natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По отношение на сигурността на въздухоплавателните средства следните трети държави, както и други държави и територии, спрямо които в съответствие с член 355 от Договора за функционирането на Европейския съюз не се прилага дял VI от част III от същия договор, бяха признати за прилагащи стандарти за сигурност, равностойни на общите основни стандарти за сигурност в гражданското въздухоплаване:
As regards aircraft security, the following third countries, as well as other countries and territories to which, in accordance with Article 355 of the Treaty on the Functioning of the European Union, Title VI of Part Three of that Treaty does not apply, have been recognised as applying security standards equivalent to the common basic standards on civil aviation security:
Фарьорските острови — по отношение на летище Vagar
Faroe Islands, in regard to Vagar airport
Гренландия — по отношение на летище Kangerlussuaq
Greenland, in regard to Kangerlussuaq airport
Република Сингапур — по отношение на летище Changi в Сингапур
Republic of Singapore, in regard to Singapore Changi Airport
Комисията трябва незабавно да уведоми съответните компетентни органи на държавите членки, ако разполага с информация, от която е видно, че прилагани от трета държава или съответна друга държава или територия стандарти за сигурност, имащи значително отражение върху общото ниво на сигурност на въздухоплаването в Съюза, вече не са равностойни на общите основни стандарти на Съюза.
The Commission shall immediately notify the appropriate authorities of the Member States if it has information indicating that security standards applied by the third country or other country or territory concerned with a significant impact on overall levels of aviation security in the Union are no longer equivalent to the common basic standards of the Union.
Съответните компетентни органи на държавите членки трябва незабавно да бъдат уведомени, когато Комисията разполага с информация относно действия, включително компенсаторни мерки, потвърждаваща, че равностойността на съответните стандарти за сигурност, прилагани от третата държава или съответната друга държава или територия, е възстановена.“;
The appropriate authorities of the Member States shall be notified without delay when the Commission has information about actions, including compensatory measures, confirming that the equivalency of relevant security standards applied by the third country or other country or territory concerned is re-established.’;
в глава 4 притурка 4-Б се заменя със следното:
in Chapter 4, Attachment 4-B is replaced by the following:
По отношение на пътниците и ръчния багаж следните трети държави, както и други държави и територии, спрямо които в съответствие с член 355 от Договора за функционирането на Европейския съюз не се прилага дял VI от част III от същия договор, бяха признати за прилагащи стандарти за сигурност, равностойни на общите основни стандарти за сигурност в гражданското въздухоплаване:
As regards passengers and cabin baggage, the following third countries, as well as other countries and territories to which, in accordance with Article 355 of the Treaty on the Functioning of the European Union, Title VI of Part Three of that Treaty does not apply, have been recognised as applying security standards equivalent to the common basic standards on civil aviation security:
Комисията трябва незабавно да уведоми съответните компетентни органи на държавите членки, ако разполага с информация, от която е видно, че прилагани от трета държава или съответна друга държава или територия стандарти за сигурност, имащи значително отражение върху общото ниво на сигурност на въздухоплаването в Съюза, вече не са равностойни на общите основни стандарти на Съюза.
The Commission shall notify without delay the appropriate authorities of the Member States if it has information indicating that security standards applied by the third country or other country or territory concerned with a significant impact on overall levels of aviation security in the Union are no longer equivalent to the common basic standards of the Union.
в глава 5 притурка 5-А се заменя със следното:
in Chapter 5, Attachment 5-A is replaced by the following:
„ПРИТУРКА 5-A
‘ATTACHMENT 5-A
По отношение на регистрирания багаж следните трети държави, както и други държави и територии, спрямо които в съответствие с член 355 от Договора за функционирането на Европейския съюз не се прилага дял VI от част III от същия договор, бяха признати за прилагащи стандарти за сигурност, равностойни на общите основни стандарти за сигурност в гражданското въздухоплаване:
As regards hold baggage, the following third countries, as well as other countries and territories to which, in accordance with Article 355 of the Treaty on the Functioning of the European Union, Title VI of Part Three of that Treaty does not apply, have been recognised as applying security standards equivalent to the common basic standards on civil aviation security:
Съответните компетентни органи на държавите членки трябва незабавно да бъдат уведомени, когато Комисията разполага с информация относно действия, включително компенсаторни мерки, потвърждаваща, че равностойността на съответните стандарти за сигурност, прилагани от третата държава или съответната друга държава или територия, е възстановена.“
The appropriate authorities of the Member States shall be notified without delay when the Commission has information about actions, including compensatory measures, confirming that the equivalency of relevant security standards applied by the third country or other country or territory concerned is re-established.’.
Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/56 на Комисията
Commission Implementing Regulation (EU) 2018/56
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на разплащателните агенции и други органи, финансовото управление, уравняването на сметките, правилата за проверките, обезпеченията и прозрачността
amending Implementing Regulation (EU) No 908/2014 laying down rules for the application of Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to paying agencies and other bodies, financial management, clearance of accounts, rules on checks, securities and transparency
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/2000, (ЕО) № 1290/2005 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета [1], и по-специално член 9, параграф 2, член 36, параграф 6, член 53, параграф 1, член 57, параграф 2 и членове 104 и 114 от него,
Having regard to Regulation (EU) No 1306/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 on the financing, management and monitoring of the common agricultural policy and repealing Council Regulations (EEC) No 352/78, (EC) No 165/94, (EC) No 2799/98, (EC) No 814/2000, (EC) No 1290/2005 and (EC) No 485/2008 [1], and in particular Articles 9(2), 36(6), 53(1) and 57(2) and Articles 104 and 114 thereof,
В съответствие с член 7, параграф 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 на Комисията [2] сертифициращите органи могат да използват интегриран подход за формиране на извадка при съществените проверки на разходите.
In accordance with Article 7(3) of Commission Implementing Regulation (EU) No 908/2014 [2], the certification body may use an integrated sampling approach when performing substantive testing of expenditure.
Във връзка с натрупания през първите две години опит по прилагането на този член е целесъобразно да се внесе повече яснота по въпроса, какво точно се има предвид под интегриран подход за формиране на извадка при осъществяване на различните одитни цели, посочени в член 9 от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Following the experience with the application of that Article in the first two years, it is appropriate to clarify what it is meant by an integrated sampling approach when pursuing the different audit objectives as referred to in Article 9 of Regulation (EU) No 1306/2013.
Съгласно член 41 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета [3] за всяка декларация за разходи на разплащателните агенции, съдържаща искания за плащане, свързани с финансови инструменти, се установява ограничение в рамките на максимум 25 % от общия размер на приноса от програмата, за който са поети задължения за финансовия инструмент.
Article 41 of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council [3] sets the limit for each declaration of expenditure of the paying agencies containing payment requests related to financial instruments at maximum of 25 % of the total amount of programme contributions committed to the financial instrument.
Разпоредбата на член 22, параграф 1, буква а) от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 предвижда, че в декларацията, която се подава всяко тримесечие, се посочва размерът на допустимите публични разходи, действително изплатени от разплащателната агенция по време на всяко тримесечие в съответствие с параграф 2 от същия член.
Article 22(1)(a) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 provides that the quarterly declaration is to specify the amount of eligible public expenditure actually paid by the paying agency during each quarter in accordance with paragraph 2 of that Article.
Сумите, изплатени от разплащателната агенция в рамките на финансовите инструменти, следва да бъдат декларирани пред Комисията при спазване на ограничението от 25 % и при условие че е била постигната съответната, свързана с изпълнението, етапна цел.
The amounts paid by the paying agency in the framework of financial instruments should be declared to the Commission respecting the limit of 25 % and provided that the corresponding implementation milestone has been achieved.
Първата декларация пред Комисията в рамките на ограничението от 25 % се открива с подписването на споразумението за финансиране и последващото плащане към финансовия инструмент.
The first declaration to the Commission within the 25 % limit is to be initiated by the signature of the funding agreement and the subsequent payment to the financial instrument.
Следващите траншове трябва да бъдат декларирани пред Комисията след постигане на съответния процент на отпуснати суми в съответствие с член 41 от Регламент (ЕС) № 1303/2013.
Subsequent tranches are to be declared to the Commission upon achievement of the corresponding disbursement rate, in accordance with Article 41 of Regulation (EU) No 1303/2013.
В случая с Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) това означава, че разплащателната агенция може да декларира само 25 % от планирания общ размер на приноса за тримесечие.
In the case of the European Agricultural Fund for Rural Development (‘EAFRD’) that means that the paying agency can only declare 25 % of the total planned contribution per quarter.
По тази причина изглежда, че правилата, установени в член 22, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 908/2014, не са подходящи за начина, по който се предвижда финансовите инструменти да бъдат управлявани между държавите членки и Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 1303/2013, и е необходимо те да бъдат съответно изменени.
It therefore appears that the rules laid down in Article 22(1) and (2) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 are not suitable for the way the financial instruments are to be managed between the Member States and the Commission in accordance with Regulation (EU) No 1303/2013 and need to be amended accordingly.
Опитът показва, че с цел да се облекчи административната тежест за държавите членки при събиране на вземанията следва да бъде установен определен праг за невъзстановяване на лихви.
In order to alleviate the administrative burden of the Member States when pursuing recoveries, experience shows that a threshold for not recovering interest should be established.
В член 30, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 се предвижда, че документите и счетоводната информация, използвани за целите на уравняването на сметки, трябва да се изпратят на Комисията на хартиен носител заедно с електронно копие.
Article 30(2) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 provides that the documents and accounting information used for the purpose of the clearance of accounts are to be sent to the Commission both in hard copy together with an electronic copy.
С цел да се облекчи административната тежест за държавите членки и Комисията, да се оптимизира анализът на документите и да се ограничи рискът от несъответствия в използваните данни, от държавите членки следва да се изисква да представят само електронни документи, като използват електронен подпис.
In order to ease the administrative burden for the Member States and the Commission, to streamline the analysis of the documents and to mitigate the risk of inconsistencies in the data used, Member States should be required to submit electronic documents only, with the use of the electronic signature.
Това изискване следва да намери място и в текста на декларацията за управлението, поместена в приложение I към посочения регламент за изпълнение.
That requirement should be also reflected in the text of the management declaration set out in Annex I to that Implementing Regulation.
За да се избегне евентуално забавяне при предаването на документите в случай на технически трудности, свързани с въвеждането на електронния подпис, следва през първата година на прилагане на това ново задължение да се допусне възможността за представяне на подписани документи, предадени по електронен път.
In order to avoid any delays in the transmission of the documents in case of technical difficulties related to the implementation of the electronic signature, it should be possible, for the first year of application of the new requirement, to allow the possibility to submit signed documents transmitted in electronic form.
Съгласно член 31, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 формата и съдържанието на счетоводната информация, посочена в член 30, параграф 1, буква в) от същия регламент, както и начинът на изпращането ѝ до Комисията са предвидените в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) 2017/1758 на Комисията [4].
In accordance with Article 31(1) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014, the form and content of the accounting information referred to in Article 30(1)(c) of that Implementing Regulation and the way it is to be forwarded to the Commission are to be those provided in accordance with Commission Implementing Regulation (EU) 2017/1758 [4].
Опитът показва, че формата и съдържанието на счетоводната информация е необходимо да бъдат изменяни всяка година, което поражда административна тежест и риск от забавяния.
Experience shows that the form and content of the accounting information need to be amended every year with the related administrative burden and risk of delays.
Поради това, от съображения за опростяване и за да се даде възможност за навременно определяне на съответните технически спецификации, е целесъобразно да се позволи, считано от финансовата 2019 година, Комисията да предоставя на разположение и да актуализира образците и свързаните с тях технически спецификации за счетоводната информация, след като съответно уведомява Комитета по земеделските фондове преди началото на всяка финансова година.
For reasons of simplification and in order to allow for the timely fixing of the related technical specifications, it is therefore appropriate to allow that, as of financial year 2019, the models and related technical specifications for the accounting information should be made available, and updated by the Commission, after having informed the Committee on the Agricultural Funds prior to the beginning of each financial year.
Също така е целесъобразно да се определят общите изисквания към тези технически спецификации.
It is also appropriate to lay down the general requirements for those technical specifications.
В член 34, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 се предвижда, че когато Комисията счита, че разходите не са направени в съответствие с правилата на Съюза, тя съобщава констатациите си на съответната държава членка, като в съобщението също така се предвижда насрочване на двустранна среща в срок от четири месеца след изтичането на срока за отговор от държавата членка.
Article 34(2) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 provides that, when the Commission considers that expenditure was not effected in accordance with the Union rules, it is to communicate the findings to the Member State concerned and the communication schedules also a bilateral meeting within four months after expiry of the period for reply by the Member State.
През този период е необходимо да бъдат предприети някои административни стъпки, като например превод на отговора на държавата членка, анализ на Комисията на представената от държавата членка информация, изготвяне на поканата за двустранната среща на националния език на държавата членка и подготовка за срещата.
During this time period certain administrative steps are necessary, such as translation of the reply from the Member State, Commission analysis of the elements put forward by the Member State, preparation of the invitation to the bilateral meeting in the national language of the Member State and preparation of the meeting.
Опитът от последните две години показва, че четиримесечният срок в повечето случаи не е достатъчен, за да бъдат резултатни проведените срещи.
Experience of the last two years shows that the four-month period is in most cases insufficient to lead to effective meetings.
С цел да се даде възможност за по-добра подготовка на двустранната среща срокът за нейното провеждане следва да бъде удължен на пет месеца.
In order to allow for a better preparation of the bilateral meeting, the time period within which the meeting should be held should be prolonged to five months.
Подобно удължаване ще се прилага само във връзка със запитвания, при които съобщението по реда на посочения член 34, параграф 2 все още не е било изпратено към момента на влизане в сила на настоящия регламент, за да се избегне евентуално нарушение на процедурата по текущи запитвания.
Such prolongation will be applicable only to enquiries for which the communication pursuant to that Article 34(2) has not yet been sent at the moment of entry into force of this Regulation to avoid any disruption to on-going enquiries.
Член 34, параграф 3, трета алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 съдържа изискването в срок от шест месеца след изпращането на протокола от двустранната среща Комисията да съобщи заключенията си на държавата членка.
The third subparagraph of Article 34(3) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 requires the Commission to communicate its conclusions to the Member State within six months after sending the minutes of the bilateral meeting.
Крайният срок е определен само с оглед на протокола от двустранната среща при хипотезата, че такава среща вече е била проведена.
The deadline is specified only in relation to the minutes of the bilateral meeting meaning that a bilateral meeting has taken place.
В посочения регламент за изпълнение не се определя изрично съответен срок за изпращане на съобщението, в случай че дадена държава членка прецени, че не е необходима двустранна среща.
That Implementing Regulation does not explicitly define a deadline for sending the communication in case a Member State considered that a bilateral meeting is not required.
Поради това въпросната разпоредба следва да бъде допълнително пояснена в това отношение, като се определи съответна начална точка за периода от шест месеца, когато не е необходима двустранна среща.
That provision should therefore be clarified in this regard and fix a starting point for the six-month period when no bilateral meeting was required.
В член 34, параграф 9 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 се предвижда, че в надлежно обосновани случаи срокът, посочен в параграфи 3, 4 и 5 от същия член, може да бъде удължен.
Article 34(9) of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 provides that in duly justified cases the time period referred to in paragraphs 3, 4 and 5 of that Article may be extended.
В член 34, параграф 2 от посочения регламент за изпълнение е предвиден определен срок за провеждането на двустранната среща, като е възможно в надлежно обосновани случаи да се наложи посоченият срок да бъде удължен.
Article 34(2) of that Implementing Regulation provides for a time period for the bilateral meeting to take place and it may happen that in duly justified cases, a need exists to extend that time period.
Поради това член 34, параграф 9 от посочения регламент за изпълнение следва да бъде съответно изменен.
Article 34(9) of that Implementing Regulation should therefore be amended accordingly.
Съгласно член 111, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1306/2013 държавите членки са длъжни да публикуват информация за бенефициерите на Европейския фонд за гарантиране на земеделието и Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, която съдържа, наред с другото, изплатените суми по всяка мярка, финансирана от тези фондове през съответната финансова година, както и естеството и описанието на всяка мярка.
Pursuant to Article 111(1) of Regulation (EU) No 1306/2013, Member States are to publish information on the beneficiaries of the European Agricultural Guarantee Fund (‘EAGF’) and EAFRD, including, inter alia, the amount of the payment received for each measure financed by those funds in the financial year concerned and the nature and the description of each measure.
В член 57 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 на Комисията са посочени сведенията, които трябва да се публикуват във връзка с тези мерки и се прави позоваване на списъка от приложение XIII към същия регламент за изпълнение, в който се съдържат въпросните мерки.
Article 57 of Implementing Regulation (EU) No 908/2014 specifies the details that are to be published in relation to those measures and refers to Annex XIII to that Implementing Regulation, which contains a list of the measures concerned.
Приложение XIII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014 следва да бъде изменено, за да се вземе под внимание необходимостта от включване в списъка и на извънредните мерки, необходими за справяне с положението на пазара по силата на член 220, параграф 1 и член 221, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета [5].
Annex XIII to Implementing Regulation (EU) No 908/2014 should be amended in order to take into consideration that also the exceptional measures necessary to address the market situation on the basis of Articles 220(1) and 221(1) and (2) of Regulation (EU) No 1308/2013 of the European Parliament and of the Council [5] should be included among the measures listed in that Annex.
Тези извънредни мерки се разглеждат като мерки в подкрепа на селскостопанските пазари в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1306/2013.
Those exceptional measures are considered as measures supporting agricultural markets in accordance with Article 4(1)(a) of Regulation (EU) No 1306/2013.
Поради това е целесъобразно да се измени точка 10 от приложение XIII към Регламент за изпълнение (ЕС) № 908/2014.
Therefore, it is appropriate to amend point 10 of Annex XIII to Implementing Regulation (EU) No 908/2014.
Освен това вече не е приложима помощта за сектора на бубарството, упомената в точка 3 в списъка от посоченото приложение, предвид това, че член 111 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета [6] е отменен с Регламент (ЕС) № 1308/2013, считано от 1 януари 2014 г., и че всички свързани с нея финансови задължения и плащания към бенефициери вече са приключили.
Moreover, the aid to the silkworm sector mentioned in point 3 in the list of that Annex is no longer applicable taking into consideration that Article 111 of Council Regulation (EC) No 1234/2007 [6] has been repealed by Regulation (EU) No 1308/2013 with effect from 1 January 2014 and that all related financial commitments and payments to beneficiaries have now ended.