natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В такъв случай научният работник посочва своя постоянен адрес най-късно в момента на издаване на разрешението за дългосрочна мобилност.
In such a case, the researcher shall provide his or her permanent address at the latest at the time of the issuance of the authorisation for long-term mobility.
Втората държава членка може да изисква от заявителя да представи документите на официален език на тази държава членка или на някой официален език на Съюза, определен от същата държава членка;
The second Member State may require the applicant to present the documents in an official language of that Member State or in any official language of the Union determined by that Member State;
втората държава членка взема решение по заявлението за дългосрочна мобилност и уведомява в писмена форма заявителя за своето решение във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 90 дни, считано от датата на подаване на окомплектованото заявление до компетентните органи на втората държава членка;
the second Member State shall take a decision on the application for long-term mobility and notify the decision to the applicant in writing as soon as possible, but not later than 90 days from the date on which the complete application was submitted to the competent authorities of the second Member State;
от научния работник не се изисква да напусне териториите на държавите членки, за да подаде заявление, и към него не се прилага изискване за виза;
the researcher shall not be required to leave the territories of the Member States in order to submit an application and shall not be subject to a visa requirement;
допуска се научният работник да провежда част от научното изследване в научноизследователската организация във втората държава членка, докато компетентните органи вземат решение по заявлението за дългосрочна мобилност, при условие че:
the researcher shall be allowed to carry out part of the research in the research organisation in the second Member State until a decision on the application for long-term mobility has been taken by the competent authorities, provided that:
не е изтекъл срокът, посочен в член 28, параграф 1, нито срокът на валидност на издаденото от първата държава членка разрешение; както и
neither the period referred to in Article 28(1) nor the period of validity of the authorisation issued by the first Member State have expired; and
ако втората държава членка изисква това — окомплектованото заявление е било подадено до втората държава членка най-малко 30 дни преди да започне дългосрочната мобилност на научния работник;
if the second Member State so requires, the complete application has been submitted to the second Member State at least 30 days before the long-term mobility of the researcher starts;
заявление за дългосрочна мобилност не може да се подава едновременно с уведомление за краткосрочна мобилност.
an application for long-term mobility may not be submitted at the same time as a notification for short-term mobility.
Когато необходимостта от дългосрочна мобилност възникне, след като краткосрочната мобилност вече е започнала, втората държава членка може да изисква заявлението за дългосрочна мобилност да бъде подадено най-малко 30 дни преди края на краткосрочната мобилност.
Where the need for long-term mobility arises after the short-term mobility of the researcher has started, the second Member State may request that the application for long-term mobility be submitted at least 30 days before the short-term mobility ends.
Втората държава членка може да отхвърли заявление за дългосрочна мобилност, когато:
The second Member State may reject an application for long-term mobility where:
условията, предвидени в параграф 2, буква а), не са изпълнени;
the conditions set out in point (a) of paragraph 2 are not complied with;
се прилага едно от основанията за отхвърляне на заявления, установени в член 20, с изключение на параграф 1, буква а) от същия член;
one of the grounds for rejection set out in Article 20, with the exception of point (a) of paragraph 1 of that Article, applies;
срокът на разрешението на научния работник в първата държава членка изтича по време на процедурата; или
the researcher's authorisation in the first Member State expires during the procedure; or
когато е приложимо е достигната максималната продължителност на престоя, определена в параграф 1, втора алинея.
where applicable, the maximum duration of stay referred to in the second subparagraph of paragraph 1 has been reached.
Когато втората държава членка вземе положително решение по заявлението за дългосрочна мобилност, посочено в параграф 2 от настоящия член, на научния работник се издава разрешение в съответствие с член 17, параграф 4.
Where the second Member State takes a positive decision on the application for long-term mobility as referred to in paragraph 2 of this Article, the researcher shall be issued an authorisation in accordance with Article 17(4).
Втората държава членка информира компетентните органи на първата държава членка, когато издава разрешение за дългосрочна мобилност.
The second Member State shall inform the competent authorities of the first Member State when an authorisation for long-term mobility is issued.
Втората държава членка може да отнеме разрешението за дългосрочна мобилност, когато:
The second Member State may withdraw the authorisation for long-term mobility where:
условията, предвидени в параграф 2, буква а) или в параграф 4 от настоящия член, не са били изпълнени или вече не се изпълняват; или
the conditions set out in point (a) of paragraph 2 or in paragraph 4 of this Article are not or are no longer complied with; or
се прилага едно от основанията за отнемане на разрешението, определени в член 21, с изключение на параграф 1, буква а), параграф 2, буква е) и параграфи 3, 5 и 6 от същия член.
one of the grounds of withdrawal of an authorisation, as set out in Article 21, with the exception of point (a) of paragraph (1), point (f) of paragraph (2) and paragraphs (3), (5) and (6) of that Article, applies.
Когато държава членка взема решение относно дългосрочна мобилност, се прилага съответно член 34, параграфи 2 — 5.
When a Member State takes a decision on long-term mobility, paragraphs 2 to 5 of Article 34 apply accordingly.
Мобилност на членовете на семейството на научните работници
Mobility of researchers' family members
Членовете на семейството на научен работник, които притежават валидно разрешение за пребиваване, издадено от първата държава членка, имат право на влизане и престой в една или няколко втори държави членки с цел да придружават научния работник.
Family members of a researcher who hold a valid residence permit issued by the first Member State shall be entitled to enter, and stay in, one or several second Member States in order to accompany the researcher.
Когато втората държава членка прилага процедурата на уведомяване, посочена в член 28, параграф 2, тя изисква предаването на следните документи и информация:
When the second Member State applies the notification procedure referred to in Article 28(2), it shall require the transmission of the following documents and information:
документите и информацията, изисквани съгласно член 28, параграф 5 и параграф 6, букви б), в) и г), във връзка с членовете на семейството, придружаващи научния работник;
the documents and information required under paragraph 5 and points (b), (c) and (d) of paragraph 6 of Article 28 related to the family members accompanying the researcher;
доказателство, че членът на семейството е пребивавал в качеството си на член на семейството на научния работник в първата държава членка в съответствие с член 26.
evidence that the family member has resided as a member of the family of the researcher in the first Member State in accordance with Article 26.
Втората държава членка може да възрази срещу мобилността на члена на семейството на нейна територия, ако не са изпълнени условията, определени в първа алинея.
The second Member State may object to the mobility of the family member to its territory where the conditions set out in the first subparagraph are not complied with.
Към тези членове на семейството се прилага съответно член 28, параграф 7, букви б и в) и параграф 9.
Points (b) and (c) of paragraph 7 and paragraph 9 of Article 28 shall apply to those family members accordingly.
Когато втората държава членка прилага процедурата, посочена в член 29, параграф 1, буква б), научният работник или членовете на неговото семейство подават заявление до компетентните органи на втората държава членка.
When the second Member State applies the procedure referred to in point (b) of Article 29(1), an application shall be submitted by the researcher or by the family members of the researcher to the competent authorities of the second Member State.
Втората държава членка изисква от заявителя да предаде следните документи и информация относно членовете на семейството:
The second Member State shall require the applicant to transmit the following documents and information in relation to the family members:
документите и информацията, изисквани съгласно член 29, параграф 2, буква а), подточки i), ii), iii) и v), във връзка с членовете на семейството, придружаващи научния работник;
the documents and information required under points (i), (ii), (iii) and (v) of point (a) of Article 29(2) related to the family members accompanying the researcher;
Втората държава членка може да изисква от заявителя да представи документите на официален език на тази държава членка или на някой официален език на Съюза, определен от същата държава членка.
The second Member State may require the applicant to present the documents in an official language of that Member State or in any official language of the Union determined by that Member State.
Втората държава членка може да отхвърли заявлението за дългосрочна мобилност на члена на семейството на нейна територия, ако не са изпълнени условията, определени в първа алинея.
The second Member State may reject the application for long-term mobility of the family member to its territory where the conditions set out in the first subparagraph are not complied with.
Към тези членове на семейството се прилагат съответно член 29, параграф 2, букви б) и в), параграф 3, букви б), в) и г), параграф 5, параграф 6, буква б) и параграф 7.
Points (b) and (c) of paragraph 2, points (b), (c) and (d) of paragraph 3, paragraph 5, point (b) of paragraph 6 and paragraph 7 of Article 29 shall apply to those family members accordingly.
Валидността на разрешението за дългосрочна мобилност на членовете на семейството по правило изтича на датата, на която изтича валидността на разрешението на научния работник, издадено от втората държава членка.
The validity of the authorisation for long-term mobility of the family members shall, as a general rule, end on the date of expiry of the researcher's authorisation issued by the second Member State.
Разрешението за дългосрочна мобилност на членовете на семейството може да бъде отнето, а подновяването му — отказано, ако разрешението за дългосрочна мобилност на научния работник, когото придружават, е отнето или подновяването му е отказано и те не се ползват с каквото и да било автономно право на пребиваване.
The authorisation for long-term mobility of family members may be withdrawn or its renewal refused if the authorisation for long-term mobility of the researcher they are accompanying is withdrawn or its renewal refused and they do not enjoy any autonomous right of residence.
На членовете на семейството, за които се счита, че представляват заплаха за обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве, не се разрешава влизане или престой на територията на втората държава членка.
Family members who are considered to pose a threat to public policy, public security or public health shall not be allowed to enter or to stay on the territory of the second Member State.
Мобилност на студентите
Mobility of students
Студентите, които притежават валидно разрешение, издадено от първата държава членка, и са обхванати от програма на Съюза или многостранна програма, включваща мерки за мобилност, или от споразумение между две или повече висши училища, имат право на влизане и престой с цел провеждане на част от следването си във висше училище в една или няколко втори държави членки за срок до 360 дни за държава членка и при спазване на условията, определени в параграфи 2—10.
Students who hold a valid authorisation issued by the first Member State and who are covered by a Union or multilateral programme that comprises mobility measures or by an agreement between two or more higher education institutions shall be entitled to enter and stay in order to carry out part of their studies in a higher education institution in one or several second Member States for a period up to 360 days per Member State subject to the conditions laid down in paragraphs 2 to 10.
Студент, който не е обхванат от програма на Съюза или многостранна програма, включваща мерки за мобилност, или от споразумение между две или повече висши училища, подава заявление за разрешение за влизане и престой във втора държава членка с цел провеждане на част от следването във висше училище в съответствие с членове 7 и 11.
A student who is not covered by a Union or multilateral programme that comprises mobility measures or by an agreement between two or more higher education institutions shall submit an application for an authorisation to enter and stay in a second Member State in order to carry out part of the studies in a higher education institution in accordance with Articles 7 and 11.
Втората държава членка може да изисква висшето училище в първата държава членка, висшето училище във втората държава членка или студентът да уведомят компетентните органи на първата и втората държава членка за намерението на студента да проведе част от следването във висше училище във втората държава членка.
The second Member State may require the higher education institution in the first Member State, the higher education institution in the second Member State or the student to notify the competent authorities of the first Member State and of the second Member State of the intention of the student to carry out part of the studies in the higher education institution in the second Member State.
след като студентът е бил приет в първата държава членка — веднага след като се узнае за планираната мобилност към втората държава членка.
after the student was admitted to the first Member State, as soon as the intended mobility to the second Member State is known.
Когато уведомлението е направено в съответствие с параграф 2, буква а) и втората държава членка не е повдигнала възражения пред първата държава членка в съответствие с параграф 7, мобилността на студента към втората държава членка може да се осъществи във всеки един момент в рамките на срока на валидност на разрешението.
Where the notification has taken place in accordance with point (a) of paragraph 2, and where the second Member State has not raised any objection with the first Member State in accordance with paragraph 7, the mobility of the student to the second Member State may take place at any moment within the period of validity of the authorisation.
Когато уведомлението е направено в съответствие с параграф 2, буква а) и втората държава членка не е повдигнала в писмена форма възражения срещу мобилността на студента в съответствие с параграфи 7 и 9, мобилността се счита за одобрена и може да се осъществи във втората държава членка.
Where the notification has taken place in accordance with point (b) of paragraph 2 and where the second Member State has not raised any objection in writing to the mobility of the student, in accordance with paragraphs 7 and 9, the mobility is considered to be approved and may take place in the second Member State.
Уведомлението включва валидния документ за пътуване, както е предвидено в член 7, параграф 1, буква а), и валидното разрешение, издадено от първата държава членка, което покрива целия срок на мобилността.
The notification shall include the valid travel document, as provided for in point (a) of Article 7(1), and the valid authorisation issued by the first Member State covering the total period of the mobility.
доказателство, че студентът провежда част от следването във втората държава членка в рамките на програма на Съюза или многостранна програма, включваща мерки за мобилност, или на споразумение между две или повече висши училища, и доказателство, че студентът е приет от висше училище във втората държава членка;
evidence that the student carries out part of the studies in the second Member State in the framework of a Union or multilateral programme that comprises mobility measures or of an agreement between two or more higher education institutions and evidence that the student has been accepted by a higher education institution in the second Member State;
ако това не е посочено по буква а) — планираната продължителност и датите на мобилността;
where not specified under point (a), the planned duration and dates of the mobility;
доказателство, че студентът има здравна застраховка за всички рискове, които обикновено се покриват за граждани на въпросната държава членка, както е предвидено в член 7, параграф 1, буква в);
evidence that the student has sickness insurance for all the risks normally covered for nationals of the Member State concerned as provided for in point (c) of Article 7(1);
доказателство, че по време на престоя студентът ще разполага с достатъчно средства за покриване на разходите за издръжка, без да използва системата за социално подпомагане на държавата членка, съгласно предвиденото в член 7, параграф 1, буква д), на разходите за следването, както и на пътните разходи до първата държава членка в случаите, посочени в член 32, параграф 4, буква б);
evidence that during the stay the student will have sufficient resources to cover subsistence costs without having recourse to the Member State's social assistance system as provided for in point (e) of Article 7(1), study costs, as well as the travel costs to the first Member State in the cases referred to in point (b) of Article 32(4);
доказателство, че са платени таксите, начислявани от висшето училище, ако има такива.
evidence that the fees charged by the higher education institution have been paid, where applicable.
Втората държава членка може да изисква от уведомяващия да посочи преди началото на мобилността адреса на съответния студент на територията на втората държава членка.
The second Member State may require the notifier to provide, before the start of mobility, the address of the student concerned in the territory of the second Member State.
Въз основа на посоченото в параграф 2 уведомление втората държава членка може да повдигне възражение срещу мобилността на студента към нейната територия в срок от 30 дни след получаване на окомплектованото уведомление, ако:
Based on the notification referred to in paragraph 2, the second Member State may object to the mobility of the student to its territory within 30 days from having received the complete notification where:
условията, предвидени в параграф 5 или 6, не са изпълнени;
the conditions set out in paragraphs 5 or 6 are not complied with;
се прилага едно от основанията за отхвърляне на заявления, установени в член 20, параграф 1, буква б) или в) или в параграф 2 от същия член;
one of the grounds for rejection set out in point (b) or (c) of Article 20(1) or in paragraph 2 of that Article applies;
е достигната максималната продължителност на престоя, определена в параграф 1.
the maximum duration of stay referred to in paragraph 1 has been reached.
На студентите, за които се счита, че представляват заплаха за обществения ред, обществената сигурност или общественото здраве, не се разрешава влизане или престой на територията на втората държава членка.
Students who are considered to pose a threat to public policy, public security or public health shall not be allowed to enter or to stay on the territory of the second Member State.
Ако втората държава членка повдигне възражения срещу мобилността в съответствие с параграф 7, не се допуска студентът да проведе част от следването във висшето училище във втората държава членка.
Where the second Member State objects to the mobility in accordance with paragraph 7 the student shall not be allowed to carry out part of the studies in the higher education institution in the second Member State.
След като изтече срокът за повдигане на възражения, втората държава членка може да издаде на студента документ, удостоверяващ, че има право на престой на територията ѝ, както и да се ползва от правата, предвидени в настоящата директива.
After the period of objection has expired, the second Member State may issue a document to the student attesting that he or she is entitled to stay on its territory and enjoy the rights provided for in this Directive.
Гаранции и санкции в случай на мобилност
Safeguards and sanctions in cases of mobility
Когато разрешението с цел провеждане на научно изследване или следване е издадено от компетентните органи на държава членка, която не прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, и научният работник или студентът пресича външна граница, за да влезе във втора държава членка в рамките на мобилност, компетентните органи на втората държава членка имат право да изискват като доказателство за мобилността валидното разрешение, издадено от първата държава членка, и:
Where the authorisation for the purpose of research or studies is issued by the competent authorities of a Member State not applying the Schengen acquis in full and the researcher or student crosses an external border to enter a second Member State in the framework of mobility, the competent authorities of the second Member State shall be entitled to require as evidence of the mobility the valid authorisation issued by the first Member State and:
копие от уведомлението съгласно член 28, параграф 2 или член 31, параграф 2; или
a copy of the notification in accordance with Article 28(2) or Article 31(2), or
когато втората държава членка допуска мобилност без уведомление —доказателство, че студентът провежда част от следването във втората държава членка в рамките на програма на Съюза или многостранна програма, включваща мерки за мобилност, или на споразумение между две или повече висши училища, а за научните работници —копие от споразумението за прием, в което са посочени данните за мобилността на научния работник, или — ако данните за мобилността не са посочени в споразумението за прием — писмо от научноизследователската организация във втората държава членка, в което са посочени най-малко продължителността на мобилността в рамките на Съюза и местонахождението на научноизследователската организация във втората държава членка.
where the second Member State allows mobility without notification, evidence that the student carries out part of the studies in the second Member State in the framework of a Union or multilateral programme that comprises mobility measures or an agreement between two or more higher education institutions, or for researchers, either a copy of the hosting agreement specifying the details of the mobility of the researcher or, where the details of the mobility are not specified in the hosting agreement, a letter from the research organisation in the second Member State that specifies at least the duration of the intra-EU mobility and the location of the research organisation in the second Member State.
По отношение на членовете на семейството на научния работник компетентните органи на втората държава членка имат право да изискват като доказателство за мобилността валидното разрешение, издадено от първата държава членка, и копие от уведомлението съгласно член 30, параграф 2 или доказателство, че придружават научния работник.
In the case of the family members of the researcher, the competent authorities of the second Member State shall be entitled to require as evidence of the mobility the valid authorisation issued by the first Member State and a copy of the notification in accordance with Article 30(2) or evidence that they are accompanying the researcher.