natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Белгийските органи обясняват също така, че закриването на държавна болница или нейното прехвърляне към партньор от частния сектор не е регламентирано официално или конкретно в LCH или в loi CPAS [129].
They explain that Article 109 LCH lays down a general principle that applies to all Belgian public hospitals and that determines the minimum that municipalities have to do (since it only requires them to cover part of the deficit, see also recital 47).
Белгийските органи обаче считат, че съдебната практика на Държавния съвет на Белгия е изяснила реда и условията за закриване и/или прехвърляне на създадени от CPAS здравни заведения.
The Belgian authorities also note that Article 46 of the IRIS-H bylaws is a specific obligation that applies only to the six municipalities that established the IRIS-H and who chose to go beyond the minimum of Article 109 LCH by covering the entire accounting deficit of the IRIS-H.
В своето решение № 113.428 от 9 декември 2002 г.
In recital 92 of its opening decision, the Commission asked whether or not the passing on of the special subsidies (which the Brussels Capital Region grants to the municipalities) by the municipalities to the IRIS-H can be considered as a separate transaction from the deficit coverage mechanism.
Държавният съвет е разпоредил да се отмени прехвърлянето на център за рехабилитация, собственост на CPAS, към частен оператор.
In their reply, the Belgian authorities argue that the Brussels municipalities only use the special subsidies to (partially) fulfil their obligation to cover the deficits of the IRIS-H.
Той е счел по-специално, че преди да се вземе решение за закриване или прехвърляне на дадено здравно заведение, е трябвало да се направи оценка на необходимостта от предоставяне на медико-социални услуги.
As will be explained in more detail below (see Section 7.3.5), the deficit compensation is paid out in several steps, among which the transfer of the special subsidies from the municipality to the IRIS-H, but all these payments are made on the same basis, namely the municipal obligation to cover the deficit.
При тази оценка трябва надлежно да се вземе предвид оценката, направена при разкриването на здравното заведение, както и всички промени, настъпили след вземането на решението за откриване на процедурата за здравното заведение.
The Commission also asked for clarification regarding an alleged mechanism of advance payments (if any), its legal basis and operation, the difference with the deficit coverage mechanism, and the role of the FRBRTC in its funding (see recital 93 of the opening decision).
В допълнение белгийските органи отбелязват, че тази оценка не може да се основава само и единствено на финансовото състояние на здравното заведение, нито на разходите за неговата поддръжка.
The Belgian authorities consider that there is no mechanism for advances in place.
Въз основа на това белгийските органи заключават, че CPAS не може да закрие своя болница, без преди това да е установил, че медико-социалните потребности, поради които болницата е била създадена, вече не съществуват.
More specifically, they explain that the obligation to cover the deficit of the IRIS-H comes into effect as soon as the deficit occurs.
Според белгийските органи създаването на държавна болница изисква едновременното спазване на задълженията по член 60, параграф 6 от loi CPAS и за болничното планиране, направено от публичните органи, докато при частните болници от значение е само планирането.
Indeed, according to the Belgian authorities Article 46 of the IRIS-H bylaws refers to the accounting deficit which is laid down in the hospitals' financial statements no later than six months after the end of the financial year.
По силата на член 60, параграф 6 от loi CPAS разкриването на нова държавна болница трябва да бъде обосновано със съществуването на реална необходимост.
In contrast, the calculation of the Article 109 LCH deficit by the Federal Public Service for Public Health takes much longer (up to 10 years).
Освен това белгийските органи поясняват, че разкриването на държавна болница с капацитет, равен на броя на леглата, предвидени в болничното планиране, не оставя възможност за създаването на друга болница (държавна или частна) в зоната на планиране, като в този случай не съществува друг начин да се отговори на потребностите на населението.
However, the Belgian authorities argue that since the Article 109 LCH deficit is merely a part of the accounting deficit which is covered immediately under Article 46 of the IRIS-H bylaws, the IRIS-H are not paid any advances that might be classified as aid distinct from the deficit cover mechanism.
Белгийските органи отбелязват, че ако в определен момент даден CPAS желае да закрие своята държавна болница, той трябва най-напред да се увери, че в контекста на съдебната практика на Държавния съвет тази болница вече не е необходима.
Finally, the Belgian authorities repeat that the FRBRTC has provided financing to the municipalities which helped them to fulfil their deficit cover obligation which as explained above does not constitute a mechanism of advance payments.
За разлика от CPAS частен оператор, който решава да закрие болницата си, не е длъжен по закон да гарантира, че населението продължава да ползва здравни грижи.
With regard to the measures to avoid overcompensation and the absence of overcompensation in fact (see recitals 95-97 of the opening decision), the Belgian authorities provide the following arguments.
Според белгийските органи частните болници продължават да работят само по собствено решение, което може да се промени по всяко време.
They first explain that the decisions to compensate the deficit are annual and are taken at a time when the estimated deficit for the respective year is known so that there is no risk of overcompensation.
Като пример белгийските органи посочват неочакваното закриване на Hôpital français, частна болница в Berchem-Sainte-Agathe (Брюксел) през 2008 г.
They add that the Belgian legal framework (among others the Law of 14 November 1983 and the Loi CPAS) allows the municipalities to ensure that the IRIS-H use the State aid correctly and to recover this aid in the event of non-compliance or overcompensation.
[130].
In addition, to show the absence of overcompensation the Belgian authorities refer to several tables submitted to the Commission which contain the deficits and municipal interventions for each of the five IRIS-H over the period 1996-2014 (see also Section 7.3.5 for these figures).
В заключение, белгийските органи обясняват, че механизмът за болнично планиране ограничава свободата както на публичните, така и на частните оператори да разкриват болници (създаването на болница е възможно само ако максималният брой легла в дадена зона все още не е достигнат).
As requested, in their reply the Belgian authorities also provide further clarification on the concept of pérennité (see recitals 102-103 of the opening decision).
Според тях обаче задълженията, които произтичат от loi CPAS, налагат допълнителни ограничения на CPAS по отношение на разкриването и закриването на държавни болници, докато частните болници могат да бъдат закривани по всяко време.
According to them, the obligation to ensure the continuity (or pérennité) of the IRIS-H is based directly on the Loi CPAS.
По отношение на задълженията, за които се твърди, че се отнасят само за IRIS-H [вж. съображения (87)—(89) от решението за откриване на процедурата], белгийските органи твърдят, че тези задължения са пряко следствие от факта, че IRIS-H са били създадени, за да допринесат за предоставянето на социална помощ от CPAS (вж. раздел 2.2).
As has been explained above (see Section 2.1), each CPAS can set up establishments to provide social aid, including medical and medico-social assistance, if they can demonstrate that this is necessary to fulfil a genuine need in line with Article 60(6) Loi CPAS.
Белгийските органи считат, че тези задължения произтичат от loi CPAS, по силата на който са били създадени IRIS-H, и че те са наложени на IRIS-H чрез техните устави и чрез стратегическите планове на сдружение IRIS.
They explain that historically, six of the nineteen CPAS in the Brussels Capital Region established hospitals (without separate legal personality) that they managed themselves until the end of 1995 in order to provide social aid.
Белгийските органи се позовават на тези документи за точното определение на въпросните задължения.
According to them, the restructuring of these public hospitals which led to the creation of the public IRIS-H that became legally independent of the CPAS on 1 January 1996 (see also Section 2.2) did not alter the obligation on the CPAS to provide social aid whether directly themselves or via the IRIS-H.
От съображения за краткост и за да се избегнат повторенията, в оценката си Комисията ще цитира само имащите отношения пасажи (вж. раздел 7.3.4.1).
In this context, the Belgian authorities point out that the primary objective of the restructuring and the creation of the IRIS network and the IRIS-H was to ensure the continuity of public hospital services in the Brussels Capital Region (see also recital 27).
В решението си за откриване на процедурата [вж. съображение 48], Комисията изрази съмнения относно наличието или липсата на икономически характер на допълнителните социални услуги, предоставяни от IRIS-H.
Hence, they note that to ensure the continuity of the IRIS-H and hence guarantee that the social needs of the population are fulfilled, the municipalities and the CPAS are required to absorb any hospital deficit on the basis of Article 46 of the IRIS-H bylaws.
В отговора си на решението за откриване на процедурата белгийските органи считат, че социалните услуги нямат икономически характер.
Furthermore, the Belgian authorities conclude that as long as the genuine need exists, in line with the jurisprudence of the Council of State (see recital 83), the public authorities cannot close the IRIS-H nor transfer them to a private owner.
По същество те твърдят, че социалното подпомагане, предоставяно от брюкселските CPAS под формата на материална, социална, медицинска, медико-социална и психологическа помощ, не се вписва в условията на конкурентен пазар и че това остава в сила дори и ако част от услугите за социално подпомагане (а именно допълнителните социални услуги) се предоставят от IRIS-H въз основа на акт за възлагане.
Finally, in recital 103 of the opening decision, the Commission asked whether there are other reasons that may justify the additional financing for the IRIS-H.
Що се отнася до правното основание за компенсацията на дефицитите [вж. точка (91) от решението за откриване на процедурата], белгийските органи считат, че задължението на общините да покриват дефицита на своите държавни болници е предвидено в член 46 от уставите на IRIS-H и в член 109 от LCH.
In this respect, the Belgian authorities note that the aim of the IRIS-H is not merely to establish ‘viable’ hospital services, missions and programmes, as Belgian private hospitals could do.
Те обясняват, че член 109 от LCH въвежда общ принцип, приложим за всички белгийски държавни болници, с който се определя минималното задължение на общините [тъй като последните са задължени да покриват само част от дефицита, вж. също съображение 47].
Instead, according to the Belgian authorities, the IRIS-H have to guarantee the widest possible range of healthcare, specifically in order to ensure access for everyone, including the poorest members of society, to whatever treatment their pathology requires, even if that goes well beyond the norms of hospital planning and approval applicable to all hospitals, by and under the LCH.
Белгийските органи отбелязват също така, че в член 46 от уставите на IRIS-H се определя специално задължение, което се прилага само за шестте общини, които са създали IRIS-H и са решили да надхвърлят минималното изискване по член 109 от LCH, като покрият целия счетоводен дефицит на IRIS-H.
In this context, the Belgian authorities also make reference to paragraph 162 of the General Court judgment of 7 November 2012 which states: ‘compensation for public hospital deficits may be necessary for health and social reasons in order to ensure the continuity and viability of the hospital system’.
В съображение (92) от решението за откриване на процедурата Комисията постави въпроса дали прехвърлянето на специалните субсидии (които регион Брюксел-столица отпуска на общините) от общините към IRIS-H може да се разглежда като отделна операция в рамките на механизма за покриване на дефицитите или не.
The Belgian authorities also point out that the status of a public hospital entails certain costs that are not fully compensated by the federal financing measures.
В своя отговор белгийските органи твърдят, че брюкселските общини използват специалните субсидии единствено за (частично) изпълнение на своето задължение за покриване на дефицитите на IRIS-H.
They note that these costs include among others: the payment of language bonuses to bilingual staff, higher pension and sickness expenses for statutory employees (civil servants), and pay scale increases imposed (but only partially paid) by the Brussels Capital Region.
Както е обяснено подробно по-долу (вж. раздел 7.3.5), компенсацията на дефицитите се плаща на няколко етапа, включително чрез прехвърляне на специалните субсидии от общината към IRIS-H, но всички те се извършват на една и съща основа, а именно задължението на общините за покриване на дефицита.
Comments from Belgium on third party comments
Комисията поиска и разяснения относно предполагаемия механизъм за авансови плащания (ако има такъв), правното основание за този механизъм и начина му на функциониране, по какво се различава той от механизма за покриване на дефицитите и ролята на РБФРОСО за неговото финансиране [вж. съображение 93 от решението за откриване на процедурата].
The Belgian authorities start by noting that the observations by CBI, ABISP and Zorgnet Vlaanderen to the Commission's opening decision are founded on the common assertion that in their opinion the IRIS-H are not entrusted with SGEI in addition to those incumbent on any hospital (public or private) in Belgium.
Белгийските органи считат, че не съществува механизъм за авансови плащания.
In their view, this assertion is based on a single premise, namely the fact that the LCH entrusts private and public hospitals with the same public service obligation regardless of any particular regional aspect.
По-специално, те обясняват, че задължението за покриване на дефицита на IRIS-H влиза в сила от момента на възникването на този дефицит.
However, according to the Belgian authorities, the intervening parties do not explain how the Loi CPAS would not apply to the IRIS-H while according to Belgium this law is the specific legal cause for the existence of the IRIS-H.
В действителност според белгийските органи член 46 от уставите на IRIS-H се отнася до счетоводния дефицит, който се посочва във финансовите отчети на болниците до шест месеца след края на финансовата година.
The Belgian authorities point out that Article 147 of the LCH explicitly acknowledges that for hospitals managed by a CPAS (such as the IRIS-H [131]), the LCH supplements the Loi CPAS which confirms that the LCH is not the only relevant legal basis when it comes to a hospital managed by a CPAS.
От друга страна, изчисляването на дефицита съгласно член 109 от LCH от Федералната публична служба за обществено здраве отнема много повече време (до 10 години).
The CBI's assertion that the Brussels government's intention to reword the Ordonnance of 13 February 2003 to specify the missions of general interest which justify specific subsidies to municipalities (see recital 70) is an indication that no specific missions (only applying to the IRIS-H) currently exist, is deemed incorrect by the Belgian authorities.
Белгийските органи обаче твърдят, че, тъй като дефицитът по член 109 от LCH е само част от счетоводния дефицит, който се покрива незабавно по силата на член 46 от уставите на IRIS-H, последните не получават авансови плащания, които могат да се разглеждат като помощ, отделна от механизма за покриване на дефицитите.
In particular, they point out that the specific subsidies foreseen by this Ordonnance are only awarded to the municipalities and not to the IRIS-H.
И накрая, белгийските органи отново подчертават, че РБФРОСО е предоставил на общините финансиране, за да им помогне да изпълнят задължението си за покриване на дефицитите, което, както е обяснено по-горе, не представлява механизъм за авансови плащания.
Belgium furthermore confirms that the interventions by both the FRBRTC and the Brussels Capital Region itself (of up to EUR 10 million per year [132]) in support of the municipalities constitute financial transfers between public authorities outside the scope of Article 107(1) TFEU.
Що се отнася до мерките за избягване на свръхкомпенсация и за действителната липса на свръхкомпенсация [вж. съображения 95—97 от решението за откриване на процедурата], белгийските органи изтъкват следните аргументи.
The Belgian authorities repeat that none of these amounts have been granted by the Region or the FRBRTC to the IRIS-H.
На първо място те обясняват, че решенията за компенсиране на дефицита се вземат всяка година след оповестяването на дефицита за въпросната година, така че не съществува риск от свръхкомпенсация.
On the contrary, according to Belgium they are simply transfers between the Region and the municipalities within the Region's remit in terms of the overall funding of municipalities.
Те добавят, че белгийската правна рамка (по-специално законът от 14 ноември 1983 г. и loi CPAS) позволява на общините да гарантират, че IRIS-H използват държавна помощ правилно, и да си възстановят помощта в случай на неизпълнение на условията или при свръхкомпенсация.
This overall funding is designed to enable the municipalities to fulfil their tasks of communal interest which includes the missions of the CPAS.
В допълнение, за да докажат липсата на свръхкомпенсация, белгийските органи посочват различни таблици, представени на Комисията, в които се посочват дефицитът и намесите на общините за всяка от петте IRIS-H в периода 1996—2014 г. (вж. също раздел 7.3.5 във връзка с тези стойности).
According to the Belgian authorities, the announced reform of the Ordonnance of 13 February 2003 in any event cannot amount to an admission that the IRIS-H have no additional SGEI.
В отговора си белгийските органи предоставят и поисканите от тях допълнителни разяснения относно понятието „устойчивост“ [вж. съображения 102—103 от решението за откриване на процедурата].
It is the municipalities that specify the SGEI entrusted to the hospitals they establish and the Ordonnance has no relevance in this context as it only concerns intra-State financing.
Според тях задължението да се гарантира устойчивото развитие на IRIS-H произтича пряко от loi CPAS.
The Belgian authorities also refute the allegedly inaccurate portrayal of the social missions made by CBI in its observations.
Както беше обяснено по-горе (вж. раздел 2.1), всеки CPAS може да разкрива заведения, отговорни за предоставянето на социална помощ, включително медицинска и медико-социална помощ, ако може да докаже, че този подход е необходим, за се отговори на реална потребност в съответствие с член 60, параграф 6 от loi CPAS.
In particular, CBI considered that the LCH defines a ‘basic social mission’ common to public and private hospitals, but which only the IRIS-H would perform more intensively.
Те обясняват, че в миналото шест от 19-те CPAS в регион Брюксел-столица са открили болнични заведения (без самостоятелна правосубектност) с цел предоставяне на социална помощ и са управлявали самостоятелно тези болници до края на 1995 г.
From this perspective, the ‘additional’ social missions of the IRIS-H could not be separated from the hospital services provided and would be an integral part of these.
Според тях преструктурирането на тези държавни болници, довело до създаването на държавните IRIS-H, които стават правно независими от CPAS на 1 януари 1996 г. (вж. също раздел 2.2), с нищо не променя задължението на CPAS за осигуряване на социална помощ, независимо дали пряко или с посредничеството на IRIS-H.
According to the Belgian authorities, this view cannot be followed.
Във връзка с това белгийските органи посочват, че основната цел на преструктурирането и създаването на сдружението IRIS и на IRIS-H е да се гарантира приемственост на публичните болнични услуги в регион Брюксел-столица [вж. също съображение 27].
The Belgian authorities consider that beyond the fact that CBI expressly recognises here that there is indeed an intrinsic difference between public and private hospitals (i.e. a higher volume of social services being provided by the IRIS-H), CBI does not define what it means exactly by ‘basic social mission’, which it considers to be a hospital SGEI, or determine the legal basis which supports it or the specific mandate which grants it.
Поради това те отбелязват, че за да се гарантира устойчивостта на IRIS-H и по този начин да се задоволят социалните потребности на населението, общините и CPAS са задължени да покриват евентуалните дефицити на тези болници въз основа на член 46 от уставите на IRIS-H.
The Belgian authorities are of the opinion that only the Loi CPAS can be used to entrust ‘basic social missions’ to public hospitals.
Освен това белгийските органи заключават, че докато тази необходимост реално съществува, в съответствие със съдебната практика на Държавния съвет [вж. съображение 83] публичните органи не могат да закрият IRIS-H, нито да ги прехвърлят на собственик от частния сектор.
In their view, as far as the public hospitals alone are concerned, the LCH in fact merely supplements the Loi CPAS (see Article 147 LCH).
И накрая, в съображение (103) от решението за откриване на процедурата Комисията иска да установи дали съществуват и други причини, които биха могли да обосноват допълнителното финансиране за IRIS-H.
The essential, or ‘basic’, mission of the IRIS-H is defined by or under the Loi CPAS and is therefore not ‘common’ to all hospitals.
В тази връзка белгийските органи отбелязват, че единствената цел на IRIS-H не е да създават „устойчиви“ болнични услуги, задачи и програми, както биха могли да направят белгийските частни болници.
According to them, this mission is not economic in nature.
Напротив, според белгийските органи IRIS-H трябва да гарантират възможно най-широка гама от здравни услуги, по-специално за да се осигури достъп за всички, включително за най-бедните членове на обществото, до лечението, което е необходимо за тяхното заболяване, дори ако това лечение далеч надхвърля планираните и одобрените стандарти, приложими за всички болници по силата на LCH.
Hence, the IRIS-H are established under the Loi CPAS and, once set up, expected to abide by the LCH's additional rules [133].
В тази връзка белгийските органи се позовават също на точка 162 от решението на Общия съд от 7 ноември 2012 г., която гласи „компенсирането на финансовия недостиг на болниците на бюджетна издръжка може да се окаже необходимо поради съображения от здравен и социален порядък с оглед на осигуряване на приемствеността и жизнеспособността на болничната система“.
With respect to CBI's observations concerning the universal care mission, the Belgian authorities observe that CBI limits the universal care mission, which it alleges to be common to all hospitals, solely to emergencies and post-emergencies.
Белгийските власти посочват също така, че статутът на държавна болница налага някои разходи, които не се компенсират изцяло от федералните мерки за финансиране.
In this way, the Belgian authorities consider that CBI would implicitly recognise that private Brussels hospitals have no obligation to treat patients outside of emergency and ‘post-emergency’ cases, which nonetheless account for the bulk of care provided for needy people.
Те отбелязват, че тези разходи включват, наред с другото, плащането на премия за езиковите умения на служителите, владеещи два езика, по-високи разходи за пенсионни и здравни осигуровки за държавните служители (длъжностни лица) и стандартни увеличения, наложени (но изплащани само частично) от регион Брюксел-столица.
Furthermore, the Belgian authorities argue that CBI's reference to the public interest mission described in Article 2 of the LCH does not provide a basis for any such obligation.