natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На второ място тази констатация взема предвид факта, че корпоративните жалбоподатели съставляват част от по-голяма група предприятия, Европейската група за храни и напитка (European Food and Drinks Group, наричана по-нататък „EFDG“).
In addition, to ensure that the claimants fully benefit from an amount corresponding to that of the abolished scheme and are ‘placed back in the position it would have been “in all probability” ’, the Tribunal also awarded interest and compensation for the allegedly lost opportunity and lost profit [62].
В хода на арбитражното производство братята Micula са поискали обезщетения също и за други предприятия, които са част от EFDG, за които се твърди, че са претърпели загуби в резултат на действията на Румъния, довели до образуване на производството.
In effect, the implementation or execution of the Award re-establishes the situation the claimants would have, in all likelihood, found themselves in if the EGO 24 scheme had never been repealed.
Всъщност вместо да претендират за отделни загуби за всеки корпоративен жалбоподател и двамата жалбоподатели физически лица и да ги обосновават, жалбоподателите са основали своя иск за обезщетение на предполагаемите загуби, понесени от EFDG като цяло.
Accordingly, the implementation or execution of the Award grants the claimants an economic advantage not otherwise available on the market.
След като анализира структурата на собствеността на EFDG и установява, че братята Micula, пряко или косвено, притежават най-малко 99,96 % от всички предприятия в рамките на EFDG, за които те претендират за обезщетение (това са European Drinks S.A., Rieni Drinks S.A., Scandic Distilleries S.A., Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L), Арбитражният съд приема този подход и позволява на жалбоподателите да търсят обезщетение за загубите на EFDG като цяло [53].
First, the costs of raw materials, as inputs for final products, constitute ordinary operating expenses of undertakings, and relieving them of a part of their ordinary operating expenses grants them a distinct advantage.
Това поведение на жалбоподателите по време на арбитражното производство и съответните решения на Арбитражния съд показват, че братята Micula и тримата корпоративни жалбоподатели, както и гореспоменатите предприятия, които са част от EFDG, съставляват обособена икономическа единица с един икономически интерес.
Second, granting the claimants compensation for lost profits because they had to bear their own operating expenses themselves likewise constitutes an economic advantage not available under normal market conditions and in absence of the Award; under normal market conditions, the undertaking would have had to bear itself the costs inherent in its economic activity and would therefore not have generated these profits.
Трето, характеризирането на братята Micula и техните предприятия като една икономическа единица се потвърждава допълнително от начина, по който Решението им предоставя обезщетение в крайна сметка.
Third, paying interest to the claimants on payments that were allegedly due in the past, but which themselves must be qualified as conferring an advantage, confers a separate and additional advantage.
Вместо да определи обезщетение отделно на всеки от петимата жалбоподатели, Решението им предоставя обезщетението „колективно“ въз основа на „общо право“.
Again, under normal market conditions and in the absence of the Award, the undertaking would have had to bear its ordinary operating expenses, would have not generated the allegedly lost profits, and would therefore not have been able to draw an interest on this capital.
Фактът, че петимата жалбоподатели заедно (т.е. включително корпоративните жалбоподатели) са поискали от Арбитражния съд да предостави цялото обезщетение само на братята Micula, показва, че корпоративните жалбоподатели не са независими спрямо братята Micula.
In fact, by repealing the EGO 24 scheme, Romania re-established normal conditions of competition on the market on which the claimants operate, and any attempt to compensate the claimants for the consequences of the revocation of the EGO 24 incentives grants an advantage not available under those normal market conditions.
Арбитражният съд в крайна сметка разрешава възстановяване на пълния размер на предоставеното обезщетение на всеки жалбоподател, след което обезщетението да бъде разпределено между жалбоподателите така, както те сметнат за целесъобразно, независимо от действителните вреди, претърпени от всеки жалбоподател.
The claimants’ attempts to separate the award of compensation from the revocation of the EGO 24 incentives are unconvincing.
Предходното заключение не е засегнато от довода на жалбоподателите, че настоящият случай трябва да се разграничава от решението по делото „Hydrotherm“, тъй като физическото лице в този случай е било съдружник, който отговаря лично за финансовите задължения на различните предприятия, с които се счита, че той съставлява обособена икономическа единица, докато братята Micula не са лично отговорни в такава степен.
The claimants argue: ‘[I]n the present case the ICSID Tribunal concluded that the decision to comply with EU State aid rules complied with Romania’s obligations under the BIT and did not award damages to the Claimants on this basis.
В отговор Комисията припомня, че в съответните точки от своето решение по делото „Hydrotherm“ Съдът на ЕС изобщо не е упоменал личната отговорност на въпросното физическо лице; вместо това Съдът на ЕС се е ограничил да посочи, че въпросното физическо лице „има пълен контрол“ над въпросните предприятия [54].
Instead, the ICSID Tribunal awarded damages for the Romanian state’s wrongdoing consisting in maintaining obligations imposed in relation to EGO 24 after the withdrawal of the scheme and non-transparent behaviour towards the investors’.
Както вече беше споменато, по силата на това, че имат права на собственост, братята Micula по същия начин имат пълен контрол върху корпоративните жалбоподатели и на практика върху другите съответни предприятия от EFDG.
This description of the Award is inaccurate and in any event fails to consider the effects of implementing/executing the Award.
Комисията също така смята, противно на твърденията на жалбоподателите, че логиката в основата на решението по делото „Cassa di Risparmio di Firenze“ е еднакво приложима в този случай.
It has been already pointed out that the Tribunal considered that the alleged breaches of the BIT all resulted from ‘the premature revocation of the incentives or in direct connection with that premature revocation’ [63], and awarded damages for losses resulting directly from the revocation of the incentive scheme.
В това решение Съдът на ЕС признава, че икономическа дейност може да се упражнява от един субект пряко или косвено, чрез контролиране на оператора като част от икономическа единица, която те образуват заедно.
The Tribunal was also already quoted as stating that [64]: ‘[B]y repealing the EGO 24 incentives prior to 1 April 2009, Romania did not act unreasonably or in bad faith (except that [Romania] acted unreasonably by maintaining investors’ obligations after terminating the incentives).
Въпреки че Съдът на ЕС признава, че самият факт на притежаване на акции, дори и на контролни дялове, не е недостатъчен, за да се характеризира дейността на субекта, който държи тези акции, като икономическа, когато те пораждат само правата, присъщи на статута на акционер или съдружник, както и получаването на дивиденти, които са просто резултат от собствеността върху актива, е ясно, че настоящата ситуация е различна.
The Tribunal, however, concludes by majority that Romania violated the Claimants’ legitimate expectations that those incentives would be available, in substantially the same form, until 1 April 2009.
Според Съда на ЕС „субектът, който притежава контролно участие в определено дружество и упражнява действително този контрол, като се намесва пряко или непряко в управлението на същото, трябва да се разглежда като участник в икономическата дейност, извършвана от контролираното дружество“ [55].
Romania also failed to act transparently by failing to inform the Claimants in a timely manner that the regime would be terminated prior to its stated date of expiration.
Съдът на ЕС също не пропуска да посочи, че „простото разделяне на предприятието на два отделни субекта“ не може да бъде достатъчно за избягване на правилата за държавна помощ [56].
As a result, the Tribunal finds that Romania failed to “ensure fair and equitable treatment of the investments” of the Claimants in the meaning of Article 2(3) of the BIT’.
Тази логика се прилага и когато един от двата заинтересовани субекта е физическо лице.
In light of this conclusion, it cannot be maintained, as the claimants do, that the Tribunal found Romania’s decision to comply with Union State aid rules by revoking EGO 24 not to have been in breach of the BIT, or that it did not award damages on that basis [65].
В противен случай предоставянето на помощ на физическо лице, което е акционер с контролиращо участие в предприятието, не би се считало за държавна помощ, въпреки че физическото лице може да използва тази помощ в полза на предприятията, които то контролира.
The Commission notes that in justifying its decision to award compensation for increased prices and the loss of the ability to stockpile, as well as lost profits, the Tribunal referred only to damages incurred by the claimants as a result of the revocation of the EGO 24 incentives [66].
Действително в настоящия случай не може да се прави разлика за целите на прилагането на правилата за държавна помощ дали обезщетението, колективно присъдено на всички петима жалбоподатели от Арбитражния съд, се изплаща на братята Micula, или на притежаваните от тях предприятия.
Notably, the Tribunal did not refer to, or award additional damages on the basis of, its finding that Romania acted unreasonably in maintaining the investors’ obligations under EGO 24 and failed to act transparently.
В заключение Комисията установява, че братята Micula и тримата корпоративни жалбоподатели заедно образуват обособена икономическа единица, която представлява предприятие за целите на прилагането на член 107, параграф 1 от Договора.
Economic advantage (2): damages and State aid
Останалите предприятия в EFDG, за чиито загуби на братята Micula е отпуснато обезщетение по силата на Решението (European Drinks S.A., Rieni Drinks S.A., Scandic Distilleries S.A., Transilvania General Import-Export S.R.L., West Leasing S.R.L) [57], също са част от тази обособена икономическа единица.
The presence of an advantage is, contrary to the submission of the claimants, furthermore not precluded by the fact that the payment of the compensation awarded to the complainants by the Tribunal through the implementation or execution of the Award entails a payment of compensation for damages.
Крайният получател на мярката за помощ е тази обособена икономическа единица, съставена от петимата жалбоподатели и въпросните предприятия от EFDG.
The central question in this regard is whether the principles laid down in the CJEU’s Asteris [67] judgment are applicable to the case at hand.
Икономическо предимство (1)
In its judgment in Asteris, the CJEU set out that State aid ‘is fundamentally different in its legal nature from damages which the competent national authorities may be ordered to pay to individuals in compensation for the damage they have caused to those individuals.’ [68] The claimants argue that the present case falls squarely under this case-law, and that any attempt by the Commission to distinguish the Asteris case from the one at hand is unconvincing.
Според изискванията на член 107, параграф 1 от Договора предимство е всяка икономическа полза, която едно предприятие не би получило в нормални пазарни условия, т.е. при отсъствието на държавна намеса [58].
The Commission disagrees with this position.
Конкретната форма на мярката не е от значение, за да се установи дали тя предоставя икономическо предимство на предприятието.
The Commission observes, first, that the Asteris case arose out of a very different context than the present case.
Понятието за предимство включва например всички ситуации, когато предприятията се освобождават от присъщите разходи за тяхната стопанска дейност.
In the former case, the CJEU rendered a judgment in response to a reference for a preliminary ruling by a Greek court by which the CJEU was asked to pronounce itself on the jurisdiction of the courts of the Member States to entertain claims for damages brought by individuals against national authorities in respect of non-payment of aid under the Union’s common agricultural policy.
С Решението Арбитражният съд е предоставил на жалбоподателите обезщетение в размер на 376433229 RON плюс лихви за сметка на Румъния.
The non-payment of aid was not the result of a broken promise by the Greek authorities to grant that aid, but rather the consequence of the inclusion of technical errors by the Commission in a regulation.
За да бъде разбрано в пълнота защо изпълнението или принудителното изпълнение на Решението предоставя на жалбоподателите икономическо предимство, е полезно първо да се разгледа на какви основания Арбитражният съд е определил в Решението, че това обезщетение следва да бъде изплатено на жалбоподателите.
The affected undertakings had already brought an action for damages against the Commission before the CJEU, which had rejected it as unfounded.
След като решава, че Румъния е нарушила BIT, Арбитражният съд обяснява, че обезщетенията следва да бъдат предоставени въз основа на принципа, че „жалбоподателят трябва да се постави обратно в положението, в което „по всяка вероятност“ той би бил в отсъствието на нарушението на международното право“ [59].
In response to the reference for a preliminary ruling, the CJEU specified in its judgment that since it had previously dismissed the action for damages against the Commission, any action for damages against the Greek state would have to be on different grounds from the action against the Commission it dismissed, that is to say a wrongful act of the Greek authorities themselves.
Освен това той обяснява, че само загубите, които са в причинно-следствена връзка с деянието, представляващо нарушение на международното право, могат да бъдат компенсирани чрез обезщетения, както и че „всички нарушения на BIT, твърдяни от жалбоподателите, произтичат от един и същ факт: преждевременната отмяна на стимулите съгласно [EGO 24], или са в пряка връзка с преждевременната отмяна“ [60].
Notably, the CJEU did not state that an award of damages equal to an amount of illegal State aid promised but not paid out would not amount to State aid itself.
При оценяване на точния размер на обезщетението, дължимо на жалбоподателите, Арбитражният съд взема предвид дали загубите са били понесени в действителност и дали те са били пряко свързани с отмяната на режима на стимули.
Thus, it does not follow from the Asteris judgment that every award of damages is automatically outside the scope of Union State aid law, as the claimants seem to argue.
Така например по отношение на присъдените обезщетения за увеличената цена на захарта Арбитражният съд постановява: [61] „Както наличието на вредата, така и причинно-следствената връзка между отмяната на стимулите и претърпяната вреда са били адекватно доказани.
Rather, in cases of liability based on the wrongful conduct of national authorities, no advantage is granted to an undertaking where such liability merely ensures that the damaged party is given what it is entitled to, just as any other undertaking would be, under the general rules of civil liability in that Member State.
Не се оспорва, че като резултат от отмяната на стимула за суровини на жалбоподателите се е наложило да плащат по-голяма сума за захарта, която са купували след месец февруари 2005 г.“
Compensation granted under those general rules of civil liability differ from State aid to the extent that they cannot result in the damaged individual being better off after receiving compensation.
С оглед на тези съображения е ясно, че чрез изпълнението или принудителното изпълнение на Решението Румъния предоставя на жалбоподателите сума, съответстваща точно на предимствата, предвидени съгласно отменения режим на EGO 24, от момента на неговата отмяна (22 февруари 2005 г.) до предвидената дата на изтичане на неговата валидност (1 април 2009 г.).
Second, for compensation to fall outside the Union State aid rules under the Asteris case-law it must be based on a general rule of compensation [69].
По-конкретно с изпълнението или принудителното изпълнение на Решението фактически се възстановяват митата, начислени върху вноса на захар и други суровини в периода между 22 февруари 2005 г. и 31 март 2009 г., както и митата, начислени върху вноса на захар, които жалбоподателите биха избегнали, ако биха имали възможност да се запасят със захар преди срока на изтичането на механизмите по EGO 24 на 31 март 2009 г.
In the present case, the compensation has been awarded to the claimants on the basis of an intra-EU BIT which the Commission considers invalid as of Romania’s accession to the Union.
В допълнение, за да се гарантира, че жалбоподателите ще се възползват от цялата сума, съответстваща на сумата по отменения режим, и че те са „поставени обратно в положението, в което „по всяка вероятност“ биха били“, Арбитражният съд присъжда и лихви и обезщетение за предполагаемите пропуснати възможности и ползи [62].
The Commission has consistently taken the view that intra-EU BITs, such as the BIT upon which the claimants base their claim [70], are contrary to Union law since they are incompatible with provisions of the Union Treaties and should therefore be considered invalid [71].
В действителност с изпълнението или принудителното изпълнение на Решението се възстановява положението, в което жалбоподателите по всяка вероятност биха се намирали, ако режимът по EGO 24 не е бил отменен.
The Commission has repeatedly made this view known to the Member States, including the Member States in question.
Съответно изпълнението или принудителното изпълнение на Решението предоставя на жалбоподателите икономическо предимство, което в останалите случаи не е достъпно на пазара.
Third, the Commission notes that the purpose of the Award is to compensate the applicants for the incentives which Romania had promised them under EGO 24 (modified by EGO 75) but had been required to abolish by the Union to complete the negotiation process for its accession to the Union.
На първо място разходите за суровини, като входящи материали за крайните продукти, представляват обичайни оперативни разходи на предприятията и освобождаването им от част от техните обичайни оперативни разходи им осигурява предимство.
Thus, in contrast to the Asteris case, the reason the applicants claim compensation in this case is because they were denied the incentives Romania promised to grant them in violation of its obligations under Article 64 of the Europe Agreement and Law No 143/1999 as interpreted by Decision No 244/2000 of the Romanian Competition Council not to grant unlawful State aid.
На второ място предоставянето на жалбоподателите на обезщетение за пропуснати ползи, защото е трябвало да поемат своите оперативни разходи, също представлява икономическо предимство, което не е на разположение при нормални пазарни условия и в отсъствието на Решението; при нормални пазарни условия предприятието би трябвало само да поема разходите, свързани с неговата икономическа дейност, и следователно не би генерирало тези печалби.
However, as Advocate-General Ruiz-Jarabo Colomer has explained [72], an award of damages equal to the sum of the amounts of aid that were envisaged to be granted would constitute an indirect grant of State aid found to be illegal and incompatible with the internal market.
На трето място отделно и допълнително предимство се предоставя с плащането на жалбоподателите на лихви върху предполагаеми плащания, дължими в миналото, които обаче сами по себе си трябва да бъдат определени като предоставящи предимство.
Following that line, the General Court has considered indemnification clauses for the recovery of State aid to constitute State aid [73].
Отново, при нормални пазарни условия и в отсъствието на Решението предприятието би трябвало да понесе своите обичайни оперативни разходи, не би генерирало предполагаемите пропуснати ползи и следователно не би могло да получи лихви върху този капитал.
Moreover, in the judgment in Lucchini, the CJEU held that a national court was prevented from applying national law where the application of that law would have the effect to ‘frustrate the application of Community law in so far as it would make it impossible to recover State aid that was granted in breach of Community law’ [74].
В действителност чрез отмяната на режима по EGO 24 Румъния е възстановила нормалните условия на конкуренция на пазара, на който извършват дейност жалбоподателите, и всеки опит за обезщетяване на жалбоподателите за последиците от отмяната на стимулите съгласно EGO 24 предоставя предимство, което не е на разположение при тези нормални пазарни условия.
The attempts by the claimants to distinguish those cases from the present case are unconvincing.
Опитите на жалбоподателите да отделят присъждането на обезщетението от отмяната на стимулите съгласно EGO 24 са неубедителни.
What matters is not that the precise facts underlying those cases differ from those of the present case, but the principle informing those cases, which is that national law, including liability arrangements under national law, cannot be applied where doing so would frustrate the application of Union State aid law and thus ultimately result in the grant of illegal State aid.
Жалбоподателите твърдят: „[В] настоящия случай Арбитражният съд на ICSID заключи, че решението за спазване на правилата за държавна помощ на ЕС е в съответствие със задълженията на Румъния съгласно BIT и не присъжда обезщетение на жалбоподателите на тази основа.
In this light, the Asteris case does not exempt damages awarded as compensation for the recovery of illegal State aid or the failure to receive illegal State aid.
Вместо това Арбитражният съд на ICSID присъжда обезщетение за неправомерни действия на румънската държава, състоящи се в поддържането на задължения, наложени във връзка с EGO 24, след отмяната на режима, и в непрозрачно поведение към инвеститорите.“
The Commission considers that same principle to apply where the liability flows from an international law treaty concluded between two Member States (such as an intra-EU BIT) the application of which gives rise to the grant of State aid.
Това описание на Решението е неточно и във всеки случай не се вземат предвид последиците от изпълнението/принудителното изпълнение на Решението.
Where giving effect to an intra-EU treaty by a Member State would frustrate the application of Union law, that Member State must uphold Union law since Union primary law, such as Articles 107 and 108 of the Treaty, takes precedence over that Member State’s international obligations.
Вече беше посочено, че Арбитражният съд е приел, че всички предполагаеми нарушения на BIT произтичат от „преждевременната отмяна на стимулите или са в пряка връзка с преждевременната отмяна“ [63] и от присъденото обезщетение за загубите, произтичащи пряко от отмяната на режима на стимули.
The claimants’ contention that there has never been a valid formal decision establishing that EGO 24 constitutes illegal State aid nor that those incentives were incompatible with the internal market is irrelevant in this respect, since it is the implementation/execution of the Award and not the investment incentives promised under EGO 24 which constitute the contested measure and form the basis of the present Decision.