natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въпреки че в ПИД-28 се пояснява, че при определени обстоятелства понякога се налага разузнавателните структури да извършват събиране на масиви от данни при радиоелектронното разузнаване, например за да бъдат идентифицирани нови или възникващи заплахи, в директивата се дават указания на тези структури да отдават приоритет на алтернативни възможности, които биха позволили провеждането на целево радиоелектронно разузнаване [71].
Selection terms, or ‘selectors’, must be regularly reviewed to see if they still provide valuable intelligence in line with the priorities [67].
От това следва, че събирането на масиви от данни ще се осъществява само когато целенасоченото събиране чрез използване на разграничителни критерии — т.е. идентификатор, свързан с конкретния обект на разузнаване (като например негов електронен адрес или телефонен номер) — не е възможно „по технически или оперативни съображения“ [72].
Furthermore, the requirements stipulated in PPD-28 that intelligence collection shall always [68] be ‘as tailored as feasible’, and that the Intelligence Community shall prioritise the availability of other information and appropriate and feasible alternatives [69], reflect a general rule of prioritisation of targeted over bulk collection.
Това се прилага както за начина, по който се събира радиоелектронна разузнавателна информация, така и за това, което реално се събира [72] Вж. бележка под линия 68.
According to the assurance provided by the ODNI, they ensure in particular that bulk collection is neither ‘mass’ nor ‘indiscriminate’, and that the exception does not swallow the rule [70].
Съгласно писмените изявления на ODNI, дори когато разузнавателните структури не могат да използват конкретни идентификатори за целево събиране, те ще се стремят към ограничаване на събирането „във възможно най-голяма степен“.
While PPD-28 explains that Intelligence Community elements must sometimes collect bulk signals intelligence in certain circumstances, for instance in order to identify and assess new or emerging threats, it directs these elements to prioritise alternatives that would allow the conduct of targeted signals intelligence [71].
За да се гарантира това, че тя „прилагат филтри и други технически средства за съсредоточаване на събирането до онези съоръжения, за които има вероятност да съдържат комуникации със стойност за външното разузнаване“ (и следователно ще отговарят на изискванията, формулирани от създателите на политики на САЩ съгласно процеса, обяснен в по-горе в съображение 70).
It follows that bulk collection will only occur where targeted collection via the use of discriminants — i.e. an identifier associated with a specific target (such as the target's e-mail address or phone number) — is not possible ‘due to technical or operational considerations’ [72].
Вследствие на това към събирането на масиви от данни ще се подходи по поне два начина: Първо, то винаги ще се отнася до конкретни цели на външното разузнаване (напр. за придобиване на радиоелектронна разузнавателна информация относно дейностите на терористична група, която действа в даден регион) и ще бъде съсредоточено върху съобщения, които имат такава връзка.
This applies both to the manner in which signals intelligence is collected and to what is actually collected [72] See footnote 68.
Съгласно гаранцията, осигурена от ODNI, това е отразено във факта, че „радиоелектронните разузнавателни дейности на Съединените американски щати САЩ обхващат само много малка част от комуникациите, преминаващи по интернет“ [73].
According to the representations from the ODNI, even where the Intelligence Community cannot use specific identifiers to target collection, it will seek to narrow the collection ‘as much as possible’.
Второ, в писмените изявления на ODNI е обяснено, че филтрите и другите технически средства ще бъдат проектирани така, че събирането да е концентрирано „възможно най-точно“, за да се гарантира, че ще се сведе до минимум количеството на събираната „нерелевантна информация“.
In order to ensure this, it ‘applies filters and other technical tools to focus the collection on those facilities that are likely to contain communications of foreign intelligence value’ (and thus will be responsive to requirements articulated by U.S. policy-makers pursuant to the process described above in 70).
И накрая, дори когато Съединените американски щати счетат за необходимо да събират обща радиоелектронна разузнавателна информация при условията, посочени в съображения 70—73, ПИД-28 ограничава използването на такава информация до един конкретен списък с шест цели на националната сигурност, за да бъдат защитени неприкосновеността на личния живот и гражданските свободи на всички лица, независимо от тяхното гражданство и местопребиваване [74].
As a consequence, bulk collection will be targeted in at least two ways: First, it will always relate to specific foreign intelligence objectives (e.g. to acquire signals intelligence about the activities of a terrorist group operating in a particular region) and focus collection on communications that have such a nexus.
Тези разрешени цели включват мерки за откриване и противодействие на заплахи, произтичащи от шпионска дейност, тероризъм, оръжия за масово унищожение, заплахи за киберсигурността, отправени към въоръжените сили или военни служители, както и заплахи от презгранична престъпна дейност, свързана с другите пет цели, като поне веднъж годишно се извършва преглед на тези цели.
According to the assurance provided by the ODNI, this is reflected in the fact that the ‘United States' signals intelligence activities touch only a fraction of the communications traversing the internet’ [73].
Съгласно писмените изявления на правителството на САЩ разузнавателните структури са укрепили своите аналитични практики и стандарти за първичен анализ на непотвърдена радиоелектронна разузнавателна информация с цел да отговорят на тези изисквания; използването на целеви първични анализи „е гаранция, че за задълбочено проучване от анализаторите се предава само тази информация, за която може да се счита, че има потенциална разузнавателна стойност“ [75].
Second, the ODNI representations explain that the filters and other technical tools used will be designed to focus the collection ‘as precisely as possible’ in order to ensure that the amount of ‘non-pertinent information’ collected will be minimised.
Тези ограничения са особено релевантни за предаването на лични данни съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ, по-специално когато събирането на лични данни се осъществява извън територията на Съединените американски щати, включително по време на преноса им по трансатлантическите кабелопроводи от Съюза до САЩ.
Finally, even where the United States considers it necessary to collect signals intelligence in bulk, under the conditions set out in recitals 70-73, PPD-28 limits the use of such information to a specific list of six national security purposes with a view to protect the privacy and civil liberties of all persons, whatever their nationality and place of residence [74].
Както беше потвърдено от органите на САЩ в писмените изявления на ODNI, посочените в тях ограничения и гаранции, включително по силата на ПИД-28, се прилагат за този вид събиране [76].
These permissible purposes comprise measures to detect and counter threats stemming from espionage, terrorism, weapons of mass destruction, threats to cybersecurity, to the Armed Forces or military personnel, as well as transnational criminal threats related to the other five purposes, and will be reviewed at least on an annual basis.
Въпреки че не са формулирани със същата правна терминология, тези принципи отразяват същността на принципите на необходимост и пропорционалност.
According to the representations by the U.S. government, Intelligence Community elements have reinforced their analytic practices and standards for querying unevaluated signals intelligence to conform with these requirements; the use of targeted queries ‘ensures that only those items believed to be of potential intelligence value are ever presented to analysts to examine’ [75].
Отдава се ясен приоритет на целевото събиране, докато събирането на масиви от данни е ограничено до (изключителни) случаи, когато целевото не е възможно по технически или оперативни причини.
These limitations are particularly relevant to personal data transferred under the EU-U.S. Privacy Shield, in particular in case collection of personal data were to take place outside the United States, including during their transit on the transatlantic cables from the Union to the United States.
Дори когато не може да се избегне събиране на масиви от данни, последващото „използване“ на такива данни чрез достъп е строго ограничено до конкретни правомерни цели на националната сигурност [77].
As confirmed by the U.S. authorities in the representations of the ODNI, the limitations and safeguards set out therein — including those of PPD-28 — apply to such collection [76].
В качеството на директива издадена от Президента като главен изпълнителен орган, тези изисквания са обвързващи за всички разузнавателни структури и са въведени с допълнителни правила и процедури на агенциите, с които общите принципи са транспонирани в конкретни указания за всекидневната работа.
Although not phrased in those legal terms, these principles capture the essence of the principles of necessity and proportionality.
Освен това Конгресът, за който указ ПИД-28 няма обвързваща сила, също е предприел стъпки за гарантиране, че събирането и достъпът до лични данни в Съединените американски щати стават целенасочено, а не се извършват на „общо основание“.
Targeted collection is clearly prioritised, while bulk collection is limited to (exceptional) situations where targeted collection is not possible for technical or operational reasons.
От наличната информация, включително писмените изявления, получени от правителството на САЩ, следва че след като данните са предадени на организации, установени в Съединените щати и самосертифицирани съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ, разузнавателните агенции на САЩ могат да поискат лични данни само [78] когато техните искания са съобразени със Закона за упражняване на надзор върху външното разузнаване (ЗУНВР) (Foreign Intelligence Surveillance Act (FISA)) или са отправени от Федералното бюро за разследвания (ФБР) въз основа на т.нар. писмо във връзка с националната сигурност (ПНС) (National Security Letter (NSL) [79].
Even where bulk collection cannot be avoided, further ‘use’ of such data through access is strictly limited to specific, legitimate national security purposes [77].
Съгласно ЗУНВР има няколко правни основания, които могат да бъдат използвани за събиране (и последващо обработване) на лични данни на субекти на данни от ЕС, предадени съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ.
As a directive issued by the President as the Chief Executive, these requirements bind the entire Intelligence Community and have been further implemented through agency rules and procedures that transpose the general principles into specific directions for day-to-day operations.
Освен раздел 402 от ЗУНВР [80], отнасящ се за традиционното индивидуализирано електронно наблюдение, и раздел 402 от ЗУНВР [81], отнасящ се за инсталирането на електронни устройства за регистриране или проследяване, двата главни инструмента са раздел 501 от ЗУНВР (предишен раздел 215 от Закона за обединяване и укрепване на САЩ (U.S. PATRIOT ACT) и раздел 702 от ЗУНВР [82].
Moreover, while Congress is itself not bound by PPD-28, it has also taken steps to ensure that collection and access of personal data in the United States are targeted rather than carried out ‘on a generalised basis’.
В тази връзка със Закона за свободата в САЩ (USA FREEDOM Act), който влезе с сила на 2 юни 2015 г., се забранява общо събиране на данни на основание раздел 402 от ЗНЧРС (електронни устройства за регистриране или проследяване), раздел 501 от ЗНЧРС (предишен: раздел 215 от Закона за обединяване и укрепване на САЩ (U.S. PATRIOT ACT)) [83] и с използване на писма във връзка с националната сигурност (ПНС), а вместо това се определя изискване за използване на конкретни „критерии за избор“ [84].
It follows from the available information, including the representations received from the U.S. government, that once the data has been transferred to organisations located in the United States and self-certified under the EU-U.S. Privacy Shield, U.S. intelligence agencies may only [78] seek personal data where their request complies with the Foreign Intelligence Surveillance Act (FISA) or is made by the Federal Bureau of Investigation (FBI) based on a so-called National Security Letter (NSL) [79].
Въпреки че в Закона за упражняване на надзор върху външното разузнаване (ЗУНВР) се съдържат допълнителни правни основания за разрешаване на провеждането на дейности на националното разузнаване, включително на радиоелектронното разузнаване, оценката на Комисията показва, че доколкото се отнася за лични данни, предавани съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ, тези правни основания също така и ограничават намесата на органите на публична власт в целенасоченото събиране и достъп.
Several legal bases exist under FISA that may be used to collect (and subsequently process) the personal data of EU data subjects transferred under the EU-U.S. Privacy Shield.
Това е ясно що се отнася до традиционното индивидуализирано електронно наблюдение съгласно раздел 104 от ЗУНВР [85].
Aside from Section 104 FISA [80] covering traditional individualised electronic surveillance and Section 402 FISA [81] on the installation of pen registers or trap and trace devices, the two central instruments are Section 501 FISA (ex-Section 215 U.S. PATRIOT ACT) and Section 702 FISA [82].
Доколкото се отнася до раздел 702 от ЗУНВР, в който са предвидени основанията за две важни разузнавателни програми, по които работят разузнавателните агенции на САЩ (PRISM и UPSTREAM), търсенията се извършват целево чрез използване на индивидуални критерии за подбор, които служат за идентифициране на конкретни технически средства за връзка, като например адрес на електронна поща или телефонен номер на целта, но не и ключови думи, нито дори имена на лицата, към които е насочено търсенето [86].
In this respect, the USA FREEDOM Act, which was enacted on 2 June 2015, prohibits the collection in bulk of records based on Section 402 FISA (pen register and trap and trace authority), Section 501 FISA (formerly: Section 215 of the U.S. PATRIOT ACT) [83] and through the use of NSL, and instead requires the use of specific ‘selection terms’ [84].
Следователно, както отбелязва Надзорният съвет по въпросите на неприкосновеността на личния живот и гражданските свободи (Privacy and Civil Liberties Oversight Board (PCLOB), наблюденията по раздел 702 „се изразяват изцяло в целенасочено разследване на конкретни лица [които не са американски граждани], за които е направено индивидуализирано определяне“ [87].
While the FISA contains further legal authorisations to carry out national intelligence activities, including signals intelligence, the Commission's assessment has shown that, insofar as personal data to be transferred under the EU-U.S. Privacy Shield are concerned, these authorities equally restrict interference by public authorities to targeted collection and access.
Поради клаузата за изтичане на срока на действие, през 2017 г. ще трябва да се направи преглед на раздел 702 от ЗУНВР, като по същото време Комисията ще трябва отново да направи преценка относно гаранциите, които са налице за субектите на данни от ЕС.
This is clear for traditional individualised electronic surveillance under Section 104 FISA [85].
Освен това в своите писмени изявления правителството на САЩ даде на Европейската комисия изрични уверения, че разузнавателните структури на САЩ „не извършват безразборно наблюдение на който и да било, включително на обикновени европейски граждани“ [88].
As for Section 702 FISA, which provides the basis for two important intelligence programs run by the U.S. intelligence agencies (PRISM, UPSTREAM), searches are carried out in a targeted manner through the use of individual selectors that identify specific communications facilities, like the target's e-mail address or telephone number, but not key words or even the names of targeted individuals [86].
По отношение на личните данни, събирани на територията на Съединените щати, това изявление е придружено с емпирични доказателства, които показват, че исканията за достъп чрез писма във връзка с националната сигурност (ПНС) и по силата на ЗУНВР, поотделно и взети заедно, се отнасят само за относително малък брой цели, в сравнение с целия поток от информация по интернет [89].
Therefore, as noted by the Privacy and Civil Liberties Oversight Board (PCLOB), Section 702 surveillance ‘consists entirely of targeting specific [non-U.S.] persons about whom an individualised determination has been made’ [87].
По отношение на достъпа до събраните данни и сигурността на данните в ПИД-28 е установено изискване достъпът да „бъде ограничен само до упълномощения персонал, за който е необходимо да разполага с информацията, за да осъществи мисията си“ и личната информация „да се обработва и съхранява при условия, осигуряващи адекватна защита и възпрепятстващи достъпа на неоправомощени лица, които са съвместими с гаранциите, приложими за чувствителната информация“.
Due to a ‘sunset’ clause, Section 702 FISA will have to be reviewed in 2017, at which time the Commission will have to reassess the safeguards available to EU data subjects.
Разузнавателният персонал преминава през съответно подходящо обучение относно установените в ПИД-28 принципи [90].
Moreover, in its representations the U.S. government has given the European Commission explicit assurance that the U.S. Intelligence Community ‘does not engage in indiscriminate surveillance of anyone, including ordinary European citizens’ [88].
И накрая, по отношение на съхранението и последващото разпространение на лични данни на субекти на данни от ЕС, събрани от разузнавателните органи на САЩ, в ПИД-28 се посочва, че всички лица (включително лицата, които не са граждани на САЩ) следва да бъдат третирани по достоен начин и с уважение, че всички лица имат легитимни интереси за неприкосновеност на личния живот при обработването на тяхна лична информация, и че следователно разузнавателните структури трябва да възприемат политики, осигуряващи подходящи гаранции за такива данни, „които са разумно проектирани да свеждат до минимум [тяхното] разпространение[то] и запазване[то]“ [91].
As regards personal data collected within the United States, this statement is supported by empirical evidence which shows that access requests through NSL and under FISA, both individually and together, only concern a relatively small number of targets when compared to the overall flow of data on the internet [89].
Правителството на САЩ поясни, че това изискване за разумност означава, че не е необходимо разузнавателните структури да предприемат „всички теоретично възможни мерки“, а трябва да „установяват баланс между усилията си за защита на легитимните интереси, касаещи неприкосновеността на личния живот и гражданските свободи, и практическите потребности при дейностите на радиоелектронното разузнаване“ [92].
As regards access to collected data and data security, PPD-28 requires that access ‘shall be limited to authorized personnel with a need to know the information to perform their mission’ and that personal information ‘shall be processed and stored under conditions that provide adequate protection and prevent access by unauthorized persons, consistent with the applicable safeguards for sensitive information’.
В това отношение физическите лица, които не са граждани на САЩ, ще бъдат третирани по същия начин както американските граждани, въз основа на процедури, одобрени от министъра на правосъдието [93].
Intelligence personnel receive appropriate and adequate training in the principles set forth in PPD-28 [90].
Съгласно тези правила запазването обикновено е ограничено до максимален срок от пет години, освен ако в закон се посочва конкретно, че удължаването на срока на запазване е в интерес на националната сигурност или когато директорът на националното разузнаване е приел изрично решение в същия смисъл след внимателна преценка на съображенията за неприкосновеността на личния живот и след отчитане на становищата на служителя по защита на гражданските свободи към ODNI и на служителите на агенцията, отговарящи за неприкосновеността на личния живот и гражданските свободи [94].
Finally, as regards the storage and further dissemination of personal data from EU data subjects collected by U.S. intelligence authorities, PPD-28 states that all persons (including non-U.S. persons) should be treated with dignity and respect, that all persons have legitimate privacy interests in the handling of their personal data and that Intelligence Community elements therefore have to establish policies providing appropriate safeguards for such data ‘reasonably designed to minimize the[ir] dissemination and retention’ [91].
Разпространението се ограничава до случаите, когато информацията е релевантна за основната цел, за която е събрана, и поради това отговаря на условие за извършване на разрешено разузнаване или правоприлагане [95].
The U.S. government has explained that this reasonableness requirement signifies that Intelligence Community elements will not have to adopt ‘any measure theoretically possible’, but will need to ‘balance their efforts to protect legitimate privacy and civil liberties interests with the practical necessities of signals intelligence activities’ [92].
Съгласно уверенията, дадени от правителството на САЩ, личната информация не може да бъде разпространявана просто защото съответното лице не е гражданин на САЩ и „радиоелектронните разузнавателни данни относно рутинни дейности на чуждестранно лице не могат да се считат за разузнавателни данни, които могат да се разпространяват или запазват трайно само по силата на този факт, освен ако по друг начин отговарят на изискване за разрешено разузнаване“ [96].
In this respect, non-U.S. persons will be treated in the same way as U.S. persons, based on procedures approved by the Attorney-General [93].
Поради това Комисията стига до заключението, че в Съединените американски щати има установени правила, предназначени да ограничат всяка намеса за целите на националната сигурност в основните права на физическите лица, чиито лични данни се предават от Съюза към Съединените американски щати съгласно Щита за личните данни в отношенията между ЕС и САЩ, като тази намеса се ограничава до строго необходимото за постигането на посочената легитимна цел.
According to these rules, retention is generally limited to a maximum of five years, unless there is a specific determination in law or an express determination by the Director of National Intelligence after careful evaluation of privacy concerns — taking into account the views of the ODNI Civil Liberties Protection Officer as well as agency privacy and civil liberties officials — that continued retention is in the interest of national security [94].
Както е видно от горепосочения анализ показа, законодателството на САЩ гарантира, че мерки за наблюдение ще се използват само за получаване на външноразузнавателна информация — което представлява легитимна цел на политиката [97], като бъдат съобразени във възможно най-голяма степен.
Dissemination is limited to cases where the information is relevant to the underlying purpose of the collection and thus responsive to an authorised foreign intelligence or law enforcement requirement [95].