natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Член 16, параграфи 9, 10 и 11
Article 30(1), first subparagraph, point (b)
Член 20, параграфи 1, 2 и 3
Article 30(1), second subparagraph
Член 17, параграф 1, първа и втора алинея
Article 18(2)
Член 29, параграф 1, първа и втора алинея
Article 30(2)
Член 29, параграф 1, трета, четвърта и пета алинея
Article 18(3), first subparagraph
Член 29, параграф 2
Article 30(3), first subparagraph
Член 17, параграф 2, първа и втора алинея
Article 18(3), second and third subparagraphs
Член 17, параграф 2, трета алинея
Article 18(3), fourth and fifth subparagraphs
Член 29, параграф 10, трета алинея
Article 30(3), second and third subparagraphs
Член 17, параграф 3, първа алинея, буква а)
Article 18(4), first subparagraph
Член 29, параграф 3, първа алинея, буква а)
Article 18(4), second and third subparagraphs
Член 29, параграф 3, първа алинея, буква б)
Article 30(4), first and second subparagraphs
Член 17, параграф 3, първа алинея, букви б) и в)
Article 18(4), fourth subparagraph
Член 29, параграф 3, първа алинея, букви в) и г)
Article 18(5), first and second subparagraphs
Член 29, параграф 3, втора алинея
Article 30(7), first and second subparagraphs
Член 17, параграф 4
Article 18(5), third subparagraph
Член 29, параграф 4
Article 30(8), first and second subparagraphs
Член 17, параграф 5
Article 18(5), fourth subparagraph
Член 29, параграф 5
Article 30(5), third subparagraph
Член 17, параграфи 6 и 7
Article 30(6), first subparagraph
Член 29, параграфи 6, 7, 8, 9, 10 и 11
Article 18(5), fifth subparagraph
Член 17, параграф 8
Article 30(6), second subparagraph
Член 29, параграф 12
Article 18(6), first and second subparagraphs
Член 17, параграф 9
Article 30(5), first and second subparagraphs
Член 29, параграфи 13 и 14
Article 18(6), third subparagraph
Член 18, параграф 1, първа алинея
Article 18(6), fourth subparagraph
Член 30, параграф 1, първа алинея
Article 30(6), third subparagraph
Член 18, параграф 1, първа алинея, букви a), б) и в)
Article 30(6), fourth subparagraph
Член 30, параграф 1, първа алинея, букви a), в) и г)
Article 18(6), fifth subparagraph
Член 30, параграф 1, първа алинея, буква б)
Article 30(6), fifth subparagraph
Член 30, параграф 1, втора алинея
Article 18(7)
Член 18, параграф 2
Article 30(9), first subparagraph
Член 30, параграф 2
Article 30(9), second subparagraph
Член 18, параграф 3, първа алинея
Article 18(8) and (9)
Член 30, параграф 3, първа алинея
Article 30(10)
Член 18, параграф 3, втора и трета алинея
Article 19(1), first subparagraph
Член 18, параграф 3, четвърта и пета алинея
Article 31(1), first subparagraph
Член 30, параграф 3, втора и трета алинея
Article 19(1), first subparagraph, points (a), (b) and (c)
Член 18, параграф 4, първа алинея
Article 31(1), first subparagraph, points (a), (b) and (c)
Член 18, параграф 4, втора и трета алинея
Article 31(1), first subparagraph, point (d)
Член 30, параграф 4, първа и втора алинея
Article 19(2), (3) and (4)
Член 18, параграф 4, четвърта алинея
Article 31(2), (3) and (4)
Член 18, параграф 5, първа и втора алинея
Article 19(5)
Член 30, параграф 7, първа и втора алинея
Article 19(7), first subparagraph
Член 18, параграф 5, трета алинея
Article 31(5), first subparagraph
Член 30, параграф 8, първа и втора алинея
Article 19(7), first subparagraph, first, second third and fourth indents
Член 18, параграф 5, четвърта алинея
Article 19(7), second and third subparagraphs
Член 30, параграф 5, трета алинея
Article 31(5), second and third subparagraphs
Член 30, параграф 6, първа алинея
Article 31(6)
Член 18, параграф 5, пета алинея
Article 23(1) and (2)
Член 30, параграф 6, втора алинея
Article 33(1) and (2)
Член 18, параграф 6, първа и втора алинея
Article 23(3), (4), (5), (6), (7) and (8)
Член 30, параграф 5, първа и втора алинея
Article 23(9)
Член 18, параграф 6, трета алинея
Article 33(3)
Член 18, параграф 6, четвърта алинея
Article 23(10)
Член 30, параграф 6, трета алинея
Article 33(4)
Член 30, параграф 6, четвърта алинея
Article 25(1)
Член 18, параграф 6, пета алинея
Article 34(1)
Член 30, параграф 6, пета алинея
Article 25(2)
Член 18, параграф 7
Article 34(2)
Член 30, параграф 9, първа алинея
Article 25(3)
Член 30, параграф 9, втора алинея
Article 34(3)
Директива (ЕС) 2018/2002 на Европейския парламент и на Съвета
Directive (EU) 2018/2002 of the European Parliament and of the Council
за изменение на Директива 2012/27/ЕС относно енергийната ефективност
amending Directive 2012/27/EU on energy efficiency
Постигането на по-умерено търсене на енергия е едно от петте измерения на Стратегията за енергиен съюз, установен съобщение на Комисията от 25 февруари 2015 г., озаглавено „Рамкова стратегия за устойчив енергиен съюз с ориентирана към бъдещето политика по въпросите на изменението на климата“.
Moderation of energy demand is one of the five dimensions of the Energy Union Strategy established by the Commission communication of 25 February 2015 entitled ‘A Framework Strategy for a Resilient Energy Union with a Forward-Looking Climate Change Policy’.
Подобряването на енергийната ефективност по цялата енергийна верига, включително производството, преноса, разпределението и крайното потребление, ще е от полза за околната среда, ще подобри качеството на въздуха и общественото здраве, ще намали емисиите на парникови газове, ще подобри енергийната сигурност чрез намаляване на зависимостта от внос на енергия от страни извън Съюза, ще намали разходите за енергия на домакинствата и фирмите, ще допринесе за облекчаване на енергийната бедност и ще доведе до повишаване на конкурентоспособността, до създаване на повече работни места и повишена стопанска активност в цялата икономика, като по този начин ще се повиши качеството на живот на гражданите.
Improving energy efficiency throughout the full energy chain, including energy generation, transmission, distribution and end-use, will benefit the environment, improve air quality and public health, reduce greenhouse gas emissions, improve energy security by reducing dependence on energy imports from outside the Union, cut energy costs for households and companies, help alleviate energy poverty, and lead to increased competitiveness, more jobs and increased economic activity throughout the economy, thus improving citizens' quality of life.
Това е в съответствие с ангажиментите на Съюза, поети в рамките на Енергийния съюз и на глобалната програма във връзка с климата, установена с Парижкото споразумение от 2015 г. относно изменението на климата вследствие от 21-вата сесия на Конференцията на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (наричано по-долу „Парижкото споразумение“), с което се поема ангажимент покачването на средната температура в световен мащаб да се задържи доста под 2 °C над равнищата от прединдустриалния период и да се полагат по-нататъшни усилия за ограничаване на покачването на температурата до 1,5 °C над равнището от прединдустриалния период.
This is in line with the Union commitments made in the framework of the Energy Union and global climate agenda established by the 2015 Paris Agreement on climate change following the 21st Conference of the Parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change (the ‘Paris Agreement’), committing to keep the increase of the global average temperature to well below 2 °C above pre-industrial levels and to pursuing efforts to limit the temperature increase to 1,5 °C above pre-industrial levels.
Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета представлява елемент от напредъка към създаването на Енергиен съюз, в който енергийната ефективност трябва да се третира като пълноценен енергиен източник.
Directive 2012/27/EU of the European Parliament and of the Council is an element to progress towards the Energy Union, under which energy efficiency is to be treated as an energy source in its own right.
Принципът „енергийната ефективност на първо място“ следва да се взема предвид при формулирането на нови правила, ориентирани към предлагането на енергия, както и във връзка с политиките в други области.
The energy efficiency first principle should be taken into account when setting new rules for the supply side and other policy areas.
Комисията следва да гарантира, че енергийната ефективност и мерките, ориентирани към търсенето на енергия, могат да се конкурират при условия на равнопоставеност със създаването на енергогенериращи мощности.
The Commission should ensure that energy efficiency and demand-side response can compete on equal terms with generation capacity.
Когато се вземат решения, свързани с планиране на енергийни системи или с финансиране, трябва да се разглеждат нуждите от енергийна ефективност.
Energy efficiency needs to be considered whenever decisions relating to planning the energy system or to financing are taken.
Необходимо е да се реализират подобрения на енергийната ефективност винаги когато те са икономически по-ефективни в сравнение с еквивалентни решения, свързани с предлагането на енергия.
Energy efficiency improvements need to be made whenever they are more cost-effective than equivalent supply-side solutions.
Това трябва да допринесе за използване на многобройните преимущества от енергийната ефективност за Съюза, особено за гражданите и за предприятията.
This ought to help exploit the multiple benefits of energy efficiency for the Union, in particular for citizens and businesses.
Енергийната ефективност следва да бъде призната за елемент от решаващо значение и да стане приоритетно съображение при вземането на решения за бъдещи инвестиции във връзка с енергийната инфраструктура на Съюза.
Energy efficiency should be recognised as a crucial element and a priority consideration in future investment decisions on the Union's energy infrastructure.
Постигането на амбициозна цел за енергийна ефективност изисква да бъдат премахнати пречките, за да се улесни инвестирането в мерки за енергийна ефективност.
Reaching an ambitious energy efficiency target requires barriers to be removed in order to facilitate investment in energy efficiency measures.
Стъпка в тази посока е разяснението от Евростат от 19 септември 2017 г. относно начина за вписване на договорите за енергоспестяване с гарантиран резултат в националните сметки, което премахва несигурността и улеснява използването на такива договори.
One step in that direction is the clarification provided by Eurostat on 19 September 2017 on how to record energy performance contracts in national accounts, which removes uncertainties and facilitates the use of such contracts.
Европейският съвет от 23 и 24 октомври 2014 г. подкрепи идеята 27-процентната цел за енергийна ефективност на равнището на Съюза за 2030 г. да бъде преразгледана до 2020 г. като се вземе предвид цел на равнището на Съюза от 30 %.
The European Council of 23 and 24 October 2014 supported a 27 % energy efficiency target for 2030 at Union level, to be reviewed by 2020 having in mind a Union-level target of 30 %.
В своята резолюция от 15 декември 2015 г., озаглавена „Към постигане на Европейски енергиен съюз“, Европейският парламент призова Комисията в допълнение да прецени постижимостта на 40-процентна цел за енергийната ефективност за същата времева рамка.
In its resolution of 15 December 2015 entitled ‘Towards a European Energy Union’, the European Parliament called on the Commission to assess, in addition, the viability of a 40 % energy efficiency target for the same timeframe.
Поради това е уместно да се измени Директива 2012/27/ЕС, за да се адаптира към перспективата за 2030 г.
It is therefore appropriate to amend Directive 2012/27/EU, in order to adapt it to the 2030 perspective.
Необходимостта Съюзът да постигне своите цели в областта на енергийната ефективност на равнището на Съюза в тяхното изражение на база на първичното и/или крайното енергийно потребление, следва да бъде ясно посочена под формата на цел за най-малко 32,5 % за 2030 г.
The need for the Union to achieve its energy efficiency targets at Union level, expressed in primary and/or final energy consumption, should be clearly set out in the form of a target of at least 32,5 % for 2030.
Съгласно прогнозите, направени през 2007 г., първичното енергийно потребление през 2030 г. ще възлиза на 1887 Mtoe, а крайното енергийно потребление на 1416 Mtoe.
Projections made in 2007 showed a primary energy consumption in 2030 of 1887 Mtoe and a final energy consumption of 1416 Mtoe.
32,5-процентно намаляване ще възлиза съответно на 1273 Mtoe и 956 Mtoe през 2030 г.
A 32,5 % reduction results in 1273 Mtoe and 956 Mtoe in 2030 respectively.
Тази цел, която е от същото естество като целта на Съюза за 2020 г., следва да бъде оценена от Комисията с оглед на преразглеждането ѝ в посока нагоре до 2023 г. в случай на съществено намаляване на разходите или ако е необходимо за изпълнението на международните ангажименти на Съюза за декарбонизация.
That target, which is of the same nature as the Union's 2020 target, should be assessed by the Commission for the purpose of revising it upwards by 2023 in the case of substantial cost reductions or, where needed, to meet the Union's international commitments for decarbonisation.
На равнището на държавите членки не съществуват обвързващи цели към перспективите за 2020 г. и 2030 г. и свободата на държавите членки да определят своя национален принос на база или първично или крайно енергийно потребление или първични или крайни икономии на енергия, или на енергийна интензивност, следва да продължи да не бъде ограничавана.
There are no binding targets at Member State level in the 2020 and 2030 perspectives, and the freedom of Member States to set their national contributions based either on primary or final energy consumption or primary or final energy savings, or on energy intensity, should continue not to be restricted.
При определянето на своя индикативен национален принос за енергийна ефективност държавите членки следва да вземат предвид, че енергийното потребление на Съюза през 2030 г. не трябва да надхвърля 1273 Mtoe първична енергия и/или 956 Mtoe крайна енергия.
Member States should set their national indicative energy efficiency contributions taking into account that the Union's 2030 energy consumption has to be no more than 1273 Mtoe of primary energy and/or no more than 956 Mtoe of final energy.
Това означава, че първичното енергийно потребление в Съюза следва да бъде намалено с 26 %, а крайното енергийно потребление — с 20 % спрямо нивата от 2005 г.
This means that primary energy consumption in the Union should be reduced by 26 %, and final energy consumption should be reduced by 20 % compared to the 2005 levels.
Необходимо е да се извършва редовна оценка на напредъка за постигане на целите на Съюза за 2030 г. и това е предвидено в Регламент (ЕС) 2018/1999 на Европейския парламент и на Съвета.
A regular evaluation of progress towards the achievement of the Union's 2030 targets is necessary and is provided for in Regulation (EU) 2018/1999 of the European Parliament and of the Council.
Оперативната ефективност на енергийните системи в даден момент се влияе от възможността за плавно и гъвкаво интегриране в мрежата на енергия, произведена от различни източници, която се характеризира с различна степен на инерция и момент на включване.
The operational efficiency of energy systems at any given moment is influenced by the ability to feed power generated from different sources — with different degrees of inertia and start-up times — into the grid smoothly and flexibly.
Подобряването на тази ефективност ще създаде възможност за по-доброто използване на енергията от възобновяеми източници.
Improving that efficiency will enable better use to be made of renewable energy.
Подобряването на енергийната ефективност може да допринесе за по-високи икономически резултати.
Improvement in energy efficiency can contribute to higher economic output.
Държавите членки и Съюзът следва да се стремят към намаляване на енергийното потребление, независимо от равнищата на икономическия растеж.
Member States and the Union should aim to decrease energy consumption regardless of levels of economic growth.
Задължението на държавите членки да въведат дългосрочни стратегии за привличане на инвестиции и за улесняване на санирането на своя национален сграден фонд и да нотифицират тези стратегии на Комисията се премахва от Директива 2012/27/ЕС и се добавя в Директива 2010/31/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, където това задължение се съчетава добре с дългосрочните планове за сгради с близко до нулево нетно потребление на енергия и за декарбонизация на сградите.
The obligation on Member States to establish long-term strategies for mobilising investment and facilitating the renovation of their national building stock and notify them to the Commission is removed from Directive 2012/27/EU and added to Directive 2010/31/EU of the European Parliament and of the Council where that obligation fits in with long-term plans for nearly zero energy buildings (NZEBs) and the decarbonisation of buildings.
С оглед на рамката в областта на климата и енергетиката за периода до 2030 г., периодът на действие на задължението за икономии на енергия, установено с Директива 2012/27/ЕС, следва да се удължи след 2020 г.
In view of the climate and energy framework for 2030, the energy savings obligation established by Directive 2012/27/EU should be extended beyond 2020.
Това удължаване би осигурило по-голяма стабилност за инвеститорите и по този начин ще стимулира дългосрочните инвестиции и дългосрочните мерки за енергийна ефективност, като например основното саниране на сгради с дългосрочната цел да се улесни икономически ефективното преобразуване на съществуващите сгради в сгради с близко до нулево нетно потребление на енергия.
That extension would create greater stability for investors and thus encourage long-term investments and long-term energy efficiency measures, such as the deep renovation of buildings with the long-term objective of facilitating the cost effective transformation of existing buildings into NZEBs.
Задължението за икономии на енергия играе важна роля за създаването на растеж и работни места на местно равнище и следва да бъде запазено, за да се гарантира, че Съюзът може да постигне своите цели в областта на енергетиката и климата чрез създаване на допълнителни възможности и за да се прекъсне връзката между потреблението на енергия и растежа.
The energy savings obligation has an important role in the creation of local growth and jobs, and should be maintained to ensure that the Union can achieve its energy and climate objectives by creating further opportunities and to break the link between energy consumption and growth.
Сътрудничеството с частния сектор е важно, за да се направи оценка на условията, при които могат да бъдат освободени частни инвестиции за проекти за енергийна ефективност и да се развиват нови модели на приходи за иновации в областта на енергийната ефективност.
Cooperation with the private sector is important to assess the conditions on which private investment for energy efficiency projects can be unlocked and to develop new revenue models for innovation in the field of energy efficiency.
Мерките за подобрение на енергийната ефективност оказват също положително въздействие върху качеството на въздуха, тъй като по-големият брой енергийно ефективни сгради спомага за намаляване на търсенето на горива за отопление, включително на твърди горива.
Energy efficiency improvement measures also have a positive impact on air quality, as more energy efficient buildings contribute to reducing the demand for heating fuels, including solid heating fuels.
Следователно мерките за енергийна ефективност допринасят за подобряване на качеството на въздуха на закрито и на открито и спомагат за постигането по икономически ефективен начин на целите на политиката на Съюза в областта на качеството на въздуха, определени по-специално в Директива (ЕС) 2016/2284 на Европейския парламент и на Съвета.
Energy efficiency measures therefore contribute to improving indoor and outdoor air quality and help achieve, in a cost effective manner, the objectives of the Union's air quality policy, as established in particular by Directive (EU) 2016/2284 of the European Parliament and of the Council.
От държавите членки се изисква да постигнат кумулативни икономии на енергия при крайното потребление за целия период на задължения 2021—2030 г., еквивалентни на нови годишни икономии от поне 0,8 % от крайното енергийно потребление.
Member States are required to achieve cumulative end-use energy savings for the entire obligation period 2021 to 2030, equivalent to new annual savings of at least 0,8 % of final energy consumption.
Това изискване може да бъде изпълнено чрез нови мерки на политиката, които да бъдат приети през новия период на задължения от 1 януари 2021 г. до 31 декември 2030 г., или чрез нови отделни действия в резултат на мерки на политиката, приети преди или по време на предходния период, при условие че отделните действия, водещи до икономии на енергия, са въведени през новия период.
That requirement could be met by new policy measures that are adopted during the new obligation period from 1 January 2021 to 31 December 2030 or by new individual actions as a result of policy measures adopted during or before the previous period, provided that the individual actions that trigger energy savings are introduced during the new period.
За тази цел държавите членки следва да могат да използват схема за задължения за енергийна ефективност, алтернативни мерки на политиката, или и двете.
To that end, Member States should be able to make use of an energy efficiency obligation scheme, alternative policy measures, or both.
Освен това следва да бъдат представени различни варианти, включително дали енергията, използвана за транспорт, е напълно или частично включена в базовото изчисление, за да се даде възможност за гъвкавост на държавите членки по отношение на начина, по който изчисляват стойността на размера на техните икономии на енергия, като същевременно се гарантира, че са постигнати изискваните кумулативни икономии на енергия при крайното потребление, еквивалентни на нови годишни икономии от поне 0,8 %.
In addition, various options, including whether energy used in transport is included, in whole or in part, in the calculation baseline, should be provided in order to give Member States flexibility in how they calculate the amount of their energy savings, whilst ensuring that the required cumulative end-use energy savings equivalent to new annual savings of at least 0,8 % are reached.
Налагането на такова изискване спрямо Кипър и Малта обаче би било непропорционално.
It would, however, be disproportionate to impose such a requirement on Cyprus and on Malta.
Пазарът на енергия на тези малки островни държави членки има своите особености, съществено стесняващи спектъра от възможни мерки за изпълнение на задължението за икономии на енергия, като наличието на едно електроразпределително дружество, липсата на мрежи за природен газ и мрежи за районни отоплителни и районни охладителни системи, както и малкия размер на разпределителните дружества за петрол.
The energy market of those small island Member States exhibits specific characteristics which substantially limit the range of measures available to meet the energy savings obligation, such as the existence of a single electricity distributor, the absence of natural gas networks and of district heating and district cooling systems, as well as the small size of petroleum distribution companies.
Тези особености са съчетани с малкия размер на енергийните пазари на тези държави членки.
Those specific characteristics are compounded by the small size of the energy markets of those Member States.
Поради това от Кипър и Малта следва да се изисква единствено да постигнат кумулативни икономии на енергия при крайното потребление, еквивалентни на нови икономии от 0,24 % от крайното енергийно потребление за периода 2021—2030 г.
Therefore, Cyprus and Malta should be required only to achieve cumulative end-use energy savings equivalent to new savings of 0,24 % of final energy consumption for the period 2021 to 2030.