natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В плана за реорганизация на дейността се съдържа достатъчно информация, за да може органът за преструктуриране или компетентният орган да анализира задълбочено въздействието на реорганизацията на дейността върху критичните функции на институцията или субекта по член 1, параграф 1, буква б), в) или г) от Директива 2014/59/ЕС и върху финансовата стабилност.
The business reorganisation plan shall include the necessary information to enable the resolution authority or the competent authority to conduct a detailed analysis of the business reorganisation's impact on the critical functions of the institution or entity referred to in points (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU and on financial stability.
В плана за реорганизация на дейността се съдържа анализ на алтернативен набор от ключови базови допускания при оптимистичен и песимистичен сценарий.
The business reorganisation plan shall include an analysis of an alternative set of key underlying assumptions, in which best-case and worst-case scenarios are considered.
Възстановяването на дългосрочната икономическа жизнеспособността е възможно при всички сценарии, но периодът, мерките и финансовите резултати могат да се различават едни от други.
Restoration of long-term viability shall be possible under all scenarios, although the period, the measures and the financial performance may differ.
По отношение на посочените в параграф 3 оптимистичен и песимистичен сценарий, в плана за реорганизация на дейността се съдържа обобщение на основните данни, използвани при разработването на всеки от тях, както и резултатите от дейността на институцията или субекта по член 1, параграф 1, буква б), в) или г) от Директива 2014/59/ЕС при всеки сценарий.
With regard to the best-case and worst-case scenarios referred to in paragraph 3, the business reorganisation plan shall include a summary of the key information used in developing each scenario and the performance of the institution or entity referred to in points (b), (c) or (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU under each scenario.
В това обобщение се посочват по-специално:
Such summary shall include in particular:
основните допускания, като например основните макроикономически променливи;
the underlying assumptions, such as key macroeconomic variables;
прогнозния отчет за приходите и разходите и счетоводен баланс;
the projection of the profit and loss statement and the balance sheet;
ключовите финансови показатели на равнище група, субект и отделна стопанска дейност.
the key financial metrics at group, entity and business line level.
Изпълнение и изменяне
Implementation and adjustments
В плана за реорганизация на дейността се съдържат етапни цели и показатели за изпълнението, които са конкретни, подходящи и са за поне тримесечни периоди.
The business reorganisation plan shall include specific, appropriate and at least quarterly implementation milestones and performance indicators.
Етапните цели и показателите могат да бъдат изменени по предвидената в параграф 2 процедура.
These milestones and indicators may be adjusted, in line with the process laid down in paragraph 2.
В плана за реорганизация на дейността се предвижда управителният орган или назначените в съответствие с член 72, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС лица да могат да изменят стратегията за реорганизация или отделни мерки, ако изпълнението им вече не се очаква да допринесе за възстановяването на дългосрочната жизнеспособност в рамките на планирания график.
The business reorganisation plan shall provide for the possibility for the management body or any person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to adjust the reorganisation strategy or individual measures where their implementation is no longer expected to contribute to the restoration of the long-term viability within the contemplated timescale.
Такива изменения се съобщават на органа за преструктуриране и на компетентния орган в посочения в член 6 доклад за напредъка по изпълнението на плана за реорганизация на дейността.
Such adjustments shall be communicated to the resolution authority and the competent authority in the progress report on the implementation of the business reorganisation plan referred to in Article 6.
Ако необходимите изменения са неотложни, за тях може да се съобщи и чрез извънредни доклади.
Where necessary for reasons of urgency, such adjustments may also be communicated through extraordinary reports.
Управителният орган или назначените в съответствие с член 72, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС лица се придържат към изпълнението на плана за реорганизация на дейността, докато по посочената в член 52, параграфи 7, 8 и 9 от Директива 2014/59/ЕС процедура не получат одобрение да го изменят.
The management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU shall not deviate from the implementation of the business reorganisation plan before obtaining approval for the adjustments according to the procedure set out in paragraphs (7), (8) and (9) of Article 52 of Directive 2014/59/EU.
В доклада за напредъка, който се представя на органа за преструктуриране в съответствие с член 52, параграф 10 от Директива 2014/59/ЕС, се съдържат преглед и оценка на напредъка по изпълнението на плана за реорганизация на дейността, които обхващат най-малко следното:
The progress report to be submitted to the resolution authority pursuant to Article 52(10) of Directive 2014/59/EU shall include a review and assessment of the progress of the implementation of business reorganisation plan, covering at least the following:
изпълнените етапни цели, осъществените мерки и съответствието на въздействието им с предвиденото в плана за реорганизация на дейността;
the milestones that are met, the measures that are realised and how their impact compares to that envisaged by the business reorganisation plan;
резултатите от дейността на институцията или субекта и съпоставката им с прогнозите в плана за реорганизация на дейността и предишните доклади за напредъка;
the performance of the institution or entity and a comparison with the forecasts of the business reorganisation plan and previous progress reports;
основанията, поради които етапна цел или показател за резултатите от дейността не са постигнати, и предложения за отстраняване на забавянето или неспазването;
the reasons why any milestones or performance indicators have not been achieved and proposals to remedy the delays or shortfalls;
други проблеми, възникнали при изпълнението на плана за реорганизация на дейността, които могат да възпрепятстват възстановяването на дългосрочната икономическа жизнеспособност на институцията или субекта по член 1, параграф 1, буква б), в) или г) от Директива 2014/59/ЕС;
any other issues arising in the execution of the business reorganisation plan that may prevent the restoration of the long-term viability of the institution or entity referred to in points (b), (c) and (d) of Article 1(1) of Directive 2014/59/EU;
предстоящите мерки и етапни цели, както и оценка на вероятността на спазването им;
the upcoming measures and milestones and an assessment of how likely they are to be met;
актуализирани прогнози за финансовите резултати;
updated financial performance projections;
ако е необходимо и основателно — предложение в съответствие с член 5, параграф 2 за изменение на отделни мерки, етапни цели или показатели за резултатите от дейността.
where necessary and justified, a proposal for adjustments to individual measures, milestones or performance indicators, in accordance with Article 5(2).
Органите за преструктуриране могат по всяко време да изискат от управителния орган или назначените в съответствие с член 72, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС лица да предоставят информация във връзка с изпълнението на плана за реорганизация на дейността.
Resolution authorities may at all times require the management body or the person or persons appointed in accordance with Article 72(1) of Directive 2014/59/EU to provide information relating to the implementation of the business reorganisation plan.
Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за създаване на Европейски надзорен орган (Европейски банков орган), за изменение на Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Решение 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ L 331, 15.12.2010 г., стр. 12).
Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council establishing a European Supervisory Authority (European Banking Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/78/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 12).
Делегиран регламент (ЕС) 2016/1401 на Комисията
Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1401
за допълване на Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници по отношение на регулаторните технически стандарти за методологиите и принципите на оценяване на задълженията, произтичащи от деривати
supplementing Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms with regard to regulatory technical standards for methodologies and principles on the valuation of liabilities arising from derivatives
като взе предвид Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 година за създаване на рамка за възстановяване и преструктуриране на кредитни институции и инвестиционни посредници и за изменение на Директива 82/891/ЕИО на Съвета и директиви 2001/24/ЕО, 2002/47/ЕО, 2004/25/ЕО, 2005/56/ЕО, 2007/36/ЕО, 2011/35/ЕС, 2012/30/ЕС и 2013/36/ЕС и на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета [1], и по-специално член 49, параграф 5 от нея,
Having regard to Directive 2014/59/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 establishing a framework for the recovery and resolution of credit institutions and investment firms and amending Council Directive 82/891/EEC, and Directives 2001/24/EC, 2002/47/EC, 2004/25/EC, 2005/56/EC, 2007/36/EC, 2011/35/EU, 2012/30/EU and 2013/36/EU, and Regulations (EU) No 1093/2010 and (EU) No 648/2012, of the European Parliament and of the Council [1], and in particular Article 49(5) thereof,
С Директива 2014/59/ЕС на органите за преструктуриране се възлагат правомощия за обезценяване и преобразуване на задълженията на институция в режим на преструктуриране.
Directive 2014/59/EU entrusts resolution authorities with the power to write down and convert liabilities of an institution under resolution.
Договорите за деривати могат да представляват значителен дял от структурата на задълженията на определени кредитни институции.
Derivative contracts may represent a significant share of the liability structure of certain credit institutions.
Оценката на подобни договори обаче представлява сложен процес, тъй като тяхната стойност е обвързана със стойността на базисни инструменти, активи или субекти, която търпи промяна с течение на времето и може да бъде установена единствено на падеж или след приключване.
However, the valuation of such contracts is a complex process given that their value is linked to the value of underlying instruments, assets or entities, which evolves over time and only crystallises at maturity or upon close-out.
Натрупаният опит показва, че поради своята сложност процесът на оценяване на задълженията по деривати при неизпълнение на някой от контрагентите може да отнеме много време, да бъде свързан с огромни разходи и да доведе до съдебни спорове.
Past experience illustrates that the complexity of valuing derivative liabilities upon failure of one of the counterparties may make the valuation process time-consuming, involve enormous costs and give rise to litigation.
Освен това практиката показва, че договорите за деривати могат да съдържат различни методологии за определяне на сумите, дължими между контрагентите при приключване, някои от тях даващи право на изправната страна да определя самостоятелно сумата при приключване или датата на приключване, или и двете.
Furthermore, practice illustrates that derivative contracts may contain different methodologies to determine the amount due between counterparties upon close-out, some of them leaving the determination of the close-out amount or the close-out date, or both, entirely to the non-defaulting counterparty.
Съответно, за да се избегне моралният риск и да се гарантира ефективността на действията по преструктуриране, органите за преструктуриране следва да приемат и прилагат подходящи методологии за оценяване на задълженията, произтичащи от договори за деривати, със срокове, съвместими с динамиката на процеса на преструктуриране, и основаващи се на обективна и, доколкото е практически осъществимо, лесно достъпна информация.
Accordingly, in order to avoid moral hazard and ensure the efficiency of the resolution actions, resolution authorities should adopt and implement appropriate methodologies to value liabilities arising from derivative contracts within a timeframe compatible with the swiftness of the resolution process and based on objective and, where practicable, readily available information.
Важно е с методологията на оценяване да бъдат предвидени някои процедурни разпоредби относно съобщаването на решенията за приключване от страна на органа за преструктуриране, както и относно начина, по който заместващите сделки да бъдат изисквани от контрагентите по приключването.
It is important that the valuation methodology sets out some procedural provisions on communication of close-out decisions by the resolution authority as well as on how to obtain replacement trades from the closed-out counterparties.
В случай на договорно предсрочно прекратяване договорите за деривати, които са предмет на споразумение за нетиране, пораждат една-единствена сума при приключване.
Derivative contracts subject to a netting agreement give rise to a single close-out amount in the event of a contractual early termination.
Член 49 от Директива 2014/59/ЕС предвижда, че стойността на тези договори се определя на нетна основа в съответствие с условията на споразумението.
Article 49 of Directive 2014/59/EU provides that the value of such contracts is determined on a net basis in accordance with the terms of the agreement.
Поради това органът за преструктуриране или независимият оценител следва да спазва нетиращите съвкупности, така както са определени в споразуменията за нетиране, без да може да избира някои договори за сметка на други.
The resolution authority or independent valuer should therefore respect netting sets defined in the netting arrangements without being able to choose certain contracts and exempt others.
Съгласно член 49 от Директива 2014/59/ЕС стойността на договорите за деривати се определя от органа за преструктуриране или от независим оценител като част от процеса на оценяване, извършван съгласно член 36 от същата директива.
Pursuant to Article 49 of Directive 2014/59/EU, the value of derivative contracts is determined by the resolution authority or independent valuer as part of the valuation process carried out under Article 36 of that Directive.
По отношение на задълженията по деривати този процес следва да осигури изготвяне на бърза предварителна оценка за целите на споделянето на загуби, като в същото време предостави на органа за преструктуриране достатъчно свобода за извършване на последващи корекции на размерите на вземанията.
With respect to derivative liabilities, the valuation process should aim to determine a prompt and ex ante valuation for bail-in purposes, and at the same time allow the resolution authority adequate flexibility for ex post adjustment of claim amounts.
Оценката на необходимостта от включване или изключване на задължения по деривати от обхвата на споделянето на загуби съгласно член 44, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС следва да бъде направена преди решението за приключване като част от процеса на оценяване, извършван съгласно член 36 от същата директива.
The assessment of whether to bail-in or to exclude derivative liabilities from the scope of bail-in pursuant to Article 44(3) of Directive 2014/59/EU should be made prior to the decision to close out as part of the valuation process under Article 36 of that Directive.
Оценката на задълженията по деривати следва да осигури възможност на органите за преструктуриране да определят, преди да вземат решение за приключване, потенциалния размер на споделените загуби по тези задължения след приключването, както и потенциалното унищожаване на стойност, което би могло да възникне в резултат на приключването.
The valuation of derivative liabilities should enable resolution authorities to assess, prior to taking a decision to close out, the potential amount by which those liabilities might be bailed in following the close-out, as well as the potential destruction in value which might arise as a result of the close-out.
Приключването на договори за деривати може да разкрие допълнителни загуби, които не са отразени в оценката на база действащо предприятие, произтичащи например от действителните разходи за замяна, направени от контрагента, които биха довели до увеличаване на разходите за приключване, дължими от институцията в режим на преструктуриране, или от разходите, направени от институцията в режим на преструктуриране във връзка с възстановяване на сделките по експозиции, изложени на открит пазарен риск в резултат на приключването.
The close-out of derivative contracts may crystallise additional losses that are not reflected in the going-concern valuation, stemming for example from actual replacement costs incurred by the counterparty that would increase the close-out costs owed by the institution under resolution, or from costs incurred by the institution under resolution in re-establishing trades on exposures subject to open market risk resulting from the close-out.
Ако понесените загуби или загубите, които се очаква да бъдат понесени вследствие приключването на деривати, надвишат дела на съответните пасиви, които ще са на практика налични при споделянето на загубите, превишението на загубите може да увеличи тежестта, понесена от други кредитори на институцията в режим на преструктуриране във връзка със споделянето на загубите.
If the losses incurred or expected to be incurred from the close-out of derivatives exceed the share of the corresponding liabilities that would be effectively available for bail-in, the excess loss may increase the burden of bail-in for other creditors of the institution under resolution.
В такива случаи размерът на загубите, които биха били понесени от пасиви, непроизтичащи от договори за деривати, при споделянето на загубите би бил по-висок отколкото, ако договорите за деривати не бяха приключени и загубите по тях не бяха споделени и поради това органът за преструктуриране може да разгледа възможността за освобождаване на договорите за деривати от споделянето на загуби в съответствие с член 44, параграф 3, буква г) от Директива 2014/59/ЕС и с Делегиран регламент (ЕС) 2016/860 на Комисията [2], приет съгласно член 44, параграф 11 от същата директива.
In such cases, the amount of losses that would be borne by liabilities not arising from derivative contracts in a bail-in would be higher than without the close-out and bail-in of derivative contracts, and therefore the resolution authority may consider exempting derivative contracts from bail-in in accordance with Article 44(3)(d) of Directive 2014/59/EU and with the Commission Delegated Regulation (EU) 2016/860 [2] adopted under Article 44(11) of that Directive.
Упражняването на правомощията във връзка със споделянето на загубите по тези задължения следва да бъде обект на изключенията, посочени в член 44, параграф 2 от Директива 2014/59/ЕС, както и на дискреционните изключения, предвидени в член 44, параграф 3 от същата директива, както е посочено в Делегиран регламент (ЕС) 2016/860 на Комисията.
Any exercise of the bail-in power in relation to such liabilities should be subject to the exemptions set out in Article 44(2) of Directive 2014/59/EU and to the discretionary exemptions laid down in Article 44(3) of that Directive as specified in the Delegated Regulation (EU) 2016/860.
Необходимостта от съгласувано тълкуване на член 49, параграфи 3 и 4 от Директива 2014/59/ЕС налага да бъдат уточнени методологиите и принципите за оценяване на дериватите, извършвано от независими оценители и органи за преструктуриране.
Since there is a need for consistent interpretation of paragraphs (3) and (4) of Article 49 of Directive 2014/59/EU, methodologies and principles for the valuation of derivatives carried out by independent valuers and resolution authorities should be specified.
Резултатите при методология на оценяване, основаваща се на действителните или хипотетичните разходи за замяна по отношение на приключените задължения, ще бъдат сходни с тези при преобладаващите пазарни практики и ще спазват изискваните по силата на член 74 от Директива 2014/59/ЕС принципи на оценяване, което има за цел да установи дали акционерите и кредиторите биха получили по-добро третиране, ако по отношение на институцията в режим на преструктуриране бе започнало обичайно производство по несъстоятелност (т. нар. принцип за справедливо третиране на кредиторите).
A valuation methodology relying on actual or hypothetical replacement costs for the closed out liabilities would achieve outcomes similar to predominant market practice and would be consistent with the principles governing the valuation required under Article 74 of Directive 2014/59/EU, which is aimed at establishing whether shareholders and creditors would have received better treatment if the institution under resolution had entered into normal insolvency proceedings (the ‘no-creditor-worse-off’ principle).
При прилагането на методологията на оценяване органът за преструктуриране следва да може да разчита на различни източници на данни, включително на данни, предоставени от институцията в режим на преструктуриране, контрагенти или трети лица.
In applying the valuation methodology, the resolution authority should be able to rely on various sources of data, including data sources provided by the institution under resolution, counterparties or third parties.
Уместно е обаче да се установят принципи за видовете данни, които трябва да бъдат взети предвид в хода на оценяването, за да се гарантира обективността на оценката.
It is nevertheless appropriate to set out principles on the types of data that have to be taken into consideration in the course of the valuation in order to ensure an objective determination of value.
Контрагентите по договори за деривати, приключени от органи за преструктуриране, може да решат да сключат една или повече заместващи сделки, за да заменят своята експозиция при приключване.
Counterparties of derivative contracts closed out by resolution authorities may choose to conclude one or more replacement trades to replace their exposure upon close-out.
Такива заместващи сделки следва да представляват привилегирован източник на данни за оценката, доколкото те са сключени при икономически целесъобразни условия към датата на приключване на договора или възможно най-скоро след това.
Such replacement trades should constitute a privileged data source for the valuation as long as they are concluded on commercially reasonable terms as at the close-out date or as soon as reasonably practicable thereafter.
Поради това, когато съобщават решението за приключване, органите за преструктуриране следва да предоставят на контрагентите възможност да представят доказателства за икономически целесъобразни заместващи сделки в рамките на срок, съгласуван с очаквания референтен времеви момент за извършване на оценката.
Resolution authorities should therefore, when communicating the close-out decision, give counterparties the possibility to provide evidence of commercially reasonable replacement trades within a deadline consistent with the expected reference point in time for the valuation.