natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Поради ценовия мораториум в съчетание със задължителната за производителя отстъпка обаче засегнатите предприятия не са били в състояние да компенсират тези допълнителни разходи.
In this regard Germany additionally argues that it follows from the opening decision that the Commission came to the preliminary conclusion that any exemption from a price freeze constitutes a selective advantage and therefore State aid, irrespective of the grounds on which it is granted.
Ето защо заинтересованите страни твърдят, че мярката не е селективна, защото е в сила за всички предприятия, подложени на това двойно обременяване.
However, Article 4(2) of Directive 89/105 forces Member States to decide upon applications for such exemptions.
И накрая, заинтересованите страни твърдят, че с оглед на малкия размер на въпросните суми не е налице нарушение на конкуренцията.
Thus, it is unclear to Germany whether the exemption foreseen in Article 4(2) of Directive 89/105 can ever be granted without constituting State aid and if so how this could be done in conformity with State aid law.
В допълнение някои заинтересовани страни твърдят, че мярката не оказва въздействие върху търговията между държавите членки, защото те извършват дейност само в Германия и с разрешени в тази държава продукти.
Furthermore, Germany asserts that EU institutions must avoid inconsistencies that might arise in the implementation of various provisions of Union law, especially in circumstances as the present case, where the rules on State aid as well as Directive 89/105 pursue a common objective.
СТАНОВИЩЕ НА ГЕРМАНИЯ
It must, thus, be presumed that the European legislature has already assessed that exemptions from price freezes do not distort competition and that there is, therefore, no room for a subsequent assessment under the State aid rules.
Германия потвърждава становището си, съгласно което мярката не представлява държавна помощ.
To conclude that such exemptions constitute State aid would deprive Article 4(2) of Directive 89/105 of any content.
Според Германия мярката е само част от обща рамка за регулиране на цените на лекарствените продукти.
Finally, in case the Commission comes to the conclusion that the measure constitutes incompatible aid, Germany asks that the decision should exceptionally not order recovery of the aid.
Германия посочва, че съществуват различни механизми на ценообразуване за определени лекарствени продукти, съответно за определени производители, и въпросната мярка представлява само един от тези механизми.
It argues that this would be justified by the particular circumstances of the case, in particular since Article 4(2) of Directive 89/105 requires Member States to foresee exemptions from prices freezes while there is neither any indication in the Directive nor jurisprudence of the Court that such exemptions could constitute State aid.
В тази връзка Германия твърди, че решението на BAFA да предоставя освобождаване не води пряко и само по себе си до прехвърляне на средства от схемите за здравно осигуряване към съответните предприятия, а само определя цена за определен продукт.
In this regard Germany also points to the fact that the Commission has never argued before the opening decision that exemptions based on Article 4(2) of Directive 89/105 constitute State aid and also did not raise any concerns relating to a possible conflict of that Article with the rules on State aid in the ongoing revision of Directive 89/105.
Подобно прехвърляне на средства се осъществява едва когато даден лекар предпише определено лекарство; ето защо прехвърлянето на средства не е пряко свързано с действия на държавен орган или създадена от държавата публична или частна институция, на която е възложено управлението на средствата.
ASSESSMENT
В тази връзка Германия твърди също така, че мярката не следва да бъде приписана на държавата, тъй като с нея само се транспонира член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО.
Existence of aid
Според Германия посочената разпоредба съдържа задължението да се предвиди възможност за освобождаване от замразените цени.
According to Article 107(1) TFEU any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.
Въпреки че точното значение на понятието „конкретни причини“ остава отворено, тълкуване, което би направило предоставянето на освобождаване още от самото начало принципно невъзможно, не би било съвместимо със задължението за транспониране на директивата.
It follows that, for a State measure to be qualified as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, the following cumulative criteria have to be fulfilled:
BAFA оценява заявленията за всеки конкретен случай и предоставя освобождаване от замразените цени, само ако заявителят е във финансово затруднение вследствие на тези замразени цени.
involvement of State resources;
Германия е на мнение, че единственото адекватно тълкуване на член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО е това, според което на предприятията, които не могат да поемат свързаната със замразените цени финансова тежест, се предоставя освобождаване от замразените цени, тъй като освобождаването на предприятия, които биха могли сами да понесат тежестта (или на такива, които са се намирали във финансово затруднение и без замразените цени), не е необходимо.
imputability to the State;
В тази връзка Германия твърди също така, че от решението за откриване на процедурата е видно, че Комисията е стигнала до предварителното заключение, че всяко освобождаване от замразени цени, независимо от причините за предоставянето му, представлява селективно предимство и следователно държавна помощ.
selective advantage to an undertaking; and (potential) distortive effects on competition and intra-Union trade.
В съответствие с член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО държавите членки обаче са длъжни да вземат решения относно заявления за подобно освобождаване.
Involvement of State resources
Ето защо не е ясно дали има случаи, в които предвиденото в член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО освобождаване може да бъде предоставено, без да представлява държавна помощ, и ако това е така, как предоставянето може да се осъществи в съответствие с правилата за държавните помощи.
For advantages to be capable of being categorised as aid within the meaning of Article 107 TFEU, they must be granted directly or indirectly through State resources.
Също така Германия твърди, че органите на Съюза би трябвало да избягват несъответствия, възникващи въз основа на прилагането на различни разпоредби на правото на Съюза; по-специално това важи за случаи като настоящия, в които правилата за държавните помощи и Директива 89/105/ЕИО преследват обща цел.
The distinction made between ‘aid granted by a Member State’ and aid granted ‘through State resources’ does not mean that all advantages granted by a State, whether financed through State resources or not, constitute aid, but is merely intended to bring within the definition of State aid both, advantages which are granted directly by the State and those granted by a public or private body designated or established by the State to administer the advantages [9].
По тази причина следва да се изходи от факта, че европейският законодател вече е установил, че освобождаването от замразени цени не нарушава конкуренцията и че следователно не е налице възможност за последваща проверка въз основа на правилата за държавните помощи.
The fact that a measure granting an advantage is not financed directly by the State, but by a public or private body established or appointed by the State to administer the aid does not exclude that that measure is financed through State resources [10].
Заключението, че подобно освобождаване представлява държавна помощ, би лишило от всякакво съдържание член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО.
In the case at hand the relevant German legislation (through the price moratorium and the manufacturer's rebate) lays down the price that the insurance funds have to pay for pharmaceutical products.
В случай че Комисията стигне до заключението, че мярката представлява несъвместима с вътрешния пазар помощ, в крайна сметка Германия отправя искане по изключение в решението да не бъде разпоредено възстановяване на помощта.
By granting the exemptions under assessment, the BAFA (a federal authority) ensures that these funds pay a higher price for the products in question, namely products of companies deemed to be in sufficient financial difficulty to justify an exception to the generally applicable fixed price.
Според Германия това е оправдано с оглед на специалните обстоятелства по делото, по-специално поради това, че държавите членки са задължени въз основа на член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО да предвиждат освобождаване от замразени цени, докато нито в директивата, нито в практиката на Съда се посочва, че освобождаването би могло да представлява държавна помощ.
As indicated above (recital 16), 85-90 % of the population in Germany is covered by public sickness funds, while just a residual part of the population opt for private health insurance.
В тази връзка Германия обръща внимание и на факта, че в нито един момент преди решението за откриване на процедурата Комисията не е твърдяла, че освобождаването въз основа на член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО представлява държавна помощ, и че при текущото преразглеждане на Директива 89/105/ЕИО тя не е изразила съмнения относно евентуална несъвместимост на тази разпоредба с правилата за държавните помощи.
This means that it is mainly public sickness funds that have to pay higher prices due to the exemptions in questions.
ОЦЕНКА
The present measure therefore creates additional costs for public sickness funds, thereby involving a loss of State resources [11].
Наличие на държавна помощ
Thus, the present case is different from the situation in PreussenElektra [12], where the Court only examined whether an ‘obligation imposed on private electricity supply undertakings to purchase electricity produced from renewable energy sources at fixed minimum prices’ involved ‘any direct or indirect transfer of State resources to undertakings which produce that type of electricity’ [13].
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
In the light of the above, the Commission concludes that the measure involves state resources.
Следователно дадена мярка се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако са изпълнени следните четири критерия:
Imputability to the State
използване на държавни ресурси;
In order to fall within the definition of State aid in the meaning of Article 107(1) TFEU, the measure must be imputable to the State [14].
възможност за приписване на държавата;
As stated above, Germany argues that the measure is not imputable to it, as it is merely an implementation of an obligation to foresee exemptions to price freezes laid down in Article 4(2) of Directive 89/105.
селективно предимство за дадено предприятие и (потенциално) нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията в рамките на Съюза.
While Germany admits that the term ‘particular reasons’ is rather broad, it asserts that the reason for this broad formulation is to make it possible for Member States to react to changing market conditions.
Използване на държавни ресурси
However, according to Germany, this does not change the fact that Article 4(2) of Directive 89/105 lays down an obligation to grant exemptions on the basis of particular reasons and as such does not give Member States discretion on whether to grant exemptions or not.
Предимствата могат да се класифицират като държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, ако се предоставят пряко или непряко чрез държавни ресурси.
The Commission notes that in situations in which Member States merely transpose a clear and precise obligation put on them by a provision of Union legislation into national law, they are indeed only fulfilling their obligation under the Treaty to implement EU law into national law and that such implementation is, therefore, not imputable to them.
Разграничаването между „държавни“ и „предоставени чрез държавни ресурси“ помощи не означава, че всички предоставени от дадена държава предимства представляват помощи без значение дали се финансират от държавни ресурси, а има за цел да включи в понятието за помощ не само директно отпуснатите от държавата помощи, а също и помощите, които се предоставят от номинирани или създадени от държавата публични или частни органи [9].
In this regard, the General Court held, for example, in Deutsche Bahn v Commission that the implementation by Germany of a clear and precise obligation not to levy the harmonised excise duty on fuel used for the purpose of commercial air navigation laid down in Directive 92/81 [15] was, as an implementation of this obligation into national law, not imputable to Germany but in fact stemmed from an act of the Union legislature [16].
Обстоятелството, че дадена мярка, в рамките на която се предоставя предимство, не се финансира пряко от държавата, а от създаден за изпълнението на схемата или натоварен с нейното прилагане публичен или частен орган, не изключва възможността, мярката да се финансира от държавни ресурси [10].
However, as regards the present case, recital 6 of the preamble of Directive 89/105 clarifies that requirements under that Directive neither affect Member States' policies for determining prices for medicinal products nor national policies on price setting or the determination of social security schemes, except in so far as it is necessary to attain transparency for the purposes of the Directive.
По настоящото дело в съответното германско законодателство (в областта на ценовия мораториум и задължителната за производителя отстъпка) се определя цената, която схемите за здравно осигуряване следва да заплащат за лекарствени продукти.
As confirmed by the Court in Menarini and Others, it follows that the underlying principle of Directive 89/105 is the idea of minimum interference in the organisation by Member States of their domestic social security policies [17].
Чрез предоставянето на въпросните освобождавания BAFA (федерален орган) гарантира, че схемите за здравно осигуряване ще заплащат по-висока цена за въпросните лекарствени продукти, т. е. за лекарствата, на дружества, чиито финансови затруднения се разглеждат като толкова тежки, че освобождаване от общовалидната фиксирана цена изглежда оправдано.
In accordance with this underlying idea, Article 4(2) of Directive 89/105 is formulated in a very wide manner and, in particular, does not define the meaning of the term ‘particular reasons’.
Както е посочено в съображение 16, 85—90 % от населението в Германия членува в системата на общественото здравно осигуряване, докато само малка част от населението избира схемите на частното здравно осигуряване.
In this regard the Court clarified that, while Article 4(2) of Directive 89/105 requires Member States to provide for the possibility to apply for an exemption from a price freeze, this ‘possibility is without prejudice to the ascertainment, by the competent authorities of the Member States, that it is an exceptional case and that there are particular reasons, within the meaning of that provision.’ [18]
Това означава, че по-специално схемите за обществено здравно осигуряване трябва да заплащат по-високи цени въз основа на въпросните освобождавания.
It follows that it is for the Member States to establish when particular reasons are given and that they, therefore, have considerable discretion in defining under what conditions to grant exemptions.
Следователно въпросната мярка е свързана с по-високи разходи за обществените здравноосигурителни каси и води до загуба на държавни ресурси [11].
Thus, the term ‘particular reasons’ laid down in Article 4(2) of Directive 89/105 is not sufficiently clear and precise enough to be able to reach the same conclusion as in Deutsche Bahn, i.e. that the national measure does nothing more than to give form in the national legal order to an obligation imposed by the Union legislature.
Следователно конкретната ситуация се различава от тази по делото PreussenElektra [12], при което Съдът само е разгледал дали „задължението на частните електроразпределителни дружества да закупуват електроенергия, произведена от възобновяеми енергийни източници, на установени минимални цени не води до пряко или непряко прехвърляне на държавни ресурси към предприятията, произвеждащи тази електроенергия“ [13].
In Deutsche Bahn the relevant provision of Union law, namely Article 8(1)(b) of Directive 92/81, laid down a clear and precise obligation not to levy the harmonised excise duty on fuel used for the purpose of commercial air navigation.
Въз основа на горепосоченото Комисията стига до заключението, че мярката включва държавни ресурси.
This Article left the Member States only certain discretion as to the wording of the conditions implementing this exemption [19], as it provided that exemptions from the excise duty are to be granted by Member States ‘under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of such exemptions and of preventing any evasion, avoidance or abuse’.
Възможност за приписване на държавата
However, in the present case, Article 4(2) of Directive 89/105 does not define the term ‘particular reasons’ and, thereby, gives Member States a wide margin of discretion under what conditions to grant exemptions from price freezes.
Дадена мярка попада в рамките на определението за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, само ако може да бъде приписана на съответната държава членка [14].
This discretion goes beyond a mere discretion as to the wording of the implementing measures but rather leaves it for the Member States to decide under what conditions to grant exemptions [20].
Както вече беше споменато, Германия е на мнение, че въпросната мярка не следва да бъде приписана на държавата, защото касае само изпълнение на задължението по смисъла на член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО да бъде предвидена възможност за подаване на заявление за освобождаване от замразени цени.
Thus, while in Deutsche Bahn the relevant Directive clearly identified when exemptions are to be granted, namely with regard to fuel used for commercial air navigation, in the present case Article 4(2) of Directive 89/105 leaves the decision when to grant exemptions to the Member States.
Германия признава, че формулировката „конкретни причини“ е по-скоро обща, но твърди, че тази обща формулировка цели да предостави възможност на държавите членки да реагират на променящите се пазарни условия.
It follows that under Article 4(2) of Directive 89/105 Member States enjoy discretion as to the substance of the scope of exemptions.
Според Германия обаче това не променя по никакъв начин факта, че в член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО се въвежда задължение за предоставяне на освобождаване въз основа на конкретни причини и следователно на държавите членки не се предоставя свобода на действие по отношение на предоставянето на освобождаване.
As stated above, this makes it impossible to draw the same conclusions as in Deutsche Bahn.
Комисията констатира, че в случаи, в които държави членки просто транспонират в националното си законодателство наложено им от правото на Съюза ясно и точно задължение, те само изпълняват заложеното в ДФЕС задължение за транспониране на правото на Съюза в националното законодателство; ето защо това транспониране не следва да се приписва на съответната държава членка.
The Commission, therefore, concludes that the measure is imputable to Germany.
В тази връзка в решението си по делото Deutsche Bahn/Комисия Съдът установи например, че предприетото от Германия транспониране на ясното и точно задължение горивото, използвано за целите на търговското въздухоплаване, да не се облага с хармонизирания акциз съгласно Директива 92/81/ЕИО на Съвета [15] представлява транспониране на това задължение в националното законодателство, което по тази причина не се приписва на германската държава, а е свързано със законодателен акт на Съюза [16].
Selective advantage to an undertaking
С оглед на конкретния случай обаче в съображение 6 от Директива 89/105/ЕИО се казва, че изискванията на тази директива касаят политиката на държавите членки в областта на ценообразуването на лекарствените продукти и националната политика по отношение на ценообразуването и системата за социално осигуряване само дотолкова, доколкото това е необходимо за постигане на прозрачност по смисъла на директивата.
At the outset the Commission observes that the eligible beneficiaries are pharmaceutical undertakings that are clearly engaged in an economic activity.
Както беше потвърдено от Съда по делото Menarini и др., оттук следва, че принципът, залегнал в основата на Директива 89/105/ЕИО, е за минимална намеса в организацията на политиката в областта на социалната сигурност на държавите членки [17].
As such, the beneficiaries are to be regarded as undertakings in the meaning of Article 107(1) TFEU.
В съответствие с този ръководен принцип член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО е формулиран много общо и по-специално в него не се определя понятието „конкретни причини“.
Furthermore, the Commission notes that the grant of an exemption from the price freeze leads to increased turnover and income for the undertakings benefitting from it.
В тази връзка Съдът пояснява следното по отношение на член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО: „Следователно от тази разпоредба е видно, че държавите членки трябва във всички случаи да предвидят възможността за предприятие, засегнато от мярка за замразяване или намаление на цените на всички лекарствени продукти или само на някои категории от тях, да поиска изключване от наложената по силата на тези мерки цена, като се има предвид, че тази възможност не накърнява прегледа от страна на компетентните органи на държавите членки на наличието на изключителен случай и на конкретни причини по смисъла на посочената разпоредба.“ [18].
The exemption must, therefore, be seen as granting an advantage to the beneficiaries as compared to their competitors.
Оттук следва, че е задача на държавите членки да определят в кои случаи са налице конкретни причини, и че те разполагат със значителна свобода на действие при определянето на условията, при които ще се предоставят освобождавания.
As to the selectivity of the measure, it is clear that, following an application process, a case-by-case assessment and a decision by the BAFA only a limited number of undertakings operating in a specific sector (for pharmaceutical products) and fulfilling specific criteria (of being in financial difficulties) benefit from the measure.
Понятието „конкретни причини“ в член 4, параграф 2 от Директива 89/105/ЕИО не е достатъчно ясно и точно, за да може да се направи същото заключение като по делото Deutsche Bahn, т.е. че с националната мярка само се транспонира в националното законодателство предвидено от европейския законодател задължение.
In this sense, it cannot be seen as a mere price regulation, as it leads to prices beneficial for certain companies in deviation of the general price regulation in form of the price freeze.
По делото Deutsche Bahn в съответната разпоредба на законодателството на Съюза, а именно член 8, параграф 1, буква б) от Директива 92/81/ЕИО, се предписва ясно и точно задължение горивото, използвано за целите на търговското въздухоплаване, да не се облага с хармонизирания акциз.
The measure must, therefore, be seen as selective.