natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Органите, издаващи идентификационни документи на регистрирани еднокопитни животни, следва да бъдат организациите или асоциациите, които водят или създават племенни книги за регистрирани еднокопитни животни и които са официално одобрени или признати от компетентния орган на дадената държава членка в съответствие с Решение 92/353/ЕИО, или официална агенция на държавата членка, която води племенната книга, в която се вписва или регистрира еднокопитното животно за разплод в съответствие с Решение 96/78/ЕО.
The bodies issuing identification documents for registered equidae should be the organisations or associations which maintain or establish studbooks for registered equidae that are officially approved or recognised by the competent authority of a Member State in accordance with Decision 92/353/EEC, or an official agency of the Member State which manages the studbook in which the equine animal is entered or registered for breeding purposes in accordance with Decision 96/78/EC.
Освен това националните клонове на международни организации или асоциации, които организират състезания или надбягвания с коне и са със седалище в държава членка, следва също така да могат да действат като орган за издаване на идентификационни документи на регистрирани коне.
Furthermore, national branches of international organisations or associations, which manage horses for competition or racing and have their headquarters in a Member State should also be able to act as a body issuing identification documents for registered horses.
На държавите членки следва да се предостави повече свобода на преценка по отношение на издаващите органи, които издават идентификационни документи за еднокопитни животни за разплод и доотглеждане.
Member States should be afforded more discretion in relation to the issuing bodies that issue identification documents for equidae for breeding and production.
Следва да бъде възможно тези идентификационни документи да бъдат издавани от компетентния орган за стопанството, където се отглежда еднокопитното животно по време на неговата идентификация, или от издаващ орган, който се определя от посочения компетентен орган и се намира под неговия надзор.
It should be possible for those identification documents to be issued by the competent authority for the holding where the equine animal is kept at the time of its identification or an issuing body designated and supervised by that competent authority.
Компетентният орган, отговорен за одобряването или признаването на организациите или асоциации, които създават племенни книги в съответствие с приложението към Решение 92/353/ЕИО, следва да си сътрудничи с компетентния орган, посочен в Регламент (ЕО) № 882/2004, за да се гарантира — при необходимост чрез трансгранично сътрудничество — че идентификационните документи за еднокопитни животни се издават и използват в съответствие с настоящия регламент.
The competent authority responsible for the approval or recognition of organisations or associations establishing studbooks in accordance with the Annex to Decision 92/353/EEC should cooperate with the competent authority referred to in Regulation (EC) No 882/2004 to ensure, where necessary by way of cooperation across borders, that identification documents for equidae are issued and used in accordance with this Regulation.
Тъй като всички еднокопитни животни, родени или внесени в Съюза, следва да бъдат идентиф ицирани в съответствие с настоящия регламент с единен идентификационен документ, издаден за целия им живот, са необходими специални разпоредби за случаите, когато статутът на животното се променя от „еднокопитно за разплод и доотглеждане“ на „регистрирано еднокопитно животно“ по смисъла на Директива 2009/156/ЕО.
Since all equidae born in or imported into the Union should be identified in accordance with this Regulation by means of a single identification document issued for their lifetime, special provisions are necessary in cases where the status of an animal as ‘equidae for breeding and production’ is changed into ‘registered equidae’ within the meaning of Directive 2009/156/EC.
Като се имат предвид значителните последици от такава промяна върху движението, търговията с животни, както и вносът в Съюза от трети държави на еднокопитни животни по отношение на приложимите правила за здравеопазване на животните, определени в Директива 2009/156/ЕО, а така също и по отношение на правилата за хуманно отношение към животните, уреждащи такова движение в съответствие с Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета [21], е необходимо компетентният орган да разполага с единна точка за достъп, а именно централна база данни, за да провери данните за идентификацията на еднокопитните животни, които се изискват при сертифицирането или при официален контрол.
Given the far reaching consequences of such a change for the movement, trade in and importation into the Union from third countries of equidae as regards the applicable animal health rules laid down in Directive 2009/156/EC, but also as regards the animal welfare rules governing such movements in accordance with Council Regulation (EC) No 1/2005 [21], it is necessary for the competent authority to have a single point of access, namely a central database, to verify the identification details of equidae required for certification or official controls.
Държавите членки трябва да са в състояние да въвеждат специални режими за идентификация на еднокопитни животни, отглеждани в диви или полудиви условия в определени зони или територии, включително природни резервати, с оглед спазването на определението за стопанство съгласно Директива 92/35/ЕИО.
Member States should be able to establish specific regimes for the identification of equidae roaming in wild or semi-wild conditions in defined areas or territories, including nature reserves, for the sake of consistency with the definition of holding laid down in Directive 92/35/EEC.
Всяка дерогация от общото задължение за идентификация на еднокопитни животни обаче следва да бъде предоставена само когато тези определени популации на еднокопитни животни, живеещи в диви или полудиви условия, са ефективно отделени от еднокопитни животни, които се използват като домашни животни, и остават не само извън контрол от човека по отношение на оцеляването и размножаването им, но също и извън обхвата на Директива 98/58/ЕО на Съвета [22], която не се прилага по отношение на животни, които живеят в диви условия.
However, any such derogation from the general obligation to identify equidae should be granted only where those defined populations of equidae living under wild or semi-wild conditions are effectively separated from equidae in any form of domestic use and remain not only outside of human control for their survival and reproduction, but also outside of the scope of Council Directive 98/58/EC [22] which does not apply to animals living in the wild.
За удостоверяването на самоличността на еднокопитното животно идентификационният документ следва да съдържа на първо място изключително достоверно описание на еднокопитното животно, включващо текстово описание на еднокопитното животно и неговите белези, и подробна контурна схема, на която са изобразени индивидуалните и отличителните белези на еднокопитното животно.
To verify the identity of an equine animal, the identification document should contain first of all a high quality description of the equine animal consisting of a narrative describing the equine animal and its marks, and a detailed outline diagram displaying the individual and distinguishing marks of the equine animal.
За да се гарантира, че еднокопитните животни са описани правилно в придружаващите ги идентификационни документи, издаващите органи следва да се стремят да следват най-добрите практики и да обучат служителите, натоварени с описанието на животните, като например да следват насоките, предоставени от Международната федерация по конен спорт (Fédération Équestre Internationale) [23] и от Weatherbys [24].
To ensure that equidae are correctly described in their accompanying identification documents, issuing bodies should endeavour to follow best practices and train the personnel entrusted with the description of the animals for example by following the guidelines provided by the Fédération Équestre Internationale [23] and of the Weatherbys [24].
Белезите на дадено еднокопитно животно и приложените средства за идентификация, които са използвани съвместно за целите на удостоверяването на самоличността, следва не само да установят наличието на недвусмислена връзка между еднокопитното животно и идентификационния му документ, но следва също така да показват, че това еднокопитно животно е минало процеса на идентификация в съответствие с настоящия регламент, така че за едно еднокопитно животно се издава не повече от един идентификационен документ.
The marks of an equine animal and the means of identification applied to it, which in combination are used for the purpose of identity verification, should not only establish an unequivocal link between the equine animal and its identification document, but should also show that this equine animal has undergone the process of identification in accordance with this Regulation so that not more than one identification document is issued in respect of a single animal.
Електронните идентификатори („транспондери“) за еднокопитни животни вече са навлезли в широка употреба в международен план.
Electronic identifiers (‘transponders’) for equidae are already used widely at international level.
Тази технология следва да се използва, за да се осигури ясна връзка между еднокопитното животно и идентификационния му документ, въпреки че следва да се предвидят алтернативни методи, които да се използват за проверка на самоличността на еднокопитните животни, при условие че тези алтернативни методи предлагат еквивалентни гаранции за предотвратяване на многократно издаване на идентификационни документи.
That technology should be used to ensure a close link between the equine animal and its identification document, although provision should be made for alternative methods to be used for the verification of the identity of the equine animal provided that those alternative methods deliver equivalent guarantees to prevent multiple issuing of identification documents.
Транспондерите, използвани за маркиране на еднокопитни животни, и четящите устройства за показване на кода, вградени в транспондера, следва да отговарят на международно приетите стандарти.
Transponders used for the marking of equidae and the reading devices to display the code embedded in the transponder should comply with internationally agreed standards.
Тези стандарти предвиждат две различни системи за гарантиране на уникалността на кода на транспондера.
Those standards provide for two different systems to ensure the uniqueness of the transponder code.
По-голямата част от държавите членки са изпълнили Регламент (ЕО) № 504/2008 така, че при тях се използва тризначен буквено-цифров код на държавата и управлението на разпределението на транспондерите се осъществява чрез техните компетентни органи.
The majority of Member States have implemented Regulation (EC) No 504/2008 in such a way as to use a three-digit alpha-numeric country code and to manage the distribution of the transponders through their competent authorities.
Тази система за гарантиране на уникалността на кода на транспондера следва да бъде интегрирана в проекта на базата данни, поддържана от издаващите органи, и в централната база данни и да се прилага така, че да не се нарушават търговията и вносът в Съюза на еднокопитни животни, които също са маркирани с транспондер, който показва буквено-цифров код в различен вид.
That system of ensuring the uniqueness of the transponder code should be integrated into the design of the databases maintained by issuing bodies and the central database implemented without compromising trade in and imports into the Union of equidae marked by a transponder displaying an alpha-numeric code of a different design.
В Директива 90/425/ЕИО на Съвета [25] се предвижда извършването на ветеринарни проверки на някои животни и продукти при тяхното местоназначение.
Council Directive 90/425/EEC [25] provides for veterinary checks to be carried out on certain animals and products at their place of destination.
По-специално, в него се предвижда, че отбелязаните в сертификата или в документа, предвиден в посочената директива, получатели на животните трябва по искане на компетентния орган на държавата членка по местоназначение и в необходимата степен да извършват тези проверки и да уведомяват предварително за пристигането на животни и продукти от друга държава членка, по специално за естеството на пратката и за предвидената дата на пристигане.
In particular, it provides that the consignees appearing on the certificate or document provided for in that Directive must, at the request of the competent authority of the Member State of destination and to the extent necessary to carry out those checks, report in advance the arrival of animals and products from another Member State and, in particular, the nature of the consignment and the anticipated arrival date.
Това уведомяване не се изисква за регистрирани коне, снабдени с предвидения с Директива 90/427/ЕИО идентификационен документ.
That notification is not required for registered horses bearing an identification document provided for by Directive 90/427/EEC.
Въпреки че еднокопитните животни винаги трябва да се придружават от идентификационните си документи в съответствие с настоящото законодателство на Съюза, следва да се предвиди разпоредба, която да допуска дерогация от това изискване, когато изпълнението му е невъзможно или дори нецелесъобразно с оглед на съхраняването на идентификационния документ през целия живот на еднокопитното животно, или когато посоченият документ не е бил издаден, ако животното е било предназначено за клане, преди да достигне необходимата пределна възраст за идентификаци я.
While equidae must always be accompanied by their identification documents in accordance with current Union legislation, provision should be made to derogate from that requirement when it is impossible or even impractical with the view to the retention of the identification document throughout the lifetime of the equine animal, or where such a document was not issued taking into account the slaughter of the animal before it reaches the required maximum age for identification.
На държавите членки следва също така да се позволи да допускат използването на опростен идентификационен документ за еднокопитни животни, които се придвижват в границите на територията им.
Member States should also be permitted to allow a simplified identification document to be used for equidae being moved within their territory.
В различни сфери бяха въведени пластмасови карти с вградени компютърни чипове („карти с чип“) като устройства за запаметяване на данни.
Plastic cards with embedded computer chips (‘smart cards’) have been introduced as data storage devices in various areas.
Следва да се допусне издаването на такива карти с чип като допълнителна възможност в добавка към идентификационния документ и използването им при определени условия вместо идентификационния документ, придружаващ еднокопитните животни за разплод и доотглеждане по време на тяхното движение в границите на държава членка.
It should be possible to issue such smart cards as an option in addition to the identification document and to use them under certain conditions instead of the identification document accompanying registered equidae or equidae for breeding and production during movements within a Member State.
Необходимо е също така да се вземат предвид случаите, когато оригиналният идентификационен документ, издаден в съответствие с настоящия регламент за целия живот на еднокопитното животно, бъде загубен, вече не се чете или съдържа неточна информация, което обаче не е в резултат от неправомерни действия.
It is also necessary to provide for cases where the original identification document issued in accordance with this Regulation for the lifetime of the equine animal is lost, is no longer legible or contains incorrect information which are not the result of illegal practices.
Тези разпоредби следва да изключат колкото се може по-обхватно възможността за незаконно притежаване на повече от един идентификационен документ, с цел да се отрази правилно статутът на еднокопитното животно като предназначено за клане за консумация от човека.
Those provisions should, as far as possible, exclude the unlawful possession of more than one identification document in order to describe correctly the equine animal's status as intended for slaughter for human consumption.
При наличието на достатъчно информация, която може да се провери, следва да се издаде дубликат на идентификационния документ, който е отбелязан като такъв и в който еднокопитното животно се изключва от клане за консумация от човека.
Where sufficient and verifiable information is available, a duplicate identification document should be issued which is marked as such, and generally excludes the equine animal from slaughter for human consumption.
В други случаи следва да бъде издаден заместващ идентификационен документ, на който също е отбелязано, че е заместващ, и в който еднокопитните животни са изключени от клане за консумация от човека и който освен това следва да определя животното като еднокопитно животно за разплод и доотглеждане.
In other cases, a replacement identification document should be issued, equally marked as such and excluding the equine animal from slaughter for human consumption, that in addition should define the animal as an equine animal for breeding and production.
Тези процедури следва също така да се прилагат за еднокопитни животни, които са представени за идентификация след установения краен срок за първата идентификация, тъй като не могат да бъдат изключени измамни практики и намерение да се получи допълнителен идентификационен документ.
Those procedures should also apply to equidae that are presented for identification after the established deadline for the first identification because fraudulent practices and the intention to obtain an additional identification document cannot be excluded.
В някои случаи, когато еднокопитните животни се вписват или регистрират в племенни книги, водени от развъдни организации в трети държави, са необходими специални разпоредби, които позволяват еднокопитното животно да остане регистрирано в племенната книга, като едновременно с това се гарантира неговото изключване от хранителната верига чрез съответните записи в посочения идентификационен документ.
In certain cases, where equidae are entered or registered for entry in studbooks maintained by breeding organisations in third countries, specific provisions are necessary that allow the equine animal to maintain its registration in that studbook and at the same time to ensure its exclusion from the food chain by appropriate entries in that identification document.
В съответствие с Директива 2009/156/ЕО идентификационният документ е инструмент за ограничаване на движението на еднокопитни животни, ако в стопанството, където те се държат или отглеждат, има огнище на болест, която задължително се обявява.
In accordance with Directive 2009/156/EC, the identification document is an instrument to restrict the movement of equidae in the case of an outbreak of a compulsorily notifiable disease on the holding where they are kept or bred.
Поради това е необходимо да се предвиди при наличие на огнища на определени болести валидността на посочения идентификационен документ за целите на движението да се прекрати чрез съответното вписване в идентификационния документ.
It is therefore necessary to provide for the suspension of the validity of that identification document for movement purposes in the event of an outbreak of certain diseases by an appropriate entry in the identification document.
Освен това с Директива 2009/156/ЕО се изисква регистрираните еднокопитни животни, когато те напускат стопанството, да бъдат идентифицирани с идентификационен документ, който трябва да удостоверява по-специално, че еднокопитните животни не идват от стопанство, на което са били наложени определени забрани.
In addition, Directive 2009/156/EC requires that registered equidae when they leave their holding are identified by means of an identification document, which must certify in particular that the equidae do not come from a holding which has been subject to certain prohibition orders.
С оглед на това е целесъобразно попълването на съответния раздел от образеца на идентификационния документ да бъде задължително по отношение на всички еднокопитни животни, както и съответно да се преформулира.
It is therefore appropriate to make the dedicated Section in the model identification document compulsory for all equidae and to reword it accordingly.
При настъпването на смърт на еднокопитно животно, различна от смърт при клане в кланица, идентификационният документ, ако придружава трупа съгласно националното законодателство, следва да бъде върнат на издаващия орган от органа, осъществяващ надзора над обработката на мъртвото животно в съответствие с Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета [26] или над кремирането в инсталации за изгаряне с нисък капацитет, посочени в глава III на приложение III към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията [27], и следва да се гарантира, че транспондерът или други алтернативни методи, използвани за удостоверяване на самоличността на еднокопитните животни, не могат да бъдат рециклирани.
On the death of equidae other than by slaughter at a slaughterhouse, the identification document, if it accompanies the carcass pursuant to national legislation, should be returned to the issuing body by the authority supervising the processing of the dead animal in accordance with Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and of the Council [26] or the cremation in low-capacity incinerators referred to in Chapter III of Annex III to Commission Regulation (EU) No 142/2011 [27], and it should be ensured that the transponder, or any alternative methods used to verify the identity of equidae, cannot be recycled.
За предотвратяване на това транспондерите да навлязат в хранителната верига, месото от еднокопитни животни, от които не е било възможно да се отстрани транспондерът по време на клането, следва да бъде обявено за негодно за консумация от човека в съответствие с раздел II, глава V от приложение I към Регламент (ЕО) № 854/2004.
To prevent transponders from entering the food chain, meat from equine animals from which it has not been possible to remove the transponder at the time of slaughter should be declared unfit for human consumption in accordance with Chapter V of Section II of Annex I to Regulation (EC) No 854/2004.
За да се улесни намирането на местоположението на имплантираните транспондери, мястото на имплантиране следва да бъде стандартизирано и отбелязано в идентификационните документи.
To ease the location of the implanted transponders, the place of implantation should be standardised and recorded in the identification documents.
В съответствие с Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета [28] живите животни, подготвени за пускане на пазара за консумация от човека, се определят като храна.
In accordance with Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council [28], live animals prepared for placing on the market for human consumption are defined as food.
В посочения регламент се предвижда широк обхват на отговорностите на стопанските субекти в областта на храните във всички етапи на производството на храни, включително проследяването на животни за производство на храни.
That Regulation provides for far-reaching responsibilities of food business operators throughout all stages of the production of food, including the traceability of food-producing animals.
Еднокопитните животни за разплод и доотглеждане, както и регистрираните еднокопитни животни на определен етап от живота си могат да станат еднокопитни за клане, както е определено в Директива 2009/156/ЕО.
Equidae for breeding and production, as well as registered equidae, may become equidae for slaughter as defined in Directive 2009/156/EC at a certain stage of their lifetime.