natgillin/translations-raw huggingface dataset:
НАЛИЧИЕ НА ДЪРЖАВНА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
Likewise, the Court of Justice has already implicitly, but definitely, recognised the economic nature of certain port operations, in particular the ‘loading, unloading, transhipment, storage and general movement of goods or material of any kind within the port’ [27].
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
The Commission applies these rules not only to seaports, but also to inland ports [28].
Общи положения
In this respect, and unlike the Belgian authorities and certain interested parties, the Commission considers that the case-law of the Court concerning airports must be applied to ports, which are simply another type of infrastructure.
Според Съда на Европейския съюз „всяка дейност, която се състои в предлагане на стоки или услуги на даден пазар, е икономическа дейност“ [22].
The differences identified by certain interested parties between ports and airports – and especially the differences in legal structure or the fact that the ports are public-law entities which are not profit-oriented – are not relevant in terms of the general criterion relating to the supply of goods or services on a market, which forms the basis for the Court case-law.
По същия начин „понятието за предприятие обхваща всеки субект, който извършва икономическа дейност, независимо от неговия правен статут и начин на финансиране“ [23].
Likewise, the Commission notes that the Court, in paragraph 90 of the Aéroports de Paris judgment, recalls that ‘the Court of First Instance properly found that the commercial fees in issue constituted consideration for […] services as manager of the airport facilities’; it is therefore incorrect to assert that this case did not relate to the supply of infrastructure services, as the Belgian authorities and certain interested parties maintain.
Освен това в съответствие със съдебната практика относно икономическото естество на експлоатацията на инфраструктура [24] Комисията установи в поредица от свои решения, че търговската експлоатация и изграждането на пристанищна инфраструктура представляват икономически дейности [25].
In order to determine whether the Belgian ports are undertakings, there is no need to evaluate the economic or non-economic nature of each of their activities.
Например търговската експлоатация на пристанищен терминал, който се предоставя на ползватели срещу заплащане на такса, представлява икономическа дейност [26].
It is sufficient to establish that the entities referred to by the measure at issue in fact engage in one or more economic activities, for which they will be regarded as an ‘undertaking’.
По същия начин Съдът на Европейския съюз вече е признал имплицитно, но без съмнение, икономическото естество на определени пристанищни операции, по-специално „товаро-разтоварните операции, претоварването, съхранението и като цяло придвижването на стоки или всякакъв друг материал в пристанището“ [27].
In this respect, the fact that an entity engages in one or more sovereign or non-economic activities does not disqualify it altogether from being designated an ‘undertaking’.
Комисията прилага тези правила както спрямо морските, така и спрямо вътрешните пристанища [28].
The Belgian ports may engage in several types of economic activity corresponding to the supply of various services on different markets.
В това отношение и за разлика от белгийските органи и някои заинтересовани страни Комисията счита, че практиката на Съда относно летищата трябва да се приложи и за пристанищата, които са просто друг вид инфраструктура.
First, the ports provide a general service to their users (mainly shipowners, more generally any operator of a vessel) by providing ships with access to the port infrastructure in exchange for a remuneration generally known as ‘port charges’ [29].
Посочените от няколко заинтересовани страни разлики между пристанищата и летищата, по-специално разликите в правната структура или факта, че пристанищата са публичноправни образувания, които не се стремят към реализиране на печалба, не са релевантни за общия критерий, свързан с предлагането на стока или услуга на даден пазар, който стои в основата на практиката на Съда.
Second, certain ports provide particular services to ships, such as piloting, lifting, handling, mooring, also in exchange for remuneration [30].
По същия начин Комисията установява, че в точка 90 от решението си по дело Aéroports de Paris Съдът припомня следното: „Общият съд правилно установява, че разглежданите търговски такси представляват насрещна престация за услугите по управление на летищните съоръжения“; следователно е неточно да се счита, че това дело няма отношение към предоставянето на инфраструктурни услуги, както твърдят белгийските органи и някои заинтересовани страни.
Third, the ports, for remuneration, make certain infrastructure or certain land available to undertakings, which use these areas for their own needs or to supply some of the aforementioned particular services to ships.
За да се определи дали белгийските пристанища представляват предприятия, не е необходимо да се преценява икономическото или неикономическото естество на всяка тяхна дейност.
The fact that third-party undertakings use certain port land and infrastructure to provide services to shipowners or ships does not prevent the management activities carried out by the port authorities, consisting in particular in renting the land and infrastructure to these third-party undertakings, also being of an economic nature.
Достатъчно е да се установи, че обхванатите от разглежданата мярка образувания упражняват в действителност една или няколко икономически дейности, и заради това упражняване ще бъдат счетени за „предприятия“.
The Commission also points out that Belgian domestic law itself contains indications concerning the industrial and/or commercial nature of the port activities [31], In particular, the official administrative comments on the CIR necessarily imply that the ports operate ‘an industrial, commercial or agricultural undertaking of some kind’ [32] or that, even on a non-profit-making basis, they engage in ‘a permanent professional activity consisting of […] the repetition, which is sufficiently frequent to constitute an ‘occupation’, of operations of an industrial, commercial or agricultural nature the use of industrial or commercial methods’ [33] [34].
В това отношение фактът, че дадено образувание упражнява една или няколко държавни или неикономически дейности, не позволява изцяло да бъде отхвърлено определянето му като „предприятие“.
Moreover, the Commission does not dispute the fact that certain activities of the ports may be of a non-economic nature, especially some of the services supplied by the harbourmasters, such as maritime traffic control and safety [35] or anti-pollution surveillance [36].
Белгийските пристанища могат да упражняват няколко вида икономически дейности, които съответстват на предоставянето на различни услуги на различни пазари.
In the present case, the activities considered by the Commission to be economic are nevertheless separate from these (other) activities mentioned in the previous sentence.
На първо място, пристанищата предоставят услуга от общ характер на своите ползватели (основно на корабособственици и като цяло на всеки оператор на плавателен съд), като дават достъп на плавателните съдове до пристанищната инфраструктура срещу възнаграждение, наричано по принцип „пристанищна такса“ [29].
The Commission also notes that, although the national authorities have ‘wide discretion […] in providing, commissioning and organising services of general economic interest as closely as possible to the needs of the users’ [37], this does not preclude these activities being of an economic nature.
На второ място, някои пристанища предоставят на плавателните съдове услуги със специфичен характер, като корабоводене, подемни услуги, обработка на товари, домуване, отново срещу възнаграждение [30].
It is settled case-law that the concept of ‘economic activity’ itself derives from matters of fact, in particular the existence of a market for the services concerned [38], and does not depend on national choices or assessments.
На трето място, срещу възнаграждение пристанищата предоставят определена инфраструктура или площи на предприятия, които ги използват за собствените си нужди и за предоставяне на плавателните съдове на някои от горепосочените услуги със специфичен характер.
The Commission is therefore justified in classing certain port activities as economic, even though the national authorities consider these activities to constitute non-economic services of general interest.
Фактът, че трети предприятия ползват определени пристанищни площи и инфраструктура, за да предлагат услуги на корабособствениците или на плавателните съдове, не изключва възможността дейностите по управление, упражнявани от пристанищните власти и състоящи се по-специално в отдаване под наем на посочените площи и инфраструктура на тези трети предприятия, също да са от икономическо естество.
Finally, the following considerations do not per se call into question the economic or non-economic nature of the activities carried out:
Комисията изтъква също така, че в самото национално право на Белгия се съдържат текстове, указващи промишленото и/или търговско естество на пристанищните дейности [31].
The fact that the tasks of ports are of general interest and imposed on or delegated to them by the public authorities: this is the case for all services of general economic interest (‘SGEIs’), which are nevertheless economic activities.
По-специално, в официалния коментар на CIR се предполага автоматично, че пристанищата експлоатират „някакъв вид предприятие, било то промишлено, търговско или селскостопанско“ [32] или че дори да са с нестопанска цел, те осъществяват „трайна професионална дейност, състояща се от […] повторение на действия (което е достатъчно често, за да отговаря на понятието „професия“) от промишлено, търговско или селскостопанско естество [и] прилагане на промишлени или търговски методи“ [33] [34].
More generally, ‘the fact that a particular service is provided in-house has no relevance for the economic nature of the activity’ [39].
Освен това Комисията не оспорва твърдението, че някои дейности на пристанищата могат да бъдат от неикономическо естество, по-специално някои от предоставяните от пристанищните администрации услуги, като контрола и безопасността на морското корабоплаване [35] или наблюдението за борба със замърсяването [36].
On the other hand, the general interest may be taken into consideration to assess, where appropriate, compatibility of aid granted by a State to an undertaking to support its economic activity.The fact that the port authorities are vested with special powers to perform these tasks [40]: such special powers do not prevent the port authorities from being able to engage in an economic activity by offering goods or services on a market.
В настоящия случай обаче дейностите, които Комисията счита за икономически, са разграничени от тези (други) дейности, посочени в предишното изречение.
Where appropriate, these powers may constitute an instrument for intervening on this market.The fact that the port authorities increasingly themselves have to finance non-economic activities coming within the responsibilities of the regions, and even activities unrelated to port operation: such a characteristic in no way alters the economic nature of the port activities consisting of supplying goods or services on a market.
Комисията отбелязва също така, че макар националните органи да разполагат с „[голяма] дискреционна власт […] за предоставяне, възлагане и организиране на услугите от общ икономически интерес, така че да се доближават максимално до потребностите на ползвателите“ [37], това не изключва възможността тези дейности да са от икономическо естество.
Absent or imperfect compensation by the State for the costs associated with non-economic activities that it imposes on the ports confirms, rather than refutes, the fact that ports engage in economic activities alongside certain non-economic activities.
Освен това в установената съдебна практика самото понятие „икономическа дейност“ произтича от фактическата обстановка, по-специално от наличието на пазар за въпросните услуги [38], и не зависи от национални решения или преценки.
The tax benefit derived by a port from the scheme at issue is proportional to the profits made by that port and is in no way linked to the (uncompensated) cost of the non-economic activities imposed on it by the State.
Следователно Комисията основателно определя някои дейности на пристанищата като икономически, макар националните органи да ги считат за услуги от общ неикономически интерес.
The Commission cannot therefore take account of this in its assessment of the scheme.
Накрая, съображенията, които следват по-долу, не могат сами по себе си да поставят под въпрос икономическото или неикономическото естество на упражняваните дейности:
The fact, assuming it to have been established [41], that the ports do not have a profit motive and systematically reinvest their profits: it is settled case-law that the absence of profit motive on the part of the person providing a service does not imply that this service is of a non-economic nature [42].
Фактът, че задачата на пристанищата е от общ интерес и им е вменена или делегирана от публичните органи: такъв е случаят при всички услуги от общ икономически интерес (наричани по-нататък „УОИИ“), които въпреки това представляват икономически дейности.
Likewise, the systematic reinvestment of the profits in the activity is not decisive in differentiating an economic activity from a non-economic activity.
Като цяло, „фактът, че дадена услуга се предлага от самия публичен орган не е от значение за стопанското естество на дейността“ [39].
Any undertaking for that matter has the choice between distribution and reinvestment of all or part of the profits it has made.5.1.1.2.
Общият интерес може обаче да бъде взет под внимание, когато се преценява според случая съвместимостта на помощ, приведена в действие от държава в полза на предприятие с цел подпомагане на икономическата му дейност.Фактът, че пристанищните власти разполагат със специални правомощия за изпълнението на тази задача [40]: тези специални правомощия не изключват възможността пристанищните власти да упражняват икономическа дейност, като предлагат стоки или услуги на даден пазар.
Concerning the tariffs applied
Според случая тези правомощия може да представляват средство за намеса на въпросния пазар.Фактът, че на пристанищните власти се налага все повече да финансират самостоятелно неикономически дейности, които попадат в правомощията на регионите, и дори дейности, които нямат връзка с експлоатацията на пристанищата: тази характеристика няма никакво отношение към икономическото естество на дейностите на пристанищата, които се състоят в предлагане на стоки или услуги на даден пазар.
Also irrelevant with regard to the classification of ports as ‘undertakings’ is the argument put forward by the Belgian authorities and certain interested parties that the tariffs of the services provided by the port authorities are public, non-discriminatory and fixed in advance unilaterally by the port authorities and are not determined directly by the interaction of supply and demand [43].
Липсата на компенсация или частичната компенсация от страна на държавата на свързани с неикономически дейности разходи, които остават за сметка на пристанищата, по-скоро потвърждават, а не отричат, факта, че освен неикономически дейности пристанищата осъществяват и икономически дейности.
The Commission notes first that the characteristics of the tariffs applied by the ports (publicity, non-discrimination, etc.) are similar to those of tariffs applied in the context of SGEIs [44], which are economic activities and are subject to the law on State aid.
Данъчното предимство, което едно пристанище получава от разглежданата схема, е пропорционално на реализираните от него печалби и по никакъв начин не е свързано с разходите (които не са компенсирани) за неикономически дейности, които евентуално са оставени за негова сметка от държавата.
Likewise, prices are also public, non-discriminatory and set unilaterally in advance by the provider for the vast majority of economic activities.
Следователно Комисията не може да вземе тези разходи под внимание в преценката си относно схемата.
Although the proportion of expenditure associated with a given activity that is covered by revenue collected from users and, conversely, the proportion that is covered by tax (the taxpayer) may sometimes point to the existence of a market and an economic activity, the way in which the prices are set is not as such decisive from this point of view.
Предполагаемо установеният факт [41], че пристанищата са с нестопанска цел и системно влагат обратно получената печалба: съгласно установената съдебна практика нестопанската цел на дейността на доставчика на дадена услуга не предполага, че тази услуга е от неикономическо естество [42].
Incidentally, it is not contested that the prices paid by users and customers of the ports (general and particular port charges, concession fees) cover at least the bulk of the costs incurred by the port authorities when they offer their services on the market [45].
По същия начин системното обратно влагане на печалбата в дейността не е определящо при разграничаването между икономическа и неикономическа дейност.
Furthermore, although the Walloon Region and the Walloon ports point out that the fees for the use of the infrastructure do not cover the reconstitution of the capital invested, they do not provide any factual evidence in support of their argument.
Впрочем всяко предприятие може да решава дали да разпредели или да вложи обратно цялата си реализирана печалба или част от нея.5.1.1.2.
Incidentally, this argument is presented as the demonstration of the general interest nature of the port activity, which, as such, is not relevant to determine the economic or non-economic nature of the port activities.
По налаганите тарифи
The Commission also notes that, by definition, the costs of SGEIs (which are economic activities) are not in general covered in full by the revenue collected from users, so the existence of a funding shortfall does not necessarily preclude the existence of an economic activity within the meaning of Article 107 TFEU.
По отношение на определянето на дадено образувание като „предприятие“ няма отношение и доводът на белгийските органи и на някои заинтересовани страни, че тарифите за предоставяните от пристанищните власти услуги са публични, недискриминационни, предварително определени едностранно от пристанищните власти и не се влияят пряко от търсенето и предлагането [43].
Moreover, the mere fact that prices are set by the port authorities does not mean that demand is not taken into account.
Най-напред Комисията отбелязва, че характеристиките на налаганите от пристанищата тарифи (публичен, недискриминационен характер и т.н.) са сходни с тези на тарифите, налагани във връзка с УОИИ [44], които при все това представляват икономически дейности и са обект на правото в областта на държавните помощи.
On the contrary, the port authorities do take the market conditions into consideration (supply and demand, especially the prices charged by competitors and the demand behaviour of users and customers) when they determine their tariffs and especially the port charges [46].
По същия начин цените при голямото мнозинство от икономическите дейности са публични, недискриминационни и предварително определени едностранно от доставчика на съответната услуга.
As regards the concession fees, the ports of Antwerp and Zeebrugge point out that the tariffs are set according to objective parameters relating to the nature of the land or the activity concerned and reflect the ‘intrinsic value’ and the ‘added value’ generated.
Въпреки че делът на разходите за дадена дейност, които се покриват от събираните от ползвателите постъпления и, обратното, делът на разходите, покривани от данъци (т.е. от данъкоплатците), могат понякога да бъдат показателни за наличието на пазар и на икономическа дейност, начинът на определяне на цените сам по себе си не е значим в това отношение.
Consequently, the tariffs are linked to the characteristics of the service provided by the ports and to the characteristics of the undertakings or activities that the port is seeking to attract.
Освен това не се оспорва твърдението, че плащаните от ползвателите и клиентите на пристанищата цени (общи и специфични пристанищни такси, концесионни такси) покриват поне по-голямата част от разходите, понасяни от пристанищните власти, когато предлагат услугите си на пазара [45].
On this basis, the tariffs obviously constitute an important instrument of the commercial policy implemented by the port to encourage shipowners and shippers to use the port infrastructure and undertakings to establish themselves there to develop their production or service activities.
Освен това макар Валонският регион и валонските пристанища да посочват, че възнагражденията за ползването на инфраструктурата не покриват възвращаемостта на вложения капитал, те не привеждат никакви фактически доказателства в подкрепа на твърдението си.
Consequently, making available both port infrastructure and land against payment of remuneration in fact constitute services offered on a market and therefore economic activities.
В допълнение този довод се представя, за да покаже, че пристанищната дейност е от общ интерес, което обаче само по себе си не е от значение при определянето на икономическото или неикономическото естество на тази дейност.
Concerning the making available of the port infrastructure to shipowners against remuneration and the supply of specific services by the port authorities to shipowners against remuneration
Комисията отбелязва също така, че по дефиниция разходите за УОИИ (които са икономически дейности) принципно не се покриват изцяло от събираните от ползвателите постъпления, така че наличието на недостиг на финансиране не изключва непременно съществуването на икономическа дейност по смисъла на член 107 от ДФЕС.
As regards the services offered by the ports in exchange for the payment of port charges (access to the port infrastructure in general and any specific services), the Commission points out that the judgment of the Belgian Constitutional Court of 19 November 2015 (No 162/2015) recognising that the port charges constitute ‘pure remuneration’, by third parties, for the intervention of the port authorities, as well as the references made in the Flemish Port Decree of 2 March 1999 establishing that the port charges must be set in ‘reasonable proportion’ to the value of the consideration received, confirm that the ports offer services on a market against remuneration.
Освен това фактът, че цените се определят от пристанищните власти, сам по себе си не означава, че търсенето не е взето под внимание.
The fact that this remuneration is supposed to reasonably cover the value of the consideration means that it can be ruled out a priori that the services provided to users of the ports are financed essentially by taxation rather than by real remuneration for the service obtained by these users, which again confirms the economic approach adopted by Belgium in the relationship between the ports and their users and the economic nature of the activities at issue.
Точно обратното, пристанищните власти вземат до голяма степен под внимание условията на пазара (търсенето и предлагането, и по-специално цените на конкуренцията, и поведението при търсенето от страна на ползвателите и клиентите), когато определят тарифите си, и по-специално пристанищните такси [46].
The Commission points out, moreover, that the Flemish Government argued before the Belgian Constitutional Court that the general port charges (consideration for access to the general port infrastructure) were comparable ‘to the toll payable for use of a toll-road or tunnel’ [47].