natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Commission Implementing Regulation (EU) No 118/2014 of 30 January 2014 amending Regulation (EC) No 1560/2003 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 343/2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national (OJ L 39, 8.2.2014, p.
То се прилага до 26 септември 2017 г.
1).
То се прилага спрямо лица, пристигащи на територията на Италия и Гърция, от 25 септември 2015 г. до 26 септември 2017 г., както и за кандидатите, които са пристигнали на територията на тези държави членки от 24 март 2015 г. нататък.
Regulation (EU) No 516/2014 of the European Parliament and of the Council of 16 April 2014 establishing the Asylum, Migration and Integration Fund, amending Council Decision 2008/381/EC and repealing Decision No 573/2007/EC and No 575/2007/EC of the European Parliament and of the Council and Council Decision 2007/435/EC (OJ L 150, 20.5.2014, p. 168).
Съставено в Брюксел на 22 септември 2015 година.
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 laying down standards for the reception of applicants for international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 96).
За Съвета
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p. 60).
Председател
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 laying down standards for the reception of applicants for international protection (recast) (OJ L 180, 29.6.2013, p. 96).
Становище от 17 септември 2015 г. (все още непубликувано в Официален вестник).
Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the establishment of ‘Eurodac’ for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation (EU) No 604/2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes, and amending Regulation (EU) No 1077/2011 establishing a European Agency for the operational management of large-scale IT systems in the area of freedom, security and justice ( OJ L 180, 29.6.2013, p. 1).
Решение (ЕС) 2015/1523 на Съвета от 14 септември 2015 г. за установяване на временни мерки в областта на международната закрила в полза на Италия и на Гърция (ОВ L 239, 15.9.2015 г., стр. 146).
Directive 2008/115/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on common standards and procedures in Member States for returning illegally staying third-country nationals (OJ L 348, 24.12.2008, p.
Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 31).
98).
Регламент (ЕО) № 1560/2003 на Комисията от 2 септември 2003 г. за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 222, 5.9.2003 г., стр.
Directive 2011/95/EU of the European Parliament and of the Council of 13 December 2011 on standards for the qualification of third-country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection, for a uniform status for refugees or for persons eligible for subsidiary protection, and for the content of the protection granted (OJ L 337, 20.12.2011, p. 9).
3).
Directive 2013/32/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on common procedures for granting and withdrawing international protection (OJ L 180, 29.6.2013, p.
Регламент за изпълнение (ЕС) № 118/2014 на Комисията от 30 януари 2014 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 1560/2003 за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна (ОВ L 39, 8.2.2014 г., стр.
60).
Регламент (ЕС) № 516/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 16 април 2014 г. за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета ( ОВ L 150, 20.5.2014 г., стр.
Allocations from Italy
168).
Allocation per Member State (15600 applicants relocated)
Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 96).
Austria
Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр.
Belgium
60).
Bulgaria
Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (преработен текст) (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр. 96).
Croatia
Регламент (ЕС) № 603/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за създаване на система Евродак за сравняване на дактилоскопични отпечатъци с оглед ефективното прилагане на Регламент (ЕС) № 604/2013 за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство и за искане на сравнения с данните в Евродак от правоприлагащите органи на държавите членки и Европол за целите на правоприлагането и за изменение на Регламент (ЕС) № 1077/2011 за създаване на Европейска агенция за оперативното управление на широкомащабни информационни системи в областта на свободата, сигурността и правосъдието (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр.
Cyprus
1).
Czech Republic
Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общите стандарти и процедури, приложими в държавите-членки за връщане на незаконно пребиваващи граждани на трети страни (ОВ L 348, 24.12.2008 г., стр.
Estonia
98).
Finland
Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила (ОВ L 337, 20.12.2011 г., стр. 9).
France
Директива 2013/32/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно общите процедури за предоставяне и отнемане на международна закрила (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стр.
Germany
60).
Hungary
ПРИЛОЖЕНИЕ I
Latvia
Разпределение от Италия
Lithuania
Разпределение по държави членки (15600 преместени кандидати)
Luxembourg
Австрия
Malta
Делегирано решение (ЕС) 2015/1602 на Комисията
Commission Delegated Decision (EU) 2015/1602
относно еквивалентността на действащия в Швейцария режим на платежоспособност и пруденциалност за застрахователните и презастрахователните предприятия въз основа на член 172, параграф 2, член 227, параграф 4 и член 260, параграф 3 от Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
on the equivalence of the solvency and prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in force in Switzerland based on Articles 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council
като взе предвид Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) [1], и по-специално член 172, параграф 2, член 227, параграф 4 и член 260, параграф 3 от нея,
Having regard to Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) [1], and in particular Articles 172(2), 227(4) and 260(3) thereof,
Директива 2009/138/ЕО установява пруденциален режим, основан на риска, за застрахователните и презастрахователните предприятия в Съюза.
Directive 2009/138/EC establishes a risk-based prudential regime for insurance and reinsurance undertakings in the Union.
Пълното прилагане на Директива 2009/138/ЕО от страна на застрахователите и презастрахователите в Европейския съюз ще започне на 1 януари 2016 г.
Full application of Directive 2009/138/EC to insurers and reinsurers in the Union will commence on 1 January 2016.
Въпреки че Директива „Платежоспособност II“ ще се прилага в пълна степен от 1 януари 2016 г., Комисията вече може да приеме настоящото делегирано решение, както е посочено в член 311 от същата директива.
Even though the Solvency II Directive will be fully applied from 1 January 2016, the Commission may already adopt the present Delegated Decision as indicated under Article 311 of the Solvency II Directive.
Член 172 от Директива 2009/138/ЕО се отнася до еквивалентността на режима за платежоспособност на трета държава, приложим по отношение на презастрахователната дейност на предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава.
Article 172 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of the solvency regime of a third country applied to reinsurance activities of undertakings with their head office in that third country.
Потвърждаването на еквивалентността позволява презастрахователните договори, сключени с предприятия с централно управление в рамките на тази трета държава, да бъдат третирани по същия начин както презастрахователните договори, сключени с предприятие, лицензирано в съответствие с посочената директива.
A positive equivalence determination allows reinsurance contracts concluded with undertakings having their head office in that third country to be treated in the same manner as reinsurance contracts concluded with undertakings authorised in accordance with that Directive.
Член 227 от Директива 2009/138/ЕО се отнася до еквивалентността на застрахователи от трети държави, които са част от група, чието централно управление се намира в Съюза.
Article 227 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence for third-country insurers that are part of groups headquartered in the Union.
Потвърждаването на еквивалентността позволява при използването от такива групи на консолидационния метод чрез приспадане и агрегиране за целите на отчитането на равнище група да се вземат предвид правилата на юрисдикции извън Съюза във връзка с изчисляването на капиталовите изисквания и наличния капитал (собствени средства), а не правилата съгласно Директива 2009/138/ЕО за целите на изчисляването на изискванията за групова платежоспособност и на допустими собствени средства.
A positive equivalence determination allows such groups, when deduction and aggregation is used as the consolidation method for their group reporting, to take into account the calculation of capital requirements and available capital (own funds) under the rules of the non-Union jurisdiction rather than calculating them on the basis of Directive 2009/138/EC, for the purposes of calculating the group solvency requirement and eligible own funds.
Член 260 от Директива 2009/138/ЕО се отнася до еквивалентността на застрахователните и презастрахователните предприятия, чиито предприятия майки са с централно управление извън Съюза.
Article 260 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of insurance and reinsurance undertakings, the parent undertaking of which has its head office outside the Union.
В съответствие с член 261, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, в случай на потвърждаване на еквивалентността, държавите членки разчитат на еквивалентния групов надзор, упражняван от надзорните органи на третата държава, от която идва групата.
In accordance with Article 261(1) of Directive 2009/138/EC, in case of a positive equivalence determination, Member States rely on the equivalent group supervision exercised by the third-country group supervisory authorities.
Правният режим на третата държава се счита за напълно еквивалентен на установения от Директива 2009/138/ЕО, ако той отговаря на изисквания, осигуряващи сходно равнище на защита на притежателите на полици и на бенефициерите.
A third country's legal regime is to be considered as fully equivalent to that established by Directive 2009/138/EC if it complies with requirements which provide a comparable level of policyholder and beneficiary protection.
Определената пълна еквивалентност съгласно член 172, параграф 2, член 227, параграф 4 и член 260, параграф 3 е с неограничен срок, освен ако не бъде отменена.
Full equivalence determinations under Articles 172(2), 227(4) and 260(3) are of unlimited duration unless repealed.
На 9 март 2015 г.
On 9 March 2015, the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) provided advice according to Article 33(2) of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [2] to the Commission on the regulatory and supervisory system for (re)insurance undertakings and groups in force in Switzerland.
Европейският орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (European Insurance and Occupational Pensions Authority — EIOPA) предостави на Комисията препоръки в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета [2] за действащата в Швейцария регулаторна и надзорна система за (пре)застрахователните предприятия и групи.
EIOPA's advice is based on the Swiss relevant legislative framework, including the Swiss Financial Market Supervisory Act of 22 June 2007 (FINMASA), which entered into force on 1 January 2009, the Insurance Supervision Act (ISA) of 17 December 2004 and the Insurance Supervision Ordinance (ISO) [3].
Становището на EIOPA се основава на швейцарската нормативна база, включително на Закона за надзора над швейцарския финансов пазар от 22 юни 2007 г.
The Commission has based its assessment on the information provided by EIOPA.
(FINMASA), който влезе в сила на 1 януари 2009 г., Закона за застрахователния надзор (ISA) от 17 декември 2004 г. и Наредбата за застрахователния надзор (ISO) [3].
Taking into account the provisions of Commission Delegated Regulation (EU) 2015/35 [4], in particular Articles 378, 379 and 380, as well as EIOPA's advice, a number of criteria are to be applied to assess equivalence under Article 172(2), 227(4) and 260(3) of Directive 2009/138/EC, respectively.
Оценката на Комисията се основава на информацията, предоставена от EIOPA.
Those criteria include certain requirements which are common to two or more of Articles 378, 379 and 380 of Delegated Regulation (EU) 2015/35, which are valid at the level of solo [5] (re)insurance undertakings and at the level of (re)insurance groups, and which cover the areas of powers, solvency, governance, transparency, cooperation between authorities and handling of confidential information, and impact of the decisions on financial stability.
Като бъдат взети предвид разпоредбите на Делегиран регламент (ЕС) № 2015/35 на Комисията [4], и по-специално членове 378, 379 и 380, както и становището на EIOPA, следва да се приложат редица критерии за оценяване на еквивалентността в съответствие с член 172, параграф 2, член 227, параграф 4 и член 260, параграф 3 от Директива 2009/138/ЕО.
First, regarding the means, powers and responsibilities, the Swiss financial market supervisor (FINMA) has the power to effectively supervise (re)insurance activities and impose sanctions or take enforcement action where necessary, such as revoking an undertaking's business licence or replace all or part of its management.
Тези критерии отразяват изисквания, които са общи за два или повече от изброените членове 378, 379 и 380 от Делегиран регламент (ЕС) 2015/35, които са валидни на равнище индивидуално (пре)застрахователно предприятие [5] и на равнище (пре)застрахователна група.
FINMA has the necessary financial and human means, expertise, capacities and mandate to effectively protect all policyholders and beneficiaries.
Те обхващат правомощията, платежоспособността, управлението, прозрачността, сътрудничеството между органите и обработката на поверителна информация, както и въздействието на решенията върху финансовата стабилност.
Second, regarding solvency, the Swiss Solvency Test (SST) assessment of the financial position of (re)insurance undertakings or groups relies on sound economic principles, and solvency requirements are based on an economic valuation of all assets and liabilities.
Първо, що се отнася до средствата, правомощията и отговорностите, швейцарският надзорен орган за финансовите пазари (FINMA) разполага с правомощията да упражнява ефективен надзор над застрахователни/презастрахователни дейности и да налага санкции или да предприема действия по правоприлагане, където това е необходимо, като например да отнема лиценза за дейността на предприятието или да сменя цялото управление или част от него.
The SST requires (re)insurance undertakings to hold adequate financial resources and lays down criteria on technical provisions, investments, capital requirements (including minimum level of capital) and own funds, requiring timely intervention by FINMA if capital requirements are not complied with or if policyholders' interests are threatened.
FINMA разполага с необходимите финансови и човешки ресурси, експертни познания, капацитет и правомощия за ефективна защита на всички притежатели на полици и бенефициери.
The capital requirements are risk-based, aiming at capturing quantifiable risks.
На второ място, що се отнася до платежоспособността, изготвената чрез швейцарският тест за платежоспособност (SST) оценка на финансовото състояние на застрахователните/презастрахователните предприятия или групи се основава на ясни икономически принципи, а изискванията за платежоспособност — на икономическата оценка на всички активи и пасиви.
Where a risk is not quantified, it is addressed through other measures: for instance operational risks are addressed qualitatively through the Swiss Quality Assessment (SQA).
Според SST (пре)застрахователните предприятия трябва да притежават адекватни финансови ресурси.
The main capital requirement, known as the target capital under the SST, is calculated to cover unexpected losses arising from the existing business.
В него са формулирани критерии относно техническите резерви, инвестициите, капиталовите изисквания (включително минимално равнище на капитала) и собствените средства, като изисква навременна намеса на FINMA, ако капиталовите изисквания не са изпълнени или ако интересите на титулярите на полици са застрашени.
In addition, the absolute minimum capital requirement (minimum capital) for insurers varies under the SST depending on the insurance business line.
Капиталовите изисквания са основани на риска и имат за цел количествено изразяване на рисковете.
Both requirements are at least as strong as the corresponding Directive 2009/138/EC requirements for all current Swiss insurers' combinations of business lines.
Когато даден риск не е количествено изразен, към него се подхожда чрез други мерки: например операционните рискове са разгледани в качествено отношение посредством швейцарската оценка на качеството (SQA).
Regarding models, insurance undertakings may use a standard model or, if required by FINMA or upon their own initiative, an internal model.
Основното капиталово изискване, наричано целеви капитал по SST, се изчислява така, че да покрие неочакваните загуби, произтичащи от осъществяваните дейности.
Third, regarding governance, the Swiss solvency regime requires (re)insurance undertakings to have an effective system of governance in place, imposing on them in particular a clear organisational structure, fit and proper requirements for those effectively running the undertakings, effective process for transmission of information within the undertakings and to FINMA.
В допълнение, абсолютното минимално капиталово изискване (минималният капитал) за застрахователите по SST е различно в зависимост от застрахователната дейност.
In addition, FINMA effectively supervises outsourced functions and activities.
И двете изисквания са поне толкова строги, колкото и съответните изисквания на Директива 2009/138/ЕО, що се отнася до всички действащи комбинации от дейности на швейцарските застрахователи.
The SST also requires (re)insurance undertakings and groups to maintain risk-management, compliance, internal audit and actuarial functions.
По отношение на моделите застрахователните предприятия могат да използват стандартен модел или вътрешен модел, ако това се изисква от FINMA или по своя собствена инициатива.
The SST imposes a risk management system capable of identifying, measuring, monitoring, managing and reporting risks, and an effective internal control system.
Трето, по отношение на управлението, швейцарският режим на платежоспособност задължава застрахователните/презастрахователните предприятия да разполагат с ефективна система за управление, която по-конкретно налага ясна организационна структура, изисквания за квалификация и надеждност на лицата, които реално управляват предприятията, ефективен процес за предаване на информация в рамките на предприятията и към FINMA.
The requirements of Directive 2009/138/EC regarding internal audit and compliance for solo undertakings are satisfactorily addressed by the ISO, since it reinforces risk management requirements and in particular the obligation to have a compliance function.
Освен това FINMA извършва ефективен надзор на възложените на външни изпълнители функции и дейности.
The regime in force in Switzerland requires that changes to the business policy or management of (re)insurance undertakings or groups or qualifying holdings in such undertakings or groups must be consistent with sound and prudent management.
В SST също така се изисква (пре)застрахователните предприятия и групи да поддържат функция за управление на риска, функция, следяща за спазване на изискванията, функция за вътрешен одит и актюерска функция.
In particular, acquisitions, changes in the business plan or in qualifying holdings of (re)insurance undertakings or insurance groups are notified to FINMA, which may take appropriate sanctions if justified, such as prohibiting an acquisition.
SST налага система за управление на риска, която позволява идентифициране, измерване, наблюдение, управление и отчитане на рисковете, както и ефективна система за вътрешен контрол.
Fourth, regarding transparency, (re)insurance undertakings and groups are required to provide FINMA with any information necessary to supervision, and publish, at least annually, a report on their solvency and financial condition.
Изискванията на Директива 2009/138/ЕО по отношение на вътрешния одит и спазването на изискванията за индивидуалните предприятия са отразени удовлетворително от ISO, тъй като тя налага по-строги правила по отношение на управлението на риска и изисква по-специално наличието на функция, следяща за спазване на изискванията.
The requirements of Directive 2009/138/EC regarding public disclosure are satisfactorily addressed by the ISO, since the types of qualitative and quantitative information to be disclosed are in line with Directive 2009/138/EC.