natgillin/translations-raw huggingface dataset:
88; решение на Съда от 16 ноември 1995 г., FFSA и др., C–244/94, ECLI:EU:C:1995:392, т.
See Article 221 of the CIR.
21; решение на Съда от 1 юли 2008 г., MOTOE, C–49/07, ECLI:EU:C:2008:376, т.
See Article 225 of the CIR.
27 и 28; решение на Съда от 10 януари 2006 г., Cassa di Risparmio di Firenze и др., C–222/04, ECLI:EU:C:2006:8, т.
See paragraph 206 of the Notice of 19 July 2016 and, as regards SGEIs, the Judgment of the Court of Justice of 24 July 2003, Altmark Trans, C-280/00, EU:C:2003:415, paragraphs 87 to 95.
122 и 123.
Judgment of the Court of Justice of 16 May 2000, France v Ladbroke Racing and Commission, C-83/98 P, EU:C:2000:248, paragraphs 48 to 51.
Решение на Съда от 24 октомври 2002 г., Aéroports de Paris/Комисия, C–82/01 P, ECLI:EU:C:2002:617, т.
Judgment of the Court of Justice of 22 June 2006, Belgium and Forum 187 v Commission, Joined Cases C-182/03 and C-217/03, EU:C:2006:416, paragraph 128.
78.
Judgment of the Court of Justice of 15 December 2005, Italy v Commission, C-66/02, EU:C:2005:768, paragraph 94.
УОИИ представлява „извършването на услуги, които едно предприятие не би поело или не би поело в същата степен или при същите условия, ако изхождаше от своя търговски интерес“, по-специално при условия като цена и качество (вж. точки 47 и 48 от Съобщението на Комисията за прилагането на правилата на Европейския съюз относно държавните помощи към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес, ОВ C 8, 11.1.2012 г., стр. 4).
Judgment of the Court of Justice of 6 September 2006, Portugal v Commission, C-88/03, EU:C:2006:511, paragraph 56; Judgment of the Court of Justice of 8 September 2011, Paint Graphos and others, Joined Cases C-78/08 to C-80/08, EU:C:2011:550, paragraph 49.
За 2015 г. пристанището на Антверпен е събрало под формата на възнаграждения и пристанищни такси 290,3 милиона евро, т.е. около 84 % от текущите приходи (които включват също така субсидии за функционирането, отпускани от фламандското правителство) и 113 % от текущите разходи (вж.
This is the case where a measure derives directly from the intrinsic basic or guiding principles of the reference system or where it is the result of inherent mechanisms necessary for the functioning and effectiveness of the system, see Judgment of the Court of Justice of 8 September 2011, Paint Graphos and others, Joined Cases C-78/08 to C-80/08, EU:C:2011:550, paragraph 69.
Годишен отчет за 2015 г., стр. 61—62).
Judgment of the Court of Justice of 6 September 2006, Portugal v Commission, C-88/03, EU:C:2006:511, paragraph 81; Judgment of the Court of Justice of 8 September 2011, Paint Graphos and others, Joined Cases C-78/08 to C-80/08, EU:C:2011:550, paragraph 65.
Член 25, параграф 3 от фламандското пристанищно постановление от 2 март 1999 г. гласи, че „Фламандското правителство и пристанищните власти разработват инициативи с оглед реализиране […] на хармонични тарифни структури във фламандските морски пристанища, чиято цел е на тези пристанища да се гарантира лоялна конкурентна позиция“.
See comment 179/2: ‘Already now, attention is drawn to the fact that, although they may in principle be regarded as taxpayers subject to corporate tax, the following are excluded from corporate tax on the basis of Articles 180 to 182 of the CIR 92: 1. legal persons who are ‘unconditionally’ excluded from corporate tax (see comment on Article 180 of the CIR 92); […] ’.
Документите, приложени към представените от пристанището на Брюксел коментари (стр. 102), показват също така, че цените (и отстъпките) се разглеждат като средство за оказване на влияние върху поведението при търсене: „Пристанището активно се стреми към развиване на водния транспорт и към засилване на прехвърлянето от един вид транспорт към друг в полза на водния транспорт посредством следните мерки: Пристанището продължава да изпълнява политиката си на тарифни стимули, а именно такси за корабоплаване в размер на 0,00025 EUR/tkm и освобождаване от таксите за домуване за морското корабоплаване, новия и растящия трафик.
See comment No 179/16: ‘Belgian commercial companies (SA, SCA, SNC, SCS, SPRL, SC and SCRIS) are in principle constituted to engage in a profit-making activity.
Регионът ще компенсира пристанището за пропуснатите постъпления вследствие на тази мярка. […] Във връзка с това пристанището е въвело отстъпки от концесионните такси за своите площи в полза на предприятията, които ползват в най-голяма степен водния транспорт. […]“.
As a general rule, they therefore in fact engage in either an industrial, commercial or agricultural business of some kind, or a profit-making occupation, or both at once, and all the profits in general of any kind that they make must be considered as resulting from this activity.’
Решение № 162/2015 на Конституционния съд от 19 ноември 2015 г., т.
Also see points A.2.1 and B3.1 of judgment No 148/2012 of the Constitutional Court of 6 December 2012 (Moniteur belge, 29 January 2013).
A.2.2.
In response to a parliamentary question, the Minister for Finance stated that, as far as the autonomous municipal authorities are concerned, it was necessary to examine on a case-by-case basis whether they were subject to corporate tax or the tax on legal persons, depending on the nature of the activities concerned.
Вж. точка 220 от Известието от 19 юли 2016 г.
Since by virtue of the Royal Decree of 10 April 1995, these activities must be of an industrial or commercial nature, it can be considered, according to the Minister, that the autonomous municipal authorities are in principle subject to corporate tax (QRVA, Lower House, 1996-1997, No 86, 16 June 1997, pp. 11749-11750; QRVA, Lower House 2001-2002, 26 March 2002, CRIV 50 COM 702, pp. 8-9).
Пристанищните такси за корабоплаването по вътрешни водни пътища се облагат с ДДС.
See Article 25(2): ‘The Flemish Government shall be authorised to create a joint concertation commission.
Вж. член 5 от Тарифния правилник на пристанището на Антверпен за корабоплаването по вътрешни водни пътища (Tariff regulations for inland shipping, стр. 11).
A five-year promotion plan, based on an industrial economy model, shall be drawn up.’
За сметка на това поради особено освобождаване, предвидено в член 139 от Директивата за ДДС (Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност, ОВ L 347, 11.12.2006 г., стр. 1), транспониран в член 42, параграф 1, точка 5 от Белгийския кодекс за ДДС, пристанищните такси, свързани с международния превоз, са освободени специално от ДДС (няма позоваване на ДДС в Тарифния правилник на пристанището на Антверпен за морското корабоплаване).
See Article 26(1): ‘Disputes between port authorities in operational matters, especially with regard to the commercial activities of the port authorities […] shall be regulated by the port disputes commission […]’.
Необходимостта от специално освобождаване показва, че въпросните такси обикновено се включват в приложното поле на ДДС в качеството си на такси за доставката на услуги по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) от Директивата за ДДС.
See Judgment No 136/98 of 16 December 1998 (Moniteur belge of 6 January 1999, p. 261), point A.7.1: ‘According to the Council of Ministers, the companies and legal persons referred to in Article 220(2) of the CIR are in comparable situations.
Решение от 10 декември 2008 г.
Although Article 180 of the CIR excludes the aforementioned legal persons from corporate tax, they are in fact legal persons who engage in a business or transactions of a profit-making nature within the meaning of Article 2, § 2(1) and (2) of the CIR.’
(ОВ C 137, 17.6.2009 г.).
Also see point A.7.2: ‘An objective criterion exists to distinguish between the legal persons referred to in Article 220(1) and (3), on the one hand, and those referred to in Article 220(2) [namely the ports] on the other hand, in that only the latter category engages in transactions of a profit-making nature. […]’
Решение от 4 юли 2006 г.
Public meeting of Wednesday 29 January 1997, Finance and Budget Committee, Question by Mr Jacques Simonet to the Deputy Prime Minister and Minister for Finance and Foreign Trade on the liability of Belgian ports to the tax on legal persons (No 1017).
(ОВ C 276, 14.11.2006 г.).
See http://www3.dekamer.be/digidocanha/K0112/K01120466/K01120466.PDF p. 5.
Решение (ЕС) 2017/2116 на Комисията
Commission Decision (EU) 2017/2116
относно схема за помощ SA.38398 (2016/C, ex 2015/E), приведена в действие от Франция — Данъчно облагане на пристанищата във Франция
on aid scheme SA.38398 (2016/C, ex 2015/E) implemented by France — Taxation of ports in France
(нотифицирано под номер С(2017) 5176)
(notified under document C(2017) 5176)
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof,
На 3 юли 2013 г. службите на Комисията изпратиха до всички държави членки въпросник, засягащ експлоатацията и данъчното облагане на техните пристанища, за да получи обща представа по темата и да придобие яснота относно положението на пристанищата от гледна точка на правилата на Съюза в областта на държавната помощ.
On 3 July 2013, the Commission sent a questionnaire on the functioning and taxation of ports to all Member States to gain an overview of the state of play and clarify the situation of ports in the light of Union State aid rules.
Френските органи отговориха с писмо от 25 октомври 2013 г.
The French authorities responded by letter dated 25 October 2013.
С писмо от 3 февруари 2014 г.
By letter of 3 February 2014, the Commission requested additional information on the rules concerning the French corporate tax applicable to ports.
Комисията поиска допълнителна информация относно френския режим на облагане с корпоративен данък, който се прилага за пристанищата.
The French authorities responded by letter dated 1 April 2014.
Френските органи изпратиха отговор с писмо от 1 април 2014 г.
By letter dated 9 July 2014, the Commission informed the French authorities, pursuant to Article 21 of Council Regulation (EU) 2015/1589 [2] (‘the Procedural Regulation’), of its preliminary assessment of the French rules on the taxation of ports.
С писмо от 9 юли 2014 г.
The letter stated that the Commission classified these rules as existing State aid and specified the reasons for which it considered them incompatible with the internal market.
Комисията информира френските органи, съгласно член 21 от Регламент (ЕС) 2015/1589 на Съвета [2] (наричан по-нататък „Процедурния регламент“), за предварителната си оценка на френския режим за данъчно облагане на пристанищата.
The Commission gave the French authorities the opportunity to present their comments on this preliminary assessment.
В писмото се посочваше, че Комисията определя този режим като съществуваща държавна помощ, и се уточняваха причините, поради които тя счита този режим за несъвместим с вътрешния пазар.
The French authorities presented their comments by letter of 7 November 2014.
Комисията предостави на френските органи възможност да представят мнението си относно предварителната оценка.
A meeting between the Commission and the French authorities was held on 12 December 2014.
Френските органи представиха мнението си с писмо от 7 ноември 2014 г.
On 15 January 2015, the latter sent additional comments to the Commission.
На 12 декември 2014 г. се състоя среща между службите на Комисията и френските органи.
By letter dated 1 June 2015, the Commission informed the French authorities that, at this stage, it maintained the preliminary point of view expressed in the letter of 9 July 2014.
На 15 януари 2015 г. последните изпратиха на Комисията допълнителни коментари.
By letter dated 21 January 2016, the Commission confirmed its position and proposed to the French authorities, as ‘appropriate measures’ under Article 108(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (‘TFEU’) and Article 22 of the Procedural Regulation, the abolition of the corporate tax exemption in favour of the ports in respect of the income from their economic activities from the start of the 2017 tax year.
С писмо от 1 юни 2015 г. службите на Комисията информираха френските органи, че на този етап продължават да поддържат предварителното си становище, изразено в писмото от 9 юли 2014 г.
The French authorities were requested to state their unconditional and unequivocal opinion on the Commission proposal within two months, in accordance with Article 23(1) of the Procedural Regulation.
С писмо от 21 януари 2016 г.
By letter of 11 April 2016, the French authorities sent their comments to the Commission.
Комисията потвърди позицията си и предложи на френските органи, в съответствие с член 108, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС)“ и с член 22 от Процедурния регламент, да предприемат подходящи мерки за премахване на освобождаването от облагане с корпоративен данък (наричан по-нататък „КД“), с което се ползват пристанищата по отношение на приходите си от стопанска дейност, считано от началото на финансовата 2017 година.
A meeting between the French authorities and the Commission took place on 27 June 2016.
Френските органи бяха приканени в срок от два месеца безусловно и недвусмислено да изразят позицията си по предложението на Комисията в съответствие с член 23, параграф 1 от Процедурния регламент.
Since the reply of the French authorities did not constitute unconditional and unequivocal acceptance of the proposal for appropriate measures, the Commission decided, by letter dated 8 July 2016, to initiate the procedure provided for in Article 108(2) TFEU, pursuant to Article 23(2) of the Procedural Regulation.
С писмо от 11 април 2016 г. френските органи изпратиха на Комисията своето становище.
The Commission decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [3].
На 27 юни 2016 г. беше организирана среща между френските органи и службите на Комисията.
The Commission invited France to submit comments on the content of the decision.
Тъй като отговорът на френските органи не представляваше безусловно и недвусмислено приемане на предложените подходящи мерки, с писмо от 8 юли 2016 г.
It also invited interested parties to submit their comments on the measure at issue.
Комисията реши да започне процедурата по член 108, параграф 2 от ДФЕС, в изпълнение на член 23, параграф 2 от Процедурния регламент.
France presented its comments to the Commission by letter dated 19 September 2016.
Решението на Комисията да започне процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз [3].
The Commission received comments from the following interested parties: major seaports of metropolitan France (Le Havre, Rouen, Dunkirk) and overseas (French Guiana, Guadeloupe), chambers of commerce and industry (‘CCIs’), port managers (CCI of Brest, CCI of Bayonne Pays Basque), trade associations or representatives of ports and the maritime community in general (Association française des ports intérieurs, ‘AFPI’), the liaison committee for the promotion of waterways/Provoideau, the Union des ports de France (‘UPF’), the Institut français de la mer, local and regional authorities (Department of Guadeloupe, Region of Guadeloupe, Region of Brittany), and the port of Rotterdam, acting on behalf of the five Dutch public seaports.
Комисията прикани Франция да представи мнението си относно съдържанието на решението.
The Commission forwarded those comments to France, which was given the opportunity to comment on them.
Също така тя прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно разглежданата мярка.
It received comments from France by letter of 3 November 2016.
Комисията получи мнението на Франция с писмо от 19 септември 2016 г.
A meeting between the French authorities and the Commission was held on 16 November 2016.
Комисията получи мнения от следните заинтересовани страни: големи морски пристанища в континентална Франция (Хавър, Руан, Дюнкерк) и отвъдморските департаменти (Гвиана, Гваделупа), търговско-промишлени палати (наричани по-нататък „ТПП“), оператори на пристанища (ТПП на Брест, ТПП на Bayonne Pays Basque), професионални сдружения или представители на пристанищата и на морския сектор като цяло (Френско сдружение на вътрешните пристанища (наричано по-нататък „AFPI“), комитета за връзка по въпросите на популяризирането на водните пътища/Provoideau, Съюза на пристанищата във Франция (наричан по-нататък „UPF“), Френския морски институт), териториалните власти (департамент Гваделупа, регион Гваделупа, регион Бретан) и пристанище Ротердам от името на петте държавни пристанища в Нидерландия.
DESCRIPTION OF THE MEASURE AND ITS CONTEXT
Тя предостави тези мнения на Франция, като ѝ даде възможност да ги коментира.
Ownership and management of ports in France
Комисията получи коментарите на Франция с писмо от 3 ноември 2016 г.
The port system in France (fishing ports, commercial ports and marinas) consists of ports belonging to the State (the major seaports (grands ports maritimes — ‘GPMs’), formerly known as ‘autonomous ports’, and the major inland ports, in particular the autonomous ports of Paris and Strasbourg) and ports belonging to local and regional authorities.
На 16 ноември 2016 г. беше организирана среща между френските органи и службите на Комисията.
Although France indicates that the measure at issue focuses on the fishing ports and commercial ports, marinas may in fact be operated by entities covered by the corporate tax exemption (such as the CCIs) and are therefore also concerned by the procedure.
ОПИСАНИЕ И КОНТЕКСТ НА МЯРКАТА
The GPMs, known as ‘autonomous ports’ until the reform of 2008 [4], are State public institutions.
Собственост и експлоатация на пристанищата във Франция
They handle more than 80 % of French maritime freight transport.
Системата на пристанищата във Франция (риболовни, търговски и яхтени) се състои от пристанища – собственост на държавата (от една страна, големите морски пристанища, по-нататък „ГМП“, известни по-рано като „автономни пристанища“; от друга страна, големите речни пристанища, а именно автономните пристанища на Париж и Страсбург) и пристанища, които са собственост на териториалните власти.
According to France, the GPMs carry out the following tasks: regulation and policing of maritime traffic in the port areas and the access to them, through harbourmasters, development and maintenance of port infrastructure, management and renovation of the port area, general promotion of the port, and development of the supply of port services and port hinterland rail and waterway connections.
Макар Франция да посочва, че спорната мярка е насочена към риболовните и търговските пристанища, яхтените пристанища също може да се експлоатират от субекти, обхванати от освобождаването от облагане с КД (например ТПП), и поради това са засегнати от процедурата.
They enjoy financial autonomy.
ГМП, наричани „автономни пристанища“ до реформата от 2008 г.
The State is responsible for the operation of the GPMs.
[4], са публични предприятия, собственост на държавата.
They are assigned a public accountant, and they are audited by government officials.
Те обработват над 80 % от морския трафик на стоки във Франция.
France states that, since the reform of 2008, which transferred handling activities to the private sector, the tasks of the GPMs have been redirected to security, safety and port police activities and to tasks relating to the renovation of the port area.
Според последната ГМП изпълняват следните задачи: регулиране и охрана на морския трафик в пристанищните зони и подстъпите към тях чрез службата за пристанищна охрана, устройство и поддръжка на пристанищната инфраструктура, управление и развитие на пристанищната зона, общо популяризиране на пристанището, развитие на пристанищните услуги и на железопътните и водните връзки със сушата.
The ports are henceforth owners of the area they occupy.
ГМП се ползват с финансова независимост.
The autonomous inland ports, i.e. the autonomous port of Paris and the autonomous port of Strasbourg, are operated by State public institutions.
Експлоатацията на ГМП е ангажимент на държавата.
The other inland ports are managed by concessionaires (CCIs in general).
Определя им се публичен финансов контрольор, а контролът им се осъществява от представители на държавата.
The ports belonging to local and regional authorities, known as decentralised ports, are under the control of those authorities and their operation is generally assigned to CCIs or maritime chambers of commerce [5].
Франция посочва, че след реформата от 2008 г., когато дейностите по обработка на товари са били прехвърлени към частния сектор, задачите на ГМП са били пренасочени към дейностите по сигурност, безопасност и пристанищна охрана, от една страна, и към функциите по уреждане на пристанищната зона, от друга страна.
According to France, these ports are generally small and of local significance.
Оттогава пристанищата са собственици на прилежащите им зони.
Corporate tax rules applicable to ports
Автономните речни пристанища, а именно автономното пристанище на Париж и автономното пристанище на Страсбург, се експлоатират от публични предприятия, собственост на държавата.
Pursuant to Article 205, Article 206(1) and Article 1654 of the General Tax Code (Code général des impôts — ‘CGI’), legal persons governed by private or public law engaging in a business or transactions of a profit-making nature are subject to corporate tax.
Останалите речни пристанища се управляват от концесионери (основно ТПП).
Second, pursuant to Article 165 of Annex 4 to the CGI, public institutions of an industrial or commercial nature are subject to all direct taxes and equivalent taxes applicable to similar private undertakings.
Пристанищата, които са собственост на териториалните власти, наречени децентрализирани пристанища, се контролират от местните органи и тяхната експлоатация обикновено се възлага на ТПП или на морски търговски камари [5].
Article 167 of Annex 4 to the same Code specifies that these provisions apply in particular to ‘chambers of commerce and industry’ and to ‘autonomous ports’ (which became major seaports in 2008, with some exceptions, such as the autonomous inland ports of Paris and Strasbourg).
Франция твърди, че тези пристанища обикновено са скромни по размер и имат преди всичко местно значение.
However, ministerial decisions of 11 August 1942 and 27 April 1943 [6] exempted from corporate tax ‘the autonomous ports, maritime chambers of commerce, chambers of commerce and industry managing port installations, municipalities which are concessionaires of public equipment owned by the State in the seaports, and any undertakings to which they may have entrusted the operation of that equipment’.
Режим на облагане с корпоративен данък, който се прилага за пристанищата
This exemption concerns, in general, all ‘buildings and services necessary to operate ports or depending directly on that operation’.
Съгласно разпоредбите на член 205, член 206, параграф 1 и член 1654 от Общия данъчен кодекс („code général des impôts“, наричан по-нататък „ОДК“) частноправните или публичноправните юридически лица, които извършват дейност или операции с доходоносен характер, подлежат на облагане с корпоративен данък („impôt sur les sociétés“).
The tax documentation specifies that ‘the aforementioned decision [decision of 11 August 1942] should be applied liberally and the tax exemption should be maintained not only with regard to the services of an undeniably maritime nature, but also for the installations of the maritime chambers of commerce which, without strictly speaking being port installations, are nevertheless attached to the operation of a port without which they would have no reason to exist’ and that the ‘financial proceeds received by the autonomous ports and maritime chambers of commerce and industry from the investment of sums deriving from the operation of maritime industrial and commercial installations’ are also exempt from corporate tax.