natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съгласно Закона за свободата в САЩ (USA FREEDOM Act) от 2015 г. правителството е задължено всяка година да оповестява пред Конгреса (и обществеността) наред с останалото и броя на поисканите и получените разпореждания и указания съгласно ЗНЧРС, както и изчисления за броя на лицата — граждани на САЩ, и лицата, които не са американски граждани, които са били цел на наблюдение [129].
In particular, as regards surveillance under Section 702 FISA, oversight is exercised through statutorily required reports to the Intelligence and Judiciary Committees, as well as frequent briefings and hearings.
Също така в закона се предвижда изискване за допълнително докладване пред обществеността относно броя на издадените писма във връзка с националната сигурност (ПНС), отново по отношение на лица — граждани на САЩ, и лица, които не са американски граждани (като същевременно се предвижда получателите на разпореждания и сертифицирания съгласно ЗНЧРС, както и на искания за ПНС, да публикуват доклади за прозрачност при определени условия) [130].
These include a semi-annual report by the Attorney General describing the use of Section 702 FISA, with supporting documents including notably the Department of Justice and ODNI compliance reports and a description of any incidents of non-compliance [127], and a separate semi-annual assessment by the Attorney General and the DNI documenting compliance with the targeting and minimization procedures, including compliance with the procedures designed to ensure that collection is for a valid foreign intelligence purpose [128].
На трето място за разузнавателните дейности на публичните органи на САЩ на основание ЗНЧРС се предвижда разглеждане, а в някои случаи предварително разрешение на мерките от Съда за наблюдение на чуждите разузнавателни служби (СНЧРС) [131], от независим правораздавателен орган [132]. чиито решения подлежат на обжалване пред Апелативния съд за наблюдение на чуждите разузнавателни служби (АСНЧРС) [133]. и накрая от Върховния съд на Съединените щати [134].
Congress also receives reports by the Inspector Generals who are authorised to evaluate the agencies' compliance with targeting and minimization procedures and Attorney General Guidelines.
За целите на предварителното разрешение органите, които отправят искането (ФБР, АНС, ЦРУ и др.), трябва да представят проектно заявление пред юристите на Департамента по национална сигурност към Министерството на правосъдието, които го разглеждат подробно и ако е необходимо, изискват допълнителна информация [135].
According to the USA FREEDOM Act of 2015, the U.S. government must disclose to Congress (and the public) each year the number of FISA orders and directives sought and received, as well as estimates of the number of U.S. and non-U.S. persons targeted by surveillance, among others [129].
След като заявлението бъде финализирано, то трябва да бъде одобрено от Министъра на правосъдието, Заместник министъра на правосъдието или Заместник министъра на правосъдието по въпросите на националната сигурност [136].
The Act also requires additional public reporting about the number of NSL issued, again both with regard to U.S. and non-U.S. persons (while at the same time allowing the recipients of FISA orders and certifications, as well as NSL requests, to issue transparency reports under certain conditions) [130].
След това Министерството на правосъдието подава заявлението в Съда за наблюдение на чуждите разузнавателни служби, който го разглежда и се произнася с предварително определение относно това как да се процедира [137].
Third, intelligence activities by U.S. public authorities based on FISA allow for review, and in some cases prior authorisation of the measures, by the FISA Court (FISC) [131], an independent tribunal [132] whose decisions can be challenged before the Foreign Intelligence Court of Review (FISCR) [133] and, ultimately, the Supreme Court of the United States [134].
Когато се провежда изслушване, Съдът за наблюдение на чуждите разузнавателни служби има правомощия да взема показания, което може да включва и експертно мнение [138].
In case of prior authorisation, the requesting authorities (FBI, NSA, CIA, etc.) will have to submit a draft application to lawyers at the National Security Department of the Department of Justice who will scrutinise it and, if necessary, request additional information [135].
Дейността на Съда за наблюдение на чуждите разузнавателни служби и на Апелативния съд за наблюдение на чуждите разузнавателни служби се подпомага от постоянна работна група от пет лица с експертни знания и опит в областта на националната сигурност и в областта на гражданските свободи [139].
Once the application has been finalised, it will have to be approved by the Attorney General, Deputy Attorney General or the Assistant Attorney General for National Security [136].
От тази група съдът определя едно лице, което изпълнява функциите на amicus curiae и съдейства за разглеждането на всички заявления за разпореждане или разглеждане, които според становището на съда представляват ново или съществено тълкувание на закон, освен ако съдът счете, че е уместно да не определя такова лице [140].
The Department of Justice will then submit the application to the FISC that will assess the application and make a preliminary determination on how to proceed [137].
По-специално с това се гарантира, че съображенията за неприкосновеността на личния живот се отразяват по подходящ начин при преценката на съда.
Where a hearing takes place, the FISC has the authority to take testimony which may include expert advice [138].
Също така съдът може да определи функциите на amicus curiae да изпълнява лице или организация, включително като предоставя техническа експертиза, когато бъде счетено за необходимо, или по предложение, да даде разрешение на дадено лице или организация да подаде подготвени от приятел на съда заключения (amicus curiae) [141].
The FISC (and FISCR) is supported by a standing panel of five individuals that have an expertise in national security matters as well as civil liberties [139].
По отношение на двете правни основания за осъществяване на наблюдение съгласно ЗУНВР, които са най-важни за предаването на данни съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ, надзорът, упражняван от Съда по надзора върху външното разузнаване, е по-различен.
From this group the court shall appoint an individual to serve as amicus curiae to assist in the consideration of any application for an order or review that, in the opinion of the court, presents a novel or significant interpretation of the law, unless the court finds that such appointment is not appropriate [140].
Съгласно раздел 501 от ЗУНВР [142], с който се разрешава събиране на „всякакви материални вещи (вкл. книги, записи, хартиени носители, документи и други вещи)“, молбата до Съда по надзора върху външното разузнаване трябва да включва изложение на фактите, от което да личи, че са налице разумни основания да се счита, че материалните вещи, за които се иска разрешението, са релевантни за разрешено разследване (различно от оценката на заплаха), провеждано с цел да бъде получена външноразузнавателна информация, която не се отнася за лице—гражданин на САЩ, или с цел защита срещу международния тероризъм или секретни разузнавателни дейности.
This shall in particular ensure that privacy considerations are properly reflected in the court's assessment.
Също така в молбата трябва да бъдат изброени процедурите за свеждане до минимум, предвидени от Министъра на правосъдието за запазването и разпространението на събраните разузнавателни данни [143].
The court may also appoint an individual or organisation to serve as amicus curiae, including providing technical expertise, whenever it deems this appropriate or, upon motion, permit an individual or organisation leave to file an amicus curiae brief [141].
И обратно, съгласно раздел 702 от ЗУНВР [144] Съдът по надзора върху външното разузнаване не дава разрешение за отделни мерки за наблюдение, а за програми за наблюдение (като PRISM, UPSTREAM) въз основа на годишни сертифицирания, изготвени от Министъра на правосъдието и от директора на Националното разузнаване.
As regards the two legal authorisations for surveillance under FISA that are most important for data transfers under the EU-U.S. Privacy Shield, oversight by the FISC differs.
Раздел 702 от ЗУНВР позволява за обект на разследване да се определят лица, за които има разумни основания да се счита, че се намират извън територията на Съединените американски щати, с цел събиране на външноразузнавателна информация [145].
Under Section 501 FISA [142], which allows the collection of ‘any tangible things (including books, records, papers, documents, and other items)’, the application to the FISC must contain a statement of facts showing that there are reasonable grounds to believe that the tangible things sought for are relevant to an authorised investigation (other than a threat assessment) conducted to obtain foreign intelligence information not concerning a U.S. person or to protect against international terrorism or clandestine intelligence activities.
Определянето на такива обекти се извършва от АНС на два етапа: първо анализаторите на АНС идентифицират лица, които не са граждани на САЩ и се намират извън територията на САЩ, и чието наблюдаване по преценка на анализаторите ще осигури съответните разузнавателни данни, посочени при сертифицирането.
Also, the application must contain an enumeration of the minimisation procedures adopted by the Attorney General for the retention and dissemination of the collected intelligence [143].
Второ, след като са идентифицирани тези отделни лица и определянето им като цели бъде одобрено чрез механизъм за подробно разглеждане в рамките на АНС [146], се възлага задача за определянето на критерии за подбор (т.е. тяхното разработване и прилагане), чрез които да се набележат съобщителните средства (напр. адреси на ел. поща), използвани от обектите на разследването [147].
Conversely, under Section 702 FISA [144], the FISC does not authorise individual surveillance measures; rather, it authorises surveillance programs (like PRISM, UPSTREAM) on the basis of annual certifications prepared by the Attorney General and the Director of National Intelligence.
Както е посочено, в сертифициранията, подлежащи на одобрение от Съда по надзора върху външното разузнаване, не се съдържа информация относно отделните лица, които ще бъдат обект на разследване, а се посочват категориите външноразузнавателна информация [148].
Section 702 FISA allows the targeting of persons reasonably believed to be located outside the United States to acquire foreign intelligence information [145].
Съдът по надзора върху външното разузнаване не прави преценка дали — по определена вероятна причина или според някакво друго изискване — лицата са определени правилно за обект на разследване с цел придобиване на разузнавателни данни [149], а неговите контролни функции се простират до проверка на условието, че„значима цел на придобиването е получаването на външноразузнавателна информация“ [150].
Such targeting is carried out by the NSA in two steps: First, NSA analysts will identify non-U.S. persons located abroad whose surveillance will lead, based on the analysts' assessment, to the relevant foreign intelligence specified in the certification.
На практика, съгласно раздел 702 от ЗУНВР АНС може да събира информация за съобщенията на лица, които не са граждани на САЩ и се намират извън територията на САЩ, само ако има разумни основания да се счита, че дадено съобщително средство се използва за предаване на данни, представляващи разузнавателен интерес (напр. свързани с международния тероризъм, с разпространението на ядрени оръжия или вражески кибернетични дейности).
Second, once these individualised persons have been identified and their targeting has been approved by an extensive review mechanism within the NSA [146], selectors identifying communication facilities (such as e-mail addresses) used by the targets will be ‘tasked’ (i.e. developed and applied) [147].
При определянето за тези цели се упражнява съдебен контрол [151].
As indicated, the certifications to be approved by the FISC contain no information about the individual persons to be targeted but rather identify categories of foreign intelligence information [148].
При сертифициранията е необходимо също така да се предвидят процедури за определяне на обекта на разузнаване и за свеждане до минимум [152].
While the FISC does not assess — under a probable cause or any other standard — that individuals are properly targeted to acquire foreign intelligence information [149], its control extends to the condition that ‘a significant purpose of the acquisition is to obtain foreign intelligence information’ [150].
Министърът на правосъдието и директорът на Националното разузнаване проверяват дали разрешението се спазва и агенциите имат задължението да докладват за всички случаи на неспазване пред Съда по надзора върху външното разузнаване [153] (както и пред Конгреса и Надзорния съвет по въпросите на разузнаването към Президента), който може на това основание да промени разрешението [154].
Indeed, under Section 702 FISA, the NSA is allowed to collect communications of non-U.S. persons outside the U.S. only if it can be reasonably believed that a given means of communication is being used to communicate foreign intelligence information (e.g. related to international terrorism, nuclear proliferation or hostile cyber activities).
Освен това, с цел да се повиши ефективността на надзора от страна на Съда по надзора върху външното разузнаване, администрацията на САЩ се съгласи да изпълни препоръка на Надзорния съвет по въпросите на неприкосновеността на личния живот и гражданските свободи за предоставяне на Съда на документацията за решенията за определяне на обекта по раздел 702, включително случайна извадка от листовете за определяне на задачата, за да се предостави възможност на съда да направи преценка как на практика се спазва изискването за целта на разузнаването [155].
Determinations to this effect are subject to judicial review [151].
Същевременно администрацията на САЩ прие идеята и взе мерки за преразглеждане на процедурите на АНС за определяне на обектите на разследване, с цел по-добро документиране на основанията на разузнавателните служби при вземането на решение за определяне на обект [156].
Certifications also need to provide for targeting and minimization procedures [152].
Индивидуална защита
The Attorney General and the Director of National Intelligence verify compliance and the agencies have the obligation to report any incidents of non-compliance to the FISC [153] (as well as the Congress and the President's Intelligence Oversight Board), which on this basis can modify the authorisation [154].
В законодателството на САЩ са предвидени редица възможности, от които могат да се ползват субектите на данни от ЕС, когато са обезпокоени дали техни лични данни се обработват (събират се, предоставя се достъп до тях и др.) от разузнавателните структури на САЩ, и когато това е така — дали са спазени ограниченията, приложими съгласно правото на САЩ.
Furthermore, to increase the efficiency of the oversight by the FISC, the U.S. Administration has agreed to implement a recommendation by the PCLOB to supply to the FISC documentation of Section 702 targeting decisions, including a random sample of tasking sheets, so as to allow the FISC to assess how the foreign intelligence purpose requirement is being met in practice [155].
Те се отнасят основно до три области: намеса съгласно ЗУНВР; незаконен, умишлен достъп до лични данни от страна на правителствени длъжностни лица; и достъп до информация съгласно Закона за свобода на информацията (Freedom of Information Act (FOIA) [157].
At the same time, the U.S.
Първо, в Закона за упражняване на надзор върху външното разузнаване са предвидени редица средства за правна защита, с които разполагат също и лицата, които не са граждани на САЩ, за оспорване на неправомерно електронно наблюдение [158].
Administration accepted and has taken measures to revise NSA targeting procedures to better document the foreign intelligence reasons for targeting decisions [156].
Това включва възможността физическите лица да предявят срещу Съединените американски щати граждански иск за обезщетяване на финансови вреди, когато информацията за тях е била неправомерно и умишлено използвана или разкрита [159]; да заведат дело срещу длъжностни лица от правителството на САЩ в лично качество („престъпление при изпълнение на служебните задължения“ — under colour of law) за финансови вреди [160]); и да оспорват законността на наблюдението (и да искат заличаване на събраната информация), в случай че правителството на САЩ възнамерява да използва или разкрива информация, получена или производна от електронно наблюдение срещу лицето, в съдебни или административни производства в Съединените американски щати [161].
Individual redress
Второ, правителството на САЩ насочи вниманието на Комисията към редица допълнителни възможности, които субектите на данни от ЕС могат да използват, за да търсят правна защита срещу длъжностни лица при неправомерен достъп или използване на лични данни от страна на правителството, включително за възнамеряваните цели на националната сигурност (т.е.
A number of avenues are available under U.S. law to EU data subjects if they have concerns whether their personal data have been processed (collected, accessed, etc.) by U.S. Intelligence Community elements, and if so, whether the limitations applicable in U.S. law have been complied with.
Закона за компютърните измами и злоупотреби [162] (Computer Fraud Abuse Act); Закона за неприкосновеност на електронните съобщения [163] (Electronic Communications Privacy Act); и Закона за правото на неприкосновеност на личните финанси [164] (Right to Financial Privacy Act).
These relate essentially to three areas: interference under FISA; unlawful, intentional access to personal data by government officials; and access to information under Freedom of Information Act (FOIA) [157].
Всички тези основания за подаване на иск се отнасят за конкретни данни, цели и/или видове достъп (напр. достъп от разстояние до един компютър чрез интернет) и могат да се ползват при определени условия (напр. преднамерено/умишлено поведение, поведение, излизащо извън служебните задължения, наличие на претърпени вреди) [165].
First, the Foreign Intelligence Surveillance Act provides a number of remedies, available also to non-U.S. persons, to challenge unlawful electronic surveillance [158].
В Закона за административното производство (U.S.C.5 § 702) се дава възможност за по-обща правна защита — „всяко лице, което е претърпяло правно нарушение поради действие на агенцията или е неблагоприятно засегнато или ощетено от действия на агенцията“, има право да поиска съдебен контрол.
This includes the possibility for individuals to bring a civil cause of action for money damages against the United States when information about them has been unlawfully and wilfully used or disclosed [159]; to sue U.S. government officials in their personal capacity (‘under colour of law’) for money damages [160]; and to challenge the legality of surveillance (and seek to suppress the information) in the event the U.S. government intends to use or disclose any information obtained or derived from electronic surveillance against the individual in judicial or administrative proceedings in the United States [161].
Това включва възможността да се поиска от Съда да „обяви за незаконно и да отмени действие, констатации и заключения на агенцията, за които е установено, че представляват […] произвол, каприз, злоупотреба с правото на преценка, или по друг начин не са в съответствие със закона“ [166].
Second, the U.S. government referred the Commission to a number of additional avenues that EU data subjects could use to seek legal recourse against government officials for unlawful government access to, or use of, personal data, including for purported national security purposes (i.e. the Computer Fraud and Abuse Act [162]; Electronic Communications Privacy Act [163]; and Right to Financial Privacy Act [164]).
И накрая, правителството на САЩ посочи Закона за свобода на информацията като средство, чрез което лица, които не са граждани на САЩ могат да поискат достъп до съществуващи записи на федерални агенции, включително когато в тях се съдържат лични данни на лицето [167].
All of these causes of action concern specific data, targets and/or types of access (e.g. remote access of a Computer via the internet) and are available under certain conditions (e.g. intentional/wilful conduct, conduct outside of official capacity, harm suffered) [165].
Предвид насочеността му, този закон не осигурява възможност за индивидуална правна защита срещу намесата в лични данни като такава, въпреки че по принцип би могъл да позволява на физически лица да получат достъп до съответна информация, с която разполагат агенциите на националното разузнаване.
A more general redress possibility is offered by the Administrative Procedure Act (5 U.S.C. § 702), according to which ‘any person suffering legal wrong because of agency action, or adversely affected or aggrieved by agency action’, is entitled to seek judicial review.
Дори в това отношение възможностите изглеждат ограничени, тъй като агенциите могат да откажат достъп до информация, която попада в обхвата на определени изброени изключения, включително достъп до класифицирана информация в областта на националната сигурност и информация относно разследвания в областта на правоприлагането [168].
This includes the possibility to ask the court to ‘hold unlawful and set aside agency action, findings, and conclusions found to be […] arbitrary, capricious, an abuse of discretion, or otherwise not in accordance with law’ [166].
Предвид казаното, използването на посочените изключения от агенциите на националното разузнаване може да бъде оспорено от лицата, както по административен, така и по съдебен ред.
Finally, the U.S. government has pointed to the FOIA as a means for non-U.S. persons to seek access to existing federal agency records, including where these contain the individual's personal data [167].
Макар от това да следва, че лицата, включително субектите на данни от ЕС, имат редица възможности за правна защита, когато са станали обект на неправомерно (електронно) наблюдение за целите на националната сигурност, също така е ясно, че не са обхванати най-малкото някои от правните основания, които могат да се използват от разузнавателните органи на САЩ (напр.
Given its focus, the FOIA does not provide an avenue for individual recourse against interference with personal data as such, even though it could in principle enable individuals to get access to relevant information held by national intelligence agencies.
Изпълнителен декрет 12333).
Even in this respect the possibilities appear to be limited as agencies may withhold information that falls within certain enumerated exceptions, including access to classified national security information and information concerning law enforcement investigations [168].
Освен това, дори когато по принцип са налице възможности за съдебна правна защита за лицата, които не са граждани на САЩ, например при наблюдение съгласно ЗУНВР, възможните начини на действие са ограничени [169] и предявените от лицата (включително граждани на САЩ) искове ще бъдат обявени за недопустими, ако не може да се докаже тяхната „основателност“ [170], а това ограничава достъпа до обикновените съдилища [171].
This being said, the use of such exceptions by national intelligence agencies can be challenged by individuals who can seek both administrative and judicial review.
С цел да осигури за всички субекти на данни от ЕС достъп до допълнителни възможности, правителството на САЩ реши да създаде нов механизъм, омбудсмана към Щита за личните данни, както това е изложено в писмото на държавния секретар на САЩ до Комисията, съдържащо се в приложение III към настоящото решение.
While individuals, including EU data subjects, therefore have a number of avenues of redress when they have been the subject of unlawful (electronic) surveillance for national security purposes, it is equally clear that at least some legal bases that U.S. intelligence authorities may use (e.g. E.O. 12333) are not covered.