natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Както е посочено в съображение (10), с решението си по дело T-512/11 Общият съд отмени решението от 2011 г. в частта от решението от 2011 г., в която се установява, че необлагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
In the Opening Decision, the Commission noted that the non-application of the ATT to departures of transfer and transit passengers resulted in a loss of tax revenue for the State and was therefore financed from State resources and appeared to confer an advantage on the airlines benefitting from it.
Общият съд заключи, че предварителното разследване в продължение на около две години значително надхвърля периода, който обичайно се изисква за предварително разследване, провеждано в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
Furthermore, the Commission could not at the stage of initiating the formal investigation exclude that the non-application of the ATT to transfer and transit passengers was selective.
Той също така счете, че проверката на Комисията е непълна и недостатъчна.
The Commission thus preliminarily concluded that since all the criteria in Article 107(1) TFEU a priori could be fulfilled, the measure might constitute State aid to airline operators that have operated the routes benefitting from the exemption from the ATT for transfer and transit passengers.
По-специално Общият съд заключи, че са налице несъответствия между съдържанието на писмото на Ирландия от 15 октомври 2009 г., посочено в съображение (4), и решението от 2011 г.
The Commission therefore invited Ireland to set out again its reasons for the adoption of the ATT and to explain why the ATT did not apply to transfer and transit passengers.
В това отношение Общият съд счете, че Комисията е потвърдила позицията на Ирландия, че освободената от плащането на ДПВТ част от пътуването е първата отсечка, въпреки че примерите, представени в таблицата в съображение (9) от решението от 2011 г., не са били в състояние да подкрепят такова заключение.
The Commission also invited Ireland to set out in detail how Section 55 of the Finance Act should be interpreted.
Според Общия съд, макар че това може да бъде вярно по отношение на примера с пътници, които пътуват от Дъблин от Ню Йорк с междинно кацане в Шанън и които подлежат на заплащане на ДПВТ, от друга страна не е ясно и Комисията не е обяснила защо пътници, пътуващи по обратния маршрут, т.е. от Ню Йорк до Дъблин със същото междинно кацане, не подлежат на заплащане на ДПВТ за отпътуването от летището на междинното кацане в Шанън.
The Commission requested that Ireland provide clear examples of how the ATT applies to all relevant categories of routes, clarify whether ATT specifically exempts the second leg of a journey or, more generally, exempts all transfer and transit passengers, and to provide all other information which Ireland considered useful in that respect.
В допълнение към това, като се позова на факта, че съгласно ирландските органи поради съображения за неутралност се освобождават същите категории пътници, които са освободени съгласно други системи за облагане на пътуването с въздушен транспорт, въведени в други държави членки, при което се посочва изрично Обединеното кралство, Общият съд заключи, че приложимите в Обединеното кралство такси за пътниците във въздушния транспорт не биха могли да представляват подходящ референтен модел в настоящия случай, защото съгласно този модел се облага именно първата отсечка от пътуването, което не отговаря на гледната точка, изразена от ирландските органи в писмото им от 15 октомври 2009 г. и потвърдена от Комисията в решението от 2011 г.
The Commission also invited Ireland to provide those examples in relation to the periods before and after the amendment modifying the ATT rates, introduced in 2011.
Общият съд също така подчерта, че в писмото от 15 октомври 2009 г. не се посочва изрично необходимостта от избягване на двойно данъчно облагане.
Under the preliminary assumption that the reference system is a tax which is charged in respect of every departure of a passenger on an aircraft from an airport in Ireland, the Commission expressed doubts as to whether the non-application of the ATT to transfer and transit passengers derogated from the reference system of taxation by differentiating between economic operators which, in light of the objective assigned to the tax system of the Member State concerned, were in comparable factual and legal situations, and consequently conferred an advantage on certain airlines.
В допълнение към това Общият съд отбеляза, че Ирландия е предложила да обмисли изменение на закона по отношение на трансферните и транзитните пътници, като премахне задължението за една-единствена резервация като част от определението за трансферен пътник, както и че Комисията не е изразила позиция по това твърдение.
The Commission also found, however, that the name, and indeed the wording, of the ATT may suggest that its guiding principle is to tax air journeys from an airport in Ireland, rather than each departure from an airport in Ireland.
Тези несъответствия позволиха да бъде заключено, че при приемането на решението от 2011 г.
According to the Commission, under that assumption, the non-application of the ATT to transfer and transit passengers seems to directly follow from that principle, since an air journey may involve more than one departure from an airport in Ireland.
Комисията не е разполагала с информация, която да ѝ позволи да извърши достатъчно всеобхватен анализ на избирателността на мярката и да заключи, че правилата за прилагане на освобождаването не будят съмнения.
COMMENTS FROM IRELAND ON THE OPENING DECISION
Общият съд заключи, че при отсъствието на анализ на възможната съвместимост на спорната мярка с вътрешния пазар Комисията е следвало да открие официална процедура по разследване, за да събере цялата уместна информация, чрез която да се увери, че спорната мярка не е избирателна и евентуално да заключи, че мярката не представлява държавна помощ, както и да позволи на жалбоподателя и на другите засегнати страни да представят своите мнения във връзка с тази процедура.
In its comments dated 22 December 2015 on the Opening Decision, Ireland rejected any suggestion that the exemption of transfer and transit passengers constitutes State aid.
ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА
On the interpretation and application of Section 55 of the Finance Act
След решението по дело T-512/11 Комисията откри официалната процедура по разследване, за да събере информация с цел да се увери, че необлагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ не е избирателно и да позволи на жалбоподателя и на другите засегнати страни да представят своите мнения във връзка с тази процедура.
Ireland stated that the liability to pay the ATT was defined in the Finance Act, which must be interpreted strictly.
В решението за откриване на процедурата Комисията отбеляза, че необлагането на отпътуването на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ е довело до загуба на данъчни приходи за държавата и поради това е финансирано с държавни ресурси и изглежда предоставя предимство на авиокомпаниите, които са се възползвали от него.
Relying on jurisprudence of the Irish Supreme Court, Ireland stressed that under Irish law, a taxpayer could only be liable to pay a tax or suffer a disadvantage if this is explicit in law and quoted from the judgment Texaco (Ireland) Ltd v Murphy (Inspector of Taxes): ‘It is an established rule of law that a citizen is not to be taxed unless the language of the statute clearly imposes the obligation’.
В допълнение към това на този етап от откриването на формалното разследване Комисията отбеляза, че не би могла да изключи възможността необлагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ да е избирателно.
On that basis, Ireland stated that in order to determine whether a journey was subject to the ATT, it was necessary to look at the wording of the Finance Act.
Така Комисията предварително заключи, че тъй като биха могли да бъдат изпълнени a priori всички критерии на член 107, параграф 1 от ДФЕС, мярката може да представлява държавна помощ за авиокомпаниите, които обслужват маршрутите, ползващи се с освобождаване от облагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ.
Any doubt over the application of the Finance Act would benefit the taxpayer.
Поради това Комисията прикани Ирландия да представи отново своите съображения за приемането на ДПВТ и да обясни защо ДПВТ не се прилага към трансферни и транзитни пътници.
Pursuant to Section 55(2)(c) of the Finance Act, the ATT becomes ‘due when a passenger departs from an airport on an aircraft’.
Комисията също така прикани Ирландия да опише подробно по какъв начин следва да се тълкува член 55 от Закона за бюджета.
In this respect, Ireland noted that:
Комисията поиска от Ирландия да представи ясни примери за начина, по който се прилага ДПВТ към всички съответни категории маршрути, да поясни дали от ДПВТ се освобождава по-специално втората отсечка от пътуването или в по-общ план се освобождават всички трансферни и транзитни пътници и да представи всякаква друга информация, която Ирландия счита за полезна в тази връзка.
the definition of ‘passenger’ excludes (subject to certain conditions) persons who are disabled, or under the age of two, or transfer or transit passengers.
Комисията също така прикани Ирландия да представи тези примери във връзка с периодите преди и след въведеното през 2011 г. изменение, с което се променят ставките на ДПВТ.
the definition of ‘airport’ also excludes some journeys, as no tax is due in respect of a departure from an airport outside Ireland and from certain airports with small passenger numbers.
Съгласно предварителното допускане, че референтната система представлява данък, който се начислява по отношение на всяко отпътуване на пътник със самолет от летище в Ирландия, Комисията изрази съмнение дали необлагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ представлява дерогация от референтната система за данъчно облагане, като се прави разграничение между икономическите оператори, които с оглед на целта на данъчната система на съответната държава членка се намират в сравнимо правно и фактическо положение, и съответно предоставя предимство на определени авиокомпании.
the definition of ‘aircraft’ excludes aircraft which cannot carry more than 20 passengers, and also excludes aircraft used for State or military purposes.
При все това Комисията също така установи, че наименованието и самата формулировка на ДПВТ може да предполага, че водещият му принцип е облагане на пътуванията с въздушен транспорт от летище в Ирландия, а не всяко отпътуване от летище в Ирландия.
In light of recital 50, Ireland considered that no ATT was due in respect of transfer and transit passengers, regardless of the leg of the journey concerned.
Според Комисията при това допускане необлагането на трансферни и транзитни пътници с ДПВТ изглежда пряко произтича от този принцип, тъй като пътуването с въздушен транспорт може да включва повече от едно отпътуване от летище в Ирландия.
Ireland confirmed that the second leg of a journey was not automatically exempt from the tax.
МНЕНИЕ НА ИРЛАНДИЯ ОТНОСНО РЕШЕНИЕТО ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
According to Ireland, the second leg of a journey might have been or might not have been taxed, depending on the application of Section 55 of the Finance Act to the facts, including whether the passenger was a transfer or transit passenger (the same applied to the first leg of a journey).
В своето мнение от 22 декември 2015 г. относно решението за откриване на процедурата Ирландия отхвърли всяко допускане, че освобождаването на трансферни и транзитни пътници представлява държавна помощ.
The definition of ‘airport’ might also exclude some journeys, as no ATT was due in respect of a departure from an airport outside Ireland.
Относно тълкуването и прилагането на член 55 от Закона за бюджета
Ireland also pointed out that the transfer and transit passenger exclusions are normal in air travel taxes implemented by other countries, for example the United Kingdom, France and Germany.
Ирландия заяви, че задължението за плащане на ДПВТ е определено в Закона за бюджета, който трябва да се тълкува стриктно.
Ireland contended that the rules for each tax must be read in the context of the relevant national law.
Като се основава на съдебната практика на ирландския Върховен съд, Ирландия подчерта, че съгласно ирландското законодателство данъкоплатец би могъл да бъде длъжен да заплати данък или да понесе неблагоприятно положение само ако това е посочено изрично в закона и цитира съдебното решение Texaco (Ирландия) Ltd./Murphy (Данъчен инспектор): „Установено правило на закона е, че даден гражданин не се облага с данък, освен ако буквата на закона изрично не е наложила задължението“.
On the interpretation of the exemption of transfer and transit passengers
На тази основа Ирландия заяви, че за да се определи дали пътуването подлежи на облагане с ДПВТ, трябва да се провери формулировката в Закона за бюджета.
Ireland commented on paragraph 88 of the judgment in Case T-512/1,1 which relates to the following statement contained in recital 20 of the 2011 Decision: ‘As to the non-application of the tax on transit and transfer passengers, the Irish authorities state that the fact that any first leg of an overall journey is not subject to the tax ensures that the passenger is not punished because a route includes a stopover in order to get to the final destination’.
Всяко съмнение относно прилагането на Закона за бюджета би било в полза на данъкоплатеца.
In the abovementioned paragraph of its judgment in case T-512/11, the General Court had indicated that whilst the Commission had no reason to doubt the information contained in Ireland's letter dated 15 October 2009, on which paragraph 20 of the 2011 Decision is based, the fact remained that even following the Irish authorities' interpretation that any first leg of a journey including a stopover is exempt from the payment of the ATT, the examples produced in the table set out in paragraph 9 of the 2011 Decision were not capable of supporting that interpretation.
В съответствие с член 55, параграф 2, буква в) от Закона за бюджета ДПВТ става „дължим, когато пътник отпътува от летище със самолет“.
The General Court pointed out that it was not clear, and the Commission did not explain, why passengers travelling from New York to Dublin with a stopover in Shannon are not subject to payment of the ATT for the departure from the stopover airport of Shannon.
В това отношение Ирландия отбеляза, че:
Ireland referred to paragraph 13 of its letter of 15 October 2009, which reads ‘In respect of transfer passengers, the exemption merely ensures that the first leg of an overall journey isn't subject to ATT’.
определението на „пътник“ изключва (при определени условия) лица с увреждания, лица на възраст под две години или трансферни или транзитни пътници,
Ireland pointed out that that paragraph follows on from a description of a Dublin-New York flight with a Shannon stopover and it was correct in the context of such a journey, but it was incorrect to characterise this as a general rule by which the first leg of any journey would never be taxed under the ATT.
определението на „летище“ също така изключва някои пътувания, тъй като не се дължи данък по отношение на отпътуване от летище извън Ирландия и от определени летища с малък брой пътници,
With respect to the example brought forward by the General Court in paragraph 88 of the judgment in Case T-512/11, involving a journey from New York to Dublin with a stopover in Shannon, Ireland explained that no ATT is due with respect to any of the legs constituting that journey because of the wording of the Finance Act, in particular:
определението на „самолет“ изключва самолети с капацитет от не повече от 20 пътници и също така изключва самолети, използвани за държавни или военни цели.
the first leg (New York to Shannon) is exempt because the tax is only levied on departures from Irish airports.
В контекста на съображение (50) Ирландия счете, че не се дължи ДПВТ по отношение на трансферни и транзитни пътници, независимо за коя отсечка от пътуването става въпрос.
the second leg (Shannon to Dublin) is exempt because at Shannon airport, the passenger qualifies as a transit or transfer passenger as defined in Section 55(1) of the Finance Act.
Ирландия потвърди, че втората отсечка не се освобождава автоматично от данъка.
Ireland concluded that the overall journey from New York to Dublin with a stopover in Shannon would be exempted from ATT because of the wording of the Finance Act.
Според Ирландия втората отсечка от дадено пътуване е можела да бъде обложена с данъка или не, в зависимост от прилагането на член 55 от Закона за бюджета към фактите, включително дали пътникът е бил трансферен или транзитен пътник (същото важи за първата отсечка от пътуването).
According to Ireland, the explanations in its letter dated 15 October 2009 were intended to clarify the law but they are not binding.
Определението на „самолет“ също така може да изключва някои пътувания, тъй като не се дължи ДПВТ по отношение на отпътуване от летище извън Ирландия.
On the rationale for the exemption for transit and transfer passengers and the reference system to use to assess it
Ирландия също така изтъкна, че трансферните и транзитните пътници нормално се изключват от данъците върху пътувания с въздушен транспорт, въведени в други държави, например Обединеното кралство, Франция и Германия.
As regards the reasons for exempting transfer and transit passengers, Ireland explained that it was not appropriate to tax individual flights separately if in reality they were part of a single journey.
Ирландия посочи, че разпоредбите за всеки данък трябва да се тълкуват в контекста на съответното национално законодателство.
In that respect, Ireland referred to:
Относно тълкуването на освобождаването на трансферни и транзитни пътници
the text of the definition of ‘transfer’ or ‘transit passenger’ for the purposes of the ATT, pursuant to Section 55(1) of the Finance Act (the provision is cited in recital 18);
Ирландия коментира точка 88 от решението по дело T-512/11, която е свързана със следното твърдение, посочено в съображение (20) от решението от 2011 г.: „Що се отнася до необлагането на транзитни и трансферни пътници с данъка, ирландските органи заявяват, че фактът, че първата отсечка от цялото пътуване не подлежи на облагане с данъка, гарантира, че пътникът не се наказва за това, че маршрутът включва междинно кацане, за да стигне до крайната дестинация“.
the text of Ireland's letter to the Commission, dated 15 October 2009, by which Ireland explained that the ATT was intended to tax a single journey, even if the journey was divided into different segments.
В горепосочената точка от решението по дело T-512/11 Общият съд посочи, че макар Комисията да не е имала причина да се съмнява в информацията, съдържаща се в писмото на Ирландия от 15 октомври 2009 г., на която се основава съображение (20) от решението от 2011 г., остава налице фактът, че дори с тълкуването на ирландските органи, че първата отсечка от пътуване, което включва междинно кацане, е освободена от заплащане на ДПВТ, представените примери в таблицата в съображение (9) от решението от 2011 г. не са били в състояние да подкрепят такова тълкуване.
In particular, Ireland referred to the hypothetical scenario, provided in its letter dated 15 October 2009 to the Commission, of a flight from the United States which had a stopover in Shannon and then went on to Dublin.
Общият съд изтъкна, че не е ясно и Комисията не е обяснила защо пътници, пътуващи от Ню Йорк до Дъблин с междинно кацане в Шанън, не подлежат на заплащане на ДПВТ за отпътуването от летището на междинното кацане в Шанън.
The text passage stated that ‘the flight is clearly US-Dublin, and the fact of the stopover shouldn't generate any ATT liability’.
Ирландия се позова на точка 13 от своето писмо от 15 октомври 2009 г., която гласи „по отношение на трансферни пътници освобождаването гарантира просто, че първата отсечка от цялото пътуване не подлежи на облагане с ДПВТ“.
In describing a flight going in the opposite direction, the text stated that ‘for flights leaving the country with a stopover, the only aim of the exemption is to ensure that both legs of the journey don't have to be taxed separately’.
Ирландия изтъкна, че тази точка следва от описанието на полет Дъблин—Ню Йорк с междинно кацане в Шанън и това твърдение е правилно в контекста на такова пътуване, но не е правилно то да се окачествява като общо правило, съгласно което първата отсечка от което и да е пътуване никога не би се облагала с ДПВТ.
According to Ireland, this underlined that the journey from Dublin to the United States was seen as a single journey and should thus only be subject to the ATT once, even if it involved several departures.
Що се отнася до примера, представен от Общия съд в точка 88 от решението по дело T-512/11 относно пътуване от Ню Йорк до Дъблин с междинно кацане в Шанън, Ирландия обясни, че не се дължи ДПВТ за нито една от отсечките от това пътуване заради формулировката на Закона за бюджета, и по-специално:
Ireland declared that this was the reason why Section 55(1) of the Finance Act explicitly excludes ‘transfer’ and ‘transit’ passengers, as defined in that section, from the scope of the ATT.
първата отсечка (от Ню Йорк до Шанън) се освобождава, защото с този данък се облагат само отпътувания от ирландски летища,
Considering the reference system envisaged by the Commission in the Opening Decision either as (i) a tax charged on every departure, or else (ii) a tax charged on every journey, which might involve several segments, Ireland suggested that the aim of the ATT was to tax each journey only once.
втората отсечка (от Шанън до Дъблин) се освобождава, защото на летище Шанън пътникът отговаря на условията за транзитен или трансферен пътник, както е определено в член 55, параграф 1 от Закона за бюджета.
According to Ireland, it would be more accurate to see the ATT as a tax on journeys rather than a tax on departures.
Ирландия заключи, че цялото пътуване от Ню Йорк до Дъблин с междинно кацане в Шанън се освобождава от ДПВТ заради формулировката на Закона за бюджета.
Section 55(2) of the Finance Act refers to ‘departure’ as the trigger for the ATT.
Според Ирландия целта на обясненията в нейното писмо от 15 октомври 2009 г. е била да се поясни законът, но те не са обвързващи.
The definitions and sections of the Finance Act described in recitals 18 and 19 demonstrate, however, that the service which was taxed was the journey and that the real objective was to tax journeys, not departures.
Относно обосновката за освобождаването на транзитни и трансферни пътници и референтната система за оценка
On the distinction between point to point airlines and others
Що се отнася до причините за освобождаването на трансферни и транзитни пътници, Ирландия обясни, че не е уместно да се облагат с данък поотделно индивидуални полети, ако всъщност те представляват част от едно пътуване.
Ireland held that assessing whether the airline operators providing only point-to-point services and those providing connecting flights are in a comparable factual and legal situation in light of the objective assigned to the tax system of the Member State concerned can be only a secondary reason for rejecting the complaint.
В това отношение Ирландия се позова на:
Ireland's primary submission is that the ATT aimed to tax journeys, not individual departures.
текста на определението на „трансферен пътник“ или „транзитен пътник“ за целите на ДПВТ в съответствие с член 55, параграф 1 от Закона за бюджета (разпоредбата се цитира в съображение (18)),
As a result, the exemption for transfer and transit passengers merely reflects the fact that a single journey can be comprised of several ‘legs’.
текста на писмото на Ирландия от 15 октомври 2009 г. до Комисията, в което Ирландия обясни, че целта на ДПВТ е да се облага цялостното пътуване, дори ако то е разделено на отделни сегменти.
Ireland also pointed out that the ATT was not designed to favour or penalise any specific business model.