natgillin/translations-raw huggingface dataset:
РАЗМЕР НА КОМПЕНСАЦИЯТА
In particular, the second expert observes that the parties have provided contradictory documentary evidence regarding the compensation paid in the past.
Както се обяснява в съображение 15, Consiglio di Stato назначи двама експерти, които да определят допълнителната компенсация, дължима от региона на Buonotourist въз основа на членове 6, 10 и 11 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
In contrast to the claim made by the Italian authorities, the second expert notes that Buonotourist kept separate accounts for its public and private transport activities, but explains that no verification could be made of the correct imputation of some costs to the one or the other sector of activity.
На 27 септември 2012 г. двамата експерти представиха своите доклади, но само вторият експерт бе успял да изчисли размера на допълнителната компенсация, дължима от региона на Buonotourist.
The second expert further explains that it was not possible to acquire reliable data on the costs that would not have been incurred in case of termination of the PSO — even using the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato.
В доклада вторият експерт често напомня, че страните са представили несъвпадащи или недостатъчно точни данни, които представляват само приближение.
Accordingly, the second expert concluded that no additional compensation for the obligation to operate or carry, calculated on the basis of Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 could be determined.
По-специално вторият експерт констатира, че страните са представили противоречащи си документални доказателства за изплатената в миналото компенсация.
As regards additional compensation in relation to tariff obligations — Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 — the second expert acknowledges that it could not be calculated on the basis of paragraph 1 of that provision, because of missing and/or unreliable data.
За разлика от твърдението на италианските органи, вторият експерт отчита, че Buonotourist е поддържало отделни отчети за своите публични и частни транспортни дейности, но обяснява, че не може да се направи проверка дали някои разходи правилно са отчетени в единия или другия сектор на дейност.
Therefore, the ‘inductive method’ prescribed by the Consiglio di Stato was applied.
Освен това вторият експерт обяснява, че не е възможно да се получат надеждни данни за разходите, които е нямало да бъдат понесени в случай на прекратяване на ЗОУ, дори ако се използва „индуктивния метод“, изискван от Consiglio di Stato.
Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 provides, inter alia, that the amount of the compensation must, in the case of a tariff obligation, be equal to the difference between the following two amounts.
В съответствие с това вторият експерт заключи, че не може да се определи допълнителната компенсация за задължението за експлоатиране и превоз, която да бъде изчислена въз основа на член 10 от Регламент (ЕИО) № 1191/69.
The first amount is equal to the difference between, on the one hand, the product of the anticipated number of units of measure of transport and:
Що се отнася до допълнителната компенсация във връзка с тарифните задължения — член 11 от Регламент (ЕИО) № 1191/69 — вторият експерт признава, че тя не може да се изчисли въз основа на параграф 1 от тази разпоредба поради липсващи и/или ненадеждни данни.
either the most favourable existing rate which might be claimed by users if the obligation in question did not exist,
Поради това бе приложен „индуктивният метод“, изискван от Consiglio di Stato.
or where there is no such rate, the rate which the undertaking, operating on a commercial basis and taking into account both the costs of the operation in question and the state of the market, would have applied,
В член 11 от Регламент (ЕИО) № 1191/69, inter alia, се предвижда, че в случай на тарифно задължение размерът на компенсацията е равен на разликата между двете суми, както следва:
and, on the other hand, the product of the actual number of units of measure of transport and the rate imposed for the period under consideration.
първата сума е равна на разликата между, от една страна, продуктът от очаквания брой мерни единици транспорт и:
The second amount is equal to the difference between the costs which would be incurred applying either the most favourable existing rate or the rate which the undertaking would have applied if operating on a commercial basis and the costs actually incurred under the obligatory rate.
или най-благоприятната съществуваща тарифа, за която биха могли да претендират потребителите, ако въпросното задължение не съществува;
In the absence of the data required to determine those amounts, the second expert calculated the amount of compensation due as the difference between the two amounts as interpreted below.
или, когато няма такава тарифа, тогава тарифата, която транспортното предприятие би използвало, ако действа на търговска основа и отчита както разходите по въпросното експлоатиране, така и състоянието на пазара;
In the absence of the anticipated and the actual number of units of measure of transport, the first amount is equal to the amount necessary to cover the real costs (or the ‘standard costs’ if lower), minus the revenues obtained from the traffic carried.
и, от друга страна, продукта от действителния брой мерни единици транспорт и тарифата, наложена за разглеждания период;
As regards the second amount, the expert considered that it should be equal to the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) minus the difference between the real costs (or the ‘standard costs’ if lower) and the amount of compensation already received.
втората сума е равна на разликата между разходите, които биха възникнали като се прилага или най-благоприятната съществуваща тарифа или тарифата, която транспортното предприятие би приложило, ако действа на търговска основа, и действително направените разходи по задължителната тарифа.
According to the second expert, it follows from those calculations that during the period under review Buonotourist could only claim to have been undercompensated in 1998, 1999, and 2000 as a result of alleged tariff obligations being imposed upon it.
Поради липсата на необходимите данни за определяне на тези суми вторият експерт изчисли размера на дължимата компенсация като разликата между двете суми съгласно следното тълкуване:
The amount of undercompensation for those three years was calculated by the second expert to amount to EUR 838 593,21, to which legal interest of EUR 272 979,13 was added, resulting in additional compensation of EUR 1 111 572.
поради липсата на очаквания и на действителния брой мерни единици транспорт първата сума се равнява на необходимия брой за покриване на действителните разходи (или „стандартните разходи“, ако са по-ниски) минус получените приходи за извършените транспортни услуги;
It was this amount which the Consiglio di Stato ordered the Region to pay to Buonotourist, which it actually paid on 21 December 2012.
що се отнася до втората сума, експертът заключи, че тя следва да се равнява на действителните разходи (или „стандартните разходи“, ако са по-ниски) минус разликата между действителните разходи (или „стандартните разходи“, ако са по-ниски) и размера на вече получената компенсация.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Според втория експерт от тези изчисления следва, че по време на разглеждания период Buonotourist би могло да претендира, че е получило недостатъчна компенсация само за 1998, 1999 и 2000 г. в резултат на предполагаеми тарифни задължения, които са му били наложени.
As explained in the opening decision, the Commission had several doubts regarding the compatibility of the measure with the internal market.
Вторият експерт изчисли, че размерът на недостатъчната компенсация за тези години възлиза на 838 593,21 EUR, към които е добавена законна лихва в размер на 272 979,13 EUR, т.е. допълнителната компенсация е 1 111 572 EUR.
First, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the Court of Justice of the European Union (‘the CJEU’) in its Altmark case-law had been fulfilled.
Consiglio di Stato нареди на региона да изплати на Buonotourist именно тази сума и тя реално бе изплатена на 21 декември 2012 г.
Second, the Commission had doubts regarding the exemption from the notification obligation under Regulation (EEC) No 1191/69.
ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
The question of whether Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69 indeed exempted the Italian authorities from prior notification in the present case thus depends, first, on whether a PSO was in fact unilaterally imposed on Buonotourist by the Region and, second, on whether the compensation paid pursuant to that obligation complies with the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69.
Както бе обяснено в решението за откриване, Комисията изрази няколко съмнения относно съвместимостта на мярката с вътрешния пазар.
The Commission could not conclude whether the compensation awarded to Buonotourist fulfilled those conditions.
Първо, Комисията постави под въпрос дали са спазени четирите условия, определени от Съда на Европейския съюз („Съда на ЕС“) в съдебната практика по делото Altmark.
Third, the Commission had doubts regarding the possible compatibility of the measure under Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council.
Второ, Комисията изрази съмнения във връзка с освобождаването от задължението за уведомяване съгласно Регламент (ЕИО) № 1191/69.
If it was confirmed that at least one of the conditions for exemption from notification pursuant to Regulation (EEC) No 1191/69 was not met and an assessment under Regulation (EC) No 1370/2007 had to be conducted, the Commission had doubts whether the conditions of that Regulation were complied with in the present case.
Въпросът дали член 17, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 1191/69 действително освобождава италианските органи от задължението за предварително уведомяване по настоящия случай зависи, първо, от това дали регионът действително е наложил едностранно ЗОУ на Buonotourist и, второ, дали изплатената компенсация във връзка с това задължение е в съответствие с изискванията на Регламент (ЕИО) № 1191/69.
COMMENTS BY ITALY
Комисията не бе в състояние да заключи дали изплатената на Buonotourist компенсация отговаря на тези условия.
The Italian authorities at the national level did not provide any comments on the opening decision.
Трето, Комисията изрази съмнения по отношение на евентуалната съвместимост на мярката с Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета.
Only the Campania Region did.
Ако бъде потвърдено, че поне едно от условията за освобождаване от задължението за уведомяване съгласно Регламент (ЕИО) № 1191/69 не е спазено и че е трябвало да бъде извършена оценка съгласно Регламент (ЕО) № 1370/2007, Комисията се съмнява дали условията на този регламент са били спазени в настоящия случай.
First, the Region submitted documentation meant to show that Buonotourist performed ‘authorised services’ at its own risk, in addition to the services under concession in the period concerned.
МНЕНИЕ НА ИТАЛИЯ
For example, Buonotourist appears to have provided international and interregional bus transport services in the period under review.
Италианските органи на национално равнище не представиха мнение по отношение на решението за откриване.
In addition, the Region explained that Buonotourist only had accounting separation between rental services and bus transport services, without further distinguishing the ‘authorised services’ that the company performed at its own risk.
Това направи единствено регион Кампания.
Second, the Region reiterated that no unilateral imposition of PSOs took place during the period under review.
Първо, регионът представи документация с цел да демонстрира, че в рамките на разглеждания период Buonotourist е предоставяло „оторизирани услуги“ на собствен риск в допълнение към обхванатите от концесия услуги.
The Region noted that the company, under the rules then in force, requested yearly renewal of the concession services and that none of the concession acts entailed the unilateral imposition of PSOs.
Например Buonotourist изглежда е предоставяло услуги за международен и междурегионален автобусен превоз в рамките на разглеждания период.
Moreover, following the judgment of the Consiglio di Stato in 2009, the Region repeatedly asked Buonotourist to provide the acts or contracts imposing PSOs on it in order to comply with the judgment.
В допълнение към това регионът обясни, че Buonotourist е поддържало отделни отчети само за услугите по даване под наем и услугите за автобусен превоз, без да разграничава допълнително „оторизираните услуги“, които е предоставяло на собствен риск.
According to the Region, the company never replied to these requests.
Второ, регионът подчерта, че в рамките на разглеждания период не е извършено едностранно налагане на ЗОУ.
Regarding the cap on tariffs, the Region noted that the tariffs indicated by the concession contracts derived from general measures of price policy applied by all companies operating in the same sector.
Регионът отбеляза, че съгласно правилата в сила към онзи момент дружеството е отправяло искания за ежегодно подновяване на концесионните услуги и че нито един от актовете за концесия не е водел до едностранно налагане на ЗОУ.
COMMENTS BY INTERESTED PARTIES
Освен това след постановяването на решението на Consiglio di Stato през 2009 г. регионът многократно е отправял искания до Buonotourist да предостави актовете или договорите за налагане на ЗОУ с цел изпълнение на решението.
The only third party to submit observations in response to the opening decision was Buonotourist, the beneficiary of the measure.
Според региона дружеството така и не е отговорило на тези искания.
In its submissions, Buonotourist disagreed with the preliminary positions taken by the Commission in the opening decision.
Що се отнася до тавана на тарифите, регионът отбелязва, че посочените тарифи в договорите за концесия произтичат от общи мерки на ценовата политика, прилагана от всички дружества, осъществяващи дейност в същия сектор.
To substantiate its claim that obligations were imposed on it, Buonotourist argued that the PSOs were not set out in the document awarding the concession, which did not exist, but derived solely from internal acts of the Region which predetermined the organisation of the undertaking and the compensation through the ‘standard cost’ mechanism.
МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
Buonotourist explained that Italy had regulated the PSOs by means of Law No 151/81, Regional Law No 16/83, Article 4 of Law No 59/97 and Legislative Decree No 422/97.
Единствената трета страна, която представи коментари в отговор на решението за откриване, беше Buonotourist, получателят на помощта.
The public service was entrusted to Buonotourist by the Region by means of a concession act in 1972/73 and renewed every year until 2003.
В своето мнение Buonotourist изрази несъгласие с предварителната позиция на Комисията, посочена в решението за откриване.
That PSOs were imposed on Buonotourist for the years 1996-2002, such as tariff obligations, routes, times and stops, can be allegedly inferred from the following documents:
За да обоснове своето твърдение, че задълженията са му били наложени, Buonotourist заяви, че ЗОУ не са били определени в документа за възлагане на концесията, какъвто не е съществувал, а са произтичали единствено от вътрешните актове на региона, с които се определя организацията на предприятието и компенсацията чрез механизма за „стандартни разходи“.
the ‘bridging service contract’ signed by Buonotourist and the Region for the year 2003 in compliance with Article 46 of Regional Law No 3/02, recalling and replacing the existing concessions,
Buonotourist обясни, че Италия е регулирала ЗОУ посредством Закон № 151/81, Регионален закон № 16/83, член 4 от Закон № 59/97 и Законодателен указ № 422/97.
decision of the Regional Government (delibera della Giunta Regionale) No 8726 of 30 December 1999, authorising Buonotourist to modify some routes following requests from both the company and other petitioners,
Регионът е поверил на Buonotourist предоставянето на обществената услуга посредством акт за концесия през 1972 — 1973 г., който е бил подновяван всяка година до 2003 г.
decision of the Regional Government No 323 of 4 May 2000, which extended the duration of the suspension of the increase in costs for season tickets for bus transport services in the Region,
Фактът, че на Buonotourist са налагани ЗОУ в периода 1996 — 2002 г., например за тарифни задължения, маршрути, разписания и спирки, предполагаемо може да се демонстрира от следните документи:
note 4770/2000 communicating the distinction between how to calculate the tariff for ordinary season tickets and season tickets for ‘work lines’ (linee operaie),
„преходният договор за услуги“, сключен от Buonotourist и региона за 2003 г. в съответствие с член 46 от Регионален закон № 3/02, с който се отменят и заменят съществуващите концесии;
decree of the Region’s Assessore di Trasporti No 1609/2001 concerning the change from lira to euros, reminding the service providers that any irregular increase in tariffs was forbidden and that prohibition constituted a ‘concession/contractual obligation’.
решение № 8726 на регионалното правителство (delibera della Giunta Regionale) от 30 декември 1999 г., с което на Buonotourist се разрешава да измени някои маршрути по искане на дружеството и други страни;
Moreover, Buonotourist argued that since the Region repeatedly reduced the amount of the standard cost and applied that cost unevenly across the different routes and concessions, some operators decided to close certain bus routes consistently operated at a loss.
решение № 323 на регионалното правителство от 4 май 2000 г., с което се спира увеличението на разходите за абонаментни карти за услуги за автобусен превоз в региона;
The Region allegedly replied that the operators were duty bound to operate the routes under the PSOs and that legal action would be taken against them for interrupting a public service if indeed they did stop providing their activity.
бележка 4770/2000, в която се описва разликата в изчисляването на тарифата за обикновени абонаментни карти и абонаментни карти за „работни линии“ (linee operaie);
According to Buonotourist, this showed that PSOs were imposed upon it.
указ № 1609/2001 на регионалния Assessore di Trasporti относно промяната от лири към евро, с който на доставчиците на услуги се напомня, че се забранява всяко неправомерно увеличение на тарифите и че забраната представлява „концесия/договорно отношение“.
However, Buonotourist did not provide evidence to support this claim.
Освен това Buonotourist заяви, че тъй като регионът многократно е намалявал размера на стандартните разходи и не е прилагал тези разходи равномерно по отношение на отделните маршрути и концесии, някои оператори са взели решение да закрият определени автобусни маршрути, които постоянно са били на загуба.
Buonotourist also claimed that it mainly operated as a local public transport service provider (80 % of its activity).
Предполагаемо регионът е отговорил, че операторите са задължени да обслужват маршрутите, обхванати от ЗОУ, и че ще бъдат предприети законови действия срещу тях за прекъсване на обществена услуга, ако действително преустановят изпълнението на своята дейност.
For the remaining diversified economic activity, it maintained separate accounts.
Според Buonotourist това показва, че са му били налагани ЗОУ.
After having recalled the final national ruling by the Consiglio di Stato, Buonotourist challenged the following arguments put forward by the Region:
При все това Buonotourist не представи доказателства в подкрепа на това твърдение.
the calculation was not supported by separate management accounts by cost centres such as to distinguish the activities subject to PSOs,
Buonotourist също така заяви, че е извършвало дейност най-вече като доставчик на местна обществена транспортна услуга (80 % от неговата дейност).
given the absence of accounting data allowing the identification of the specific elements to be calculated pursuant to Articles 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69, the calculation had been performed inductively, with a method the Region termed as ‘abstruse and aberrant’.
То е поддържало отделни отчети за останалата част от своята диверсифицирана икономическа дейност.
Buonotourist explained that the applicable rules simply required the accounting data relating to the public transport service operated under a PSO to be supplied separately from those of any other business activities, but did not require any further accounting breakdown showing separately the costs and revenue for each route covered.
Като припомни окончателното национално решение на Consiglio di Stato, Buonotourist оспори следните аргументи, представени от региона:
Buonotourist claimed to keep separate accounts for the accounting data concerning public service activities and those concerning the business activities, and it added that the reliability of such accounting data was never questioned by the Region, which on the contrary used them correctly as the basis for calculating and paying out the annual contributions.
изчислението не се подкрепя от отделни отчети на управлението на разходните пера, така че да се направи разграничение на дейностите, обхванати от ЗОУ;
Buonotourist further disputed that the accounting documents supplied were insufficient to support the compensation claim merely because they consisted of annual financial statements and ‘E forms’ and were not accompanied by full copies of the underlying accounting and administrative entries (accounting register, ledgers, invoices issued and received, ticket receipts, etc.).
с оглед на липсата на счетоводни данни, които да позволят определяне на конкретните елементи, които следва да се изчислят съгласно членове 10 и 11 от Регламент (ЕИО) № 1191/69, изчислението е направено индуктивно посредством метод, който регионът определя като „неясен и непонятен“.
According to Buonotourist, this argument could be easily countered by noting that the Region had accepted the same data during the period under review, considering them reliable at the time.
Buonotourist обясни, че приложимите правила изискват единствено счетоводните данни във връзка с обществената транспортна услуга, извършвана съгласно ЗОУ, да се представят отделно от счетоводните данни за други стопански дейности, но не изискват допълнителна счетоводна разбивка, която да показва отделно разходите и приходите за всеки обхванат маршрут.
Furthermore, the requirement to keep full accounting and administrative documentation for the period under review has now expired and it is, therefore, objectively difficult to demand copies at present.
Buonotourist заяви, че поддържа отделни отчети за счетоводните данни във връзка с дейностите по предоставяне на обществената услуга и останалите стопански дейности, и добави, че регионът никога не е оспорвал надеждността на тези счетоводни данни, а вместо това ги е използвал правилно като основа за изчисляване и изплащане на годишните плащания.
It is therefore appropriate to reconstruct the amount of compensation due via an inductive approach, as prescribed by the Consiglio di Stato.
В допълнение към това Buonotourist оспори твърдението, че предоставените счетоводни документи са били недостатъчни за подкрепа на искането за компенсация, понеже са се състояли единствено от годишни финансови отчети и „E формуляри“ и не са били придружени от пълни копия на съответните счетоводни и административни записи (счетоводен регистър, счетоводни книги, издадени и получени фактури, квитанции за билети и др.).
Finally, the financial statements had been duly certified and their correctness and truthfulness had never been called into question.
Според Buonotourist този аргумент може лесно да се обори, като се посочи, че регионът е приемал същите данни в рамките на разглеждания период и тогава ги е считал за надеждни.
In conclusion, the accounts submitted by Buonotourist are clearly sufficient for calculating the compensation in full compliance with the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69.