natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ето защо комуникацията при кризи играе особено важна роля в смекчаването на отрицателните въздействия на киберинцидентите и кризите.
Providing the public with information on how they can mitigate at user and organisational level the effects of an incident (for example by applying a patch or taking complementary actions to avoid the threat, etc.) could be an effective measure to mitigate a large-scale cybersecurity incident or crisis.
Комуникацията може да се използва и в контекста на Рамката за съвместен дипломатически отговор като средство за повлияване на поведението на (потенциалните) агресори от трети държави.
The Commission, through the Connecting Europe Facility (CEF) cybersecurity Digital Service Infrastructure, is developing a Core Service Platform cooperation mechanism, known as MeliCERTes, between participating Member States CSIRTs to improve their levels of preparedness, cooperation and response to emerging cyber threats and incidents.
Съгласуваното представяне пред обществеността с цел смекчаване на отрицателните последици от киберинцидентите и кризите и упражняване на въздействие върху агресора е особено важно за ефективността на политическата реакция.
The Commission, through competitive calls for proposals for grant awards under CEF is co-funding CSIRTs in the Member States with a view to improving their operational capacities at national level.
Осигуряването на информация за обществеността относно начините за ограничаване на щетите от инцидента на равнище потребител и организация (например чрез актуализация на софтуера или предприемане на допълнителни действия за избягване на заплахата и др.) може да бъде ефективна мярка за смекчаване на последиците от мащабен киберинцидент или криза.
Cybersecurity exercises at EU level are essential to stimulate and improve cooperation among the Member States and the private sector.
Чрез своята инфраструктура за цифрови услуги в областта на киберсигурността от Механизма за свързване на Европа (МСЕ) Комисията разработва механизъм за сътрудничество, наречен „платформа за основни услуги“ и известен като MeliCERTes, между CSIRT на участващите държави членки, за да се подобри нивото на тяхната готовност, сътрудничество и реакция на нововъзникващи киберзаплахи и инциденти.
To this end, since 2010, ENISA organises regular pan-European cyber incident exercises (‘Cyber Europe’).
Чрез конкурентни покани за предложения с цел получаване на безвъзмездни средства от Механизма за свързване на Европа Комисията съфинансира CSIRT на държавите членки с оглед на подобряването на оперативния капацитет на национално равнище.
The Council Conclusions [12] on the Implementation of the Joint Declaration by the President of the European Council, the President of the European Commission and the Secretary-General of the North Atlantic Treaty Organisation calls for the strengthening cooperation in cyber exercises through reciprocal staff participation in respective exercises, including in particular Cyber Coalition and Cyber Europe.
Ученията по киберсигурност на равнище ЕС са особено важни за стимулиране и подобряване на сътрудничеството между държавите членки и частния сектор.
The constantly evolving threat landscape and recent cybersecurity incidents are an indication of the increasing risk faced by the Union, Member States should act on the present recommendation without further delay and in any case by the end of 2018,
За тази цел от 2010 г. насам ENISA организира редовни общоевропейски учения за действия при киберинциденти („Cyber Europe“).
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION:
В заключенията на Съвета [12] относно прилагането на Съвместната декларация на председателите на Европейския съвет и Европейската комисия и на генералния секретар на НАТО се призовава за засилване на сътрудничеството в областта на кибернетичните учения чрез реципрочно участие на персонала в съответните учения, включително по-специално в „Cyber Coalition“ и „Cyber Europe“.
Member States and EU institutions should establish an EU Cybersecurity Crisis Response Framework integrating the objectives and modalities of cooperation presented in the Blueprint following the guiding principles described therein.
Постоянно развиващата се ситуация на заплахи и неотдавнашните киберинциденти показват, че Съюзът е изправен пред нарастващ риск и държавите членки следва незабавно да предприемат действия по настоящата препоръка, и във всички случаи не по-късно от края на 2018 г.,
The EU Cybersecurity Crisis Response Framework should in particular identify the relevant actors, EU institutions and Member State authorities, at all necessary levels — technical, operational, strategic/political — and develop, where necessary, standard operating procedures that define the way in which these cooperate within the context of EU crisis management mechanisms.
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
Emphasis should be placed on enabling the exchange of information without undue delay and coordinating the response during large-scale cybersecurity incidents and crises.
Държавите членки и институциите на ЕС следва да създадат Механизъм на ЕС за реакция при кризи в областта на киберсигурността, който да включва целите и условията за сътрудничество, представени в концепцията, в съгласие с описаните в нея ръководни принципи.
To this end, Member States' competent authorities should work together towards further specifying information-sharing and cooperation protocols.
Механизмът на ЕС за реакция при кризи в областта на киберсигурността следва по-специално да определи съответните участници, институциите на ЕС и органите на държавите членки, на всички необходими равнища — техническо, оперативно и стратегическо/политическо, и да разработи при необходимост стандартни оперативни процедури, които определят начина за сътрудничество между тези участници в контекста на механизмите на ЕС за управление на кризи.
The Cooperation Group should exchange experiences on these matters with relevant EU institutions.
Следва да се отдели особено внимание на обмена на информация без неоправдано забавяне и координирането на реакцията при мащабни киберинциденти и кризи.
Member States should ensure that their national crisis management mechanisms adequately address cybersecurity incident response as well as provide necessary procedures for cooperation at EU level within the context of the EU Framework.
За целта компетентните органи на държавите членки следва да работят заедно за доуточняване на обмена на информация и протоколите за сътрудничество.
As regards existing EU crisis management mechanisms, in line with the Blueprint, Member States should, together with Commission services and the EEAS, establish practical implementation guidelines as regards the integration of their national crisis management and cybersecurity entities and procedures into existing EU crisis management mechanisms, namely the IPCR and EEAS CRM.
Групата за сътрудничество следва да обменя опит по тези въпроси със съответните институции на ЕС.
In particular, Member States should ensure that appropriate structures are in place to enable the efficient flow of information between their national crisis management authorities and their representatives at EU level in the context of EU crisis mechanisms.
Държавите членки следва да гарантират, че техните национални механизми за управление на кризи осигуряват адекватна реакция при киберинциденти, както и да предвидят необходимите процедури за сътрудничество на равнище ЕС по силата на механизма за реакция при кризи в областта на киберсигурността.
Member States should make full use of the opportunities offered by the Cybersecurity Digital Service Infrastructures (DSI) programme of the Connecting Europe Facility (CEF), and cooperate with the Commission to ensure that the Core Service Platform cooperation mechanism, currently under development, provides the necessary functionalities and fulfils their requirements for cooperation also during cybersecurity crises.
Що се отнася до съществуващите механизми на ЕС за управление на кризи, в съответствие с концепцията държавите членки, заедно със службите на Комисията и ЕСВД, следва да съставят насоки за практическо приложение по отношение на интегрирането на техните национални органи и процедури в областите на управлението на кризи и киберсигурността в съществуващите механизми на ЕС за управление на кризи, а именно IPCR и CRM на ЕСВД.
Member States, with the assistance of ENISA and building on previous work in this area, should cooperate in developing and adopting a common taxonomy and template for situational reports to describe the technical causes and impacts of cybersecurity incidents to further enhance their technical and operational cooperation during crises.
По-специално държавите членки следва да осигурят наличието на подходящи структури за ефективен обмен на информация между техните национални органи за управление на кризи и представителите им на равнище ЕС в контекста на механизмите на ЕС за управление на кризи.
In this regard, Member States should take into account the ongoing work within the Cooperation Group on incident notification guidelines and in particular aspects related to the format of national notifications.
Държавите членки следва да използват в пълна степен възможностите, предлагани от инфраструктурите за цифрови услуги в областта на киберсигурността от Механизма за свързване на Европа (МСЕ), и да си сътрудничат с Комисията, за да гарантират, че механизмът за сътрудничество чрез платформата за основни услуги, който понастоящем се разработва, предлага необходимите функции и изпълнява техните изисквания към сътрудничеството също така при кризи на киберсигурността.
The procedures laid out in the Framework should be tested and when necessary revised following lessons learnt from Member State participation in national, regional, and Union as well as cyber diplomacy and NATO cybersecurity exercises.
Със съдействието на ENISA и опирайки се на досегашната работа в тази област, държавите членки следва да си сътрудничат за разработването и приемането на обща таксономия и образец за ситуационни доклади, за да описват техническите причини и последиците от киберинцидентите с цел да се подобри допълнително оперативното им сътрудничество по време на кризи.
In particular, they should be tested in the context of the Cyber Europe exercises organised by ENISA.
В това отношение държавите членки следва да вземат предвид текущата работа на групата за сътрудничество относно насоките за уведомяването за инциденти и особено аспектите, свързани с формата на националните уведомления.
Cyber Europe 2018 presents a first such opportunity.
Процедурите, предвидени в механизма за реакция при кризи на киберсигурността, следва да се изпитат и при необходимост да се преразгледат, като се вземе предвид натрупаният от държавите членки опит при участието им в национални, регионални и съюзни учения в областта на киберсигурността, както и учения по кибердипломация и учения на НАТО.
Member States and the EU institutions should regularly practise their response to large-scale cybersecurity incidents crisis at national and European level, including their political response, where necessary and with the involvement of private sector entities as appropriate.
По-специално тези процедури следва да се изпитат в контекста на ученията „CyberEurope“, организирани от ENISA.
Done at Brussels, 13 September 2017.
Следващата такава възможност е „CyberEurope“ през 2018 г.
For the Commission
Държавите членки и институциите на ЕС следва редовно да упражняват реакция при мащабни киберинциденти и кризи на национално и европейско равнище, включително и политическата си реакция, когато е необходимо и с участието на субекти от частния сектор.
Member of the Commission
Съставено в Брюксел на 13 септември 2017 година.
Council conclusions on Critical Information Infrastructure Protection ‘Achievements and next steps: towards global cyber security’, document 10299/11, Brussels, 27 May 2011.
За Комисията
COM(2016) 410 final, 5 July 2016
Член на Комисията
Directive (EU) 2016/1148 of the European Parliament and of the Council of 6 July 2016 concerning measures for a high common level of security of network and information systems across the Union (OJ L 194, 19.7.2016, p.
Заключения на Съвета относно Защита на критичната информационна инфраструктура „Постижения и предстоящи стъпки: постигане на сигурност в световното кибернетично пространство“, документ 10299/11, Брюксел, 27 май 2011 г.
1).
COM(2016) 410 final, 5 юли 2016 г.
Document 14540/16, 15 November 2016.
Директива (ЕС) 2016/1148 на Европейския парламент и на Съвета от 6 юли 2016 г. относно мерки за високо общо ниво на сигурност на мрежите и информационните системи в Съюза.
Further information can be found in Section 3.1 of the Appendix on Crisis management, cooperation mechanisms and actors at EU level.
(ОВ L 194, 19.7.2016 г., стр. 1).
Ibid.
Документ 14540/16, 15 ноември 2016 г.
Council Decision 2014/496/CFSP of 22 July 2014 on aspects of the deployment, operation and use of the European Global Navigation Satellite System affecting the security of the European Union and repealing Joint Action 2004/552/CFSP (OJ L 219, 25.7.2014, p. 53).
Повече информация може да бъде намерена в раздел 3.1 от допълнението относно управлението на кризи, механизмите за сътрудничество и действащите лица на равнище ЕС.
Under development; expected to be adopted by the end of 2017.
Пак там.
The guidelines are intended to be finalised by the end of 2017.
Решение 2014/496/ОВППС на Съвета от 22 юли 2014 г. относно някои аспекти на разгръщането, експлоатацията и използването на европейската глобална навигационна спътникова система, свързани със сигурността на Европейския съюз, и за отмяна на Съвместно действие 2004/552/ОВППС (ОВ L 219, 25.7.2014 г., стр.
Council Conclusions on a Framework for a Joint EU Diplomatic Response to Malicious Cyber Activities (‘Cyber Diplomacy Toolbox’), Doc.
53).
9916/17
В процес на разработване; очаква се да бъдат приети до края на 2017 г.
Joint Staff Working Document EU operational protocol for countering hybrid threats, ‘EU Playbook’, SWD(2016) 227 final, 5 July 2016.
Предвижда се насоките да бъдат завършени до края на 2017 г.
ST 15283/16, 6 December 2016.
Заключения на Съвета относно рамка за съвместен дипломатически отговор на ЕС на злонамерените дейности в киберпространството („Инструментариум за кибердипломация“), документ 9916/17.
ANNEX
Съвместен работен документ на службите — оперативен протокол на ЕС за борбата с хибридните заплахи „EU Playbook“, SWD(2016) 227 final, 5 юли 2016 г.
Blueprint for coordinated response to large-scale cross-border cybersecurity incidents and crises
ST 15283/16, 6 декември 2016 г.
INTRODUCTION
ПРИЛОЖЕНИЕ
This Blueprint applies to cybersecurity incidents which cause disruption too extensive for a concerned Member State to handle on its own or which affect two or more Member States or EU institutions with such a wide-ranging and significant impact of technical or political significance that they require timely policy coordination and response at Union political level.
Концепция за координирана реакция на мащабни трансгранични киберинциденти и кризи
Such large-scale cybersecurity incidents are considered a cybersecurity ‘crisis’.
ВЪВЕДЕНИЕ
In case of an EU-wide crisis with cyber elements, coordination at Union political level of the response shall be carried out by the Council, using the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements.
Настоящата концепция се отнася за киберинциденти, причиняващи смущения, които са прекалено мащабни, за да може засегнатата държава членка да се справи сама с тях, или при които техническите или политическите последици за две или повече държави членки или институции на ЕС са толкова значителни, че изискват своевременна координация и реакция на политическо равнище от Съюза.
Within the Commission, coordination will take place in accordance with the ARGUS rapid alert system.
Такива мащабни киберинциденти се считат за „криза“ в областта на киберсигурността.
If the crisis entails an important external or Common Security and Defence Policy (CSDP) dimension, the EEAS Crisis Response Mechanism is activated.
В случай на криза, която засяга целия ЕС и има кибернетични елементи, координирането на реакцията на ЕС на политическо равнище се извършва от Съвета, който използва Интегрираните договорености за реакция на политическо равнище в кризисни ситуации (IPCR).
The Blueprint describes how these well-established Crisis Management mechanisms should make full use of existing cybersecurity entities at EU level as well as of cooperation mechanisms between the Member States.
Координирането в рамките на Комисията се провежда в съответствие със системата за бързо предупреждение ARGUS.
In doing so, the Blueprint takes into account a set of guiding principles (proportionality, subsidiarity, complementarity and confidentiality of information), presents the core objectives of cooperation (effective response, shared situational awareness, public communication messages) at three levels (strategic/political, operational and technical), the mechanisms and the actors involved as well as the activities to meet said core objectives.
Ако кризата е свързана със сериозно отражение върху външната политика или върху общата политика за сигурност и отбрана, се задейства механизмът за реакция при кризи на Европейската служба за външна дейност.
The Blueprint does not cover the full crisis management lifecycle (prevention/mitigation, preparedness, response, recovery) but focuses on response.
В концепцията се описва как тези утвърдени механизми за управление на кризи следва да използват пълноценно съществуващите структури в областта на киберсигурността на равнището на ЕС, както и механизмите за сътрудничество между държавите членки.
Nevertheless, certain activities, in particular those related to achieving a shared situational awareness, are addressed.
С оглед на това концепцията е съобразена с набор от ръководни принципи (пропорционалност, субсидиарност, взаимно допълване и поверителност на информацията), като са представени основните цели на сътрудничеството (ефективна реакция, споделена ситуационна осведоменост, послания за представяне пред обществеността) на три равнища (стратегическо/политическо, оперативно и техническо), механизмите и участниците, както и дейностите за постигане на въпросните основни цели.
It is also important to note that cybersecurity incidents can be at the origin or part of a broader crisis, impacting other sectors.
Концепцията не обхваща целия цикъл на управление на кризи (предотвратяване/смекчаване, подготвеност, реакция, възстановяване), а в нея се набляга върху реакцията.
Given that most cybersecurity crises are expected to have effects on the physical world, any appropriate response must rely upon both cyber and non-cyber mitigation activities.
Все пак някои дейности, по-специално тези, свързани с постигането на споделена ситуационна осведоменост, са взети под внимание.
Cyber crisis response activities should be coordinated with other crisis management mechanisms at EU, national or sectoral levels.
Важно е също така да се отбележи, че киберинцидентите могат да бъдат в основата на по-широкомащабни кризи или да бъдат част от такива кризи, засягащи и други сектори.
Finally, the Blueprint does not replace and should be without prejudice to existing sector-specific or policy-specific mechanisms, arrangements or instruments such as the one set up for the European Global Navigation Satellite System (GNSS) programme [1].
Като се има предвид, че повечето кризи, свързани с киберсигурността, се очаква да имат въздействие върху реалния живот, всички адекватни реакции трябва да се опират на дейности за смекчаване на въздействието както в кибернетичното пространство, така и извън него.
Guiding principles
Дейностите за реакция при кибернетични кризи следва да бъдат координирани с други механизми за управление на кризи на равнището на ЕС, на национално или на секторно равнище.
In working towards the objectives, in identifying the necessary activities and assigning roles and responsibilities to respective actors or mechanisms, the following guiding principles have been applied and also need to be respected when preparing future implementing guidelines.
И накрая, концепцията не заменя и не засяга съществуващите специфични за определен сектор или политика механизми, договорености или инструменти, като например този за програмата за европейска глобална навигационна спътникова система (ГНСС) [1].
Proportionality: The great majority of cybersecurity incidents affecting Member States fall well below anything that may be considered a national ‘crisis’, much less a European one.
Ръководни принципи
The foundation of cooperation amongst Member States in responding to such incidents is provided by the Computer Security Incident Response Teams (CSIRTs) Network established by the NIS Directive [2].
В работата по постигане на целите, идентифициране на необходимите дейности и определяне на ролите и отговорностите на съответните участници или механизми бяха приложени следните ръководни принципи, които трябва да бъдат спазени и при изготвянето на бъдещите насоки за прилагане.
The national CSIRTs cooperate and exchange information voluntarily on a daily basis including, when necessary, in response to cybersecurity incidents that affect one or more Member States in line with the CSIRTs Network's Standard Operating Procedures (SOPs).
Пропорционалност: по-голямата част от киберинцидентите, засягащи държавите членки, са далеч от мащаба на национална „криза“ и още по-малко на европейска такава.
The Blueprint should therefore make full use of these SOPs and any additional cybersecurity crisis specific tasks should be reflected therein.
Основата на сътрудничеството между държавите членки в отговор на такива инциденти е осигурена чрез мрежата от екипи за реагиране при инциденти с компютърната сигурност (CSIRT), създадена съгласно Директивата за МИС [2].
Subsidiarity: The principle of subsidiarity is key.
Националните CSIRT си сътрудничат и обменят информация доброволно и ежедневно, включително, когато е необходимо, в съответствие със стандартните оперативни процедури (СОП) за мрежата на CSIRT, в отговор на киберинциденти, които засягат една или повече държави членки.
The Commission, the European External Action Service and other EU institutions, offices, agencies and bodies have however an important role.
Следователно концепцията следва да е съобразена изцяло с тези СОП, като в тях следва да бъдат отразени всички допълнителни специфични задачи във връзка с кризи в областта на киберсигурността.
This role is clearly set out in the IPCR arrangements but also stems from Union law or simply from the fact that cybersecurity incidents and crises may impact all sections of economic activity within the single market, the security and international relations of the Union, as well as the institutions themselves.
Субсидиарност: принципът на субсидиарност е ключов.
Complementarity: The Blueprint takes fully into account existing crisis management mechanisms at EU level, namely the Integrated Political Crisis Response (IPCR) arrangements, ARGUS, and the EEAS Crisis Response Mechanism, integrates therein the new NIS Directive structures and mechanisms, namely the CSIRTs Network, as well as the relevant agencies and bodies namely the European Union Agency for Network and Information Security (ENISA), the European Cybercrime Centre at Europol (Europol/EC3), the EU Intelligence Analysis Centre (INTCEN), EU Military Staff Intelligence Directorate (EUMS INT) and Situation Room (Sitroom) in INTCEN, working together as SIAC (the Single Intelligence Analysis Capacity); the EU Hybrid Fusion Cell (based in INTCEN); and the Computer Emergency Response Team for the EU Institutions, Bodies and Agencies (CERT-EU).
Комисията, Европейската служба за външна дейност и другите институции, служби, агенции и органи на ЕС обаче също имат важна роля.
In doing so, the Blueprint should also ensure that their interaction and cooperation achieves maximum complementarity and minimum overlap.