natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въпреки че целта на Директива 2010/13/ЕС не е да регулира услугите на социалните медии като такива, услугите на социалните медии следва да бъдат включени в обхвата ѝ, ако предоставянето на предавания и генерирани от потребители видеоклипове представлява съществена функционална възможност на съответната услуга.
The provision of programmes and user-generated videos could be considered to constitute an essential functionality of the social media service if the audiovisual content is not merely ancillary to, or does not constitute a minor part of, the activities of that social media service.
Предоставянето на предавания и генерирани от потребители видеоклипове би могло да се разглежда като съществена функционална възможност на социалната медийна услуга, ако аудиовизуалното съдържание не е просто спомагателно или не представлява малка част от дейностите на тази социална медийна услуга.
In order to ensure clarity, effectiveness and consistency of implementation, the Commission should, where necessary, issue guidelines, after consulting the Contact Committee, on the practical application of the essential functionality criterion of the definition of a ‘video-sharing platform service’.
За да се осигури яснота, ефективност и последователност при прилагането, Комисията следва да издаде насоки, когато е необходимо — след консултация с контактния комитет, за практическото прилагане на критерия за съществена функционална възможност на определението за „услуга на платформа за споделяне на видеоклипове“.
Those guidelines should be drafted with due regard for the general public interest objectives to be achieved by the measures to be taken by video-sharing platform providers and the right to freedom of expression.
Тези насоки следва да се изготвят при надлежно зачитане на целите от широк обществен интерес, които трябва да бъдат постигнати с предприетите от доставчиците на платформи за споделяне на видеоклипове мерки, и на правото на свобода на изразяването.
Where a dissociable section of a service constitutes a video-sharing platform service for the purposes of Directive 2010/13/EU, only that section should be covered by that Directive, and only as regards programmes and user-generated videos.
Когато обособима част от услугата представлява услуга на платформа за споделяне на видеоклипове за целите на Директива 2010/13/EС, само тази част следва да попада в обхвата на посочената директива и само по отношение на предавания и генерирани от потребители видеоклипове.
Video clips embedded in the editorial content of electronic versions of newspapers and magazines and animated images such as GIFs should not be covered by Directive 2010/13/EU.
Видеоклипове, включени в редакционното съдържание на електронни варианти на вестници и списания, и анимирани изображения като GIF, следва да не попадат в обхвата на Директива 2010/13/EС.
The definition of a video-sharing platform service should not cover non-economic activities, such as the provision of audiovisual content on private websites and non-commercial communities of interest.
Определението за услуга на платформа за споделяне на видеоклипове следва да не включва нестопански дейности като предоставянето на аудиовизуално съдържание на уебсайтове за лично ползване и нетърговски общности по интереси.
In order to ensure the effective implementation of Directive 2010/13/EU, it is crucial that Member States establish and maintain up-to-date records of the media service providers and video-sharing platform providers under their jurisdiction and that they regularly share those records with their competent independent regulatory authorities or bodies and the Commission.
За да се гарантира ефективното прилагане на Директива 2010/13/ЕС, за държавите членки е от ключово значение да създадат и поддържат актуализирани регистри на доставчиците на медийни услуги и на платформи за споделяне на видеоклипове, попадащи под тяхна юрисдикция, както и редовно да споделят тези регистри със своите компетентни независими регулаторни органи или служби и Комисията.
Those records should include information about the criteria on which jurisdiction is based.
Тези регистри следва да включват информация относно критериите, на които се основава юрисдикцията.
Establishing jurisdiction requires an assessment of factual situations against the criteria laid down in Directive 2010/13/EU.
Установяването на юрисдикция изисква оценка на фактическите положения спрямо заложените в Директива 2010/13/ЕС критерии.
The assessment of such factual situations might lead to conflicting results.
Оценката на такива фактически положения може да доведе до противоречиви резултати.
In applying the cooperation procedures provided for in that Directive, it is important that the Commission can base its findings on reliable facts.
При прилагането на процедурите за сътрудничество, предвидени в посочената директива, е важно Комисията да може да основава своите констатации на надеждни факти.
The European Regulators Group for Audiovisual Media Services (ERGA) should therefore be empowered to provide opinions on jurisdiction upon the Commission's request.
Поради това на Групата на европейските регулатори за аудиовизуални медийни услуги (ERGA) следва да бъде предоставено правомощието да представя становища относно юрисдикцията по искане на Комисията.
Where the Commission, in applying those cooperation procedures, decides to consult ERGA, it should inform the Contact Committee, including about notifications received from Member States under those cooperation procedures and about ERGA's opinion.
Когато в хода на прилагането на процедурите за сътрудничество Комисията реши да се консултира с ERGA, тя следва да информира контактния комитет, включително относно уведомленията, получени от държави членки съгласно тези процедури за сътрудничество, както и относно становището на ERGA.
The procedures and conditions for restricting freedom to provide and receive audiovisual media services should be the same for both linear and non-linear services.
Процедурите и условията за ограничаване на свободата за предоставяне и получаване на аудиовизуални медийни услуги следва да бъдат еднакви както за линейните, така и за нелинейните услуги.
In accordance with the case-law of the Court of Justice of the European Union (the ‘Court’), it is possible to restrict the freedom to provide services guaranteed under the Treaty for overriding reasons in the general public interest, such as obtaining a high level of consumer protection, provided that such restrictions are justified, proportionate and necessary.
Според съдебната практика на Съда на Европейския съюз (наричан по-долу „Съдът“) е възможно ограничаване на свободното предоставяне на услуги, гарантирано съгласно Договора, по императивни съображения от широк обществен интерес, като например постигането на високо равнище на защита на потребителите, при условие че тези ограничения са обосновани, пропорционални и необходими.
Therefore, a Member State should be able to take certain measures to ensure respect for its consumer protection rules which do not fall in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU.
Следователно дадена държава членка следва да може да предприеме определени мерки, за да гарантира спазването на своите разпоредби в областта на защитата на потребителите, които не попадат в областите, координирани с Директива 2010/13/EС.
Measures taken by a Member State to enforce its national consumer protection regime, including in relation to gambling advertising, would need to be justified, proportionate to the objective pursued, and necessary as required under the Court's case-law.
Необходимо е мерките, предприети от държава членка за прилагане на нейния национален режим за защита на потребителите, включително по отношение на рекламата на хазарта, да бъдат обосновани, пропорционални на поставената цел и необходими според изискванията на съдебната практика на Съда.
In any event, a receiving Member State must not take any measures which would prevent the re-transmission, in its territory, of television broadcasts coming from another Member State.
Във всеки случай държава членка, която приема телевизионни предавания с произход от друга държава членка, трябва да не предприема мерки, които биха възпрепятствали препредаването на нейна територия на такива предавания.
A Member State, when notifying the Commission that a media service provider has established itself in the Member State having jurisdiction in order to circumvent the stricter rules in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU, which would be applicable to that provider if it were established in the notifying Member State, should adduce credible and duly substantiated evidence to that effect.
Когато държава членка уведомява Комисията, че даден доставчик на медийни услуги се е установил в държавата членка, която има юрисдикция, за да заобиколи по-строгите правила в областите, координирани с Директива 2010/13/ЕС, които биха се прилагали за този доставчик, ако той беше установен в отправилата уведомлението държава членка, тя следва да представи достоверни и надлежно обосновани доказателства за тази цел.
Such evidence should detail a set of corroborating facts allowing for such circumvention to be reasonably established.
Тези доказателства следва да представят подробен списък от убедителни факти, позволяващи това заобикаляне да бъде разумно установено.
In its Communication to the European Parliament and to the Council on Better Regulation for Better Results – an EU Agenda, the Commission stressed that, when considering policy solutions, it would consider both regulatory and non-regulatory means, modelled on the Community of practice and the Principles for Better Self- and Co-regulation.
В своето съобщение до Европейския парламент и до Съвета, озаглавено „По-добро регулиране за постигането на по-добри резултати — програма на ЕС“, Комисията подчерта, че при обмислянето на решения за политиката тя ще вземе под внимание както регулаторни, така и нерегулаторни средства, по модела на Общността за обмяна на практики и Принципите за по-добро саморегулиране и съвместно регулиране.
A number of codes of conduct set up in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU have proved to be well designed, in line with the Principles for Better Self- and Co-regulation.
Редица кодекси за поведение, утвърдени в областите, координирани с Директива 2010/13/EС, се оказаха добре изготвени, в съответствие с Принципите за по-добро саморегулиране и съвместно регулиране.
The existence of a legislative backstop was considered an important success factor in promoting compliance with a self- or co-regulatory code.
Наличието на ефикасен законодателен механизъм се счита за важен фактор за успех при насърчаване на спазването на кодекса за саморегулиране или съвместно регулиране.
It is equally important that such codes establish specific targets and objectives allowing for the regular, transparent and independent monitoring and evaluation of the objectives aimed at by the codes of conduct.
Също толкова важно е с тези кодекси да се поставят конкретни и общи цели, които дават възможност за редовен, прозрачен и независим контрол и оценка на целите, определяни с тези кодекси за поведение.
The codes of conduct should also provide for effective enforcement.
Кодексите за поведение следва също така да предвиждат ефективно прилагане.
These principles should be followed by the self- and co-regulatory codes adopted in the fields coordinated by Directive 2010/13/EU.
Кодексите за саморегулиране и съвместно регулиране, приети в областите, координирани с Директива 2010/13/EС, следва да бъдат в съответствие с тези принципи.
Experience has shown that both self- and co-regulatory instruments, implemented in accordance with the different legal traditions of the Member States, can play an important role in delivering a high level of consumer protection.
Опитът показва, че както инструментите за саморегулиране, така и тези за съвместно регулиране, прилагани в съответствие с различните правни традиции на държавите членки, могат да играят важна роля в осигуряването на високо ниво на защита на потребителите.
Measures aimed at achieving general public interest objectives in the emerging audiovisual media services sector are more effective if they are taken with the active support of the service providers themselves.
Мерките, насочени към постигането на целите от широк обществен интерес в нововъзникващия сектор на аудиовизуалните медийни услуги, са по-ефективни, ако се предприемат с активната подкрепа на самите доставчици на тези услуги.
Self-regulation constitutes a type of voluntary initiative which enables economic operators, social partners, non-governmental organisations and associations to adopt common guidelines amongst themselves and for themselves.
Саморегулирането представлява вид доброволна инициатива, която дава възможност на икономическите оператори, социалните партньори, неправителствените организации и сдружения да приемат съвместни насоки, приложими помежду им и към самите тях.
They are responsible for developing, monitoring and enforcing compliance with those guidelines.
Те носят отговорност за разработването, наблюдението и осигуряването на спазването на тези насоки.
Member States should, in accordance with their different legal traditions, recognise the role which effective self-regulation can play as a complement to the legislative, judicial and administrative mechanisms in place and its useful contribution to the achievement of the objectives of Directive 2010/13/EU.
Държавите членки, в съответствие с различните си правни традиции, следва да отчитат допълващата роля, която ефективното саморегулиране може да играе по отношение на действащите законодателни, съдебни и административни механизми и неговия полезен принос към постигането на целите на Директива 2010/13/EС.
However, while self-regulation might be a complementary method of implementing certain provisions of Directive 2010/13/EU, it should not constitute a substitute for the obligations of the national legislator.
Същевременно, въпреки че саморегулирането може да бъде допълващ метод за прилагане на определени разпоредби на Директива 2010/13/EС, то не следва да замества задълженията на националния законодател.
Co-regulation provides, in its minimal form, a legal link between self-regulation and the national legislator in accordance with the legal traditions of the Member States.
Съвместното регулиране осигурява, в най-ограничения си вид, правна връзка между саморегулирането и националния законодател в съответствие с правните традиции на държавите членки.
In co-regulation, the regulatory role is shared between stakeholders and the government or the national regulatory authorities or bodies.
При съвместното регулиране регулаторната роля е споделена между заинтересованите страни и правителството или националните регулаторни органи или служби.
The role of the relevant public authorities includes recognition of the co-regulatory scheme, auditing of its processes and funding of the scheme.
Ролята на съответните публични органи включва признаването на системата за съвместно регулиране, одита на нейното функциониране и финансирането на системата.
Co-regulation should allow for the possibility of state intervention in the event of its objectives not being met.
Съвместното регулиране следва да позволява намеса на държавата, когато неговите цели не са постигнати.
Without prejudice to the formal obligations of the Member States regarding transposition, Directive 2010/13/EU encourages the use of self- and co-regulation.
Без да засяга формалните задължения на държавите членки по отношение на транспонирането, Директива 2010/13/ЕС насърчава използването на саморегулирането и съвместното регулиране.
This should neither oblige Member States to set up self- or co-regulation regimes, or both, nor disrupt or jeopardise current co-regulation initiatives which are already in place in Member States and which are functioning effectively.
Това не следва да задължава държавите членки да създадат режими на саморегулиране или на съвместно регулиране, или и двете, нито да пречи или застрашава съществуващите инициативи за съвместно регулиране, които вече са въведени в държавите членки и действат ефективно.
Transparency of media ownership is directly linked to the freedom of expression, a cornerstone of democratic systems.
Прозрачността на собствеността върху медиите е пряко свързана със свободата на изразяване, която е основен елемент на демократичните системи.
Information concerning the ownership structure of media service providers, where such ownership results in the control of, or the exercise of a significant influence over, the content of the services provided, allows users to make an informed judgement about such content.
Информацията относно структурата на собственост на доставчиците на медийни услуги, когато тази собственост води до контрол или упражняване на съществено влияние върху съдържанието на предоставяните услуги, дава възможност на потребителите да вземат информирани решения относно това съдържание.
Member States should be able to determine whether and to what extent information about the ownership structure of a media service provider should be accessible to users, provided that the essence of the fundamental rights and freedoms concerned is respected and that such measures are necessary and proportionate.
Държавите членки следва да могат да определят дали и до каква степен информацията за структурата на собствеността на даден доставчик на медийни услуги следва да бъде достъпна за потребителите, при условие че се зачита същността на съответните основни права и свободи и че тези мерки са необходими и пропорционални.
Because of the specific nature of audiovisual media services, especially the impact of those services on the way people form opinions, users have a legitimate interest in knowing who is responsible for the content of those services.
Поради особения характер на аудиовизуалните медийни услуги, особено въздействието на тези услуги върху формирането на мнението на хората, потребителите имат оправдан интерес да знаят кой е отговорен за съдържанието на тези услуги.
In order to strengthen freedom of expression, and, by extension, to promote media pluralism and avoid conflicts of interest, it is important for Member States to ensure that users have easy and direct access at any time to information about media service providers.
С цел укрепване на свободата на изразяване и, в по-широк план, насърчаване на медийния плурализъм и избягване на конфликтите на интереси, за държавите членки е важно да гарантират, че потребителите имат по всяко време лесен и пряк достъп до информация относно доставчиците на медийни услуги.
It is for each Member State to decide, in particular with respect to the information which may be provided on ownership structure and beneficial owners.
Всяка държава членка следва сама да реши как да бъде постигната тази цел, по-специално по отношение на информацията, която може да се предоставя относно структурата на собствеността и действителните собственици.
In order to ensure coherence and legal certainty for businesses and Member States' authorities, the notion of ‘incitement to violence or hatred’ should, to the appropriate extent, be understood within the meaning of Council Framework Decision 2008/913/JHA.
За да се гарантира последователност и правна сигурност за предприятията и органите на държавите членки, значението на понятието „подбуждане към насилие или омраза“ следва, доколкото е подходящо, да бъде тълкувано в смисъла му по Рамково решение 2008/913/ПВР на Съвета.
Considering the evolution of the means by which content is disseminated via electronic communications networks, it is important to protect the general public from incitement to terrorism.
Предвид развитието на средствата, чрез които съдържанието се разпространява чрез електронните съобщителни мрежи, е важно широката общественост да бъде защитена от подбуждането към тероризъм.
Directive 2010/13/EU should therefore ensure that audiovisual media services do not contain public provocation to commit a terrorist offence.
Директива 2010/13/ЕС следва съответно да гарантира, че аудиовизуалните медийни услуги не съдържат публично подстрекаване към извършване на терористично престъпление.
In order to ensure coherence and legal certainty for businesses and Member States' authorities, the notion of ‘public provocation to commit a terrorist offence’ should be understood within the meaning of Directive (EU) 2017/541 of the European Parliament and of the Council.
За да се гарантира последователност и правна сигурност за предприятията и органите на държавите членки, понятието „публично подстрекаване към извършване на терористично престъпление“ следва да бъде тълкувано в смисъла му по Директива (ЕС) 2017/541 на Европейския парламент и на Съвета.
In order to empower viewers, including parents and minors, to make informed decisions about the content to be watched, it is necessary that media service providers provide sufficient information about content that may impair minors' physical, mental or moral development.
За да се позволи на зрителите, включително родителите и непълнолетните лица, да вземат информирани решения за съдържанието, което да гледат, е необходимо доставчиците на медийни услуги да предоставят достатъчно информация за съдържанието, което може да увреди физическото, умственото или моралното развитие на непълнолетните лица.
That could be done, for example, through a system of content descriptors, an acoustic warning, a visual symbol or any other means, describing the nature of the content.
Това може да стане например чрез система от дескриптори на съдържание, звуково предупреждение, визуален знак или друго средство, описващо естеството на съдържанието.
The appropriate measures for the protection of minors applicable to television broadcasting services should also apply to on-demand audiovisual media services.
Подходящите мерки за защита на непълнолетните лица, приложими за услугите за телевизионно излъчване, следва да се прилагат и за аудиовизуалните медийни услуги по заявка.
That should increase the level of protection.
Това следва да увеличи равнището на защита.
The minimum harmonisation approach allows Member States to develop a higher degree of protection for content which may impair the physical, mental or moral development of minors.
Подходът на минимално хармонизиране дава възможност на държавите членки да постигат по-висока степен на защита по отношение на съдържание, което може да увреди физическото, умственото или моралното развитие на непълнолетните лица.
The most harmful content, which may impair the physical, mental or moral development of minors, but is not necessarily a criminal offence, should be subject to the strictest measures such as encryption and effective parental controls, without prejudice to the adoption of stricter measures by Member States.
Най-вредното съдържание, което може да увреди физическото, умственото или моралното развитие на непълнолетни лица, но не представлява непременно престъпление, следва да подлежи на най-строгите мерки, като например криптиране и ефективни мерки за родителски контрол, без да се засяга възможността държавите членки да приемат по-строги мерки.
Regulation (EU) 2016/679 of the European Parliament and the Council recognises that children merit specific protection with regard to the processing of their personal data.
В Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета се признава, че на децата се полага специална защита във връзка с обработването на техните лични данни.
The establishment of child protection mechanisms by media service providers inevitably leads to the processing of the personal data of minors.
Създаването от доставчиците на медийни услуги на механизми за защита на децата неизбежно води до обработването на лични данни на непълнолетните лица.
Given that such mechanisms aim at protecting children, personal data of minors processed in the framework of technical child protection measures should not be used for commercial purposes.