natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В член 11, параграф 5 от Директивата за връщането се пояснява, че разпоредбите относно забраните за влизане, свързани с връщане, се прилагат, без да се засяга правото на международна закрила съгласно достиженията на правото на ЕС в областта на убежището: това означава, че издадени по-рано забрани за влизане съгласно Директивата за връщането не могат да оправдаят връщането или наказването на граждани на трети страни, получили разрешение за влизане или престой в ЕС като лица, търсещи убежище или ползващи се с международна закрила — вж. решение на Съда по дело C-290/14, Celaj (точка 32).
The reasons underlying an existing entry ban issued by Member State A, as well as the interests of this Member State, must be considered and taken into account by Member State B before issuing a residence permit or deciding not to withdraw it (for instance for family reunification purposes).
Действието на такива забрани за влизане следва да бъде спряно (поради образувани процедури за предоставяне на убежище) или те следва да бъдат оттеглени (след предоставянето на международна закрила).
In order to allow Member State B to properly take into account the underlying reasons for the entry ban, it is essential that Member State A provides the relevant information to Member State B in due time.
Правно основание: Директива за връщането — член 11, параграф 4; Шенгенска конвенция — член 25
Those Member States which do not yet fully apply Schengen rules and therefore cannot (yet) directly apply Article 25 SIC, should nevertheless follow the spirit of Article 11(4) of the Return Directive and contact — if they become aware (through whatever source of information including information from the applicant) that a person is subject of an entry ban issued by another Member State — the authorities which issued the entry ban.
Когато държава членка разглежда възможността за издаване на разрешение за пребиваване или друго разрешение, което дава право на престой на гражданин на трета страна, по отношение на когото е налице забрана за влизане, издадена от друга държава членка, тя първо се консултира с държавата членка, издала забраната за влизане, и взема предвид нейните интереси съгласно член 25 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген.
Before issuing a residence permit to the person, the Member State should seek to ‘take account of the interest’ of the Member State which issued the entry ban.
Член 25 от Шенгенската конвенция предвижда:
‘Historic’ entry bans issued before 24 December 2010 have to be adapted in line with the standards fixed in Article 11 of the Return Directive — i.e. maximum of 5 year, individual assessment, obligation to withdraw/consider withdrawing in specific circumstances — if they develop effects for the period after 24 December 2010 and if they are not yet in line with the substantive safeguards of Article 11.
Когато дадена държава членка предвижда издаване на разрешение за пребиваване, тя трябва систематично да извършва търсене в Шенгенската информационна система.
Adaptation should take place either upon application of the concerned person at any moment or ex officio at the earliest possible moment, and in any case not later than at the occasion of the regular (3-year) review of entry bans foreseen for SIS alerts.
Когато някоя държава членка предвижда издаване на разрешение за пребиваване на чужд гражданин, за който е подаден сигнал за целите на отказ за влизане, тя предварително се консултира с държавата членка, която е подала сигнала, и взема предвид нейните интереси; разрешението за пребиваване се издава само когато има сериозни основания, а именно такива от хуманитарен характер или свързани с международни задължения.
In the judgment of Case C-297/12, Filev and Osmani (paragraphs 39-41 and 44), the ECJ expressly clarified: ‘In that regard, it is important to note from the outset that that directive does not include a provision providing for transitional arrangements in relation to entry-ban decisions taken before it became applicable.
Когато разрешението за пребиваване бъде издадено, държавата членка, която е подала сигнала, оттегля сигнала, но въпреки това може да включи съответния чужд гражданин в националния си списък на сигнали.
None the less, it follows from the Court's settled case-law that new rules apply immediately, except in the event of a derogation, to the future effects of a situation which arose under the old rules […].
Преди подаването на сигнал за целите на отказ на влизане по смисъла на член 96 държавите членки проверяват националните си регистри за издадени визи за дългосрочно пребиваване или разрешения за пребиваване.
It follows that Directive 2008/115/EC is applicable to those effects which occur after the date of its applicability in the Member State concerned of entry-ban decisions taken under national rules which were applicable before that date. […] It follows that Article 11(2) of Directive 2008/115/EC precludes a continuation of the effects of entry bans of unlimited length made before the date on which Directive 2008/115/EC became applicable, […] beyond the maximum length of entry ban laid down by that provision, except where those entry bans were made against third-country nationals constituting a serious threat to public order, public security or national security’.
Когато се установи, че срещу чужд гражданин, който притежава валидно разрешение за пребиваване, издадено от една договаряща страна, е подаден сигнал за целите на отказ за влизане, договарящата страна, подала сигнала, се консултира с договарящата страна, която е издала разрешението за пребиваване, с цел да се определи дали са налице достатъчно основания за оттегляне на разрешението за пребиваване.
The right to good administration is a fundamental right recognised as a general principle of EU law and enshrined in the CFR, which forms an integral part of the EU legal order.
Ако не бъде оттеглено разрешението за пребиваване, договарящата страна, която е подала сигнала, отменя сигнала, но въпреки това може да регистрира този чужд гражданин в националния си списък на сигнали.
This right includes the right of every person to be heard before any individual measure which would affect him or her adversely or which significantly affect his or her interests is taken, which is also inherent in respect for the rights of the defence, another general principle of EU law.
Параграфи 1 и 2 се прилагат по отношение на визи за дългосрочно пребиваване.
In the judgments of Cases C-383/13, G & R [62], and C-249/13, Boudjlida [63], the ECJ provided important clarification on the right to be heard in relation to return and detention decisions.
Член 25 от Шенгенската конвенция е пряко приложима разпоредба и може да се прилага от държавите членки, без да се транспонира в националното законодателство.
These judgements imply that Member States must always comply with the safeguards below when taking decisions related to return (i.e. return decision, entry-ban decisions, removal decisions, detention order) even though this may not be expressly specified in the relevant articles of the Return Directive:(1) the right of every person to be heard, before any individual measure which would affect him or her adversely is taken;
Само държавата членка, издаваща забраната за влизане (държава членка А), може да отмени забраната за влизане.
the right of every person to have access to his or her file, to analyse all the evidence relied on against him or her which serves to justify a decision by the competent national authority, while respecting the legitimate interests of confidentiality and of professional and business secrecy;
Ако друга държава членка (държава членка Б) реши да издаде разрешение за пребиваване на същото лице (след консултация с държавата членка, издала забраната за влизане), държавата членка А е длъжна да оттегли сигнала (член 25, параграф 2 от Шенгенската конвенция), но въпреки това може да постави гражданина на трета страна в националния си списък на сигнали.
the right of every person to have recourse to a legal adviser prior to the adoption of a return decision, provided that the exercise of that right does not affect the due progress of the return procedure and does not undermine the effective implementation of the Directive; this does not entail an obligation upon Member States to bear the costs of that assistance;
Основанията за забрана за влизане, издадена от държавата членка A, и интересите на тази държава членка трябва да бъдат разгледани и взети под внимание от държавата членка Б преди издаването на разрешение за пребиваване или вземането на решение разрешението за пребиваване да не се оттегля (например за целите на събиране на семейство).
the obligation of the administration to pay due attention to the observations by the person concerned and examine carefully and impartially all the relevant aspects of the individual case;
За да може държавата членка Б надлежно да вземе предвид основанията за забраната за влизане, от съществено значение е държавата членка A да предостави своевременно съответната информация на държавата членка Б.
the obligation of the administration to give reasons for its decisions.
Държавите членки, които все още не прилагат изцяло шенгенските правила и поради това (все още) не могат да приложат директно член 25 от Шенгенската конвенция, все пак трябва да следват духа на член 11, параграф 4 от Директивата за връщането и да се свържат — в случай че разберат (от какъвто и да било източник на информация, включително от информация от заявителя), че по отношение на дадено лице има забрана за влизане, издадена от друга държава членка — с органите, издали забраната за влизане.
Member States enjoy a significant margin of discretion on how to grant the right to be heard in practice: the non-respect of this right renders a decision invalid only insofar as the outcome of the procedure would have been different if the right was respected (judgment of the ECJ in Case C-383/13, G & R, paragraph 38).
Преди издаване на разрешение за пребиваване на лицето държавата членка следва да вземе предвид интересите на държавата членка, издала забраната за влизане.
Moreover, a Member State authority may fail to hear a third-country national specifically on the subject of a return decision where, after that authority has determined that the third-country national is staying illegally in the national territory within a preceding asylum procedure which fully respected that person's right to be heard, it is contemplating the adoption of a return decision (judgment of the ECJ in Case C-166/13, Mukarubega [64]).
Старите забрани за влизане, издадени преди 24 декември 2010 г., трябва да бъдат адаптирани в съответствие със стандартите, определени в член 11 от Директивата за връщането — т.е. максимален срок от 5 години, индивидуална оценка, задължение за оттегляне/обмисляне на оттеглянето при определени обстоятелства — ако действието им продължава след 24 декември 2010 г. и ако те все още не са в съответствие с материалноправните гаранции от член 11.
The logic set out in Mukarubega is as follows: ‘The right to be heard before the adoption of a return decision cannot be used in order to re-open indefinitely the administrative procedure, for the reason that the balance between the fundamental right of the person concerned to be heard before the adoption of a decision adversely affecting that person and the obligation of the Member States to combat illegal immigration must be maintained’.
Адаптацията следва да се извърши по молба на засегнатото лице във всеки един момент или служебно в най-ранния възможен момент и в никакъв случай по-късно от редовното (на всеки 3 години) преразглеждане на забраните за влизане, предвидено за сигналите в ШИС.
This logic can also be applied in different case constellations, such as those mentioned in Article 6(6) of the Return Directive (decision on ending of legal stay combined with return decision) and it entails that a repetitive assessment of the risk of breach of the principle of non-refoulement is not required if the respect of that principle was already assessed in previous procedures, if the assessment is final and if there is no change in the individual situation of the third-country national concerned.
В решението по дело C-297/12, Filev и Osmani (точки 39—41 и точка 44) Съдът изрично поясни: „В това отношение следва веднага да се отбележи, че посочената директива не съдържа никаква разпоредба, която да предвижда преходен режим относно решенията за забрана за влизане, приети, преди тя да започне да се прилага.
In the same vein, a repetitive assessment of other elements that could be invoked in order to prevent return should be obviated.
От постоянната практика на Съда следва обаче, че новата правна норма се прилага незабавно, освен ако не е предвидено друго, към бъдещите последици на всяко положение, възникнало при действието на старата норма […].
Member States should take measures to avoid such repetitive assessments, for instance by merging in one procedural step, to the extent possible, the administrative hearings of the competent national authorities for different purposes (for example renewal or granting of a residence permit, determination of the right to enter the territory of a Member State, final negative decision on an application for international protection), provided that the right to be heard is fully respected.
От това следва, че Директива 2008/115/ЕО се прилага спрямо възникналите след датата, на която тя започва да се прилага в съответната държава членка, последици от решенията за забрана за влизане, взети съгласно приложимите национални разпоредби преди тази дата. […] От това следва, че член 11, параграф 2 от Директива 2008/115/ЕО не допуска запазването на действието на забрани за влизане с неограничена продължителност, наложени преди датата, от която се прилага Директива 2008/115/ЕО, […] надхвърлящи максималната продължителност на забраната, предвидена в тази разпоредба, освен ако тези забрани за влизане са били постановени срещу граждани на трети страни, представляващи сериозна заплаха за обществения ред, обществената или националната сигурност“.
In this context, innovative tools such as for instance video-conferencing could also be developed for this purpose.
Правото на добра администрация е основно право, признато като общ принцип в правото на ЕС, заложено в Хартата на основните права и представляващо неразделна част от правния ред на ЕС.
Member States must ensure that the application of such measures does not result in a prejudice for the respect of procedural safeguards, and should pay particular attention to persons in need of special procedural guarantees, in particular minors (see below).
Това право включва правото на всяко лице да бъде изслушано преди предприемането на каквато и да било индивидуална мярка, която би засегнала неблагоприятно съответното лице или би засегнала в значителна степен неговите интереси, и то е съставна част от зачитането на правото на защита — друг общ принцип на правото на ЕС.
The right to be heard includes a right to be heard on the possible application of Articles 5 and 6(2) to (5) of the Return Directive and on the detailed arrangements for return, such as the period allowed for voluntary departure and whether return is to be voluntary or forced.
В своите решения по дело C-383/13, G. и R. [62] и по дело C-249/13, Boudjlida [63] Съдът предостави важно пояснение относно правото на изслушване във връзка с решенията за връщане и за задържане.
The authority must, however, not warn the third-country national, prior to the hearing, that it is contemplating adopting a return decision, or disclose information on which it intends to rely as justification for that decision, or allow a period of reflection, provided that the third-country national has the opportunity effectively to present his point of view on the subject of the illegality of his stay and the reasons which might, under national law, justify that authority refraining from adopting a return decision (see judgment of the ECJ in Case C-249/13, Boudjlida).
Тези съдебни решения предполагат, че държавите членки трябва винаги да спазват долупосочените гаранции при вземането на решения, свързани с връщане (т.е. решение за връщане, решения за забрана за влизане, решения за извеждане, заповед за задържане), въпреки че това може да не е изрично посочено в съответните членове на Директивата за връщането:1) правото на всяко лице да бъде изслушвано, преди срещу него да бъде предприета индивидуална мярка, която би имала неблагоприятни последици за него;
The procedural safeguards of Articles 12 and 13 of the Return Directive should be applied to all decisions related to return and must not be limited to the three types of decisions mentioned in Article 12(1) of that Directive.
правото на достъп на всяко лице до документите, които се отнасят до него, и на анализ на всички доказателства, използвани срещу него, служещи за обосновка на дадено решение от страна на компетентен национален орган, като се зачитат легитимните интереси, свързани с поверителността и професионалната и служебната тайна;
The minor's right to be heard in return procedures involving or affecting them must be respected.
правото на всяко лице да се обърне за помощ към правен съветник преди приемането на решение за връщане, при условие че упражняването на това право не засяга надлежния ход на процедурата за връщане и не намалява ефективното прилагане на Директивата.
In accordance with Article 12 of the Convention on the Rights of the Child, and taking into account the General Comment No 12 of the UN Committee on the rights of the child on the right of the child to be heard [65], the minors concerned must be heard, either directly or through a representative or an appropriate body; the right to express their views freely must be respected and due weight must be given to the minors' views, in accordance with their age and maturity and taking into account any communication difficulties they may have, in order to make their participation meaningful.To ensure in practice the respect of the right of the minor to be heard, the measures adopted by Member States should be guided by the following key principles:
Това не поражда задължение за държавите членки да поемат разходите за тази помощ;
expressing views is a choice and not an obligation,
задължението на администрацията да обърне необходимото внимание на забележките от страна на засегнатото лице и да разгледа внимателно и безпристрастно всички съответни аспекти на конкретния случай;
the right to be heard should not be subject to any age limits or other arbitrary restrictions, either in law or in practice,
задължението на администрацията да мотивира своите решения.
a minor should be heard in an environment that is appropriate to his/her needs,
Държавите членки се ползват със значителна свобода на преценка за това как да предоставят правото на изслушване на практика: незачитането на това право прави решението недействително само доколкото резултатът от процедурата би бил различен, ако правото бъде зачетено (решение на Съда по дело C-383/13, G. и R., точка 38).
the means used to give effect to the right to be heard should be adapted to the level of understanding and ability to communicate and should take into account the circumstances of the case,
Освен това орган на държава членка може да не изслуша гражданин на трета страна специално що се отнася до решение за връщане, когато, след като органът е установил, че гражданинът на трета страна пребивава незаконно на територията на държавата в рамките на предходна процедура за убежище, по която правото на изслушване на това лице е било изцяло зачетено, той обмисля приемането на решение за връщане (решение на Съда по дело C-166/13, Mukarubega [64]).
in full consideration of the need to protect minors from harm, a minor should not be interviewed more often than necessary,
Логиката, посочена в решението по делото Mukarubega, е следната: „правото на лицето да бъде изслушано [преди приемането на решение за връщане] не може да се използва като инструмент за неограничено възобновяване на административната процедура и това е с цел да се запази балансът между основното право на заинтересованото лице да бъде изслушано преди приемането на увреждащо го решение и задължението на държавите членки за борба с незаконната имиграция“.
facilitating the expression of views may require special measures for a minor in particularly vulnerable situations, including the provision of interpretation and translation services.
Тази логика може да се прилага и в различни групи от случаи, като например посочените в член 6, параграф 6 от Директивата за връщането (решение за прекратяване на законен престой, съчетано с решение за връщане), и от това следва, че не е необходима повторна оценка на риска от нарушаване на принципа на забрана за връщане, ако спазването на този принцип вече е било оценено в предходни процедури, ако оценката е окончателна и ако няма промяна в индивидуалната ситуация на засегнатия гражданин на трета страна.
Collection of information on smuggling: in line with the priorities established in the EU Action Plan against Migrant Smuggling 2015-2020 [66], and in particular the need to improve gathering and sharing of information, the Commission recommends that Member States put in place adequate mechanisms in order to ensure systematic information gathering from third-country nationals apprehended in an irregular situation, in full respects of fundamental rights and EU asylum acquis.
В същия дух следва да бъде избягвана повторната оценка на други елементи, които биха могли да бъдат използвани за предотвратяването на връщането.
When granting the right to be heard before adopting a return decision, Member States are encouraged to invite returnees to share the information that they may have in relation to modus operandi and routes of smuggling networks, as well as links with trafficking in human beings and other crimes, and on financial transfers.
Държавите членки следва да предприемат мерки за избягване на такива повторни оценки, например чрез сливане в една процедурна стъпка, доколкото е възможно, на административните изслушвания на компетентните национални органи за различни цели (например подновяване или предоставяне на разрешение за пребиваване, определяне на правото на влизане на територията на държава членка, окончателно отрицателно решение по молба за международна закрила), при условие че правото на изслушване е изцяло зачетено.
Information obtained in this context should be collected and exchanged between relevant (immigration, border, police) authorities and agencies, both at national and EU level in accordance with national law and best practices exchanged in relevant EU fora.
За тази цел могат да бъдат разработени новаторски инструменти, например за видеоконферентна връзка.
The Return Directive expressly regulates a number of different decisions related to return, that is:
Държавите членки трябва да гарантират, че прилагането на тези мерки не застрашава зачитането на процедурните гаранции, и следва да обръщат специално внимание на лицата, нуждаещи се от специални процедурни гаранции, особено малолетните или непълнолетни лица (вж. по-долу).
return decisions (Article 3(4) and Article 6(1));
Правото на изслушване включва право на изслушване във връзка с възможното прилагане на член 5 и член 6, параграфи 2—5 от Директивата за връщането и с подробните условия за връщане, като например позволения срок за доброволно напускане и дали връщането е доброволно или принудително.
decisions on voluntary departure period as well as extension of such period (Article 7);
Органът не трябва обаче да предупреждава гражданина на трета страна преди изслушването, че планира да приеме решение за връщане, нито да оповестява информация, на която възнамерява да се позове, за да обоснове това решение, нито да предвиди срок за размисъл, при положение че посоченият гражданин на трета страна има възможност реално да изложи становището си във връзка с незаконността на своя престой и съображения по силата на националното право срещу приемането на решение за връщане от посочения орган (вж. решение на Съда по дело C-249/13, Boudjlida).
removal decisions (Article 8(3));