natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Особено внимание се обръща на положението на уязвимите лица.
The use of specialised facilities is therefore the general rule foreseen by the Return Directive.
Предоставят се спешни медицински грижи и основно лечение на болести.
Member States are required to detain illegally staying third-country nationals for the purpose of removal in specialised detention facilities, and not in ordinary prisons.
Съответните компетентни национални, международни и неправителствени организации и органи имат възможността да посещават центровете за задържане,посочени в параграф 1, доколкото те се използват за задържане на граждани на трети страни в съответствие с настоящата глава.
This implies an obligation on Member States to make sure that sufficient places in specialised detention facilities are available, therefore to bring detention capacity in line with actual needs, while ensuring adequate material detention conditions.
Подобни посещения могат да бъдат подложени на разрешителен режим.
Exceptions to the general rule: the derogation foreseen in Article 16(1) of the Return Directive, which allows Member States to accommodate pre-removal detainees in exceptional cases in ordinary prisons, must be interpreted restrictively.
На задържаните граждани на трета страна се предоставя систематично информация, в която се разясняват правилата, които се прилагат в центъра за задържане, и се излагат техните права и задължения.
This was expressly confirmed by the judgment of the ECJ in joint Cases C-473/13, Bero and C-514/13, Bouzalmate [78] (paragraph 25): ‘The second sentence of […] Article 16(1) […] lays down a derogation from that principle, which, as such, must be interpreted strictly (see, to this effect, the judgment in Kamberaj, C-571/10, EU:C:2012:233, paragraph 86)’.
Тази информация включва информация относно правото им съгласно националното законодателство да влязат в контакт с посочените в параграф 4 организации и органи.
Full consideration shall be given to fundamental rights when making use of such derogation, giving due consideration to elements such as situations of overcrowding, the need to avoid repeated transfers and possible detrimental effects on the returnee's wellbeing, particularly in the case of vulnerable persons.
Първоначалният полицейски арест (задържане) с цел установяване на самоличността се урежда от националното законодателство: това е изрично подчертано в съображение 17 от Директивата за връщането: „Без да се засяга първоначалното задържане от правоприлагащите органи, което се урежда от националното законодателство, задържането следва поправило да се извършва в специализирани места за задържане“.
Unpredictable peaks in the number of detainees: the derogation foreseen in Article 16(1) of the Return Directive may be applied when unforeseen peaks in the number of detainees caused by unpredictable quantitative fluctuations inherent to the phenomenon of irregular migration (not yet reaching the level of an ‘emergency situation’ expressly regulated in Article 18 of the Return Directive) cause a problem to place detainees in special facilities in a Member State, which otherwise disposes of an adequate/sufficient number of places in specialised facilities.
С това се пояснява, че по време на първоначалния период може да продължи да се прилага националното законодателство.
Aggressive detainees: in line with the relevant ECtHR case-law, Member States are under the obligation to protect returnees in detention from aggressive or inappropriate behaviour of other detainees.
Въпреки че това не е правно задължение, държавите членки се насърчават да гарантират още на този етап, че гражданите на трети страни се отделят от обикновените затворници.
Member States are encouraged to look for practical ways for addressing this challenge within the specialised facilities and without resorting to prison accommodation.
Продължителност на първоначалния период на задържане, по време на който лицата, за които има съмнения, че са незаконни мигранти, може да бъде наложено полицейско задържане: кратък, но разумен срок с цел установяване на самоличността на проверяваното лице и издирване на данните, позволяващи да се определи дали лицето е незаконно пребиваващ гражданин на трета страна — вж. решението на Съда по дело C-329/11, Achughbabian (точка 31): „В това отношение е важно да се приеме, че компетентните органи трябва да разполагат с несъмнено кратък, но разумен срок за установяване на самоличността на проверяваното лице и за издирване на данните, позволяващи да се определи дали това лице е незаконно пребиваващ гражданин на трета страна.
Possible solutions might include reserving certain parts/wings of detention centres to aggressive persons, or to have special detention centres reserved for this category of persons.
Определянето на името и на гражданството може да се окаже трудно при липсата на съдействие от заинтересувания.
Absence of special detention facilities in a regional part of a Member State: the absence of special detention facilities in a regional part of a Member State — while in another part of the same Member State they exist — cannot justify per se a stay in an ordinary prison.
Проверката дали е налице незаконно пребиваване, също може да се окаже сложна, по-конкретно когато заинтересуваният се позовава на статут на лице, търсещо убежище, или на статут на бежанец.
This was expressly confirmed by the judgment of the ECJ in joint Cases C-473/13, Bero and C-514/13, Bouzalmate (paragraph 32): ‘Article 16(1) of Directive 2008/115/EC must be interpreted as requiring a Member State, as a rule, to detain illegally staying third-country nationals for the purpose of removal in a specialised detention facility of that State even if the Member State has a federal structure and the federated state competent to decide upon and carry out such detention under national law does not have such a detention facility’.
Поради това компетентните органи са длъжни, за да се избегне засягане на целта на Директива 2008/115/ЕО, припомнена в предходната точка, да действат с необходимата грижа и да заемат своевременно позиция по това дали засегнатото лице пребивава законно или не“.
Brief detention periods: the fact that detention is likely to last for a brief period only (for example 7 days or less) is not a legitimate reason to resort to prison accommodation.
Въпреки че не съществува подробен задължителен срок, Комисията насърчава държавите членки да гарантират, че прехвърлянето в специализиран център за задържане на незаконни мигранти обикновено се извършва в рамките на 48 часа след задържането (по изключение по-дълги срокове може да са допустими в случай на отдалечени географски местоположения).
Detention in closed medical/psychiatric institutions: pre-removal detention in closed medical/psychiatric institutions or together with persons detained on medical grounds is not envisaged by Article 16(1) of the Return Directive and would run contrary to its effet utile unless, in light of the medical condition and state of health of the person concerned, the detention in or transfer to a specialised or adapted facility appears necessary in order to provide adequate and constant specialised medical supervision, assistance and care, with a view to avoiding deterioration of the state of health.
Общото правило е използването на специализирани центрове: подлежащите на връщане лица не са престъпници и заслужават третиране, различно от това на обикновените затворници.
Obligation to keep returnees and prisoners separated is an absolute requirement: the Return Directive provides for an unconditional obligation requiring Member States to ensure that illegally staying third-country nationals are always kept separated from ordinary prisoners when a Member State can exceptionally not provide accommodation in specialised detention facilities.
Ето защо използването на специализирани центрове е общото правило, предвидено в Директивата за връщането.
Ex-prisoners subject to subsequent return: once the prison sentence has come to an end and the person should have been normally released, rules on detention for the purpose of removal start applying, including the obligation under Article 16(1) of the Return Directive to carry out detention in specialised facilities.
От държавите членки се изисква да задържат незаконно пребиваващите граждани на трети страни с цел извеждане в специализирани центрове за задържане, а не в обикновените затвори.
If the preparation for removal, and possibly the removal itself, is carried out in a period still covered by the prison sentence, prison accommodation can be maintained because this is still covered by the sentence for the previously committed crime.
Това означава задължение за държавите членки да гарантират наличността на достатъчно места в специализираните центрове за задържане, т.е. да приведат капацитета за задържане в съответствие с действителните нужди, като същевременно гарантират подходящи материални условия на задържане.
Member States are encouraged to start all the necessary procedures for removal well in advance while persons are still serving their prison sentence in a prison, to ensure that the third-country national can be successfully returned at the latest at the moment in which they are released from prison.
Изключения от общото правило: дерогацията, предвидена в член 16, параграф 1 от Директивата за връщането, която позволява на държавите членки в изключителни случаи да настаняват задържани преди извеждане лица в обикновените затвори, трябва да се тълкува ограничително.
Aggressive detainees: aggressive or inappropriate behaviour of returnees does not justify detaining them together with ordinary prisoners, unless an act of aggression is qualified as crime and a related prison sentence was imposed by a court.
Това беше изрично потвърдено от решението на Съда по съвместни дела C-473/13, Bero и C-514/13, Bouzalmate [78] (точка 25): „Второто изречение [на член 16, параграф 1] […] предвижда изключение от този принцип, което като такова трябва да се тълкува стриктно (вж. в този смисъл решението по дело Kamberaj, C-571/10, EU:C:2012:233, т.
The term ‘ordinary prisoners’ covers both convicted prisoners and prisoners on remand: this is confirmed by Guideline 10, paragraph 4 of the ‘20 Guidelines on forced return’ of the Committee of Ministers of the Council of Europe (‘CoE’), which explicitly highlights that ‘persons detained pending their removal from the territory should not normally be held together with ordinary prisoners, convicted or on remand’.
86)“.
Detainees must therefore also be separated from prisoners on remand.
При използването на такава дерогация трябва изцяло да се вземат предвид основните права, като се отдава необходимото внимание на елементи, като например ситуации на пренаселеност, необходимостта да се избягват многократни прехвърляния и евентуалните вредни въздействия върху благосъстоянието на подлежащото на връщане лице, особено що се отнася до уязвимите лица.
Agreement by returnee to be detained together with prisoners is not possible: in the judgment of Case C-474/13, Pham [79] (paragraphs 21 and 22), the ECJ expressly confirmed the following: ‘In that regard, the obligation requiring illegally staying third-country nationals to be kept separated from ordinary prisoners, laid down in the second sentence of Article 16(1) of that directive, is more than just a specific procedural rule for carrying out the detention of third-country nationals in prison accommodation and constitutes a substantive condition for that detention, without observance of which the latter would, in principle, not be consistent with the directive.
Непредвидено увеличаване на броя на задържаните лица: дерогацията, предвидена в член 16, параграф 1 от Директивата за връщането, може да се прилага, когато неочаквано увеличаване на броя на задържаните лица поради непредвидени количествени колебания, присъщи на явлението „незаконна миграция“ (без все още да е достигнато до равнището на „извънредна ситуация“, изрично уредена в член 18 от Директивата за връщането), създава проблеми за настаняването на задържаните лица в специални центрове в дадена държава членка, която иначе разполага с подходящ/достатъчен брой места в специализираните центрове.
In this context, a Member State cannot take account of the wishes of the third-country national concerned’.
Агресивни задържани лица: съгласно съответната съдебна практика на ЕСПЧ държавите членки са длъжни да защитават задържаните подлежащи на връщане лица от агресивно или неуместно поведение на страна на други задържани лица.
Return Directive — Article 16; CoE Guideline on forced return No 10 (‘conditions of detention pending removal’); CPT standards and factsheet on immigration detention; 2006 European Prison Rules
Държавите членки се насърчават да търсят практически начини за справяне с това предизвикателство в рамките на специализираните центрове и без да се прибягва до настаняване в затвори.
The Return Directive itself provides for a number of concrete safeguards.
Възможни решения могат да бъдат запазване на определени части/крила на центровете за задържане за агресивни лица или наличието на специални центрове за задържане, предназначени за тази категория лица.
Member States are obliged to:
Липса на специални центрове за задържане в определен регион на държава членка: липсата на специални центрове за задържане в определен регион на държава членка, докато в друг регион на същата държава членка такива центрове съществуват, не може сама по себе си да обоснове престой в обикновен затвор.
provide emergency healthcare and essential treatment of illness,
Това беше изрично потвърдено от решението на Съда по съвместни дела C-473/13, Bero и C-514/13, Bouzalmate (точка 32): „член 16, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО трябва да се тълкува в смисъл, че когато държава членка задържа незаконно пребиваващи граждани на трети страни с цел извеждане, по правило тя е длъжна да ги настани в специализиран център за задържане на същата държава, дори и ако устройството на тази държава членка е федерално, а федералната административно-териториална единица, от чиято компетентност е решаването и извършването на това настаняване съгласно националното право, няма такъв център за задържане“.
pay attention to the situation of vulnerable persons, which also implies ensuring, more generally, due consideration of elements such as the age, the disability and the health of the person concerned (including mental health),
Кратки периоди на задържане: фактът, че е вероятно задържането да продължи само за кратък период от време (напр.
provide detainees with information which explains the rules applied in the facility and sets out their rights and obligations; it is recommended that this information should be given as soon as possible and not later than 24 hours after arrival,
7 дни или по-малко), не е основателна причина да се прибегне до настаняване в затвор.
allow detainees to establish contact with legal representatives, family members and competent consular authorities,
Задържане в затворени медицински/психиатрични заведения: задържане преди извеждане в затворени медицински/психиатрични заведения или заедно с лица, задържани по медицински причини, не се предвижда в член 16, параграф 1 от Директивата за връщането и би било в противоречие с неговото полезно действие, освен ако с оглед на медицинското и здравословното състояние на засегнатото лице задържането или прехвърлянето в специализиран или адаптиран център е необходимо с цел да му бъдат осигурени подходящи и постоянни специализирани медицински грижи, наблюдение и помощ, за да се избегне влошаване на неговото здраве.
provide relevant and competent national, international and non-governmental organisations and bodies the possibility to visit detention facilities; this right must be granted directly to the concerned bodies, independently of an invitation from the detainee.
Задължението за отделяне на подлежащите на връщане лица и на затворниците е абсолютно изискване: Директивата за връщането предвижда безусловно задължение, изискващо държавите членки да гарантират, че гражданите на трети страни в незаконен престой винаги са отделени от обикновените затворници, когато държавата членка по изключение не може да осигури настаняване в специализиран център за задържане.
As regards those issues which are not expressly regulated by the Return Directive, Member States need to comply with relevant CoE standards, in particular the ‘CPT standards’: the Return Directive does not regulate certain material detention conditions, such as the size of rooms, access to sanitary facilities, access to open air, nutrition, during detention.
Бивши затворници, подлежащи на последващо връщане: след като приключи изтърпяването на присъдата лишаване от свобода и при обичайни обстоятелства лицето би било освободено, започват да се прилагат правилата за задържане с цел извеждане, включително задължението по член 16, параграф 1 от Директивата за връщането за задържане в специализирани центрове.
Its recital 17 confirms, however, that detainees must be treated in a humane and dignified manner withrespect for their fundamental rights and in compliance with international law.
Ако подготовката за извеждане и евентуално самото извеждане се извършат в срок, който все още попада в срока на изтърпяване на присъдата лишаване от свобода, настаняването в затвор може да продължи, тъй като то все още попада в срока на изтърпяване на присъдата за извършено по-рано престъпление.
Whenever Member States impose detention for the purpose of removal, this must be done under conditions that comply with Article 4 CFR, which prohibits inhuman or degrading treatment.
Държавите членки се насърчават да започнат всички необходими процедури за извеждане на доста ранен етап, докато лицата все още изтърпяват присъдата си лишаване от свобода в затвора, за да се гарантира, че гражданинът на трета страна ще може да бъде успешно върнат най-късно в момента, в който бъде освободен от затвора.
The practical impact of this obligation on Member States is set out in more detail in particular in:
Агресивни задържани лица: агресивно или неуместно поведение на подлежащи на връщане лица не обосновава задържането на тези лица заедно с обикновените затворници, освен ако даден акт на агресия не бъде квалифициран като престъпление и във връзка с него не бъде наложена присъда лишаване от свобода от съда.
the CoE Guideline on forced return No 10 (‘conditions of detention pending removal’);
Терминът „обикновените затворници“ обхваща както осъдени затворници, така и подсъдими, задържани под стража: това се потвърждава от насока 10, точка 4 от „20 насоки относно принудителното връщане“ на Комитета на министрите на Съвета на Европа, където изрично се подчертава, че „лицата, задържани до извеждането им от територията, обикновено не следва да бъдат държани заедно с обикновените затворници, осъдени или задържани под стража“.
the standards established by the CoE Committee on the Prevention of Torture (CPT standards, document CPT/Inf/E (2002) 1 — Rev. 2013; CPT factsheet on immigration detention, document CPT/Inf(2017)3), addressing specifically the special needs and status of irregular migrants in detention,
Следователно задържаните лица трябва да бъдат отделени и от лицата, задържани под стража.
the 2006 European Prison Rules (Recommendation Rec(2006)2 of the Committee of Ministers to Member States) as basic minimum standards on all issues not addressed by the abovementioned standards;
Не е допустимо да се получи съгласие от подлежащо на връщане лице да бъде задържано заедно със затворници: в решението по дело C-474/13, Pham [79] (точки 21 и 22) Съдът изрично потвърди следното: „В това отношение задължението за отделяне на незаконно пребиваващите граждани на трети страни от обикновените затворници, предвидено в член 16, параграф 1, второ изречение от тази директива, не е само специфично процедурно правило за настаняване на задържани граждани на трети страни в затвори, а е материалноправна предпоставка за това настаняване, без която по принцип последното не би било в съответствие с посочената директива.
the UN Standard Minimum Rules for the Treatment of Prisoners (approved by the Economic and Social Council by its resolutions 663 C (XXIV) of 31 July 1957 and 2076 (LXII) of 13 May 1977).
В този контекст държавите членки не трябва да вземат предвид волята на съответния гражданин на трета страна“.
These standards represent a generally recognised description of the detention-related obligations which should be complied with by Member States in any detention as an absolute minimum, in order to ensure compliance with ECHR obligations and obligations resulting from the CFR when applying EU law.
Директива за връщането — член 16; Насока № 10 на Съвета на Европа относно принудителното връщане („условия на задържане до извеждането“); стандарти и информационен документ на КПИ относно задържането на имигранти; Европейски правила за затворите от 2006 г.
CoE Guideline 10 — Conditions of detention pending removal
Самата Директива за връщането предвижда редица конкретни гаранции.
Persons detained pending removal should normally be accommodated within the shortest possible time in facilities specifically designated for that purpose, offering material conditions and a regime appropriate to their legal situation and staffed by suitably qualified personnel.
Държавите членки са длъжни:
Such facilities should provide accommodation which is adequately furnished, clean and in a good state of repair, and which offers sufficient living space for the numbers involved.
да предоставят спешни медицински грижи и основно лечение на болести,
In addition, care should be taken in the design and layout of the premises to avoid, as far as possible, any impression of a ‘carceral’ environment.
да обръщат внимание на положението на уязвимите лица, което по-общо означава и гарантиране на надлежното отчитане на елементи като възрастта, увреждането и здравословно състояние на засегнатото лице (в това число психичното здраве),
Organised activities should include outdoor exercise, access to a day room and to radio/television and newspapers/magazines, as well as other appropriate means of recreation.
да предоставят на задържаните лица информация, в която се разясняват правилата, които се прилагат в центъра за задържане, и се излагат техните права и задължения; препоръчително е тази информация да се дава възможно най-скоро и не по-късно от 24 часа след пристигането,
Staff in such facilities should be carefully selected and receive appropriate training.
да дадат възможност на задържаните да установят контакт със законни представители, членове на семейството и компетентни консулски власти,
Member States are encouraged to provide the staff concerned, as far as possible, with training that would not only equip them with interpersonal communication skills but also familiarise them with the different cultures of the detainees.
да предоставят на съответните компетентни национални, международни и неправителствени организации и органи възможността да посещават центровете за задържане; това право трябва бъде предоставено пряко на съответните органи, независимо от наличието на покана от задържаното лице.
Preferably, some of the staff should have relevant language skills and should be able to recognise possible symptoms of stress reactions displayed by detained persons and take appropriate action.
Що се отнася до въпросите, които не са изрично уредени от Директивата за връщането, държавите членки трябва да спазват съответните стандарти на Съвета на Европа, по-специално „Стандартите на КПИ“: Директивата за връщането не урежда определени материални условия на задържане, като например големината на стаите, достъпа до санитарни помещения, достъпа до открити пространства, храненето.
When necessary, staff should also be able to draw on outside support, in particular medical and social support.
В съображение 17 от нея обаче се потвърждава, че задържаните лица трябва да се третират по хуманен и достоен начин, като се зачитат техните основни права и се спазва международното и националното право.
Persons detained pending their removal from the territory should not normally be held together with ordinary prisoners, whether convicted or on remand.