natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Третият източник на финансиране включва плащанията, които пациентите и техните частни здравни фондове превеждат пряко на болниците.
Article 109 of the LCH (now Article 125 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008 [58]) sets out a sixth financing mechanism of which only public hospitals (such as the IRIS-H) can benefit.
Тези плащания са необходими, тъй като социалната сигурност не покрива изцяло лекарските хонорари, нито разходите за лекарства и други консумативи (например импланти).
According to this provision, public hospitals' deficits arising from their hospital activities have to be covered by the municipalities that control them (i.e. via their CPAS or via a central structure such as IRIS).
Освен това, когато пациентите желаят единична стая, върху нормалната цена за хоспитализация и нормалните лекарски хонорари могат да се начислят добавки (стандартните такси за всеки вид лечение се увеличават).
The principle of this (partial) deficit cover by the municipalities was already included in the Law of 23 December 1963 [59], which preceded the LCH, and was confirmed by Article 34 of the Law of 28 December 1973 [60].
И накрая, на пациентите могат да се начисляват допълнителни такси за използването на някои допълнителни услуги (например наем на телевизор, ползване на болничния паркинг и т.н.).
The criteria to calculate the deficits that the municipalities are obliged to cover are determined in a Royal Decree [61].
Всички плащания от пациенти или трети страни за заплащане на услугите, предоставени от лекарите в болницата във връзка с грижите за хоспитализирани пациенти, трябва да се извършват централизирано към самата болница [54].
On this basis, the Federal Minister responsible for public health each year determines the deficit that must be covered for each public hospital.
Болниците и лекарите сключват споразумения, уреждащи процента на удръжките, които болниците могат да прилагат за покриването на своите разходи по събирането на хонорарите и на други разходи, които не са финансирани от БФС [55].
In practice, the Article 109 LCH deficit that must be covered as determined by the Minister is not exactly equal to the deficit reported in the financial accounts of the hospital, since certain cost elements (e.g., the result of the non-hospital activities which in the case of the IRIS-H are purely ancillary to the hospital activities as will be explained in recital 155) [62] contained in the deficit reported in the financial accounts are excluded from the Article 109 LCH deficit.
Както върху нормалните лекарски хонорари, болниците могат да правят удръжки и върху част от посочените по-горе добавки, за да покрият част от своите разходи (отново в съответствие със споразумението между болницата и нейните лекари).
In conclusion, the IRIS-H thus enjoy a comprehensive financing mechanism that ensures coverage of any deficit they may generate.
Следователно част от лекарските хонорари не са предназначени за възнаграждение на последните, а за покриване на оперативните разходи на болниците.г) Четвъртият източник на финансиране е предназначен специално за покриване на инвестиционните разходи на болниците.
The five general financing measures foreseen by the LCH (see recital 46) cover the majority of the hospitals' operating and investment costs.
Инвестициите на болниците се финансират основно от държавата (като се поделят между федералното правителство и съответния регион), а останалата част се финансира от собствения капитал на болниците, както и от банкови заеми.
To the extent that these sources are insufficient to cover the costs arising from the hospitals' activities, Article 46 of the bylaws of the IRIS-H obliges the municipalities to fully cover any deficit generated by the IRIS-H (see recitals 44-45).
Отпуснатото от публичните органи финансиране е предназначено за покриване на разходите за изграждане и ремонт на дадена болница или служба, както и разходите за първоначално оборудване и първоначално закупуване на медицински изделия [56].
The accounting deficit addressed by Article 46 of the bylaws necessarily includes the ‘Article 109 LCH deficit’ [63] (see recital 47) and by fully covering the accounting deficit, the municipalities also fulfil their obligation under Article 109 LCH.
Субсидиите за инвестиции имат таван (например фиксирана ставка на квадратен метър или на единица).
The payment modalities of this deficit compensation mechanism will be described below (see Section 7.3.5).
Петият и последен източник на публично финансиране е свързан с инвестициите и засяга разходите за проучване и разработване на проекти за строителство, както и разходите за закриване или неизползване на болница или болнична служба [57].
Accounting requirements
На практика този вид финансиране рядко се използва.
All hospitals (i.e. public and private) are subject to accounting and transparency requirements.
В член 109 от LCH (понастоящем член 125 от LCH във версията му от 10 юли 2008 г.
In particular, each hospital must keep a set of accounts that allow determining the cost of each service and that respect certain elements of the Law of 17 July 1975 [64] on accounting [65].
[58]) се предвижда допълнителен механизъм за финансиране, от които могат да се възползват само държавните болници (като IRIS-H).
It is mandatory to record non-hospital activities on separate accounts.
По силата на тази разпоредба загубите на държавните болници, направени във връзка с техните болнични дейности, трябва да бъдат покрити от общините, които ги контролират (чрез посредничеството на съответните CPAS или на централна структура като IRIS).
Hospitals are also obliged to appoint an auditor who certifies the hospital's accounts and financial statements [66].
Принципът на (частично) покриване на дефицитите от общините е бил включен още в закона, предшестващ LCH, а именно закона от 23 декември 1963 г.
Finally, hospitals are required to submit certain (financial) information to the Federal Minister responsible for public health [67] and its Federal Public Service also monitors compliance with the LCH [68].
[59], и е потвърден в член 34 от закона за 28 декември 1973 г.
DESCRIPTION OF THE MEASURES TARGETED BY THE COMPLAINT
[60].
According to the complainants, the Brussels Capital Region has chosen to de facto take up the role of the relevant Brussels municipalities for the compensation of the deficits of the IRIS-H.
Критериите за определяне на дефицитите, които общините са задължени да покриват, се определят с кралски указ [61].
In particular, the complaint mentions interventions by the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (or FRBRTC) which was created by the Brussels Capital Region [69].
На тази основа всяка година федералният министър на здравеопазването определя размера на дефицита на всяка държавна болница.
In addition, the complaint adds that since 2003 the Brussels Capital Region itself also allegedly granted special subsidies to the municipalities [70] (i.e. up to EUR 10 million annually), which were allegedly intended to be passed on as aid for the IRIS-H.
На практика дефицитът, определен за покриване от министъра, не отговаря напълно на дефицита, записан в отчетите за управление на болницата, тъй като някои елементи на разходите [например печалбата от извънболничните операции, които, както е обяснено в съображение 155 [62], са изцяло свързани с болничните дейности в случая на IRIS-H] в отчетите са изключени от дефицита, попадащ в приложното поле на член 109 от LCH.
While the complainants do not put into doubt the competence of the Brussels Capital Region towards these municipalities they consider that what they qualify as regional financing of the IRIS-H goes beyond what is envisaged by the deficit cover as specified by Article 109 of the LCH (see also recital 47).
В заключение, от това следва, че IRIS-H са се ползвали от механизъм за цялостно финансиране, гарантиращ покриването на всички евентуални загуби, които биха могли да генерират.
The complainants argue that the IRIS-H benefited significantly from regional financing awarded to the municipalities in which they are located and that this financing cannot be justified on the basis of the provisions of the LCH.
Петте общи мерки за финансиране, предвидени в LCH [вж. съображение 46], обхващат основната част от оперативните и инвестиционните разходи на болниците.
The complainants did not refer to the deficit cover obligation in Article 46 of the bylaws of the IRIS-H.
Доколкото тези източници не са достатъчни, за да покрият свързаните с дейността на болниците разходи, член 46 от устава на IRIS-H задължава общините изцяло да покриват генерираните от IRIS-H загуби [вж. съображения 44—45].
Finally, the complainants referred to approximately EUR 100 million being awarded via the FRBRTC in the context of the restructuring of the Brussels public hospitals which led to the creation of the IRIS-H (see also Section 2.2).
Счетоводният дефицит по член 46 от устава задължително включва „дефицита, обхванат от член 109 от LCH“ [63] [вж. съображение 47].
The complainants allege that this operation would have resulted in overcompensation of the IRIS-H.
Като покриват напълно счетоводния дефицит, общините изпълняват също и задължението си по член 109 от LCH.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Редът и условията за плащане по този механизъм за компенсиране на дефицита ще бъдат описани по-долу (вж. раздел 7.3.5).
The Commission's 2009 decision
Счетоводни изисквания
As recalled above (see recital 5), on 28 October 2009, the Commission adopted a no objections decision [71], concluding that the public financing of the IRIS-H in the Brussels Capital Region constituted State aid compatible with the internal market as compensation for the provision of services of general economic interest.
Всички болници (държавни и частни) подлежат на задължения за счетоводна отчетност и прозрачност.
The Commission based this decision on the 2005 SGEI Decision as well as directly on Article 86(2) EC Treaty (now Article 106(2) TFEU).
По-специално всяка болница трябва да води отделно счетоводство, от което да е видна себестойността на всяка услуга и което отговаря на определени изисквания на закона от 17 юли 1975 г.
In its decision, the Commission considered that the IRIS-H were entrusted with three hospital public service missions: first, the general hospital mission of all hospitals (public and private) under the LCH [72]; second, the obligation to treat any patient in all circumstances, including post-emergency [73]; and third the obligation to provide complete multi-site hospital care [74].
[64] относно счетоводството и годишните финансови отчети на дружествата [65].
In addition, the Commission concluded that the IRIS-H were entrusted with the non-hospital public service mission of providing social assistance together with medical care [75].
Извънболничните дейности трябва да бъдат записани в отделни отчети.
Finally, reference was also made to a bilingualism obligation [76].
Болниците са задължени също така да назначат одитор, който да сертифицира счетоводството и финансовите им отчети [66].
These missions were considered to have been entrusted to the IRIS-H via the LCH, the Loi CPAS, the IRIS strategic plans, and finally a convention signed by the IRIS-H and the CPAS.
И накрая, болници са длъжни да предоставят определена (финансова) информация на федералния министър на здравеопазването [67], като подопечната му федерална публична служба за обществено здраве е длъжна да контролира спазването на разпоредбите на LCH [68].
The Commission further considered that the compensation parameters were established ex ante [77] and that sufficient procedures for preventing and correcting overcompensation were in place [78].
ОПИСАНИЕ НА МЕРКИТЕ, КОИТО СА ПРЕДМЕТ НА ЖАЛБАТА
Finally, the Commission was also satisfied that the IRIS-H kept separate accounts for hospital and non-hospital activities [79], which in turn ensured the absence of cross-subsidisation of commercial non-SGEI activities of the IRIS-H [80].
Според жалбоподателите регион Брюксел-столица фактически е предпочел да поеме ролята на съответните брюкселски общини, що се отнася до компенсацията на дефицитите на IRIS-H.
The Commission also assessed whether the IRIS-H had been overcompensated in the past (i.e. between 1996 and 2007) [81], reaching the conclusion that this had not been the case [82].
По-специално жалбоподателите посочват конкретно намесите на Регионалния брюкселски фонд за рефинансиране на оборотните средства на общините (наричан по-нататък „РБФРОСО“), създаден от регион Брюксел-столица [69].
Apart from assessing the financing measures as a whole, the Commission also examined an alleged mechanism of advances.
Те твърдят още, че самият регион Брюксел-столица е предоставил на общините и специални субсидии [70] (до 10 милиона евро годишно от 2003 г. насам), които според тях са били преведени на IRIS-H под формата на помощ.
Since the deficit compensation pursuant to Article 109 LCH was regularly only paid out with a long delay of up to 10 years, the IRIS-H allegedly received an advance on these outstanding payments through the FRBRTC.
Жалбоподателите не оспорват правомощията на регион Брюксел-столица по отношение на тези общини, жалбоподателите обаче считат, че т.нар. от тях регионално финансиране в полза на IRIS-H надхвърля предвидения размер за покриване на дефицитите, установен в член 109 от LCH [вж. също съображение 47].
The Commission concluded that since these alleged advances would in any event have to be repaid once the deficit compensation pursuant to Article 109 LCH was paid, they could not lead to overcompensation of the IRIS-H [83].
Жалбоподателите твърдят, че IRIS-H са се възползвали в голяма степен от регионалното финансиране за общините, в които се намират, и че това финансиране не може да бъде обосновано с разпоредбите на LCH.
The 2012 annulment judgment of the General Court
Жалбоподателите не посочват задължението за покриване на дефицитите, предвидено в член 46 от уставите на IRIS-H.
In response to the Commission's 2009 decision, the complainants launched an action for annulment of that decision in front of the General Court [84].
И накрая, жалбоподателите посочват отпускането на около 100 милиона евро по линия на РБФРОСО в контекста на преструктурирането на държавните болници в Брюксел, довело до създаването на IRIS-H (вж. раздел 2.2).
The complainants argued that the Commission violated the complainant's procedural rights by not opening the formal investigation procedure, as the Commission should have noted serious difficulties in the examination at issue [85].
Жалбоподателите твърдят, че тази сделка е довела до свръхкомпенсация на IRIS-H.
In its judgment of 7 November 2012 in case T-137/10, the General Court annulled the Commission's 2009 decision, concluding that the Commission was obliged to open the formal investigation procedure [86].
ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
The General Court first considered whether the IRIS-H had been entrusted with clearly-defined public service missions [87].
Решение на Комисията от 2009 г.
At the outset, the General Court noted that all parties agreed that the LCH entrusted all hospitals, public and private, with a general hospital public service mission [88].
Както беше посочено по-горе [вж. съображение 5], на 28 октомври 2009 г.
It was thus only in doubt whether the Commission had erred in finding, in the preliminary examination, that the IRIS-H were entrusted with additional hospital and non-hospital public service missions [89].
Комисията прие решение да не повдига възражения [71], като заключи, че публичното финансиране за IRIS-H в регион Брюксел-столица представлява съвместима с вътрешния пазар държавна помощ, отпусната като компенсация за обществена услуга от общ икономически интерес.
The General Court concluded that there were doubts whether the provisions relied on by the Commission in its decision were sufficient to entrust the IRIS-H with the additional missions to treat all patients in all circumstances [90], to provide multi-site hospital care [91], and to provide additional social services [92].
Комисията обоснова това решение с Решението за УОИИ от 2005 г. и пряко с член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 106, параграф 2 от ДФЕС).
In addition, with respect to the alleged mission to provide multi-site hospital care, the General Court pointed out that it was not clear how that mission differed from the general programming and operational requirements applicable to all hospitals subject to the LCH [93].
В своето решение Комисията установи, че IRIS-H са натоварени с три задачи за предоставяне на обществени болнични услуги: първо, основната болнична задача на всяка болница (държавна или частна) по силата на LCH [72]; второ, задължението за лечение на всички пациенти при всякакви обстоятелства, включително извън спешните случаи [73]; и трето, задължението за предоставяне на пълен набор болнични услуги на много места [74].
Secondly, the General Court examined whether the Commission had demonstrated the existence of clear compensation parameters [94].
В допълнение Комисията заключи, че IRIS-H са били натоварени със задачата да предоставят извънболнична обществена услуга, състояща се в оказването на социална помощ в допълнение към медицинските грижи [75].
As regards the hospital missions, the General Court addressed the deficit compensation mechanism under Article 109 LCH [95] — while noting that this mechanism was explicitly not challenged by the complainant [96] — and the alleged regional financing mechanism through the FRBRTC established in order to advance temporarily the amounts needed to make up the deficits of the IRIS-H before the deficit cover under Article 109 LCH takes effect [97].
И накрая, в решението се посочва също така задължението за обслужване на два езика [76].
With respect to Article 109, the General Court found that the complainants had not put forward any arguments affecting the Commission's positive assessment thereof [98].
Преценено е, че тези задачи са били поверени на IRIS-H по силата на LCH, loi CPAS, стратегическите планове на сдружение IRIS, както и на споразумение, подписано между IRIS-H и CPAS.
Regarding the alleged advances paid out via the FRBRTC mechanism, however, the General Court concluded that the Commission had not identified any parameters for the calculation of those advances [99], thus evincing an incomplete examination of these advances [100].
Комисията също така е счела, че параметрите на компенсацията са били определени предварително [77] и че въведените процедури са били достатъчни, за да предотвратят и коригират свръхкомпенсацията [78].
The General Court added that the Commission contradicted its decision when it claimed, in the hearings, that the FRBRTC was only a mechanism by which the Brussels Capital Region financed the Brussels communes, but not the IRIS-H [101].
И накрая, Комисията отбеляза със задоволство факта, че IRIS-H са изготвяли отделни отчети за своите болнични и извънболнични дейности [79], като по този начин е било предотвратено кръстосаното субсидиране на търговските дейности (извън УОИИ) на IRIS-H [80].
With regards to the public financing in favour of the IRIS-H's alleged additional social mission [102], the General Court observed that this financing apparently again originated from the FRBRTC, which had concluded an agreement with the relevant Brussels communes to grant them a special subsidy with a view to enabling the communes to finance the social missions performed by the IRIS-H [103].
Комисията разгледа също така дали IRIS-H са били свръхкомпенсирани в миналото (т.е. в периода 1996—2007 г.) [81] и достигна до заключението, че това не се е случило [82].
The General Court concluded that this agreement did not specify the prior compensation parameters relating to the alleged additional social missions of the IRIS-H [104].
Освен оценката на мерките за финансиране в тяхната цялост Комисията разгледа също така и твърдението за използване на механизъм за авансови плащания.
Next, the General Court considered whether the Commission had demonstrated the existence of procedures for avoiding overcompensation and the absence of overcompensation [105].
Предвид факта, че компенсацията на основание член 109 от LCH редовно е била изплащана със значителни закъснения, достигащи до 10 години, се твърди, че IRIS-H са получавали аванси по тези просрочени плащания с посредничеството на РБФРОСО.
The General Court first found that the LCH provides for sufficient safeguards to ensure that the procedure pursuant to Article 109 LCH does not lead to overcompensation [106].
Комисията достигна до заключението, че доколкото тези предполагаеми авансови плащания е трябвало така или иначе да бъдат възстановени след изплащането на компенсацията за дефицита в съответствие с член 109 от LCH, те не биха могли да доведат до свръхкомпенсация на IRIS-H [83].
It concluded further that the Commission had not established that with respect to the alleged advance payments by the municipalities that a similar mechanism existed [107], pointing in particular to the apparent lack of a legal obligation of the IRIS-H to repay these advances once the Article 109 LCH deficit-financing was received [108].
Решението за отмяна на Общия съд от 2012 г.
With respect to the special subsidy referred to by the Commission as financing the additional social mission, the General Court concluded that the assessment made by the Commission of the procedure for avoiding overcompensation in connection with the funding of the social missions was inadequate [109].
В отговор на решението на Комисията от 2009 г. жалбоподателите подадоха иск за отмяна на това решение пред Общия съд [84].
With respect to the question of whether the IRIS-H had been overcompensated in practice [110], the General Court merely remarked that the scope of the analysis was very broad, covering all the financial results of the IRIS-H over a period of more than a decade [111].
Жалбоподателите твърдят, че Комисията е нарушила процесуалните им права, като не е открила официална процедура по разследване, доколкото в рамките на въпросното разглеждане Комисията е трябвало да констатира наличието на сериозни затруднения [85].
Without concluding specifically on the Commission's finding that there had been no overcompensation, the General Court considered that the breadth and complexity of the assessment made by the Commission constituted, in themselves, support for the complainant's arguments alleging the existence of serious difficulties [112].
В своето решение от 7 ноември 2012 г. по дело T-137/10 Общият съд отмени решението на Комисията от 2009 г. и заключи, че Комисията е била задължена да открие официална процедура по разследване [86].
Finally, the complainants argued that the Commission should have taken the criterion of economic efficiency of the SGEI provider into account in its assessment [113].
Най-напред Общият съд разгледа въпроса дали на IRIS-H е била възложена ясно определена задача за предоставяне на обществена услуга [87].
The General Court however rejected that argument and concluded that:
В началото той отбеляза, че страните са единодушни, че LCH възлага на всички белгийски болници, както тези на бюджетна издръжка, така и частните, „обща“ задача за предоставяне на обществена услуга [88].
he criterion linked to the economic efficiency of an undertaking in supplying the SGEI is unconnected with the assessment of the compatibility of State aid in the light of Article 86(2) EC [now: Article 106(2) TFEU], and the choice made by the national authorities relating to the economic efficiency of the public operator cannot therefore be criticised in that regard’ [114].(64) Summarizing its findings, the General Court stated that: