natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С оглед да се осигури последователност спрямо международните стандарти, да се избегне положение, в което става невъзможно контрагенти от Съюза да търгуват с контрагенти в тези юрисдикции, и да се гарантира равнопоставеност за контрагентите от Съюза, е целесъобразно да се определи минимален праг, под който контрагентите могат да търгуват с установени в тези юрисдикции контрагенти, без да разменят първоначални или вариационни маржини.
With a view to ensuring consistency with international standards, to avoid that it becomes impossible for Union counterparties to trade with counterparties in those jurisdictions, and to ensure a level playing field for Union counterparties, it is appropriate to set out a minimum threshold below which counterparties can trade with counterparties established in those jurisdictions without exchanging initial or variation margins.
Когато контрагентите имат възможност да събират допълнителни обезпечения и могат да гарантират, че за събраните обезпечения, противно на предоставените обезпечения, разпоредбите на настоящия регламент могат да бъдат спазени, контрагентите от Съюза следва винаги да бъдат задължени да събират обезпечения.
Where the counterparties have the possibility to collect margins and can ensure that for collected collateral, as opposed to posted collateral, the provisions of this Regulation can be met, Union counterparties should always be required to collect collateral.
Експозиции от договори с установени в юрисдикции на трети държави контрагенти, които не са обезпечени с никаква размяна на обезпечения поради правните пречки в тези юрисдикции, следва да бъдат ограничени посредством определяне на лимит, тъй като капиталът не се счита за равностоен на размяната на допълнителни обезпечения във връзка с експозициите, произтичащи от договори за извънборсови деривати, зпри които не е извършен централизиран клиринг, и не всички контрагенти, обект на изискванията за допълнително обезпечение съгласно настоящия регламент, са обект и на капиталови изисквания.
Exposures from contracts with counterparties established in third-country jurisdictions that are not covered by any exchange of collateral because of the legal impediments in those jurisdictions should be constrained by setting a limit, as capital is not considered equivalent to margin exchange in relation to the exposures arising from non-centrally cleared OTC derivative contracts and not all counterparties subject to the margin requirements under this Regulation are also subject to capital requirements.
Този лимит следва да бъде определен по начин, който го прави лесен за изчисление и проверка.
This limit should be set in such a way that it is simple to calculate and verify.
За да се избегне натрупването на системен риск и да се предотврати създаването на възможност за заобикаляне на разпоредбите на настоящия регламент поради това специфично третиране, следва да бъде зададено консервативно равнище на лимита.
To avoid the build-up of systemic risk and to avoid that such specific treatment creates the possibility to circumvent the provisions of this Regulation, the limit should be set at a conservative level.
Тези третирания биха били счетени за достатъчно благоразумни, тъй като са налице и други техники за намаляване на риска като алтернатива на допълнителните обезпечения.
These treatments would be considered sufficiently prudent, because there are also other risk mitigation techniques as an alternative to margins.
С цел предпазване от случаи, в които обезпечението не може да бъде ликвидирано незабавно след неизпълнението от страна на контрагент, е необходимо при изчисляването на първоначалния маржин да се вземе предвид периодът от последната размяна на обезпечение по определена нетираща съвкупност от договори с изпаднал в неизпълнение контрагент до момента, в който договорите се ликвидират и остатъчният пазарен риск се хеджира отново.
In order to safeguard against the case where collateral cannot be liquidated immediately after the default of a counterparty, it is necessary, when calculating initial margin to take into account the time period from the most recent exchange of collateral covering a netting set of contracts with a defaulting counterparty until the contracts are closed out and the resulting market risk is re-hedged.
Този период е известен като „рисков маржин период“ („РМП“) и е същият инструмент като използваният в член 272, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета [3] по отношение на кредитния риск от контрагента за кредитните институции.
This time period is known as the ‘margin period of risk’ (‘MPOR’) and is the same tool as that used in Article 272(9) of Regulation (EU) No 575/2013 of the European Parliament and of the Council [3], with respect to counterparty credit risk of credit institutions.
Въпреки това, тъй като целите на двата регламента са различни и Регламент (ЕС) № 575/2013 определя правила за изчисляване на РМП единствено за целите на изискванията за собствен капитал, в настоящия регламент следва да се включат конкретни правила относно РМП, които да са задължителни в контекста на процедурите за управление на риска при извънборсовите договори за деривати, при които не е извършен централизиран клиринг.
Nevertheless, as the objectives of the two Regulations differ, and Regulation (EU) No 575/2013 sets out rules for calculating the MPOR for the purpose of own funds requirements only, this Regulation should include specific rules on the MPOR that are required in the context of the risk management procedures for non-centrally cleared OTC derivative contracts.
При РМП следва да се вземат предвид изискуемите съгласно настоящия регламент процеси за размяна на допълнителни обезпечения.
The MPOR should take into account the processes required by this Regulation for the exchange of margins.
Първоначалният и вариационният маржин следва по принцип да се разменят не по-късно от края на работния ден след деня на изпълнение.
Initial and variation margin should generally be exchanged no later than the end of the business day following the day of execution.
Разрешава се обаче удължаване на срока за размяна на вариационен маржин, когато се компенсира от подходящо изчисляване на РМП.
However, an extension of the time for the exchange of variation margin is permitted where compensated by an adequate calculation of the MPOR.
Другият възможен вариант, при който не се прилагат изисквания за първоначален маржин, удължаване на срока следва да се допусне, ако бъде събран допълнителен вариационен маржин в подходящ размер.
Alternatively, where no initial margin requirements apply, an extension should be allowed if an appropriate amount of additional variation margin is collected.
Когато разработват модели за първоначален маржин и когато изчисляват подходящия РМП, контрагентите следва да вземат предвид необходимостта да се създадат модели, които отчитат ликвидността на пазара, броя на участниците на този пазар и обема на относимите договори за извънборсови деривати.
When developing initial margin models and when calculating the appropriate MPOR, counterparties should take into account the need to have models that capture the liquidity of the market, the number of participants in that market and the volume of the relevant OTC derivative contracts.
В същото време съществува необходимостта да се разработи модел, който и двете страни могат да разберат, възпроизведат и на който могат да разчитат при разрешаването на спорове.
At the same time there is the need to develop a model that both parties can understand, reproduce and on which they can rely to resolve disputes.
Следователно на контрагентите трябва да бъде позволено да калибрират модела и да изчисляват РМП единствено в зависимост от пазарните условия, без да е необходимо да внасят корекции в преценките си спрямо характеристиките на конкретни контрагенти.
Therefore counterparties should be allowed to calibrate the model and calculate MPOR dependent only on market conditions, without the need to adjust their estimates to the characteristics of specific counterparties.
Това на свой ред предполага, че контрагентите може да изберат да възприемат различни модели за изчисляване на стойностите на първоначалния маржин, който да бъде разменен помежду им, и че тези стойности на първоначалния маржин може да не са симетрични.
This in turn implies that counterparties may choose to adopt different models to calculate the amounts of initial margin to be exchanged between them, and that those amounts of initial margin may not be symmetrical.
Макар да е налице необходимост от повторно калибриране на модела за първоначален маржин с достатъчна честота, новото калибриране може да доведе до неочаквани равнища на изисквания за допълнително обезпечение.
While there is a need for recalibrating an initial margin model with sufficient frequency, a new calibration might lead to unexpected levels of margin requirements.
Поради тази причина следва да се установи подходящ период от време, в който допълнителни обезпечения все още могат да се разменят въз основа на предходното калибриране.
For this reason, an appropriate time period should be established, during which margins may still be exchanged based on the previous calibration.
Това би следвало да даде на контрагентите достатъчно време, за да изпълнят изискванията за допълване на маржин депозита, възникнали вследствие от повторното калибриране.
This should give counterparties enough time to comply with margin calls resulting from the recalibration.
Обезпеченията следва да се считат за свободно прехвърлими, ако в случай на неизпълнение от страна на предоставящия обезпечението контрагент няма регулаторни или правни пречки или претенции на трети страни, в това число претенции на попечителя — трета страна.
Collateral should be considered as being freely transferable if, in the case of a default of the poster of collateral, there are no regulatory or legal impediments or third-party claims, including those of the third-party custodian.
Определени претенции обаче, като разходите и разноските по прехвърлянето на обезпечението под формата на залози, които обичайно се налагат при всички прехвърляния на ценни книжа, не следва да се считат за пречка, тъй като това би довело до положение, в което винаги ще бъде откривана такава.
However, certain claims, such as costs and expenses incurred for the transfer of the collateral, in the form of liens routinely imposed on all securities transfers, should not be considered an impediment as that would lead to a situation where an impediment would always be identified.
Контрагентът, който събира обезпечението, следва да има оперативната способност да го ликвидира в случай на неизпълнение от страна на контрагента, който го предоставя.
The collecting counterparty should have the operational capability to liquidate the collateral in the case of a default of the poster of collateral.
Контрагентът, който събира обезпечението, следва също така да е способен да използва паричните постъпления от ликвидирането, за да сключи еквивалентен договор с друг контрагент или да хеджира произтеклия риск.
The collecting counterparty should also be able to use the cash proceeds of liquidation to enter into an equivalent contract with another counterparty or to hedge the resulting risk.
Следователно достъпът до пазара трябва да е предпоставка за контрагента, който събира обезпечението, за да може той да го продаде или да сключи репо сделка за него в рамките на разумен период от време.
Having access to the market should therefore be a pre-requisite for the collector of collateral to enable it to either sell the collateral or repo it within a reasonable amount of time.
Тази способност следва да е независима от контрагента, който предоставя обезпечението.
This capability should be independent of the poster of collateral.
Събраното обезпечение трябва да е с достатъчно висока ликвидност и кредитно качество, за да позволи на контрагента, който го събира, да ликвидира позициите, без да понесе загуба поради значителни промени в стойността, в случай че другият контрагент изпадне в неизпълнение.
Collateral collected must be of sufficiently high liquidity and credit quality to allow the collecting counterparty to liquidate the positions without suffering a loss due to significant changes in value in case the other counterparty defaults.
Кредитното качество на обезпечението следва да се оценява, като се разчита на признати методики, като рейтинги от агенции за външна кредитна оценка.
The credit quality of the collateral should be assessed relying on recognised methodologies such as the ratings of external credit assessment institutions.
За да намали риска от механистично разчитане на външни рейтинги обаче следва да се въведат няколко допълнителни предпазни мерки.
In order to mitigate the risk of mechanistic reliance on external ratings, however, a number of additional safeguards should be introduced.
Тези предпазни мерки следва да включват възможността за използване на одобрен вътрешнорейтингов модел („ВРМ“) и възможността да се отложи във времето замяната на обезпечение, което е станало недопустимо поради понижаване на рейтинга, с оглед да се смекчи умело потенциалният „ефект на срутване“, който може да произтече от прекомерното доверие във външни кредитни оценки.
Those safeguards should include the possibility to use an approved Internal Rating Based (‘IRB’) model and the possibility to delay the replacement of collateral that becomes ineligible due to a rating downgrade, with the view to efficiently mitigating potential cliff effects that may arise from excessive reliance on external credit assessments.
Макар процентните намаления на стойността на събраните обезпечения да смекчават риска от това те да се окажат недостатъчни за покриване на маржовите нужди в момент на финансов стрес, са необходими и други средства за намаляване на риска, когато се приема непарично обезпечение, за да се гарантира, че то може да бъде ликвидирано ефективно.
While haircuts mitigate the risk that collected collateral is not sufficient to cover margin needs in a time of financial stress, other risk mitigants are also needed when accepting non-cash collateral in order to ensure that it can be effectively liquidated In particular, counterparties should ensure that the collateral collected is reasonably diversified in terms of individual issuers, issuer types and asset classes.
По-специално контрагентите следва да гарантират, че събраното обезпечение е достатъчно диверсифицирано по отношение на отделните емитенти, видовете емитенти и класовете активи.
The impact on financial stability of liquidating the collateral posted by non-systemically important counterparties is limited.
Въздействието върху финансовата стабилност на ликвидирането на обезпечения, предоставени от контрагенти, които не са от системно значение, е ограничено.
Further, concentration limits on initial margin might be burdensome for counterparties with small OTC derivative portfolios as they might have only a limited range of eligible collateral available to post.
Освен това границите на концентрация върху първоначалния маржин може да бъдат натоварващи за контрагенти с малки портфейли от извънборсови деривати, тъй като те може да разполагат само с ограничен набор от допустими обезпечения, които са на разположение за предоставяне.
Therefore, even though collateral diversification is a valid risk mitigant, non-systemically important counterparties should not be required to diversify collateral.
Следователно, макар диверсифицирането на обезпеченията да е валидно средство за намаляване на риска, контрагентите, които не са от системно значение, не следва да бъдат задължавани да диверсифицират обезпеченията.
On the other hand, systemically important financial institutions and other counterparties with large OTC derivative portfolios trading with each other should apply the concentration limits at least to initial margin including with respect to eligible collateral comprising Member States' sovereign debt securities.
От друга страна, системно значимите финансови институции и други контрагенти с големи портфейли от извънборсови деривати, които търгуват помежду си, следва да прилагат границите на концентрация поне спрямо първоначалните маржини, в това число по отношение на допустимите обезпечения, включващи емитираните от държавите членки дългови ценни книжа.
Those counterparties are sophisticated enough to either transform collateral or to access multiple markets and issuers to sufficiently diversify the collateral posted.
Тези контрагенти са достатъчно усъвършенствани, за да преобразуват обезпечения или да използват достъп до множество пазари и емитенти, за да диверсифицират в достатъчна степен предоставеното обезпечение.
Article 131 of Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [4] provides for the identification of institutions as systemically important under Union law.
В член 131 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета [4] се предвижда идентифицирането на институции като системно значими съгласно правото на Съюза.
However, given the broad scope of Regulation (EU) No 648/2012, a quantitative threshold should be introduced so that the requirements for concentration limits apply also to counterparties that might not fall under those existing classifications of systemically important institutions but which should nonetheless be subject to concentration limits because of the size of their OTC derivative portfolios.
Въпреки това, предвид широкото приложно поле на Регламент (ЕС) № 648/2012, следва да се въведе количествен праг, за да може изискванията за граници на концентрация да се прилагат и спрямо контрагенти, които може да не попадат в тези съществуващи класификации на системно значимите институции, но които при все това следва да бъдат обект на граници на концентрация поради размера на портфейлите си от извънборсови деривати.
Pension scheme arrangements are subject to bilateral collateralisation requirements.
Пенсионните планове са обект на изисквания за двустранно обезпечение.
It is, however, important to avoid excessive burden from those requirements on the expected performance of those schemes and, consequently, on the retirement income of future pensioners.
Важно е обаче да се избягва тези изисквания да носят прекомерна тежест върху очакваното изпълнение на онези планове, а оттук — и на пенсионните доходи на бъдещите пенсионери.
Pension scheme arrangements' liabilities to retirees are denominated in local currencies and their investments must therefore be denominated in the same currency in order to avoid the costs and risks of foreign currency mismatches.
Задълженията на пенсионните планове към пенсионерите са деноминирани в местни валути и следователно инвестициите им трябва да бъдат деноминирани в същата валута, за да се избегнат разходи и рискове, свързани с несъответствия в чуждестранните валути.
It is therefore appropriate to provide that concentration limits do not apply to pension scheme arrangements in the same manner as for other counterparties.
Следователно е целесъобразно да се предвиди границите на концентрация да не се прилагат спрямо пенсионните планове по същия начин както спрямо другите контрагенти.
However, it is important that adequate risk management procedures are in place to monitor and address potential concentration risks arising from that special regime.
Важно е обаче да са налице подходящи процедури за управление на риска, за да се наблюдават и преодоляват потенциални рискове от концентрация, произтичащи от този специален режим.
The application of these provisions with regard to pension scheme arrangements should be monitored and reviewed in light of market developments.
Прилагането на тези разпоредби по отношение на пенсионните планове следва да се проследява и преразглежда във връзка с промените на пазара.
Difficulties in segregating cash collateral should be acknowledged by allowing counterparties to post a limited amount of initial margin in the form of cash and by allowing custodians to reinvest this cash collateral.
Трудностите при отделянето на парични обезпечения следва да се признаят, като се позволи на контрагентите да предоставят ограничен размер на първоначален маржин под формата на парични средства и като се разреши на попечителите да реинвестират това парично обезпечение.
However, cash held by a custodian is a liability that the custodian has towards the posting counterparty, which generates a credit risk for the posting counterparty.
Парични средства, които се държат от попечител обаче, представляват задължение на попечителя към предоставящия обезпечението контрагент, което създава кредитен риск за този контрагент.
Therefore, in order to reduce systemic risk, the use of cash as initial margin should be subject to diversification requirements at least for systemically important institutions.
Следователно, за да се намали системния риск, използването на парични средства като първоначален маржин следва да е обект на изисквания за диверсификация поне за системно значимите институции.
Systemically important institutions should be required to either limit the amount of initial margin collected in cash or to diversify the exposures by using more than one custodian.
Системно значимите институции следва да бъдат задължени да ограничат размера на събрания първоначален маржин в парични средства или да диверсифицират експозициите, като използват повече от един попечител.
The value of collateral should not exhibit a significant positive correlation with the creditworthiness of the poster of collateral or the value of the underlying non-centrally cleared derivatives portfolio since this would undermine the effectiveness of the protection offered by the collateral collected.
Стойността на обезпечението не би следвало да проявява значима положителна корелация с кредитоспособността на предоставящия го контрагент или със стойността на базовия портфейл от деривати, при които не е извършен централизиран клиринг, тъй като това би засегнало ефективността на предлаганата от събраното обезпечение защита.
Accordingly, securities issued by the poster of collateral or its related entities should not be accepted as collateral.
Следователно ценните книжа, емитирани от предоставящия обезпечението контрагент или от свързаните с него образувания, не следва да се приемат като обезпечение.
Counterparties should also be required to monitor that collateral collected is not subject to other forms of wrong way risk.
Контрагентите следва също така да бъдат задължени да следят за това събраното обезпечение да не бъде обект на други форми на утежняващ риск.
It should be possible for the non-defaulting counterparty to liquidate assets collected as collateral as initial or variation margin in a sufficiently short time in order to protect against losses on non-centrally cleared OTC derivative contracts in the event of a counterparty default.
Би следвало за изправния контрагент да е възможно да ликвидира активите, събрани като обезпечение под формата на първоначален или вариационен маржин, в достатъчно кратък срок, за да се защити от загуби по договори за извънборсови договори за деривати, при които не е извършен централизиран клиринг, в случай на неизпълнение от страна на другия контрагент.
These assets should therefore be highly liquid and should not be exposed to excessive credit, market or foreign exchange risk.
Следователно тези активи трябва да бъдат високо ликвидни и да не бъдат изложени на прекомерен кредитен, пазарен или валутен риск.
To the extent that the value of the collateral is exposed to these risks, appropriately risk-sensitive haircuts should be applied.
До степента, до която стойността на обезпечението е изложена на тези рискове, следва да се приложат подходящи чувствителни към риска процентни намаления.
In order to ensure the timely transfer of collateral, counterparties should have efficient operational processes in place.
За да се гарантира своевременното прехвърляне на обезпечения, контрагентите следва да разполагат с ефективни оперативни процеси.
This requires that the processes for the bilateral exchange of collateral are sufficiently detailed, transparent and robust.