natgillin/translations-raw huggingface dataset:
План за изпитване със сведена до минимум експозиция по воден път с по-малко точки на пробовземане за намаляване броя на животните и/или ресурсите (вж. точка 83 по-долу) следва да се прилага само за веществата, при които има основания да се очаква, че поглъщането и очистването ще следват кинетика от първи порядък (т.е. по принцип нейонизирани органични вещества, вж. точка 88).
It is preferable to expose test systems to concentrations of the test substance to be used in the study for as long as is required to demonstrate the maintenance of stable exposure concentrations prior to the introduction of test organisms.
В.13-I: Изпитване за биоконцентрация в риби при експозиция по воден път
Water
Изпитването се състои от две фази: фаза на експозиция (поглъщане) и фаза след експозиция (очистване).
Natural water is generally used in the test and should be obtained from uncontaminated and uniform quality source.
По време на фазата на поглъщане група риби от един вид се експонират на изпитваното вещество при една или повече избрани концентрации, в зависимост от свойствата на изпитваното вещество (вж. точка 49).
Yet, reconstituted water (i.e. demineralised water with specific nutrients added in known amounts) may be more suitable to guarantee uniform quality over time.
След това те се прехвърлят в среда, несъдържаща изпитваното вещество, за фазата на очистване.
The dilution water, which is the water that is mixed with the test substance before entering the test vessel (cf. paragraph 30), should be of a quality that will allow the survival of the chosen fish species for the duration of the acclimation and test periods without them showing any abnormal appearance or behaviour.
Фазата на очистване е необходима във всички случаи, освен ако поглъщането на веществото по време на фазата на поглъщането е било незначително.
Ideally, it should be demonstrated that the test species can survive, grow and reproduce in the dilution water (e.g. in laboratory culture or a life-cycle toxicity test).
Концентрацията на изпитваното вещество във/върху рибата (или определени нейни тъкани) се проследява по време на двете фази на изпитването.
The dilution water should be characterised at least by pH, hardness, total solids, total organic carbon (TOC [31]) and, preferably also ammonium, nitrite and alkalinity and, for marine species, salinity.
Освен експонираната група, една контролна група риби се държи при идентични условия с изключение на отсъствието на изпитвано вещество, за да се отнесат възможните неблагоприятни ефекти, наблюдавани при изпитването за биоконцентрация, към съответната контролна група и да се получат концентрации за изпитваното вещество [27].
The parameters which are important for optimal fish well-being are not fully known, but Appendix 2 gives recommended maximum concentrations of a number of parameters for fresh and marine test waters.The dilution water should be of constant quality during the period of a test.
В изпитването по воден път фазата на поглъщане обикновено е с продължителност 28 дни.
The pH value should be within the range 6,0 to 8,5 at test start, but during a given test it should be within a range of ± 0,5 pH units.
Продължителността може да се увеличи, ако е необходимо (срв. точка 18), или намали, ако е доказано, че стационарното състояние е постигнато по-рано (вж. допълнение 1, Определения и мерни единици).
In order to ensure that the dilution water will not unduly influence the test result (for example, by complexation of the test substance) or adversely affect the performance of the stock of fish, samples should be taken at intervals for analysis, at least at the beginning and end of the test.
Предвиждане за дължината на фазата на поглъщането и времето за достигане на стационарното състояние може да се направи на база на уравненията от допълнение 5.
Determination of heavy metals (e.g. Cu, Pb, Zn, Hg, Cd, and Ni), major anions and cations (e.g. Ca2+, Mg2+, Na+, K+, Cl–, and SO42–), pesticides (e.g. total organophosphorous and total organochlorine pesticides), total organic carbon and suspended solids should be conducted, for example, every three months where dilution water is known to be relatively constant in quality.
След това започва периодът за очистване, в който рибите вече не са подложени на експозиция на изпитваното вещество, като те се прехвърлят в чист съд със същата среда, но без изпитвано вещество.
If dilution water quality has been demonstrated to be constant over at least one year, determinations can be less frequent and intervals extended (e.g. every six months).
Където е възможно, коефициентът на биоконцентрация се изчислява за предпочитане както като отношение между концентрацията в рибите (Cf) и концентрацията във водата (Cw) при стационарно състояние (BCFSS; вж. допълнение 1, определение), така и като кинетичен коефициент на биоконцентрация (BCFK; вж. допълнение 1, определения и мерни единици), който се оценя като отношение между константите на скоростта на поглъщане (k1) и на скоростта на очистване (k2), като се допуска кинетика от първи порядък [28].
The natural particle content as well as the total organic carbon of the dilution water should be as low as possible to avoid adsorption of the test substance to organic matter, which may reduce its bioavailability and therewith result in an underestimation of the BCF.
Ако стационарното състояние не се постигне за 28 дни, или BCF се изчислява, като се използва кинетичният подход (вж. точка 38), или фазата на поглъщане може да бъде удължена.
The maximum acceptable value is 5 mg/l for particulate matter (dry matter, not passing a 0,45 μm filter) and 2 mg/l for total organic carbon (cf. Appendix 2).
Ако това доведе до прекалено дълга от практическа гледна точка фаза на поглъщане за достигане на стационарно състояние (срв. точки 37 и 38, допълнение 5), кинетичният подход е за предпочитане.
If necessary, the dilution water should be filtered before use.
Като алтернатива за силно хидрофобни вещества следва да се вземе под внимание извършването на изследване чрез хранителния режим [29], при условие че изпитването чрез хранителния режим е съгласувано с относимата правна рамка.
The contribution to the organic carbon content in test water from the test fish (excreta) and from the food residues should be kept as low as possible (cf. paragraph 46).
Константите на скоростта на поглъщането и на очистването (загубата) (или константите, при които се използват по-сложни модели), коефициентът на биоконцентрация (стационарно състояние и/или кинетичен) и, когато е възможно, доверителните граници на всеки един от тези параметри се изчисляват от модела, който най-добре описва измерените концентрации на изпитваното вещество в рибата и водата (срв. допълнение 5).
Test Solutions
Увеличението на масата на рибата по време на изпитването ще доведе до намаляване на концентрацията на изпитваното вещество в рибата, чиято маса нараства (т.нар. понижаване на концентрацията в резултат от растеж), като по този начин ще се подцени кинетичният BCF, ако не бъде коригиран с оглед на растежа (срв. точки 72 и 73).
Prepare a stock solution of the test substance at a suitable concentration.
BCF се основава на общата концентрация в рибата (т.е. концентрация на общо мокро тегло на рибата).
The stock solution should preferably be prepared by simply mixing or agitating the test substance in the dilution water.
За специални цели обаче могат да се използват определени тъкани или органи (например мускули, черен дроб), ако рибата е достатъчно голяма или може да се раздели на ядивна част (филе) и неядивна част (вътрешности).
An alternative that may be appropriate in some cases is the use of a solid phase desorption dosing system.
Тъй като при много органични вещества има ясна връзка между потенциала за биоконцентрация и хидрофобността, има също и съответна връзка между липидното съдържание в изпитваните риби и наблюдаваната биоконцентрация на такива вещества.
The use of solvents and dispersants (solubilising agents) is not generally recommended (cf. (25)); however, the use of these materials may be acceptable in order to produce a suitably concentrated stock solution, but every effort should be made to minimise the use of such materials and their critical micelle concentration should not be exceeded (if relevant).
Следователно, за да се намали този източник на вариране в резултатите от изпитването за веществата с висока липофилност (т.е. с log KOW > 3), биоконцентрацията следва да се изразява като нормализирана към риба с 5 % съдържание на липиди (въз основа на мокрото тегло на цялото тяло) в допълнение към тази, изведена пряко от изследването.
Solvents which may be used are acetone, ethanol, methanol, dimethyl formamide and triethylene glycol; dispersants that have been used are Tween 80, methylcellulose 0,01 % and HCO-40.
Това е необходимо, за да се осигури база, от която резултатите за различните вещества и/или изпитвани видове да могат да бъдат сравнявани едни с други.
The solvent concentration in the final test medium should be the same in all treatments (i.e. regardless of test substance concentration) and should not exceed the corresponding toxicity thresholds determined for the solvent under the test conditions.
Стойността от 5 % съдържание на липиди се използва широко, тъй като това представлява средната стойност на липидното съдържание на рибите, които обикновено се използват в този метод за изпитване (21).
The maximum level is a concentration of 100 mg/l (or 0,1 ml/l).
ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИЗПИТВАНОТО ВЕЩЕСТВО
It is unlikely that a solvent concentration of 100 mg/l will significantly alter the maximum dissolved concentration of the test substance which can be achieved in the medium (25).
В допълнение към свойствата на изпитваното вещество, дадени във Въведението (точка 3), друга необходима информация е токсичността по отношение на вида риба, която ще се използва в изпитването, за предпочитане асимптотичната LC50 (т.е. независима по време) и/или токсичността, прогнозирана от дългосрочни изпитвания на риби (напр.
The solvent's contribution (together with the test substance) to the overall content of organic carbon in the test water should be known.
МИ В.47 (22), В.15 (23) и В.14 (24)).
Throughout the test, the concentration of total organic carbon in the test vessels should not exceed the concentration of organic carbon originating from the test substance, and solvent or solubilising agent [32], if used, by more than 10 mg/l (± 20 %).
Следва да е наличен подходящ аналитичен метод, с позната точност, прецизност и чувствителност, за количественото определяне на веществото в изпитваните разтвори и в биологичен материал, заедно с подробности за подготовката на пробата и нейното съхранение.
Organic matter content can have a significant effect on the amount of freely dissolved test substance during flow-through fish tests, especially for highly lipophilic substances.
Трябва също да се познава аналитичната граница на количествено определяне за изпитваното вещество както във вода, така и в рибните тъкани.
Solid-phase microextraction (cf. paragraph 60) can provide important information on the ratio between bound and freely dissolved compounds, of which the latter is assumed to represent the bioavailable fraction.
Когато се използва изотопно белязано изпитвано вещество, то трябва да е с най-висока чистота (например за предпочитане > 98 %) и трябва да се знае процентът радиоактивност, свързан с онечистванията.
The test substance concentration should be below the solubility limit of the test substance in the test media in spite of the use of a solvent or solubilising agent.
ВАЛИДНОСТ НА ИЗПИТВАНЕТО
Care should be taken when using readily biodegradable solvents as these can cause problems with bacterial growth in flow-through tests.
За да бъде валидно дадено изпитване се прилагат следните условия:
If it is not possible to prepare a stock solution without the use of a solubilising agent, consideration should be given to the appropriateness of an aqueous exposure study as opposed to a dietary exposure study.
Варирането на температурата на водата е по-малко от ± 2 °C, тъй като големите отклонения могат да засегнат биологичните параметри, относими към поглъщането и очистването, както и да причинят стрес на животните;
For flow-through tests, a system which continuously dispenses and dilutes a stock solution of the test substance (e.g. metering pump, proportional diluter, saturator system) or a solid phase desorption dosing system is required to deliver the test concentrations to the test chambers.
Концентрацията на разтворения кислород не пада под 60 % от стойността на насищане;
Preferably allow at least five volume replacements through each test chamber per day.
Концентрацията на изпитваното вещество в камерите се поддържа в рамките на ± 20 % от средното на измерените стойности по време на фазата на поглъщане;
The flow-through mode is to be preferred, but where this is not possible (e.g. when the test organisms are adversely affected) a semi-static technique may be used provided that the validity criteria are satisfied (cf. paragraph 24).
Концентрацията на изпитваното вещество е под неговата граница на разтворимост във вода, като се има предвид ефектът, който водата за изпитване може да окаже върху действителната разтворимост [30];
The flow rates of stock solutions and dilution water should be checked both 48 hours before and then at least daily during the test.
смъртността или други неблагоприятни ефекти/болести както в контролната, така и в третираната риба, е по-малка от 10 % в края на изпитването; когато изпитването продължи повече от няколко седмици или месеци, смъртността или други неблагоприятни ефекти в двата набора риба следва да е по-малка от 5 % за месец и да не превишава общо 30 %.
Include in this check the determination of the flow-rate through each test chamber and ensure that it does not vary by more than 20 % either within or between chambers.
Значими различия в средния растеж между изпитваните и контролните групи, включени в пробовзетите риби, могат да са показател за токсично въздействие на изпитваното вещество.
Important criteria in the selection of species are that they are readily available, can be obtained in convenient sizes and can be satisfactorily maintained in the laboratory.
РЕФЕРЕНТНИ ВЕЩЕСТВА
Other criteria for selecting fish species include recreational, commercial, ecological importance as well as comparable sensitivity, past successful use etc.
Използването на референтни вещества с известен потенциал за биоконцентрация и слаб метаболизъм би било полезно при проверката на опитната процедура, когато се изисква (например когато дадена лаборатория не разполага с предишен опит с изпитването, или опитните условия са изменени).
Recommended test species are given in Appendix 3.
Апаратура
Other species may be used but the test procedure may have to be adapted to provide suitable test conditions.
Трябва внимателно да се избягва използването на материали — за всички части от оборудването — които могат да се разтворят, абсорбират или изтекат и да окажат неблагоприятен ефект върху рибата.
The rationale for the selection of the species and the experimental method should be reported in this case.
Могат да се използват стандартни правоъгълни или цилиндрични съдове, изработени от химически инертен материал, с подходящ обем спрямо скоростта на зареждане (срв. точка 43).
In general, the use of smaller fish species will shorten the time to steady-state, but more fish (samples) may be needed to adequately analyse lipid content and test substance concentrations in the fish.
Използването на тръби от мека пластмаса следва да се ограничи до минимум.
In addition it is possible that differences in respiration rate and metabolism between young and older fish may hamper comparisons of results between different tests and test species.
Следва да бъдат използвани тръби от политетрафлуороетилен, неръждаема стомана и/или стъкло.
It should be noted that fish species tested during a (juvenile) life-stage with rapid growth can complicate data interpretation.
Опитът показва, че за изпитвани вещества с висок коефициент на адсорбция, като синтетични пиретроиди например, може да се изисква използването на силанизирани стъкла.
Holding of fish (relevant for aqueous and dietary exposure)
В такива ситуации оборудването трябва да се изхвърли след употреба.
The stock population of fish should be acclimated for at least two weeks in water (cf. paragraph 28) at the test temperature and feed throughout on a sufficient diet (cf. paragraph 45).
За предпочитане е системите за изпитване да се експонират на концентрации на изпитваното вещество, които ще се използват при изпитването, докато се изисква, за да се докаже поддържането на стабилни концентрации на експозиция преди въвеждането на изпитваните организми.
Both water and diet should be of the same type as those to be used during the test.
Вода
Following a 48-hour settling-in period, mortalities are recorded and the following criteria applied:
Обикновено в изпитването се използва натурална вода, която следва да се взема от незамърсен източник с еднородно качество на водата.
Mortalities exceeding 10 % of the population in seven days: reject the entire batch;
При все това, възстановената вода (т.е. деминерализирана вода със специфични хранителни елементи, добавени в известни количества) може да е по-подходяща, за да се гарантира еднородно качество с течение на времето.
Mortalities of between 5 and 10 % of the population in seven days: acclimate for seven additional days — if more than 5 % mortality during the second seven days, reject the entire batch;
Водата за разреждане, която е вода, смесена с изпитваното вещество преди постъпването им в съда за изпитване (срв. точка 30), следва да бъде с качество, което да позволява преживяването на избрания вид риба за периодите на аклиматизация и изпитване, без те да показват необичаен външен вид или поведение.
Mortalities below 5 % of the population in seven days: accept the batch.
В идеалния случай трябва да се докаже, че изпитваният вид може да преживее, да расте и да се възпроизвежда във водата за разреждане (например в лабораторна култура или изпитване за токсичност през целия жизнен цикъл).
Fish used in tests should be free from observable diseases and abnormalities.
Водата за разреждане трябва да се характеризира поне чрез рН, твърдост, общо съдържание на твърди частици, общо съдържание на органичен въглерод (TOC [31]) и, за предпочитане, амониеви йони, нитрити и алкалност, а за морските видове — и соленост.
Any diseased fish should be discarded.
Параметрите, които са важни за оптималното физическо състояние на рибите, не са напълно известни, но в допълнение 2 се дават препоръчителните максимални концентрации за определен брой параметри за сладководна и морска вода за изпитване.
Fish should not receive treatment for disease in the two weeks preceding the test, or during the test.
Водата за разреждане трябва да има постоянно качество по време на целия период на изпитването.
PERFORMANCE OF THE TEST
Нейният рН трябва да е в границите от 6,0 до 8,5 в началото на изпитването, но по време на дадено изпитване той трябва да е в обхват ± 0,5 рН единици.
Preliminary test
С цел да се гарантира, че водата за разреждане няма да повлияе прекомерно върху резултата от изпитването (например чрез образуване на комплексни съединения с изпитваното вещество) или да окаже неблагоприятно въздействие върху характеристиките на изходния запас от риби, трябва да се вземат проби за анализ на определени интервали, най-малко в началото и в края на изпитването.
It may be useful to conduct a preliminary experiment in order to optimise the test conditions of the definitive test, e.g. selection of test substance concentration(s), duration of the uptake and depuration phases, or to determine whether a full test need be conducted.
Прави се определяне на тежки метали (например Cu, Pb, Zn, Hg, Cd и Ni), основни аниони и катиони (например Ca2+, Mg2+, Na+, K+, Cl– и SO42–), пестициди (например общо органофосфорни и общо органохлорни пестициди), общ органичен въглерод и суспендирани частици, например на всеки три месеца, за които се знае, че водата за разреждане има относително постоянно качество.
The design of the preliminary test should be such as to obtain the information required.
Ако е доказано, че качеството на водата за разреждане е постоянно поне за период от една година, определянията могат да се правят по-рядко и да се увеличат интервалите (например на всеки шест месеца).
It can be considered if a minimised test may be sufficient to derive a BCF, or if a full study is needed (cf. paragraphs 83-95 on the minimised test).
Съдържанието на природни частици, а също и общият органичен въглерод на водата за разреждане трябва да са възможно най-ниски, за да се избегне адсорбция на изпитваното вещество върху органична материя, което може да намали неговата бионаличност и по този начин да доведе до подценяване на BCF.
Conditions of Exposure
Максимално допустимата стойност е 5 mg/l за твърди частици (сухо вещество, непреминаващо през 0,45 μm филтър) и 2 mg/l за общия органичен въглерод (вж. допълнение 1).
Duration of uptake phase
Ако е необходимо, водата за разреждане се филтрува преди употреба.
A prediction of the duration of the uptake phase can be obtained from practical experience (e.g. from a previous study or an accumulation study on a structurally related substance) or from certain empirical relationships utilising knowledge of either the aqueous solubility or the octanol/water partition coefficient of the test substance (provided that uptake follows first order kinetics, cf. Appendix 5).
Приносът към съдържанието на органичен въглерод във водата за изпитване от страна на изпитваната риба (екскрети) и от хранителни остатъци трябва да се поддържа на възможно най-ниско равнище (срв. точка 46).
The uptake phase should be run for 28 days unless it can be demonstrated that steady-state has been reached earlier (see Appendix 1, definitions and units).
Изпитвани разтвори
A steady-state is reached in the plot of test substance in fish (Cf) against time when the curve becomes parallel to the time axis and three successive analyses of Cf made on samples taken at intervals of at least two days are within ± 20 % of each other, and there is no significant increase of Cf in time between the first a last successive analysis.
Приготвя се изходен разтвор от изпитваното вещество в подходяща концентрация.
When pooled samples are analysed, at least four successive analyses are required.
Той се приготвя за предпочитане чрез просто смесване или разбъркване на изпитваното вещество във водата за разреждане.
For test substances which are taken up slowly the intervals would more appropriately be seven days.
Алтернатива, която може да бъде подходяща в някои случаи, е използването на система за дозиране с десорбция от твърда фаза.
If steady-state has not been reached by 28 days, either the BCF is calculated using only the kinetic approach, which is not reliant on steady-state being reached, or the uptake phase can be extended, taking further measurements, until steady-state is reached or for 60 days, whichever is shorter.
Използването на разтворители и диспергиращи средства (средства за повишаване на разтворимостта) обикновено не се препоръчва (срв.
Also, the test substance concentration in the fish at the end of the uptake phase needs to be sufficiently high to ensure a reliable estimation of k2 from the depuration phase.
(25)); независимо от това използването на тези материали може да бъде приемливо с оглед на получаване на изходен разтвор с подходяща концентрация, но трябва да се положат всички усилия за свеждане до минимум на използването на тези материали и критичната им мицелна концентрация не трябва да се превишава (ако е относимо).
If no significant uptake is shown after 28 days, the test can be stopped.
Разтворители, които могат да се използват, са: ацетон, етанол, метанол, диметилформамид и триетиленгликол; диспергиращи средства, които са били използвани, са Tween 80, метилцелулоза 0,01 % и НСО-40.
Duration of the depuration phase