natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Алтавила — Казале
Oviglio - Asti fs
1983 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1994 г.
Alessandria – Mirabello – Casale
Аркуата — Спинета — Алесандрия — промишлени фабрики Michelin и Montedison (linea operaia)
1986 - evidence of modifications, the last one in 1994
1997 г. (подписана през 1998 г.)
Alessandria - Ovada
Касано Спинола — Нови — промишлена фабрика (ILVA)
(signed in 1999 - the concession mentions payments from Arfea for both 1997 and 1998)
г.—31.12.1993 г. — удостоверение за изменения, последното от които през септември 1997 г.
Altavilla - Casale
Аволаска — Тортона
1983 - evidence of modifications, the last one in 1994
г.—31.12.1983 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1995 г.
Arquata – Spinetta - Alessandria - industrial factories Michelin and Montedison (linea operaia)
Морети — Акуи Терме
1997 (signed in 1998)
г.—31.12.1993 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1996 г.
Cassano Spinola - Novi - industrial factory (ILVA)
Нови Лигуре — Тортона
evidence of modifications, the last one in September 1997
1998 г. (посочена е предишна концесия от 1994 г.)
Avolasca – Tortona
Саризола — Тортона
evidence of modifications, the last one in 1995
Фонтаниле — Алесандрия
Moretti - Acqui Terme
г.—31.12.1993 г. — подписана през 1996 г.
evidence of modifications, the last one in 1996
Изола Сант Антонио — Тортона
Novi Ligure – Tortona
Момбаруцо — Куатордио
1998 (previous concession from 1994 is mentioned)
1993 г. — удостоверение за изменения, последното от които през ноември 1996 г.
Sarizzola-Tortona
Алтавила — Алесандрия
Fontanile-Alessandria
18.10.1993 г. — доказателство за изменения, последното от които през юни 1996 г.
signed in 1996
Аркуата — Тортона
Isola s.
г.—31.12.1998 г. — подписана през 1999 г.
Antonio – Tortona
19 Гарбаня — Тортона
Mombaruzzo-Quattordio
1997 г. — подписана през октомври 1998 г.
1993 - evidence of modifications, the last one in November 1996
20 Басиняна — Алесандрия
Altavilla-Alessandria
18.10.1993 г.—31.12.1993 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1997 г.
evidence of modifications, the last one in June 1996
Калдирола — Алесандрия
Arquata – Tortona
г.—31.12.1996 г. — подписана през ноември 1996 г.
signed in 1999
Мазио — Алесандрия
Garbagna – Tortona
18.10.1993 г.—31.12.1993 г. — последните изменения са договорени през октомври 1997 г. от април 1997 г.
1997 - signed in October 1998
Куатордио — Алесандрия
Bassignana - Alessandria
Искане през 1993 г. — удостоверение за подновяване през 1994, 1995, 1996 и 1997 г.
evidence of modifications, the last one in 1997
Сант Агата Фосили — Тортона
Caldirola - Alessandria
Торе Гарофоли — Тортона
signed November 1996
1973 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1993 г.
Masio - Alessandria
26 Кастелнуово С. — Спинета М.
last modifications agreed in October 1997 as from April 1997
1981 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1997 г.
Quattordio - Alessandria
Акуи — Алесандрия
Request 1993 - evidence of the renewal in 1994, 1995, 1996 and 1997
1994 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1999 г.
S.Agata Fossili - Tortona
Алесандрия — Акуи Терме
Torre Garofoli - Tortona
1994 г. — удостоверение за изменения, последното от които през 1996 г.
1973 - evidence of modifications, the last one in 1993
Всички концесии са годишни концесии, като условие за подновяването им е било подаването на искане за подновяване най-малко един месец преди изтичането на концесията, както и заплащането на концесионна такса.
Castelnuovo S.- Spinetta M.
Всички те предвиждат, че предприятието поема изцяло риска за извършване на услугите.
1981 - evidence of modifications, the last one in 1997
Няколко концесии се позовават на регионални таблици за определяне на тарифите.
Acqui - Alessandria
Пет концесии показват, че предоставянето на услугата не поражда никакво право на субсидия или компенсация от какъвто и да е вид.
1994 - evidence of modifications, the last one in 1999
Останалите 23 концесии показват, че достъпът до публично финансиране е подчинен на спазването на разпоредбите на концесиите и че съответните изчисления се извършват въз основа на Рамковото решение от 1984 г.
Alessandria - Acqui Terme
[10]
1994 - evidence of modifications, the last one in 1996
Основания за откриване на процедурата
All concessions are annual concessions, the renewal of which was subject to the introduction of a request for renewal at least one month before the expiry of the concession and to the payment of a concession fee.
Както беше обяснено в решението за откриване, Комисията хранеше различни съмнения относно съвместимостта на мярката с вътрешния пазар.
They all stipulate that the services were carried out entirely at the risk of the undertaking.
Първо, Комисията постави под въпрос дали четирите условия, определени от Съда на Европейския съюз (Съда на ЕС) в неговата съдебна практика по делото Altmark, са били изпълнени.
Several concessions refer to regional tables establishing tariffs.
Второ, Комисията хранеше съмнения дали разглежданата мярка е била освободена от задължението за уведомяване съгласно член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
Five concessions indicate that the provision of the service does not constitute a right to a subsidy or compensation of any kind.
По-специално Комисията изрази съмнения, първо, дали всяко ЗОУ е било едностранно наложено на Arfea от региона и, второ, дали разглежданата компенсация е отговаряла на всички изисквания на Регламент (ЕИО) № 1191/69.
The remaining 23 concessions indicate that access to public contributions is subordinated to compliance with the provisions of the concessions and that the relevant calculations shall be made on the basis of the 1984 Framework Decision [10].
Ако нито едно от тези условия не е било изпълнено, съвместимостта на мярката, за която беше подадено уведомление, е трябвало да бъде оценена съгласно Регламент (ЕО) № 1370/2007.
Grounds for initiating the procedure
Трето, Комисията хранеше съмнения относно съвместимостта на разглежданата мярка съгласно Регламент (ЕО) № 1370/2007.
As explained in the opening decision, the Commission had several doubts regarding the compatibility of the measure with the internal market.
Комисията постави под въпрос дали Arfea е било натоварено с изпълнение на задължения за обществени услуги (ЗОУ) по смисъла на Регламент (ЕО) № 1370/2007 чрез обществена поръчка за услуги или чрез позоваване на общи правила.
First, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the Court of Justice of the European Union (‘CJEU’) in its Altmark case-law had been fulfilled.
Също така, до степента, в която споразуменията за концесиите могат да се считат за обществени поръчки за услуги, Комисията изрази съмнение, че тези споразумения са отговаряли на изискванията на член 4 от Регламент (ЕО) № 1370/2007, в който се установява задължителното съдържание на обществените поръчки за услуги.
Second, the Commission had doubts whether the measure at stake was exempted from the notification obligation under Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69.
Комисията също така хранеше съмнения дали изчисляването на компенсацията, предоставена на Arfea, е отговаряло на изискванията, определени в Регламент (ЕО) № 1370/2007, за да се избегне свръхкомпенсиране.
In particular, the Commission expressed doubts first whether any PSO had been unilaterally imposed on Arfea by the Region and, second, whether the compensation at stake complied with all the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69.
Четвърто, Комисията хранеше съмнения относно точното естество на разглежданата мярка.
If neither of these conditions was shown to have been satisfied, the compatibility of the notified measure would need to be assessed under Regulation (EC) No 1370/2007.
По-специално, Комисията постави под съмнение това дали разглежданата мярка би могла, вместо като предоставяне на компенсация за извършването на обществена услуга, да се разглежда като предоставянето на обезщетение за неправомерно действие, което не представлява предимство по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Third, the Commission had doubts regarding the compatibility of the measure at stake under Regulation (EC) No 1370/2007.
МНЕНИЯ НА ИТАЛИЯ
The Commission questioned whether Arfea had been entrusted with public service obligations (PSO) within the meaning of Regulation (EC) No 1370/2007 by way of a public service contract or by way of general rules.
В представените от тях мнения италианските органи посочиха, че мярката, за която е подадено уведомление, е представлявала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, по-специално защото не е отговаряла на всички условия, определени от Съда на Европейския съюз в неговото решение по делото Altmark.
To the extent that the concession agreements could be considered as public service contracts, the Commission doubted that these agreements met the requirements of Article 4 of Regulation (EC) No 1370/2007, establishing the mandatory content of public service contracts.
Италианските органи също така счетоха, че предоставената от региона компенсация не е била в съответствие нито с Регламент (ЕИО) № 1191/69, нито с Регламент (ЕО) № 1370/2007.
The Commission also had doubts on whether the calculation of the compensation granted to Arfea met the requirements laid down in Regulation (EC) No 1370/2007 in order to avoid overcompensation.
В тази връзка Италия по същество представи следните аргументи.
Fourth, the Commission had doubts regarding the exact nature of the measure at stake.
Италианските органи подчертаха, че не е съществувало нито едностранно, нито договорно налагане на задължение за обществени услуги за предоставянето на автобусни услуги през въпросния период.
In particular, the Commission questioned whether the measure at stake could, instead of an award of public service compensation, be considered as an award of damages for wrongful act, which does not constitute an advantage in the meaning of 107(1) of the TFEU.
Първо, Италия твърди, че Arfea е работило въз основа на концесии, които е трябвало да бъдат подновявани ежегодно по искане на дружеството.
COMMENTS FROM ITALY
Тези концесии (28 общо, посочени в съображение 19 по-горе) са включвали задължение за използване на тарифна система, одобрена от региона за предварително определен график в замяна на изключителното право да предоставят съответните услуги, но не са определяли никакви конкретни ЗОУ по смисъла на член 2 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
In their submissions, the Italian authorities considered that the notified measure constituted State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, specifically because it did not satisfy all the conditions laid down by the European Court of Justice in its Altmark judgment.
По същия начин според италианските органи тези концесии не са указвали параметри за компенсация, установени предварително и отнасящи се до конкретни ЗОУ.
The Italian authorities also considered that the compensation awarded by the Region neither complied with Regulation (EEC) No 1191/69 nor with Regulation (EC) No 1370/2007.
Предоставянето на последваща компенсация чрез съдебно решение от национален съд би било несъвместимо с това изискване.
In this regard Italy submitted essentially the following arguments.
Второ, във всички документи относно концесиите се посочва, че „предприятието поема изцяло риска за извършване на услугите“ и че разходите трябва да се поемат изцяло от доставчика на услугата.
The Italian authorities stressed that neither a unilateral nor a contractual imposition of public service obligations existed for the bus services during the period concerned.
Независимо от факта, че предоставените от италианските органи концесии са предвиждали, че предприятието поема изцяло риска за извършване на услугите, Arfea многократно е искало удължаването на тези концесии.
First, Italy maintains that Arfea operated on the basis of concessions which had to be renewed annually upon the request of the company.
Трето, документите относно концесиите също така показват, че маршрутите, обслужвани от автобусите на дружеството, са били променяни няколко пъти по искане на дружеството, и следователно може да се изключи твърдението, че са били наложени задължения за обществени услуги, дори и имплицитно, от възлагащия регионален или провинциален орган.
Those concessions (28 in total, listed in recital 19 above) included an obligation to use a tariff system approved by the Region for a pre-determined schedule in return for the exclusive right to provide the relevant services, but did not identify any specific PSOs within the meaning of Article 2 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Освен това италианските органи обясниха, че в замяна на изключителното право да предоставят транспортните услуги при условията и с промените, направени по негово искане, дружеството е получило оперативното финансиране, предвидено в италианското право като възнаграждение за предоставяните услуги, въз основа на стандартните разходи, изчислени на базата на Рамковото решение от 1984 г.
Similarly, in the opinion of the Italian authorities, those concessions did not indicate compensation parameters established in advance referring to specific PSOs.
Стандартните разходи за услугата са изчислени в съответствие със законодателството, което е било в сила по онова време (Закон № 151/81 и Регионален закон № 16/82) и което е предвиждало финансиране на част от разходите за предоставяне на местни услуги за обществен транспорт въз основа на стандартни допустими разходи.
The award of ex post compensation by means of a judgment from a national court would be incompatible with that requirement.
Целта е била да се покрие изцяло оперативният дефицит на дружеството.
Second, all concessions documents specify that the service is to be provided entirely at the company's own risk and that the cost is to be borne in full by the service provider.
Съгласно италианското законодателство такова оперативно финансиране е имало за цел да позволи на доставчика на услуги да постигне икономически баланс, докато всеки по-нататъшен дефицит е трябвало да бъде приписан на неефективно управление от страна на доставчика.
Despite the fact that the concessions provided by the Italian authorities stipulated that the operation of the service was operated entirely at the company's own risk, Arfea repeatedly requested the prolongation of those concessions.
Съответно е било изрично предвидено, че всеки такъв дефицит трябва да се поема от дружеството на основание, че то не е приело всички необходими мерки за намаляване на разходите и за увеличаване на приходите.
Third, the concession documents also show that the routes served by the company's buses were changed several times at the company's request, and it can therefore be ruled out that any public service obligations were imposed, even implicitly, by the awarding regional or provincial authority.
Италианските органи също така твърдят, че направеното от назначения от съда експерт последващо изчисление на допълнителната компенсация е в очевидно нарушение на изискванията на общата процедура за компенсиране, определена в членове 10 и сл. от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
Furthermore, the Italian authorities explained that in return for the exclusive right to provide the transport services, on the conditions specified with the changes made at its request, the company received the operating contributions provided for by Italian law as remuneration for the services provided, based on a standard cost calculated on the basis of the 1984 Framework Decision.
Според италианските органи експертът на съда просто е анализирал разходите и приходите, представени от консултанта на дружеството, които са били последващо определени и то в отсъствието на необходимото разделяне на сметките.
The standard cost of the service was calculated in accordance with the legislation then in force (Law No 151/81 and Regional Law No 16/82), which made provision for a contribution to the costs of providing local public transport services on the basis of standard eligible expenditure.
След това той е заключил, че с изключение на няколко позиции, при които са констатирани несъответствия, полученият резултат е бил по същество правилен.
This was intended to fully cover the company's operating deficit.
Италианските органи освен това считат, че компенсацията не отговаря и на изискванията на Регламент (ЕО) № 1370/2007.
Under the Italian legislation such operating contributions were intended to enable the service provider to achieve economic balance, whereas any further deficits were to be ascribed to inefficient management by the provider.
По-специално изчислението на размера на компенсацията не следва метода, изложен в приложение от Регламент (ЕО) № 1370/2007 за изчисляване на нетния финансов ефект от спазването на ЗОУ.
Accordingly, it was expressly provided that any such deficits were to be borne by the company, on the ground that it had failed to adopt all the measures required to reduce costs and increase revenues.
И накрая, италианските органи твърдят, че с решенията на Регионалния административен съд е наредено да се плати на Arfea финансова компенсация за изпълнението на задължения за услуга през 1997 г. и 1998 г., но не е било присъдено обезщетение за вреди, възникнали в резултат на непредоставянето на това финансиране.
The Italian authorities also maintain that the calculation of the additional compensation made ex post by the Court mandated expert is in clear breach of the requirements of the common compensation procedure set out in Articles 10 et seq. of Regulation (EEC) No 1191/69.
Италианските органи обясниха, че на 6 юни 2014 г.
According to the Italian authorities, the expert consulted by the Court simply analysed the costs and revenues presented by the company's consultant, which had been determined ex post and in the absence of proper separation of accounts.
Arfea е подало заявление за предоставяне на обезщетение за вреди в допълнение към компенсацията, присъдена вече от Регионалния административен съд.
It then, concluded that, apart from a few items where discrepancies were found, the result obtained was essentially correct.
Според италианските органи това показва, че компенсацията, която е предоставена на Arfea от Регионалния административен съд и която е предмет на настоящото решение, не представлявала присъждане на обезщетение.
The Italian authorities further consider that the compensation does not meet either the requirements of Regulation (EC) No 1370/2007.
МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
In particular, the calculation of the amount of compensation would not respect the method set out in the Annex to Regulation (EC) No 1370/2007 to calculate the net financial effect of compliance with PSOs.
Единствената заинтересована страна, която представи своите коментари в отговор на решението за откриване на процедурата, беше Arfea, дружеството бенефициер на мярката.
Finally, the Italian authorities argue that the judgments of the Regional Administrative Court ordered to pay Arfea financial compensation for the discharge of service obligations in 1997 and 1998, but did not award compensation for damages arising as a result of those contributions not having been paid.
В своите коментари Arfea изразява несъгласие с предварителните позиции, заети от Комисията в решението за откриване на процедурата.
The Italian authorities explained that Arfea lodged on 6 June 2014 an application for an award of damages in addition to the compensation it had already been granted by the Regional Administrative Court.
Arfea твърди първо, че съвместимостта и законността на разглежданата мярка следва да се оценяват от Комисията единствено съгласно Регламент (ЕИО) № 1191/69, а не съгласно Регламент (ЕО) № 1370/2007.
According to the Italian authorities, this would show that the compensation granted to Arfea by the Regional Administrative Court, and which are the object of the present decision, did not constitute an award of damages.
Според Arfea Регламент (ЕО) № 1370/2007 не може да се прилага за ситуации, които са възникнали преди неговото влизане в сила, т.е.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
3 декември 2009 г., както е потвърдено от Общия съд в неговото решение от 20 март 2013 г. по делото Andersen, T-92/11.
The only interested party to submit observations in response to the opening decision was Arfea, the beneficiary of the measure.
Независимо от това, Arfea твърди, че във всички случаи предоставените му компенсации отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1370/2007.
In its submissions, Arfea disagrees with the preliminary positions taken by the Commission in the opening decision.
Второ, Arfea твърди, че е било натоварено със задължения за обществени услуги по смисъла на член 2, параграфи 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
Arfea argues first that the compatibility and legality of the measure at stake should be assessed by the Commission only under Regulation (EEC) No 1191/69 and not under Regulation (EC) No 1370/2007.
Според Arfea услуги за местен обществен транспорт са обществени услуги.
According to Arfea, Regulation (EC) No 1370/2007 cannot apply to situations which originated before its entry into force, i.e. 3 December 2009, as would have been confirmed by the General Court in its judgment of 20 March 2013 in Andersen case T-92/11.
В Италия тези услуги са се възлагали чрез административни концесии, а задълженията за обществени услуги, свързани с предоставянето на тези услуги, са се определяли в споразуменията за концесиите, както и в споразуменията и наредбите, приложени към тези споразумения за концесии.
Arfea maintains however that, in any event, the compensations granted to it comply with the requirements of Regulation (EC) No 1370/2007.
В случая на Arfea тези задължения за обществени услуги са се отнасяли до програми за експлоатация, автобусни линии, спирки и тарифи.
Second Arfea claims that it was entrusted with public services obligations in the meaning of Article 2(1) and 2(2) of Regulation (EEC) No 1191/69.
По отношение на факта, че в концесиите е било посочено, че дружеството поема риска за извършване на услугите, Arfea твърди, че това се отнася до рисковете за безопасността на пътниците и на трети страни, а не до общия стопански риск.
According to Arfea, local public transport services are public services.
Трето, Arfea твърди, че неподаването на искане за прекратяване на тези ЗОУ, както се изисква съгласно член 4 от Регламент (ЕИО) № 1191/69, не го лишава от правото му на компенсация съгласно посочения регламент.
In Italy, these services would be assigned by way of administrative concessions and public services obligations attached to the provision of these services would be laid down in the concession agreements as well as in agreements and regulations attached to these concessions agreements.
Според Arfea процедурата, наложена с член 4 от Регламент (ЕИО) № 1191/69, не се прилага за ЗОУ, които са били наложени на предприятие след влизането в сила на Регламент (ЕИО) № 1191/69.
In Arfea's case, these public service obligations would concern operating programmes, bus routes, stops and tariffs.
Това тълкуване на член 4 от Регламент (ЕИО) № 1191/69 според Arfea е подкрепено от решението на Съда на Европейския съюз от 3 март 2014 г. по дело CTP, C-518/12.
As regards the fact that the concessions specified that the services was to be operated at the companies own risk, Arfea argues that this relates to safety risks for passengers and third parties, not to a general business risk.
Четвърто, що се отнася до изчисляването на размера на компенсацията, предоставена му от Регионалния административен съд на регион Пиемонт, Arfea твърди, че докладът на назначения от съда експерт не може да бъде поставян под съмнение от Комисията, тъй като той представлява техническа дейност в рамките на разследване и попада сред изключителните компетенции на националните съдилища.
Third, Arfea claims that its failure to request the termination of these PSOs, as required by Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, does not deprive it of its right to compensation under Regulation (EEC) No 1191/69.