natgillin/translations-raw huggingface dataset:
То критикува също така факта, че данъкът се налага върху оборота от всички филми, независимо от това дали са подходящи, като германски или европейски филми, за финансиране на разпространението, или не.
SPIO, VPRT, Produzentenallianz and MDM also suggest that the tax would end a discrimination of domestic providers.
И накрая, националните доставчици на видео по заявка щели бъдат по-малко засегнати от данъка, тъй като някои от тях щели да бъдат вертикално интегрирани оператори на видео по заявка и телевизия или кабелни оператори, които могат да получават и държавна помощ за производство от Федералния кино фонд, в който постъпват средства от доставчиците на видео по заявка.
According to SPIO, the main part of the turnover with VoD in Germany is made by 13 undertakings, of which 6 are established abroad.
Асоциацията ANGA, която също представлява доставчици на видео по заявка в Германия, от друга страна, счита, че е налице дискриминация на националните доставчици, тъй като те подлежат на данъчно облагане върху предлаганото от тях на националния пазар, докато чуждестранните конкуренти, които се конкурират с тях с оферти, съобразени със същия пазар, не подлежат на данъчно облагане върху съответния оборот само защото са предпочели да изберат постоянен адрес в друга държава.
These figures do not yet include the recent entry into the market of a leading VoD provider from the United States which is established in the Netherlands.
SPIO, VPRT, Produzentenallianz и MDM също считат, че данъкът ще доведе до дискриминация на националните доставчици.
For SPIO the decisive element for taxation should not be the more or less fortuitous location of the provider.
Според SPIO основната част от оборота с видео по заявка в Германия се реализира от 13 предприятия, 6 от които са установени в чужбина.
In the digital era a provider does not need more than one place of establishment in the internal market.
В тези цифри не е още включено неотдавнашното влизане на пазара на водещ доставчик на видео по заявка от САЩ, който е установен в Нидерландия.
The more relevant question for taxation should be whether the provider acquires film licences for the German market to do business there with final consumers.
Според SPIO решаващият елемент за данъчното облагане не следва да бъде случайното в по-голяма или по-малка степен местонахождение на доставчика.
SPIO also points to data collected by it which shows that the foreign VoD providers have in their offer a similar focus on German productions as the domestic providers.
В цифровата ера доставчикът нямал нужда от повече от едно място на установяване на вътрешния пазар.
On the compatibility with Directive 2010/13/EU
По-важният въпрос за целите на данъчното облагане следвало да бъде дали доставчикът получава лицензи за търговска дейност с крайни потребители за разпространение на филми на германския пазар.
Regarding Directive 2010/13/EU, Company X and EDiMA are of the view that the notified measure would constitute a measure to promote access to European works pursuant to Article 13(1) of that Directive, in violation of the country of origin principle.
SPIO се позовава също на събрани от нея данни, които показват, че чуждестранните доставчици на видео по заявка включват дял от германски продукции, подобен на този на националните доставчици.
The other interested parties supported the German proposal and were of the opinion that the tax would not constitute a violation of Article 13(1) in connection with Articles 2 and 3 of Directive 2010/13/EU.
Съвместимост с Директива 2010/13/ЕС
COMMENTS FROM GERMANY
Що се отнася до Директива 2010/13/ЕС, дружество Х и ЕDiMA са на мнение, че мярката, предмет на уведомлението, представлява мярка за насърчаване на достъпа до европейски произведения съгласно член 13, параграф 1 от тази директива в нарушение на принципа на държавата на произход.
Germany observes that, in general, it would be in the interest of all Member States to prevent a distortion of competition for location decisions in the film sector due to the fact that companies choose their establishment mainly for tax reasons.
Останалите заинтересовани страни подкрепиха предложението на Германия и изразиха мнение, че данъкът няма да представлява нарушение на член 13, параграф 1 във връзка с членове 2 и 3 от Директива 2010/13/ЕС.
The exclusion of VoD providers established outside Germany which aim at a German clientele would have a negative effect on the funding of European works.
МНЕНИЕ НА ГЕРМАНИЯ
Germany confirms its conviction that the proposed tax on foreign VoD providers does, also in practice, not favour domestic operators over foreign ones.
Германия счита, че ще бъде по принцип в интерес на държавите членки да се предотврати нарушаване на конкуренцията за решения относно местоположението във филмовия сектор поради това, че дружествата избират мястото си на установяване главно по причини, свързани с данъчното облагане.
The suggestion of Company X that the funding would be directed to German companies because the board awarding grants is composed of Germans is not sustainable, according to Germany.
Изключването на доставчиците на видео по заявка извън Германия, които работят с германска клиентела, щяло да окаже отрицателно въздействие върху финансирането на европейски произведения.
The criteria for funding are not the establishment of the applicant but the cultural and creative quality of the audiovisual works eligible for distribution support.
Германия потвърждава своето убеждение, че предложеното данъчно облагане на чуждестранните доставчици на видео по заявка не облагодетелства на практика националните оператори спрямо чуждестранните.
Germany explicitly recognises and welcomes that the foreign VoD providers offer a significant number of eligible German films.
Твърдението на дружество Х, че финансирането ще бъде насочено към германските предприятия, тъй като съветът, който предоставя безвъзмездните средства, се състои от германци, е според Германия необосновано.
Also the argument that non-domestic providers would offer a higher share of non-domestic content and would therefore have fewer films eligible for distribution aid, although the tax is imposed on the turnover with all films, is not valid.
Критерий за финансиране не е мястото на установяване на кандидата, а културното и творческо качество на аудио-визуалните произведения, отговарящи на условията за подкрепа за разпространение.
Firstly, this is not discriminating between domestic and foreign providers.
Германия изрично потвърждава и приветства факта, че чуждестранните доставчици на видео по заявка предлагат значителен брой германски филми, отговарящи на условията за подкрепа.
Also domestic providers with a mainly non eligible film offer would face this situation.
Според нея не отговаря на истината и твърдението, че чуждестранните доставчици ще предлагат по-голям дял от чуждестранно съдържание и поради това ще имат по-малък брой филми, отговарящи на условията за предоставяне на помощ за разпространение, въпреки че данъкът се налага върху оборота за всички филми.
Secondly, this would not constitute an indirect discrimination because the foreign providers actually offer not less eligible films than their domestic competitors, but even more, as evidenced by data of the European Audiovisual Observatory cited in the Commission Communication on the European film in the digital era [10].
Първо, не се правило разграничение между националните и чуждестранните доставчици.
Germany also rejects the argument that foreign VoD providers would be faced with a language barrier.
Националните доставчици, повечето от предлаганите филми на които не отговарят на условията, щели да бъдат също поставени в такова положение.
The tax is addressed only to those providers which are actively marketing their offer in German on the German market; they have to be familiar with relevant legislation anyway.
Второ, това нямало да представлява непряка дискриминация, тъй като чуждестранните доставчици всъщност предлагали не по-малък брой филми, отговарящи на условията за помощ, от своите национални конкуренти, а дори по-голям брой, както показвали данните на Европейската аудио-визуална обсерватория, посочени в Съобщението на Комисията относно европейското кино в цифровата епоха [10].
Furthermore, the fund advises applicants, if needed, also in English.
Германия отхвърля също така твърдението, че чуждестранните доставчици на видео по заявка ще бъдат изправени пред езикова бариера.
Regarding the alleged low aid amount per film for distribution aid, and the overall low share of VoD distribution in that type of aid, Germany is of the opinion that the conditions for distribution aid would not be different for the various forms of technical support.
Данъкът се налагал само на онези доставчици, които активно предлагат своята оферта на немски език на германския пазар; от тях се очаквало да са бездруго запознати със съответното законодателство.
In no case would it for instance be possible that the costs for creating the general technical infrastructure for the printing or uploading of films on the various distribution supports would be eligible for aid.
Освен това фондът давал указания на кандидатите при необходимост и на английски език.
The aid is oriented towards a single eligible work.
Що се отнася до малкия размер на помощта за разпространение на един филм и общия малък дял на разпространението на видео по заявка при този тип помощи, Германия е на мнение, че условията на помощта за разпространение няма да се различават от различните форми на техническа подкрепа.
Finally, regarding the argument that domestic VoD providers would be less affected by the tax because some of them would be vertically integrated VoD and TV or cable operators, Germany underlines that firstly only some providers are integrated.
Така например в никакъв случай нямало да е възможно разходите за създаване на общата техническа инфраструктура за отпечатване или въвеждане на филми в различните носители за разпространение да отговарят на условията за получаване на помощи.
Secondly, this argument does not take into account the fact that the broadcasting branches of these companies also have to contribute to the film fund.
Помощта била предназначена за едно определено произведение, което отговаря на условията за предоставяне на помощ.
Germany maintains that the planned tax would not fall in the scope of Directive 2010/13/EU.
И накрая, във връзка с твърдението, че националните доставчици на видео по заявка ще бъдат по-малко засегнати от данъка, защото някои от тях ще са вертикално интегрирани оператори на видео по заявка и телевизионни или кабелни оператори, Германия подчертава, че на първо място само някои от операторите са интегрирани.
Therefore it would not constitute a violation of Article 13(1) in connection with Articles 2 and 3 of that Directive.
Второ, това твърдение според нея не отчита факта, че излъчващите филиали на тези предприятия също имат задължение да правят вноски в кино фонда.
The tax cannot be considered as a regulatory measure with effect on the media service, its programming and diffusion.
Германия твърди, че предвиденият данък няма да попадне в приложното поле на Директива 2010/13/ЕС.
Film funding is not harmonised at Union level.
Следователно той нямало да представлява нарушение на член 13, параграф 1 във връзка с членове 2 и 3 от тази директива.
Taxation at the place of consumption or destination of the media service also follows the logic applied for the VAT taxation of services in the Union, as applicable since 1 January 2015.
Данъкът не можел да се разглежда като регулаторна мярка, засягаща медийната услуга, нейното програмиране и разпространение.
In view of the fast growing market share of foreign VoD providers, German providers would be at a competitive disadvantage if they would continue to be taxed while the foreign competitors on the national market would not be subject to the same tax. iTunes for instance, which is not established in Germany, would already today be the leading VoD supplier of German films.
Финансирането на филми не било хармонизирано на равнището на Съюза.
ASSESSMENT OF THE MEASURE
Данъчното облагане на мястото на потребление или предназначение на медийната услуга следвало освен това логиката, прилагана при облагането с ДДС на услугите в Съюза, приложим от 1 януари 2015 г.
As explained in recitals 13 to 16 of this decision, the described measure constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
С оглед на бързо нарастващия пазарен дял на чуждестранните доставчици на видео по заявка, германските доставчици щели бъдат в по-неизгодно конкурентно положение, ако продължавали да бъдат облагани с данък, докато чуждестранните конкуренти на националния пазар не подлежали на облагане със същия данък.
The intended measure — the funding of and the tax on the services of video on demand suppliers, which are not having an establishment or agency in Germany — constitutes an amendment of the scheme which the Commission had approved until 31 December 2016.
Така например дружеството iTunes, което не е установено в Германия, щяло да се окаже още днес водещ доставчик на германски видеофилми по заявка.
The State aid assessment criteria have not changed since the previous approval.
ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
Concerning the aid to the distribution of films by video on demand suppliers as such, the Commission has already found it compatible with Article 107(3)(d) of the Treaty [11].
Както е обяснено в съображения 13—16 от настоящото решение, описаната мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
It has therefore concluded already in the opening decision that the extension of the range of possible beneficiaries to firms established elsewhere does not in itself negatively affect the compatibility assessment under this Article.
Предвидената мярка — финансирането на и данъка върху услугите на доставчици на видео по заявка, които не са установени и нямат представителство в Германия, представлява изменение на схемата, която Комисията е одобрила до 31 декември 2016 г.
Compatibility with Article 110 of the Treaty
Критериите за оценка на държавните помощи не са се променили след предходното одобрение.
The new tax does not infringe Article 110 of the Treaty.
Що се отнася до помощта за разпространението на филми посредством доставчици на видео по заявка, Комисията е установила вече, че тя е съвместима с член 107, параграф 3, буква г) от Договора [11].
Foreign video on demand providers may benefit also in practical terms equally from the funding.
Поради това Комисията вече заключи в решението за откриване на процедурата, че разширяването на обхвата на евентуалните бенефициери до фирми, установени на друго място, няма само по себе си отрицателно въздействие върху оценката на съвместимост съгласно този член.
As explained by Germany, the scheme provides for effective means to allow the foreign VoD providers to apply for distribution aid in the same way as their German competitors.
Съвместимост с член 110 от Договора
Foreign undertakings can be aware of this funding possibility in the same way as the undertakings located in Germany.
Новият данък не нарушава член 110 от Договора.
They will in any case be made individually aware through the fact that they have to contribute to a fund which provides for aid to film distribution.
Чуждестранните доставчици на видео по заявка могат също да се възползват на практика при равни условия от финансирането.
Furthermore, aid is granted on application only, and their applications will be treated exactly like those of German companies.
Както е обяснено от Германия, схемата предоставя ефективна възможност за чуждестранните доставчици на видео по заявка да кандидатстват за помощ за разпространение по същия начин, както техните германски конкуренти.
The selection board is bound to assess the application exclusively on the basis of the cultural quality of the films for which the aid is requested.
Чуждестранните предприятия могат да се запознаят с тази възможност за финансиране, точно както и предприятията, разположени в Германия.
Therefore, the place of establishment of the distributor is not among the criteria which the selection board may apply when taking a decision.
Те ще бъдат във всички случаи поотделно уведомявани за това поради факта, че трябва да внасят средства във фонд, който предоставя помощи за разпространение на филми.
The foreign providers of German language films also benefit indirectly in the same way as their German competitors from the support of film production in Germany.
Освен това помощите се предоставят само по заявка и техните заявления за кандидатстване ще бъдат разглеждани по съвсем същия начин, както тези на германските дружества.
This support ensures a constant supply of German-funded films which the foreign providers may include in their offer.
Комисията за подбор е длъжна да оценява кандидатурите единствено въз основа на културното качество на филмите, за които се иска помощта.
This is evidenced by the fact that their catalogues contain a share of German films which is comparable to the catalogues of domestic providers.
Следователно мястото на установяване на дистрибутора не е сред критериите, които комисията за подбор може да приложи при вземане на решение.
Company X put forward the argument that domestic VoD providers would be less affected by the tax because some of them are vertically integrated VoD and TV or cable operators which may also benefit from production aid.
Чуждестранните доставчици на филми на немски език се ползват непряко по същия начин, както и германските си конкуренти, от подкрепата на производство на филми в Германия.
This argument does not take into account that the differentiation between integrated and non-integrated undertakings has nothing to do with the place of establishment.
Тази подкрепа осигурява постоянно предлагане на финансирани от Германия филми, които чуждестранните доставчици могат да включват в своите оферти.
There would also be different effects among German TV and VoD providers.
Това се доказва от факта, че в техните каталози се съдържа дял от германски филми, сравним с този в каталозите на националните доставчици.
It furthermore overlooks the fact that VoD providers are also producing films eligible for aid.
Дружество Х изтъква довода, че националните доставчици на видео по заявка ще бъдат по-малко засегнати от данъка, защото някои от тях са вертикално интегрирани оператори на видео по заявка и телевизионни или кабелни оператори, които могат също да се възползват от помощи за производство на филми.
Compatibility with Directive 2010/13/EU
Този довод не е съобразен с това, че разликата между интегрирани и неинтегрирани предприятия няма нищо общо с мястото на установяване.
The question arises whether the tax concerned, which by its design is imposed on services targeted at an audience in Germany, would fall within the scope of Directive 2010/13.
Различно ще бъдат третирани също така германските доставчици на телевизионни услуги и видео по заявка.
The tax in question contributes to a public fund, the FFA, which is used to promote various cultural objectives in the audiovisual sector.
Пренебрегва се и фактът, че доставчици на видео по заявка също произвеждат филми, отговарящи на условията за предоставяне на помощи.
30 % of the funds generated by the tax will be earmarked for the support of the distribution of films by video or video on demand.
Съвместимост с Директива 2010/13/ЕС
The remainder will, together with the contributions from cinemas and broadcasters, more generally contribute to the support of film production or distribution via other channels.
Поставя се въпросът дали разглежданият данък, който по замисъл е наложен върху услуги, предназначени за аудитория в Германия, попада в приложното поле на Директива 2010/13/ЕС.
Article 13(1) of Directive 2010/13/EU is intended to cover measures which are linked to the promotion of European works by on-demand audiovisual media services and provides that the Member State having jurisdiction over the provider of such services ensures that promotion.
Въпросният данък се внася в публичен фонд (FFA), който се използва за насърчаване на различни културни цели в аудио-визуалния сектор.
This can for example be done by a financial contribution made by such services to the production of European works.
30 % от средствата, събрани чрез данъка, се заделят за подкрепата на разпространението на филми посредством видеоносители или посредством услуги за видео по заявка.
The fact that the tax under consideration serves to contribute to funding a public body which, as only one task among others, has the obligation to support the production and distribution of European works, raises doubts as to whether it may fall under Article 13(1) of Directive 2010/13/EU.
С останалите средства, заедно с вноските от киносалоните и излъчващите оператори, се предоставя по-обща подкрепа за производство или разпространение на филми по други канали.
Article 13(1) of Directive 2010/13/EU does not specify whether the promotion of European works must take place without the intervention of parties other than the on-demand services provider itself.
Член 13, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС има за цел да обхване мерките, които са свързани с рекламирането на европейски произведения от доставчиците на аудио-визуални медийни услуги по заявка, и предвижда държавите членки, които имат юрисдикция над доставчика на такива услуги, да осигуряват тази реклама.
Furthermore, the application of a tax such as the one in question to services targeted from one Member State to the market in another Member State could raise the question whether such tax would not call into doubt the principle that the Member State where a media service provider is established has jurisdiction over the provider, as laid down in Article 2(2)a of Directive 2010/13/EU.
Това може да се направи например чрез финансова подкрепа от доставчиците на такива услуги за производството на европейски произведения.
An amendment of Directive 2010/13/EU has been proposed in order to ensure that the Directive appropriately caters for market developments regarding audiovisual media services, both linear and non-linear.
Фактът, че разглежданият данък служи за финансиране на публичен орган, който, като само една от редица други задачи, има задължението да подкрепя производството и разпространението на европейски произведения, дава основания за съмнения дали той не попада в приложното поле на член 13, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС.
The proposal for such amendment was adopted by the Commission on 25 May 2016 [12].
В член 13, параграф 1 от Директива 2010/13/ЕС не се посочва дали рекламата на европейски произведения трябва да се извършва без намеса на други страни, освен на самия доставчик на услуги по заявка.
It clarifies that Member States have the right to require providers of on-demand audiovisual media services under their jurisdiction to contribute financially to the production of European works.
Освен това налагането на данък като разглеждания върху услуги, предназначени от една държава членка за пазара в друга държава членка, може да постави въпроса дали такъв данък няма да постави под съмнение принципа, че държавата членка, в която е установен доставчикът на медийни услуги, има юрисдикция над доставчика, както е предвидено в член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2010/13/ЕС.
The proposed amendment of Article 13 clarifies in particular that Member States have the right to require providers of on-demand audiovisual media services, targeting audiences in their territories, but established in other Member States, to make such financial contributions.
Предложено е изменение на Директива 2010/13/ЕС, чиято цел е да се гарантира, че Директивата е в достатъчна степен съобразена с пазарните тенденции в областта на аудио-визуалните медийни услуги — както линейни, така и нелинейни.
In this case, the proposed amendment foresees that financial contributions shall be based only on the revenues earned in the targeted Member State.
Предложението за такова изменение бе прието от Комисията на 25 май 2016 г.
If the Member State where the provider is established imposes a financial contribution, it shall take into account any financial contribution imposed by targeted Member States.