизацията с пълна цесия собствеността на базисните експозиции се прехвърля или фактически се предоставя на емитиращия субект, който е ДСЦС.
This Regulation only allows for ‘true-sale’ securitisations to be designated as STS.
Прехвърлянето на базисни експозиции или прехвърлянето на права върху тях на ДСЦС не следва да бъде предмет на разпоредби за възстановяване в случай на неплатежоспособност на продавача, без да се засягат разпоредбите на националното право относно несъстоятелността, съгласно които продажбата на базисните експозиции, извършена в рамките на определен период преди обявяването на неплатежоспособността на продавача, може да бъде обявена за недействителна при спазването на строги условия.
In a true-sale securitisation, the ownership of the underlying exposures is transferred or effectively assigned to an issuer entity which is a SSPE.
Правно становище, предоставено от квалифициран правен специалист, може да потвърди пълната цесия или прехвърляне на права или прехвърляне със същите правни последици на базисните експозиции, както и изпълнимостта на тази пълна цесия или прехвърляне на права или прехвърляне със същите правни последици съгласно приложимото право.
The transfer or assignment of the underlying exposures to the SSPE should not be subject to clawback provisions in the event of the seller’s insolvency, without prejudice to provisions of national insolvency laws under which the sale of underlying exposures concluded within a certain period before the declaration of the seller’s insolvency can, under strict conditions, be invalidated.
При секюритизациите, при които няма пълна цесия, базисните експозиции не се прехвърлят на емитиращия субект, който е ДСЦС, а чрез обезпечение или договор за деривати се прехвърля кредитният риск, свързан с базисните експозиции.
A legal opinion provided by a qualified legal counsel could confirm the true sale or assignment or transfer with the same legal effect of the underlying exposures and the enforceability of that true sale, assignment or transfer with the same legal effect under the applicable law.
Това поражда допълнителен кредитен риск от контрагента и потенциална сложност по отношение по-специално на съдържанието на договора за деривати.
In securitisations which are not true-sale, the underlying exposures are not transferred to an issuer entity which is a SSPE, but rather the credit risk related to the underlying exposures is transferred by means of a derivative contract or guarantees.
Поради тези причини критериите за ОПС не следва да позволяват синтетични секюритизации.
This introduces an additional counterparty credit risk and potential complexity related in particular to the content of the derivative contract.
Следва да се признае постигнатият от ЕБО напредък в доклада му от декември 2015 г., в който беше набелязан възможен набор от критерии за ОПС за синтетичните секюритизации и бяха определени понятията „записана в счетоводния баланс синтетична секюритизация“ и „арбитражна синтетична секюритизация“.
For those reasons, the STS criteria should not allow synthetic securitisation.
След като ЕБО ясно определи набор от критерии за ОПС, приложими специално към синтетичните секюритизации, записани в счетоводния баланс, и с оглед на насърчаване на финансирането на реалната икономика, и по-специално на малките и средните предприятия (МСП), които се възползват в най-голяма степен от такива секюритизации, Комисията следва да изготви доклад и, ако е целесъобразно, да приеме законодателно предложение с цел разширяване на рамката за ОПС, така че да обхваща тези секюритизации.
The progress made by the EBA in its report of December 2015, identifying a possible set of STS criteria for synthetic securitisation and defining ‘balance-sheet synthetic securitisation’ and ‘arbitrage synthetic securitisation’, should be acknowledged.
Комисията не следва обаче да предлага такова разширяване на обхвата по отношение на арбитражните синтетични секюритизации.
Once the EBA has clearly determined a set of STS criteria specifically applicable to balance-sheet synthetic securitisations, and with a view to promoting the financing of the real economy and in particular of SMEs, which benefit the most from such securitisations, the Commission should draft a report and, if appropriate, adopt a legislative proposal in order to extend the STS framework to such securitisations.
Базисните експозиции, прехвърлени от продавача на ДСЦС, следва да отговарят на предварително зададени и ясно определени критерии за допустимост, които не дават възможност за активно управление на портфейл от тези експозиции въз основа на субективна преценка.
However, no such extension should be proposed by the Commission in respect of arbitrage synthetic securitisations.
Заместването на експозиции, които са в нарушение на декларациите и гаранциите, следва по принцип да не се смята за активно управление на портфейл.
The underlying exposures transferred from the seller to the SSPE should meet predetermined and clearly defined eligibility criteria which do not allow for active portfolio management of those exposures on a discretionary basis.
Базисните експозиции не следва да включват експозиции в неизпълнение или експозиции към длъжници или гаранти, които, доколкото е известно на инициатора или първоначалния кредитор, се намират в определено положение на нарушена кредитоспособност (например длъжници, които са били обявени в несъстоятелност).
Substitution of exposures that are in breach of representations and warranties should in principle not be considered active portfolio management.
Критерият за „известна информация“ следва да се счита за изпълнен въз основа на информацията, получена от длъжниците при инициирането на експозиции, информацията, получена от инициатора в хода на обслужването на експозициите, или на информация, добита в резултат на процедурата за управление на риска или съобщена на инициатора от трета страна.
Underlying exposures should not include exposures in default or exposures to obligors or guarantors that, to the best of the originator’s or original lender’s knowledge, are in specified situations of credit-impairedness (for example, obligors that have been declared insolvent).
Към експозициите, които са били необслужвани и впоследствие са били преструктурирани, следва да се прилага предпазлив подход.
The ‘best knowledge’ standard should be considered to be fulfilled on the basis of information obtained from debtors on origination of the exposures, information obtained from the originator in the course of its servicing of the exposures or in the course of its risk-management procedure or information notified to the originator by a third party.
Добавянето на последните в групата от базисни експозиции обаче не следва да се изключва когато по тези експозиции няма нови просрочени задължения от датата на преструктурирането, което следва да е било извършено най-малко една година преди датата на прехвърлянето на базисните експозиции или на прехвърлянето на права върху тях към ДСЦС.
A prudent approach should apply to exposures which have been non-performing and have subsequently been restructured.
В такъв случай оповестяването следва да се извършва по подходящ начин, който да гарантира пълна прозрачност.
However, the inclusion of the latter in the pool of underlying exposure should not be excluded where such exposures have not presented new arrears since the date of the restructuring, which should have taken place at least one year prior to the date of transfer or assignment of the underlying exposures to the SSPE.
За да се гарантира, че инвеститорите извършват задълбочена надлежна проверка и за да се улесни оценяването на базисните рискове, е важно секюритизационните сделки да са обезпечени с групи от експозиции, които са хомогенни от гледна точка на вида активи, като групи от жилищни заеми или групи от корпоративни заеми, заеми за търговски имоти, лизингови договори и кредитни улеснения, отпускани на предприятия от една и съща категория, или групи от заеми за покупка и лизинг на автомобил, или групи от кредитни улеснения за физически лица за лично, семейно или битово потребление.
In such cases, adequate disclosure should ensure full transparency.
Базисните експозиции не следва да включват прехвърлими ценни книжа съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 44 от Директива 2014/65/ЕС.
To ensure that investors perform robust due diligence and to facilitate the assessment of underlying risks, it is important that securitisation transactions are backed by pools of exposures that are homogenous in asset type, such as pools of residential loans, or pools of corporate loans, business property loans, leases and credit facilities to undertakings of the same category, or pools of auto loans and leases, or pools of credit facilities to individuals for personal, family or household consumption purposes.
С цел да се намери решение за тези държави членки, в които е обичайна практика кредитните институции да използват облигации вместо споразумения за заем, за да предоставят кредити на нефинансови предприятия, следва да бъде възможно да се включат такива облигации, при условие че те не са допуснати за търгуване на място за търговия.
The underlying exposures should not include transferable securities, as defined in point (44) of Article 4(1) of Directive 2014/65/EU.
От първостепенно значение е да се предотврати повторната поява на модели от типа препродаване на отпуснатите кредити („originate to distribute“).
To cater for those Member States where it is common practice for credit institutions to use bonds instead of loan agreements to provide credit to non-financial corporations, it should be possible to include such bonds, provided that they are not listed on a trading venue.
В тези случаи кредиторите отпускат кредити като прилагат слаби и неефективни политики за поемане на емисия, тъй като знаят предварително, че свързаните рискове в крайна сметка се продават на трети страни.
It is essential to prevent the recurrence of ‘originate to distribute’ models.
Затова подлежащите на секюритизация експозиции следва да бъдат инициирани в рамките на обичайната стопанска дейност на инициатора или първоначалния кредитор съобразно стандарти за поемане на емисия, които следва да са не по-малко строги от тези, които инициаторът или първоначалният кредитор прилага към момента на инициирането спрямо подобни експозиции, които не са секюритизирани.
In those situations lenders grant credits applying poor and weak underwriting policies as they know in advance that related risks are eventually sold to third parties.
Съществените промени в стандартите за поемане на емисия следва да бъдат изцяло оповестявани на потенциалните инвеститори или, в случай на програми за изцяло обезпечени с активи търговски ценни книжа — на спонсора и другите страни, които имат пряка експозиция към сделка с ОАТЦК.
Thus, the exposures to be securitised should be originated in the ordinary course of the originator’s or original lender’s business pursuant to underwriting standards that should not be less stringent than those the originator or original lender applies at the time of origination to similar exposures which are not securitised.
Инициаторът или първоначалният кредитор следва да разполага с достатъчно опит в инициирането на експозиции, чиито характеристики са сходни на тези на секюритизираните експозиции.
Material changes in underwriting standards should be fully disclosed to potential investors or, in the case of fully supported ABCP programmes, to the sponsor and other parties directly exposed to the ABCP transaction.
При секюритизации, при които базисните експозиции са жилищни заеми, в групата от заеми не следва да се включва заем, който е предлаган и сключен при допускането, че лицето, кандидатстващо за заема, или, ако е приложимо — посредниците, са знаели, че предоставената информация може да не бъде проверена от заемодателя.
The originator or original lender should have sufficient experience in originating exposures of a similar nature to those which have been securitised.