natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От друга страна трябва да бъде намерен пропорционален и справедлив баланс между задължението на всяка институция за финансово участие в механизма за финансиране на преструктурирането и нейния размер, профил на риска, обхват и сложност на дейността, взаимообвързаност с други институции или с финансовата система като цяло, последствията от неплатежоспособността ѝ върху финансовите пазари, върху други институции, върху условията за финансиране или върху икономиката като цяло — и следователно вероятността институцията да бъде обект на преструктуриране и да се ползва от механизма за финансиране.
However, a proportionate and fair balance needs to be found between the obligation of any institution to contribute to a resolution financing arrangement, and its size, risk profile, the scope and complexity of its activities, its interconnectedness to the other institutions or to the financial system in general, the impact of its failure on the financial markets, on other institutions, on funding conditions, or on the wider economy, and therefore the probability that an institution enters into resolution and makes use of the financing arrangement.
В съответствие с член 4 от Директива 2014/59/ЕС, при взимането на решение дали определени институции трябва да се възползват от облекчени задължения във връзка с изискването за изготвяне на планове за възстановяване и преструктуриране органите за преструктуриране взимат предвид тези елементи.
Such elements are taken into account by the resolution authorities, pursuant to Article 4 of Directive 2014/59/EU, when deciding whether certain institutions should benefit from simplified obligations as regards the requirements to prepare recovery and resolution plans.
От своя страна, при оценяването на подходящия баланс между съблюдаването на изискванията в Директива 2014/59/ЕС и особеностите на обхванатите от нея различни институции следва да бъде взето предвид и административното бреме, което изчисляването на годишните вноски поражда за някои институции и органи за преструктуриране.
Also, the administrative burden deriving for certain institutions and resolution authorities from the calculation of the annual contributions should be taken into account when assessing the right balance between complying with the requirements set out in Directive 2014/59/EU and the specificities of the various institutions subject to that Directive.
Малките институции обикновено не са с висок профил на риска, често са по-малко рискови за системата отколкото големите институции и в много случаи въздействието от изпадането им в неплатежоспособност върху икономиката като цяло е по-ниско, отколкото при големите институции.
Small institutions do not generally have a high risk profile, are often less systemically risky compared to large institutions, and, in many cases, the impact of their failure on the wider economy is lower than that of large institutions.
В същото време не могат да се пренебрегнат потенциалните последици от неплатежоспособността на малките институции за финансовата стабилност, тъй като дори те могат да породят системен риск поради ролята си в цялостната банкова система, кумулативното въздействие на взаимовръзките си или верижния ефект, който може да възникне поради загуба на доверие в банковата система.
At the same time, the potential impact of the failure of small institutions on the financial stability cannot be ruled out as even small institutions can create systemic risk because of their role in the wider banking system, the cumulative effects of their networks, or the contagion effect that they might create through the loss of confidence in the banking system.
В повечето случаи малките институции не представляват риск за системата и е по-малко вероятно, в сравнение с големите институции, да бъдат поставени в режим на преструктуриране и следователно да се ползват от механизмите за финансиране на преструктурирането, поради което методиката за изчисляване на годишните им вноски в тези механизми следва да бъде опростена.
Considering that in most cases small institutions do not pose systemic risk and are less likely to be placed under resolution, which consequently decreases the likelihood that they benefit from the resolution financing arrangements, compared to large institutions, the methodology for calculating their annual contributions to the resolution financing arrangements should be simplified.
Годишната вноска на малките институции следва да се състои от фиксирана сума, основана единствено на основната им годишна вноска, която е пропорционална на размера им.
The annual contributions of small institutions should consist of a lump-sum based only on their basic annual contribution, proportioned to their size.
Тази методика следва да доведе до пропорционална система на годишни вноски, тъй като, при определянето на годишната вноска на всяка институция, органът за преструктуриране трябва да се съобразява с годишното целевото равнище на механизма за финансиране.
Such a methodology should allow for a proportionate system of annual contributions as, in determining the annual contribution of each institution, the resolution authority has to comply with an annual target level of the financing arrangement.
При това положение фиксираната сума отразява факта, че в много случаи рискът при малките институции е по-нисък; тя позволява и по-широка корекция на вноската на по-големите институции — чието системно значение като цяло е по-голямо — в зависимост от профила им на риска.
Therefore, a lump-sum reflects the fact that, in many cases, small institutions are less risky and allows for a wider adjustment of the contribution of larger institutions, which are generally more systemic, in proportion to their risk profile.
За да се определи кои институции се приемат за малки следва да се използва двоен праг, като първият е общите пасиви (без собствени средства) минус гарантираните депозити да не надхвърлят 300 млн. евро, а вторият — общите активи да не надхвърлят 1 млрд. евро.
To determine which institutions are considered small, a double threshold should be used whereby the first threshold based on total liabilities (excluding own funds) less covered deposits should be equal or less to EUR 300 million, and the second threshold based on the total assets should not exceed EUR 1 billion.
Вторият праг следва да попречи на по-големите институции, които удовлетворяват първия праг по отношение размера на пасивите, да се възползват от опростената система.
The latter should prevent larger institutions which meet the first threshold related to the amount of liabilities from benefitting from the simplified system.
В категорията на малките институции следва да се прави разграничение, тъй като някои от тях са много малки, а други са близо до максималните прагове, които им позволяват да се възползват от опростената система.
A distinction should be made within the category of small institutions as some are very small, while others are close to the maximum thresholds allowing them to benefit from the simplified system.
При системата на еднаква за всички фиксирана сума годишните вноски на много малки институции биха били несъразмерно по-високи в сравнение с тези на малките институции, които са близо до максималните прагове.
Under a single lump-sum system, the annual contributions of very small institutions would be disproportionately higher than those of the small institutions which are close to reaching the maximum thresholds.
В същото време опростената система не трябва да доведе до прекомерни разлики в годишните вноски на най-големите измежду малките институции и институциите, които не отговарят на условията за опростената система, тъй като са малко над праговете.
At the same time, it should be avoided that the simplified system leads to a disproportionate difference in terms of annual contributions between the biggest among small institutions and the institutions which do not qualify for the simplified system as they are just above the thresholds.
За да се избегне този нежелан ефект е целесъобразно да се предвиди система от няколко категории малки институции, чиито годишни вноски следва да се състоят от различни фиксирани суми.
To avoid such unwanted effects it is therefore appropriate to foresee a system of several categories of small institutions whose annual contributions should consist of different lump sum amounts.
Това би трябвало да позволи постепенно увеличаване на вноските в рамките на опростената система, както и между най-високата и най-ниската фиксирана вноска, определяни по метода на коригиране на основната годишна вноска в зависимост от профила на риска на институцията.
This should allow for a progression of contributions within the simplified system, and between the highest lump sum and the lowest contribution pursuant to the method whereby the basic annual contribution is adjusted according to the risk profile of the institution.
Когато органът за преструктуриране сметне, че дадена малка институция е с особено висок профил на риска, той трябва да е оправомощен да реши, че съответната институция вече не следва да се ползва от опростената система, а вноската ѝ следва да се изчислява по метода на коригиране на основната годишна вноска в зависимост от фактори за риск, различни от размера на институцията.
Where the resolution authority determines that a small institution has a particularly high risk profile, the resolution authority should have the ability to decide that the institution concerned should no longer benefit from the simplified system, but its contribution should instead be calculated pursuant to the method whereby the basic annual contribution is adjusted according to risk factors other than the institution's size.
В съответствие с членове 44 и 101 от Директива 2014/59/ЕС институциите по член 45, параграф 3 от нея няма да бъдат рекапитализирани посредством механизмите за финансиране на преструктурирането, тъй като ще бъдат ликвидирани по националните процедури по несъстоятелност или друг вид процедури, прилагани по силата на членове 38, 40 или 42 от Директива 2014/59/ЕС, и ще прекратят дейността си.
Institutions referred to in Article 45(3) of Directive 2014/59/EU will not be recapitalized through the use of the resolution financing arrangements in accordance with Articles 44 and 101 of Directive 2014/59/EU because they will be wound-up through national insolvency procedures, or other types of procedure implemented in accordance with Article 38, 40 or 42 of Directive 2014/59/EU and will cease their activities.
Тези процедури гарантират, че кредиторите на посочените институции, включително, когато е приложимо, притежателите на обезпечени облигации, ще понесат загуби по начин, който съответства на целите на преструктурирането.
These procedures ensure that creditors of those institutions, including holders of covered bonds where relevant, will bear the losses in a way that meets the resolution objectives.
Поради това вноските на тези институции в механизмите за финансиране на преструктурирането следва да отразяват тези особености.
Therefore, their contributions to the resolution financing arrangements should reflect these specificities.
Механизмите могат обаче да се използват и за целите, посочени в член 101 от Директива 2014/59/ЕС.
The resolution financing arrangements could, however, be used for the other purposes referred to in Article 101 of Directive 2014/59/EU.
Ако дадена институция използва механизма за финансиране на преструктурирането за която и да е от тези цели, органът за преструктуриране следва да бъде в състояние да сравни профила на риска на всички други институции по член 45, параграф 3 от Директива 2014/59/ЕС с този на използвалата го институция и да приложи методиката в настоящия делегиран акт към тези институции, чийто профил на риска е сходен или по-висок от този на институциите, използвали механизма за финансиране на преструктурирането.
In case any such institution uses the resolution financing arrangement for any of such purposes, the resolution authority should be able to compare the risk profile of all other institutions covered by Article 45(3) of Directive 2014/59/EU with that of the institution which used the resolution financing arrangement and apply the methodology set out this Delegated Act to those institutions which present a risk profile similar or higher than that of the institutions which used the resolution financing arrangement.
Целесъобразно е също така да се състави списък с елементи, които органът за преструктуриране да вземе предвид при съпоставянето на профилите на риска.
It is also appropriate to establish a list of elements that the resolution authority should take into account when carrying out the comparison of risk profiles.
За да могат органите на държавите членки за преструктуриране да постигнат хармонизирано тълкуване на критериите в член 103, параграф 7 от Директива 2014/59/ЕС, така че показателят за риск на институциите за целите на изчисляване на индивидуалните вноски в механизмите за финансиране на преструктурирането да се определя по сходен начин в целия Съюз, следва да бъдат определени и обособени в групи няколко показатели за риск, които органите за преобразуване да взимат предвид при оценяването на профила на риска на институциите.
In order to enable the resolution authorities of the Member States to have a harmonised interpretation of the criteria set out in Article 103(7) of Directive 2014/59/EU so that the determination of the risk indicator of institutions for the purpose of calculating the individual contributions to the resolution financing arrangements is carried out in a similar manner across the Union, a number of risk pillars, and corresponding risk indicators for each of those risk pillars, should be provided for, to be taken into account by the resolution authorities when assessing the risk profile of institutions.
За да се осигури съгласуваност с надзорните практики, показателите за риск следва да се състоят от текущите нормативни показатели, които вече са налични или се разработват.
To ensure consistency with the supervisory practices, the risk indicators should consist of current regulatory benchmarks already available or in the course of being established.
Когато съответното законодателство е освободило някои институции от задължението да определят някои от показателите за риск на равнището на институцията, и, ако е приложимо, компетентните органи разрешат прилагането на такива освобождавания, органите за преструктуриране следва да оценят съответните показатели на консолидирана или подконсолидирана основа, както е приложимо, за да се съобразят с надзорните практики и да гарантират, че групите, които се възползват от тези освобождавания, не са неправомерно санкционирани.
Where the relevant legislation provides for waivers that exempt institutions from setting some of the risk indicators at the institution's level, and provided, where applicable, that the competent authorities authorise the application of such waivers, the resolution authorities should assess the relevant indicators at consolidated level or sub-consolidated, as applicable, in order to be consistent with the supervisory practice and ensure that groups that make use of those waivers are not unduly penalized.
С цел да се позволи на органите за преструктуриране да възприемат съгласуван подход по отношение на значението на показателите и групите показатели за риск, които те следва да вземат предвид при определянето на профила на риска на институциите, в настоящия регламент следва да се определи относителното тегло на всеки показател и всяка група показатели за риск.
In order to enable the resolution authorities to have a consistent approach as to the importance of the risk pillars and indicators that they should take into account for the purpose of determining the risk profile of institutions, this Regulation should also determine the relative weight of each risk pillar and indicator.
Важно е обаче органите за преструктуриране да разполагат с достатъчно гъвкавост при оценяването на профила на риска на институциите, като адаптират прилагането на показателите и групите показатели за риск към спецификите на всяка институция.
It is important, however, that resolution authorities be granted enough flexibility in assessing the risk profile of institutions by being able to modulate the application of risk pillars and indicators in accordance to the specificities of each institution.
Това не може да се постигне единствено, като се предвиди диапазон за оценка на профила на риска, а е необходима определена свобода на преценката какво значение да бъде отдадено на някои показатели за риск, при това за всеки отделен случай, поради което теглото на някои показатели за риск следва да бъде само индикативно или следва да бъде определен диапазон във връзка с него, така че органите за преструктуриране да могат да решат доколко тези показатели са относими към даден случай.
As this cannot be achieved exclusively by providing for a range for assessing the risk profile, but requires a certain degree of discretion in deciding upon the importance of certain risk indicators on a case by case basis, the weight of some risk indicators should only be indicative, or a range should be set out in their respect to allow the resolution authorities to decide upon the relevance of those indicators in a given case.
При оценяване на значението на отделните показатели от дадена група те следва да се агрегират в рамките на групата посредством аритметично претегляне на средната им стойност.
When determining the importance of the various indicators corresponding to a given pillar, aggregation within pillars should be done by means of an arithmetic weighted average of the individual indicators.
При изчисляването на крайния съставен показател за риск за всяка институция, с цел да се избегне компенсаторен ефект между групите показатели, когато например дадена институция, която се представя средно добре при няколко групи и много слабо — при друга, обикновено има средно добър резултат, получен от средноаритметичната стойност на различните групи показатели, изчислението следва да се основава на средната геометрична претеглена величина на индивидуалните групи показатели.
As regards the calculation of final composite risk indicator corresponding to each institution, to avoid compensation effects between pillars whereby an institution performing moderately well under several pillars and very poorly under another would generally be given a middle score pursuant to an arithmetic average of the different pillars, such calculation should be based on the geometric weighted average of the individual pillars.
Диапазонът за оценка на степента на риск, породен от дадена институция, следва да позволява достатъчно модулиране на профила на риска в зависимост от различните показатели и групи показатели за риск, посочени в настоящия регламент, като в същото време осигурява достатъчно стабилност и предсказуемост на годишните вноски, които институциите са задължени да правят по силата на Директива 2014/59/ЕС и на настоящия регламент.
The range for assessing the degree of risk posed by an institution should be such to allow for a sufficient modulation of the risk profile of institutions according to the various risk pillars and indicators set out in this Regulation, while offering at the same time enough certainty and predictability as regards the annual amounts that institutions would have to contribute pursuant to Directive 2014/59/EU and this Regulation.
За да се гарантира плащането на вноските е необходимо да се уточнят условията и начинът на плащане.
In order to ensure that contributions are effectively paid, it is necessary to specify the conditions and means of payment.
По-специално за вноските, които не са платени в брой, а в неотменими задължения за плащане, в съответствие с член 103 от Директива 2014/59/ЕС, е необходимо да се посочи делът на неотменимите задължения за плащане, който всяка институция може да използва, както и видът на обезпечението, прието за тези неотменими задължения за плащане, така че органът за преструктуриране да може да получи фактическото плащане, дори когато срещне трудности при усвояването на неотменимите задължения за плащане.
In particular, for contributions which are not paid in cash but in irrevocable payment commitments in accordance with Article 103 of Directive 2014/59/EU, it is necessary to specify the share of irrevocable payment commitments that each institution can use and the kind of collateral which is accepted to back these irrevocable payment commitments, so as to allow the resolution authority to ensure the actual payment when executing the irrevocable payment commitment where the resolution authority encounters difficulties in executing the irrevocable payment commitment.
За да се гарантира фактическото плащане на годишните вноски е необходимо органите за преструктуриране да разполагат със специфичните правомощия да налагат административни санкции и други административни мерки на институциите, които нарушават изискванията в настоящия регламент за изчисляване и адаптиране на вноските — като например неспазване на задължението за предоставяне на поисканата информация от съответния орган за преструктуриране.
In order to ensure that the annual contributions are effectively paid, it is necessary to provide for the specific power of resolution authorities to impose administrative penalties and other administrative measures on institutions which breach the requirements set out in this Regulation for the calculation and adjustment of the contributions such non-compliance with the obligation to provide the information requested by the resolution authority.
Органите за преструктуриране следва също така да разполагат с правомощието да налагат ежедневна парична санкция на институция, която не е платила или е платила само частично дължимата годишна вноска или която не е спазила изискванията в уведомлението, отправено ѝ от органа за преструктуриране.
The resolution authority should also have the power to impose a daily penalty to an institution where the institution concerned only partially pays the annual contribution which is due, or where it does not pay it, or where that institution does not comply with the requirements set out in the notification made by the resolution authority.
Необходимо е също така да се предвидят специфични задължения за обмен на информация между компетентните органи и органите за преструктуриране.
In addition, it is necessary to provide for specific obligations of information sharing between competent authorities and resolution authorities.
За да се гарантира, че корекциите за риск отразяват тенденциите в банковия сектор и поради това удовлетворяват на текуща основа изискванията на Директива 2014/59/ЕС, Комисията, въз основа на придобития опит в отчитането на риска, ще анализира тези корекции с оглед на изчисляването на годишните вноски, като по-конкретно ще проучи целесъобразността на посочения в настоящия регламент множител за корекции за риск и необходимостта от евентуално увеличение на горната му граница преди 1 юни 2016 г.
In order to ensure that the risk adjustment continues to reflect developments in the banking sector and therefore meets the requirements of Directive 2014/59/EU on an ongoing basis, based on the experience gained with its application the Commission will review the risk adjustment for the calculation of the annual contributions and, in particular, the appropriateness of the risk adjustment multiplier set out in this Regulation and the need for a possible increase of the upper limit the risk adjustment multiplier before 1 June 2016.
Член 130, параграф 1 от Директива 2014/59/ЕС, който задължава държавите членки да събират годишни вноски от лицензираните на тяхна територия институции, се прилага от 1 януари 2015 г., поради което настоящият регламент следва да се прилага от същата дата,
Since according to Article 130(1) of Directive 2014/59/EU, the obligation of Member States to raise annual contributions from institutions authorised on their territory applies from 1 January 2015, this Regulation should also apply from 1 January 2015,
С настоящия регламент се установяват правилата относно:
This Regulation lays down rules specifying: