natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Поради това засегнатите производители износители не са имали право да се позоват на принципа на правна сигурност и оправдани правни очаквания.
The exporting producers concerned could therefore not invoke legal certainty and legitimate expectations.
Когато са внасяли обувки от КНР и Виетнам, стопанските субекти са били напълно наясно, че вносът се облага с мито.
Rather, economic operators were fully aware, when importing footwear from the PRC and Vietnam, that those imports were subject to a duty.
Митото е било отчитано като фактор при определянето на продажните цени и оценката на икономическите рискове.
They took that duty into account when setting sales prices and assessing economic risks.
Следователно стопанските субекти не са имали правна сигурност или оправдани правни очаквания, че вносът ще бъде освободен от мито, и са прехвърлили стойността на митото на своите клиенти съгласно обичайната практика.
They therefore did not acquire legal certainty or legitimate expectations that the imports would be free of a duty, and usually passed on the duty to their customers.
Поради това в интерес на Съюза е сега да се установи приложимата ставка на митото, а не да се предостави извънредна печалба на засегнатите вносители, които биха се обогатили без основателна причина.
It is therefore in the Union interest to set now the applicable duty rate, rather than providing a windfall gain to the importers concerned, which would be enriched without due cause.
Следователно не е налице нарушение на принципите на давност, правна сигурност и оправдани правни очаквания, нито на разпоредбите на основния регламент и на АДС на СТО.
There is hence neither violation of the principles of prescription, legal certainty and legitimate expectations, nor of the provisions of the basic Regulation and the WTO ADA.
По отношение на твърдението, че решение относно предоставянето на ТДПИ е трябвало да бъде взето в срок от три месеца след започването на процедурата, следва да се припомни, че съгласно съдебната практика в член 2, параграф 7, буква в), втора алинея от основния регламент не се посочва какви са последиците, в случай че Комисията не спази тримесечния срок.
As regards the claim that the MET determination had to be completed within three months of the initiation, it is recalled that according to the case-law, the second subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic Regulation does not contain any indication as regards the consequences of the Commission's failure to comply with the three-month period.
В тази връзка Общият съд счита, че вземането на решение относно ТДПИ на по-късен етап не накърнява валидността на регламента за налагане на окончателните мерки, тъй като заявителите не са доказали, че ако Комисията не беше просрочила тримесечния срок, Съветът е могъл да приеме различен регламент, по-благоприятен за техните интереси от оспорвания.
The General Court therefore takes the view that an MET decision at a later stage does not affect the validity of the Regulation imposing definitive measures as long as applicants have not proved that, if the Commission had not exceeded the three-month period, the Council might have adopted a different Regulation more favourable to their interests than the contested Regulation.
Също така Съдът е признал, че институциите могат да променят оценката за ТДПИ до приемането на окончателните мерки.
The Court has furthermore recognised that the Institutions may modify the MET assessment until the adoption of final measures.
Решенията по делата Brosmann и Aokang, цитирани в съображение 6 по-горе, не изменят тази съдебна практика.
The above case-law has not been overturned by the Brosmann and Aokang judgments referred to in recital (6) above.
В решенията по делата Brosmann и Aokang Съдът се позовава на задължението за Комисията да извърши оценката в срок от три месеца с цел да демонстрира, че задължението за извършване на тази оценка съществува независимо дали Комисията прибягва до изготвянето на извадка.
In the Brosmann and Aokang judgments, the Court relies on the obligation for the Commission to carry out the assessment in three months in order to show that the obligation of that assessment exists independently of whether the Commission applies sampling or not.
Съдът не се е произнесъл по въпроса какви биха били правните последици, ако Комисията приключи оценката за предоставяне на ТДПИ на по-късен етап от разследването.
The Court does not pronounce itself on the question what legal consequence it has if the Commission concludes the MET assessment at a later stage of the investigation.
Съдът единствено постановява, че институциите не могат изцяло да пренебрегнат исканията за ТДПИ и трябва да ги оценят най-късно при налагането на окончателните мерки.
The Court only rules that the Institutions could not completely ignore MET claims, but had to assess them at the latest when imposing definitive measures.
Решенията потвърждават съдебната практика, цитирана в предходното съображение.
The judgments confirm the case-law quoted in the preceding recital
В настоящия случай засегнатите производители износители не са показали, че ако Комисията беше извършила оценката за предоставяне на ТДПИ в срок от три месеца след започването на антидъмпинговата процедура през 2005 г., е било възможно Съветът да приеме различен регламент, по-благоприятен за техните интереси от оспорвания.
In the present case, the exporting producers concerned have not shown that, had the Commission carried out the MET assessment within three months after the initiation of the anti-dumping procedure in 2005, the Council might have adopted a different Regulation more favourable to their interests than the contested Regulation.
Поради това твърдението за давност на оценката на искането за ТДПИ се отхвърля.
The claim on time-bar for the assessment of the MET claim is therefore rejected.
Като се позовава на решението на Общия съд по дело IPS/Съвет (T-2/95), FESI изтъкна формалната разлика между „разследване“ и „процедура“ и заяви, че след като процедурата е прекратена, както в настоящия случай, тя вече не може да бъде възобновена.
FESI, referring to the judgment of the General Court in Case T-2/95 IPS v Council, pointed to the formal difference between an ‘investigation’ and a ‘proceeding’ and argued that once a proceeding is terminated, like in the current case, it cannot be resumed anymore.
Комисията не вижда никаква съществена разлика между термините „разследване“ и „процедура“ във връзка с изпълнението на въпросните решения.
The Commission fails to see any material difference between the terms ‘investigation’ and ‘proceeding’ in the context of the implementation of the judgments at stake.
Решенията се отнасят до нередност по отношение на конкретно разследване като част от процедура, която Комисията е длъжна да коригира, както е посочено в съображения 23—31 по-горе.
The judgments concern an irregularity with regard to a specific investigation as part of a proceeding which the Commission is under an obligation to remedy as explained in recitals (23) to (31) above.
Във всеки случай решението по дело T-2/95 трябва да се разглежда в контекста на решението по жалбата по това дело.
In any event, the judgment in case T-2/95 has to be read in the light of the judgment on appeal in that case.
FESI също така заяви, че член 266 от ДФЕС не допуска частично изпълнение на съдебно решение на Съда и — в настоящия случай — на обръщане на доказателствената тежест.
FESI also claimed that Article 266 TFEU does not allow for a partial implementation of a judgment of the Court of Justice and in the current case the reversal of the burden of proof.
Поради това FESI твърди, че Комисията погрешно е оценила само исканията за ТДПИ/ИТ на производителите износители, които са доставчици на вносителите, подали искания за възстановяване.
Thus, FESI claimed that the Commission wrongly assessed only the MET/IT requests of those exporting producers that were suppliers of importers that filed reimbursements claims.
Това твърдение се основава на разбирането, че последиците от решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 C & J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE са erga omnes и че не може да се изключи, че резултатите от настоящата оценка на исканията за ТДПИ/ИТ имат отражение и върху остатъчното мито, което се прилага за всички китайски и виетнамски производители износители.
FESI based its claim on the understanding that the effect of the judgment of the Court of Justice in the Joined Cases C-659/13 C & J Clark International Limited and C-34/14 Puma SE is erga omnes and that it cannot be excluded that the results of the current assessment of the MET/IT claims has also an impact on the residual duty which is applicable to all Chinese and Vietnamese exporting producers.
Поради това според федерацията Комисията е трябвало да оцени всички искания за ТДПИ/ИТ, които са били предоставени по време на първоначалното разследване.
FESI therefore claimed that the Commission should have assessed all MET/IT claims that were provided during the original investigation.
Нещо повече, FESI не се съгласи, че доказателствената тежест се носи от производителя, който желае да поиска ТДПИ/ИТ, като твърди, че производителите са се освободили от доказателствената тежест през 2005 г., подавайки искания за ТДПИ/ИТ при първоначалното разследване.
Moreover, FESI disagreed that the burden of proof lies with the producer wishing to claim MET/IT arguing that producers had discharged this burden of proof in 2005 by filing the MET/IT requests during the original investigation.
FESI също така не е съгласна, че решението на Съда на Европейския съюз по съединени дела C-659/13 C & J Clark International Limited и C-34/14 Puma SE може да бъде изпълнено само чрез оценка на исканията за ТДПИ/ИТ, подадени от невключени в извадката производители износители, тъй като Съдът не е посочил изрично, че констатираната недействителност наистина е ограничена до този аспект.
FESI also disagreed that the judgment of the Court of Justice in the Joined Cases C-659/13 C & J Clark International Limited and C-34/14 Puma SE can be implemented by simply assessing the MET/IT requests submitted by the non-sampled exporting producers as the Court of Justice did not specifically outline that the invalidation found is indeed limited to this aspect.
Комисията счита, че изпълнението на съдебното решение е необходимо само за тези производители износители, за които не всички сделки за внос са станали окончателни.
The Commission considers that the implementation of the judgment is only necessary for those exporting producers for which not all import transactions have become definitive.
В действителност, след като тригодишният давностен срок, предвиден в член 236 от Митническия кодекс на Общността, е изтекъл, митото е станало окончателно, както се потвърждава в съдебните решения.
Indeed, once the three year prescription period foreseen in Article 236 of the Community Customs Code has expired, the duty has become definitive, as confirmed in the judgments.
Изключено е каквото и да е въздействие върху остатъчното мито, тъй като искането за ТДПИ/ИТ на включените в извадката дружества е било оценено и предоставянето на ТДПИ/ИТ на едно от дружествата извън извадката не засяга ставката на остатъчното мито.
Any impact on the residual duty is excluded, because the MET/IT claim for the companies in the sample has been assessed, and the fact of granting MET/IT to one of the companies outside the sample does not affect the residual duty rate.
Доказателствената тежест не е ограничена до подаването на искане.
The burden of proof is not limited to filing a request.
Тя се отнася до съдържанието на искането, което трябва да докаже, че всички условия за предоставяне на ТДПИ/ИТ са спазени.
It concerns the content of the request, which has to demonstrate that all conditions for MET/IT are met.
Единствената установена в съдебните решения незаконосъобразност е липсата на оценка на исканията за ТДПИ/ИТ.
The only illegality identified in the judgments is the lack of assessment of the MET/IT claims.
Правно основание за повторно налагане на мита
Legal basis for the reimposition of duties
FESI заяви, че Комисията не е трябвало да прилага два различни правни режима, т.е. основния регламент преди изменението му — при оценката на исканията за ИТ, подадени от производителите износители, от една страна, и, от друга страна — сега действащия основен регламент, включващ измененията с Регламент (ЕС) № 1168/2012 на Европейския парламент и на Съвета, с който се въвеждат процедури на комитет в областта на защитата на търговията, както и в други области, и по този начин процесът на вземане на решения се делегира на Комисията.
FESI claimed that the Commission should not have applied two different legal regimes, i.e. the basic Regulation prior to its amendment for the assessment of the exporting producers' IT claims on the one hand, and the current basic Regulation on the other hand, that incorporated the amendments by Regulation (EU) No 1168/2012 of the European Parliament and the Council introducing Comitology procedures in the area of, inter alia, trade defence and thus delegating the decision making to the Commission.
FESI също така отново изтъкна, че в член 266 от ДФЕС не се предвижда налагането на антидъмпингови мита с обратно действие, което също би се потвърдило от решението на Съда по дело IPS/Съвет (C-459/98P), както и от Регламент (ЕО) № 1515/2001 на Съвета относно мерките, които Общността може да вземе след доклад, приет от Органа за уреждане на спорове на СТО, относно антидъмпингови и антисубсидийни въпроси.
FESI also re-iterated that Article 266 TFEU does not allow for the imposition of anti-dumping duties retroactively, which would also be confirmed by the ruling of the Court of Justice in case C-459/98P IPS v Council, and by Council Regulation (EC) 1515/2001 on measures that may be taken by the Community following a report adopted by the WTO Dispute Settlement Body concerning anti-dumping and anti-subsidy matters.
Представителите на FESI твърдят, че Комисията не е дала никаква основателна причина за отклоняване от принципа за забрана на обратното действие и е нарушила принципа на оправданите правни очаквания.
FESI argued that the Commission has not given any valid justification to deviate from the principle of non-retroactivity and it has therefore violated the principle of legitimate expectations.
FESI същи така заяви, че повторното налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса от засегнатите от настоящата процедура за изпълнение китайски и виетнамски производители износители представлява: i) дискриминация на вносителите, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо вносителите, засегнати от изпълнението на решенията по делата Brosmann и Aokang, цитирани в съображение 6 по-горе, на които бяха възстановени платените мита върху вноса на обувки от петимата производители износители, засегнати от тези решения, както и ii) дискриминация на производителите износители, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо петимата производители износители, засегнати от решенията по делата Brosmann и Aokang, на които не беше наложено мито съгласно Решение за изпълнение 2014/149/ЕС.
FESI also argued that reimposing the definitive anti-dumping measures on imports from the Chinese and Vietnamese exporting producers concerned by the current implementation constitutes (i) a discrimination of the importers concerned by the current implementation vis-à-vis importers concerned by the implementation of the Brosmann and Aokang judgments referred to in recital (6) above that were reimbursed duties paid on imports of footwear from the five exporting producers concerned by these judgments, as well as (ii) a discrimination of the exporting producers concerned by the current implementation vis-à-vis the five exporting producers concerned by the Brosmann and Aokang judgments which were not made subject of any duty following Implementing Decision 2014/149/EU.
Според твърденията такова дискриминационно третиране отразява липсата на еднакво тълкуване и прилагане на законодателството на ЕС, която е в нарушение на основното право на ефективна съдебна защита.
This discriminatory treatment was claimed to reflect a lack of uniform interpretation and application of EU law which violates the fundamental right of an effective judicial protection.
По отношение на предполагаемото използване на различни правни режими Комисията е на мнение, че това произтича от разликите в преходните правила в трите регламента за изменение на основния регламент.
Regarding the alleged use of different legal regimes, the Commission considers that that follows from the differences in the transition rules contained in the three Regulations amending the basic Regulation at stake.
На първо място, член 2 от Регламент (ЕС) № 765/2012 (т. нар. „изменение относно скрепителните елементи“, отнасящо се до ИТ) гласи: „той се прилага за всички разследвания, започнати съгласно Регламент (ЕО) № 1225/2009 след влизането в сила на настоящия регламент“.
First, Regulation (EU) No 765/2012 (the so-called ‘Fasteners amendment’ dealing with IT) provided in its Article 2 that ‘it shall apply to all investigations initiated pursuant to Regulation (EC) No 1225/2009 following the entry into force of this Regulation’.
Тъй като настоящото разследване беше започнато преди тази дата, измененията на основния регламент, въведени с посочения регламент, в случая не се прилагат.
As the present investigation was initiated prior to that date, the amendments of that Regulation to the basic Regulation do not apply in the present case.
На второ място, член 2 от Регламент (ЕС) № 1168/2012 (т. нар. „изменение Brosmann“, отнасящо се до ТДПИ) гласи: „настоящият регламент се прилага за всички нови и всички текущи разследвания, считано от 15 декември 2012 г.“ Поради това, ако Комисията беше възприела по-стриктен подход, дори нямаше да бъде необходимо да бъдат оценени исканията за ТДПИ на невключените в извадката дружества, тъй като на 15 декември 2012 г. те са загубили правото си на оценка за ТДПИ.
Second, Regulation (EU) No 1168/2012 (the so-called ‘Brosmann amendment’ dealing with MET) provided in its Article 2 that ‘this Regulation shall apply to all new and to all pending investigations as from 15 December 2012.’
Комисията обаче счита, че подобно тълкуване трудно би се съчетало със задълженията ѝ да изпълнява съдебните решения.
Therefore, if the Commission had adopted a strict approach, it would not even have been necessary to assess the MET claims of the non-sampled companies any more, as they had lost the right to an MET assessment on 15 December 2012.
Също така с Регламент (ЕС) № 1168/2012 не се въвежда пълна забрана да се анализират исканията за ТДПИ на невключени в извадката дружества, тъй като се разрешава такова разглеждане в случай на индивидуално третиране.
However, the Commission considers that such treatment would be difficult to reconcile with its obligation to implement the judgments.
По аналогия може да се твърди, че посочената дерогация се отнася и за настоящия случай.
Regulation (EU) No 1168/2012 does also not seem to introduce a complete ban on analysing MET claims outside the sample, as it authorises such examination in case of individual treatment.
Комисията е на мнение, че в противен случай резултатът от прилагането на Регламент (ЕС) № 1168/2012 в настоящия случай би довело до същия резултат, тъй като всички искания за ТДПИ биха били автоматично отхвърлени, без да им бъде извършена оценка.
By analogy, that derogation could be said to apply in the present case.
На трето място, по отношение на процедурата на комитет, в член 3 от Регламент (ЕС) № 37/2014 на Европейски парламент и на Съвета се предвижда, че Съветът запазва компетентността си по отношение на актовете, когато Комисията е приела акт, вече е в ход консултация или Комисията е приела предложение.
In the alternative, the Commission considers that the outcome of applying Regulation (EU) No 1168/2012 to the present case would lead to the same outcome, as all MET claims would be automatically rejected, without going through the assessment.
В настоящия случай не е предприето такова действие по отношение на изпълнението на съдебно решение преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 37/2014.
Third, with regard to Comitology, Article 3 of Regulation (EU) No 37/2014 of the European Parliament and of the Council provides that the Council shall remain competent for acts where the Commission has adopted an act, consultation has been initiated or the Commission has adopted a proposal.
Що се отнася до налагането с обратно действие на окончателни антидъмпингови мита, прави се позоваване на съображения 64—72 по-горе, където тези твърдения вече бяха подробно разгледани.
In the present case, no such action had been undertaken with regard to the implementation of the judgment prior to the entry into force of Regulation (EU) No 37/2014.
Що се отнася до твърдението за дискриминация, Комисията отбелязва, че производителите износители и някои вносители, засегнати от настоящия регламент, се ползват от съдебна защита пред съдилищата на Съюза срещу настоящия регламент.
Regarding the retroactive imposition of the definitive anti-dumping duties reference is made to the considerations outlined above in recitals (62) to (69) where these claims were already addressed extensively.
Други вносители се ползват с такава защита чрез националните съдилища, които обичайно прилагат правото на Съюза.
Regarding the claim on discrimination, the Commission observes that exporting producers and certain importers concerned by the present Regulation enjoy judicial protection in the Union courts against the present Regulation.
Твърдението за дискриминация също не е основателно.
Other importers enjoy such protection via the national courts and tribunals, which act as judges of ordinary Union law.
Вносителите, които са внасяли от Brosmann и останалите четирима производители износители, са в различно правно и фактическо положение, тъй като техните производители износители са взели решение да обжалват оспорвания регламент и тъй като платените от тях мита са възстановени, така че те са защитени от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността.
The claim of discrimination is equally unfounded.
Други страни не са обжалвали и няма възстановени мита.
Importers that have imported from Brosmann and the other four exporting producers are in a different factual and legal situation, because their exporting producers decided to challenge the contested Regulation and because they had the paid duties reimbursed, so that they are protected by Article 221(3) of the Community Customs Code.
Комисията започна да подготвя изпълнението на решението по отношение на китайските и виетнамските производители износители на Clark, Puma и Timberland; всички други невключени в извадката производители износители от КНР и Виетнам, както и техните вносители, ще бъдат третирани по същия начин на по-късен етап в съответствие с процедурата, посочена в настоящия регламент.
No such challenge and no such reimbursement have taken place for others.
Освен това FESI заяви, че член 14 от основния регламент не може да служи като правно основание за намеса при прилагането на член 236 от Митническия кодекс на Общността и че действието на член 236 от Митническия кодекс на Общността е независимo от всяко решение, взето по силата на основния регламент или на задълженията на Комисията по член 266 от ДФЕС.
The Commission started to prepare the implementation for the Chinese and Vietnamese exporting producers of Clark, Puma and Timberland; all other non-sampled exporting producers from the PRC and Vietnam and their importers will be treated in the same fashion at a later stage pursuant to the procedure set out in the present Regulation.
В тази връзка FESI заяви, че прилагането на член 236 от Митническия кодекс на Общността попада в изключителната компетентност на националните митнически органи, като те са задължени да възстановят платените мита, които не са били законово дължими.
FESI also claimed that Article 14 of the basic Regulation cannot serve as a legal basis to interfere in the application of Article 236 of the Community Customs Code, and the operation of Article 236 of the Community Customs Code is independent from any decision taken under the basic Regulation or the Commission's obligations under Article 266 TFEU.