natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Мерките за закрила на децата срещу незаконно прехвърляне или задържане са съществен елемент от тази политика.
Measures for the protection of children against wrongful removal or retention are an essential part of that policy.
Съюзът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета [2] (регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконното им прехвърляне или задържане и да въведе процедури за осигуряване на незабавното им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигури защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.
The Union has adopted Council Regulation (EC) No 2201/2003 [2] (‘Brussels IIa Regulation’), which aims to protect children from the harmful effects of their wrongful removal or retention and to establish procedures to ensure their prompt return to the State of their habitual residence, as well as to secure the protection of rights of access and rights of custody.
Регламент (ЕО) № 2201/2003 допълва и подсилва разпоредбите на Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“), която установява на международно равнище система за задължения и сътрудничество между договарящите държави и между централните органи и има за цел осигуряването на незабавното връщане на незаконно прехвърлени или задържани деца.
Regulation (EC) No 2201/2003 complements and reinforces the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) which establishes, at international level, a system of obligations and cooperation among contracting states and between central authorities and aims to ensure the prompt return of wrongfully removed or retained children.
Всички държави — членки на Съюза, са страни по Хагската конвенция от 1980 г.
All Member States of the Union are party to the 1980 Hague Convention.
Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите-членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.
The Union encourages third states to accede to the 1980 Hague Convention and supports the correct implementation of the 1980 Hague Convention by participating, along with the Member States, inter alia, in the special commissions organised on a regular basis by the Hague Conference on private international law.
Може да се счита, че една обща правна рамка, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, предлага най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.
A common legal framework applicable between Member States of the Union and third states may be considered to offer the best solution to sensitive cases of international child abduction.
Хагската конвенция от 1980 г. гласи, че тя се прилага между присъединяващата се държава и договарящите държави, които направят декларация, че приемат присъединяването ѝ.
The 1980 Hague Convention stipulates that it applies between the acceding state and such contracting states as have declared their acceptance of the accession.
Хагската конвенция от 1980 г. не позволява на регионални организации за икономическа интеграция като Съюза да стават страни по нея.
The 1980 Hague Convention does not allow regional economic integration organisations such as the Union to become party to it.
Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.
Therefore, the Union cannot accede to that Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларациите за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. попадат в сферата на изключителната външна компетентност на Съюза.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union, declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Андора депозира своя инструмент за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 6 април 2011 г.
Andorra deposited its instrument of accession to the 1980 Hague Convention on 6 April 2011.
Посочената конвенция влезе в сила за Андора на 1 юли 2011 г.
That Convention entered into force for Andorra on 1 July 2011.
Няколко държави-членки вече са приели присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 1980 г.
Several Member States have already accepted the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention.
Оценката на положението в Андора доведе до заключението, че държавите-членки, които още не са приели присъединяването на Андора, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Андора при условията на Хагската конвенция от 1980 г.
An assessment of the situation in Andorra has led to the conclusion that those Member States that have not yet accepted the accession of Andorra, are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of Andorra under the terms of the 1980 Hague Convention.
Поради това държавите-членки, които още не са приели присъединяването на Андора, следва да бъдат упълномощени да депозират своите декларации за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Андора в съответствие с условията, изложени в настоящото решение.
The Member States that have not yet accepted the accession of Andorra should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of accession of Andorra in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
Кралство Белгия, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Република Литва, Словашката република и Република Финландия, които вече са приели присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 1980 г., не следва да депозират нови декларации за приемане, тъй като съществуващите декларации остават валидни по силата на международното публично право.
The Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Slovak Republic and the Republic of Finland which have already accepted the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 2201/2003 и участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
The United Kingdom and Ireland are bound by Regulation (EC) No 2201/2003 and are taking part in the adoption and application of this Decision.
Държавите-членки, които все още не са го направили, се упълномощават да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).
The Member States that have not yet done so are hereby authorised to accept the accession of Andorra to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) in the interest of the Union.
Тези държави-членки депозират не по-късно от 16 юни 2016 г. декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана както следва:
Those Member States shall, no later than 16 June 2016, deposit a declaration of acceptance of the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union worded as follows:
„[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА-ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2015/1023 на Съвета“.
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of Andorra to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2015/1023’.
Всяка държава-членка информира Съвета и Комисията за депозирането на своята декларация за приемане на присъединяването на Андора и съобщава на Комисията текста на декларацията в двумесечен срок от депозирането ѝ.
Each Member State shall inform the Council and the Commission of the deposit of its declaration of acceptance of the accession of Andorra and communicate to the Commission the text of the declaration within two months of its deposit.
Държавите-членки, които депозират своите декларации за приемане на присъединяването на Андора към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не правят нови декларации.
Those Member States which deposited their declarations of acceptance of the accession of Andorra to the 1980 Hague Convention prior to the date of adoption of this Decision, shall make no new declarations.
Адресати на настоящото решение са всички държави-членки с изключение на Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Република Литва, Словашката република и Република Финландия.
This Decision is addressed to all Member States with the exception of the Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Slovak Republic and the Republic of Finland.
Решение (ЕС) 2015/1024 на Съвета
Council Decision (EU) 2015/1024
за разрешаване на определени държави членки да приемат, в интерес на Европейския съюз, присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца
authorising certain Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
Европейският съюз е определил като една от своите цели насърчаването на защитата на правата на детето, както е посочено в член 3 от Договора за Европейския съюз.
The European Union has set as one of its aims the promotion of the protection of the rights of the child, as stated in Article 3 of the Treaty on European Union.
Съюзът прие Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета [2] (регламент „Брюксел IIa“), който има за цел да закриля децата от вредните последици от незаконното им прехвърляне или задържане и да въвежда процедури за осигуряване на незабавното им връщане в държавата на обичайно пребиваване, както и да осигурява защита на правото на лични отношения и правото на упражняване на родителски права.
The Union has adopted Council Regulation (EC) No 2201/2003 [2] (‘Brussels IIa Regulation’), which aims to protect children from the harmful effects of their wrongful removal or retention and to establish procedures to ensure their prompt return to the State of their habitual residence, as well as to secure the protection of rights of access and rights of custody.
Съюзът насърчава трети държави да се присъединят към Хагската конвенция от 1980 г. и подпомага правилното прилагане на Хагската конвенция от 1980 г., като участва заедно с държавите членки inter alia в специалните комисии, редовно организирани от Хагската конференция по международно частно право.
The Union encourages third states to accede to the 1980 Hague Convention and supports the correct implementation of the 1980 Hague Convention by participating, along with the Member States, inter alia, in the special commissions organised on a regular basis by the Hague Conference on private international law.
Една обща правна рамка, приложима между държавите — членки на Съюза, и трети държави, може да се счита, че предлага най-доброто решение в деликатни случаи на международно отвличане на деца.
A common legal framework applicable between Member States of the Union and third states may be considered to offer the best solution to sensitive cases of international child abduction.
Следователно Съюзът не може да се присъедини към Конвенцията, нито да депозира декларация за приемане на присъединяваща се държава.
Therefore, the Union cannot accede to the Convention, nor can it deposit a declaration of acceptance of an acceding state.
Съгласно Становище 1/13 на Съда на Европейския съюз декларации за приемане по силата на Хагската конвенция от 1980 г. попадат в сферата на изключителната външна компетентност на Съюза.
Pursuant to Opinion 1/13 of the Court of Justice of the European Union declarations of acceptance under the 1980 Hague Convention fall within the exclusive external competence of the Union.
Сингапур депозира своя инструмент за присъединяване към Хагската конвенция от 1980 г. на 28 декември 2010 г.
Singapore has deposited its instrument of accession to the 1980 Hague Convention on 28 December 2010.
Посочената конвенция влезе в сила за Сингапур на 1 март 2011 г.
That Convention entered into force for Singapore on 1 March 2011.
Няколко държави членки вече са приели присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 1980 г.
Several Member States have already accepted the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention.
Оценката на положението в Сингапур доведе до заключението, че държавите членки, които още не са приели присъединяването на Сингапур, могат да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Сингапур при условията на Хагската конвенция от 1980 г.
An assessment of the situation in Singapore has led to the conclusion that those Member States that have not yet accepted the accession of Singapore, are in a position to accept, in the interest of the Union, the accession of Singapore under the terms of the 1980 Hague Convention.
Поради това държавите членки, които още не са приели присъединяването на Сингапур, следва да бъдат упълномощени да депозират своите декларации за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Сингапур в съответствие с условията, изложени в настоящото решение.
The Member States that have not yet accepted the accession of Singapore should therefore be authorised to deposit their declarations of acceptance of accession of Singapore in the interest of the Union in accordance with the terms set out in this Decision.
Кралство Белгия, Чешката република, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Република Литва, Република Малта, Словашката република и Кралство Швеция, които вече са приели присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 1980 г., не следва да депозират нови декларации за приемане, тъй като съществуващите декларации остават валидни по силата на международното публично право.
The Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Malta, the Slovak Republic and the Kingdom of Sweden which have already accepted the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention should not deposit new declarations of acceptance as the existing declarations remain valid under public international law.
Държавите членки, които все още не са го направили, се упълномощават да приемат, в интерес на Съюза, присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца („Хагската конвенция от 1980 г.“).
The Member States that have not yet done so are hereby authorised to accept the accession of Singapore to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction (‘the 1980 Hague Convention’) in the interest of the Union.
Тези държави членки депозират не по-късно от 16 юни 2016 г. декларация за приемане, в интерес на Съюза, на присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 1980 г., формулирана, както следва:
Those Member States shall, no later than 16 June 2016, deposit a declaration of acceptance the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention in the interest of the Union worded as follows:
„[Пълно наименование на ДЪРЖАВАТА ЧЛЕНКА] декларира, че приема присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 25 октомври 1980 г. за гражданските аспекти на международното отвличане на деца в съответствие с Решение (ЕС) 2015/1024 на Съвета“.
‘[Full name of MEMBER STATE] declares that it accepts the accession of Singapore to the Hague Convention of 25 October 1980 on the Civil Aspects of International Child Abduction, in accordance with Council Decision (EU) 2015/1024’.
Всяка държава членка информира Съвета и Комисията за депозиране на своята декларация за приемане на присъединяването на Сингапур и съобщава на Комисията текста на декларацията в двумесечен срок от депозирането ѝ.
Each Member State shall inform the Council and the Commission of the deposit of its declaration of acceptance of the accession of Singapore and communicate to the Commission the text of the declaration within two months of its deposit.
Държавите членки, които депозират своите декларации за приемане на присъединяването на Сингапур към Хагската конвенция от 1980 г. преди датата на приемане на настоящото решение, не правят нови декларации.
Those Member States which deposited their declarations of acceptance of the accession of Singapore to the 1980 Hague Convention prior to the date of adoption of this Decision, shall make no new declarations.
Адресати на настоящото решение са всички държави членки с изключение на Кралство Белгия, Чешката република, Кралство Дания, Федерална република Германия, Република Естония, Ирландия, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Латвия, Република Литва, Република Малта, Словашката република и Кралство Швеция.
This Decision is addressed to all Member States, with the exception of the Kingdom of Belgium, the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Federal Republic of Germany, the Republic of Estonia, Ireland, the Hellenic Republic, the Kingdom of Spain, the French Republic, the Italian Republic, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Malta, the Slovak Republic and the Kingdom of Sweden.
Решение (ЕС) 2015/1025 на Съвета
Council Decision (EU) 2015/1025
за отмяна на Решение 2013/319/ЕС относно наличието на прекомерен дефицит в Малта
abrogating Decision 2013/319/EU on the existence of an excessive deficit in Malta
Въз основа на препоръка, отправена от Комисията, с Решение 2013/319/ЕС [1] Съветът реши, че в Малта е налице прекомерен бюджетен дефицит.
By Decision 2013/319/EU [1], on the basis of a recommendation from the Commission, the Council decided that an excessive deficit existed in Malta.
Съветът отбеляза, че дефицитът по консолидирания държавен бюджет в Малта е достигнал 3,3 % от БВП през 2012 г., надвишавайки по този начин заложената в Договора референтна стойност от 3 % от БВП, а същевременно брутният консолидиран държавен дълг е бил над посочената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП.
The Council noted that the general government deficit in Malta had reached 3,3 % of GDP in 2012, thus exceeding the 3 % of GDP Treaty reference value, while general government gross debt was above the 60 % of GDP Treaty reference value.
Съветът отбеляза също, че след коригирането на прекомерния си дефицит през 2012 г.
The Council also noted that Malta had not made sufficient progress towards compliance with the debt reduction benchmark and therefore did not fulfil the requirements of the transition period [2] following the correction of its excessive deficit in 2012 [3].
[2] Малта не е постигнала достатъчен напредък по отношение на спазването на целевия показател за намаляване на дълга и поради това не е изпълнила изискванията в рамките на преходния период [3].
On 21 June 2013, in accordance with Article 126(7) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and Article 3(4) of Regulation (EC) No 1467/97, the Council, upon the recommendation from the Commission, addressed a recommendation to Malta with a view to bringing the excessive deficit situation to an end by 2014 at the latest.
На 21 юни 2013 г. в съответствие с член 126, параграф 7 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1467/97 и по препоръка на Комисията Съветът отправи препоръка към Малта за преодоляване на прекомерния дефицит най-късно до 2014 г.
The recommendation was made public.
Препоръката бе публично оповестена.
In accordance with Article 4 of the Protocol (No 12) on the excessive deficit procedure annexed to the Treaty on European Union and the TFEU, the Commission provides the data for the implementation of the procedure.
В съответствие с член 4 от Протокол (№ 12) относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за Европейския съюз и ДФЕС, Комисията предоставя данните за изпълнението на процедурата.
As part of the application of that Protocol, Member States are to notify data on government deficits and debt and other associated variables twice a year, namely before 1 April and before 1 October, in accordance with Article 3 of Council Regulation (EC) No 479/2009 [4].
Като част от прилагането на посочения протокол държавите членки предоставят данни за бюджетния дефицит и държавния дълг, както и за други свързани с тях показатели два пъти годишно — до 1 април и до 1 октомври, в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) 479/2009 на Съвета [4].
The Council is to take a decision to abrogate a decision on the existence of an excessive deficit on the basis of notified data.
Съветът трябва да вземе решение за отмяна на решение за наличие на прекомерен дефицит въз основа на предоставените данни.
Moreover, decisions on the existence of an excessive deficit are to be abrogated only if the Commission's forecasts indicate that the deficit will not exceed the 3 % of GDP threshold over the forecast horizon [5]; and the debt ratio fulfils the forward-looking element of the debt benchmark.
Същевременно решенията за наличие на прекомерен дефицит трябва да се отменят само ако прогнозите на Комисията сочат, че през прогнозния период дефицитът няма да превиши референтната стойност от 3 % от БВП [5]; и съотношението на дълга съответства на ориентирания към бъдещето елемент на целевия показател по отношение на дълга.
On the basis of the data provided by the Commission (Eurostat) in accordance with Article 14 of Regulation (EC) No 479/2009, following the April 2015 notification by Malta, the 2015 Stability Programme and the Commission's 2015 spring forecast, the following conclusions are justified:
След уведомлението, изпратено от Малта през април 2015 г., и въз основа на данните, предоставени от Комисията (Евростат) в съответствие с член 14 от Регламент (ЕО) № 479/2009, програмата за стабилност и прогнозата на Комисията от пролетта на 2015 г. се налагат следните заключения:
After peaking at 3,6 % of GDP in 2012, the general government deficit was reduced to 2,6 % of GDP in 2013 and reached 2,1 % of GDP in 2014.
След като през 2012 г. отбеляза най-високата си стойност от 3,6 % от БВП, дефицитът по консолидирания държавен бюджет намаля през 2013 г. до 2,6 %, за да достигне 2,1 % от БВП през 2014 г.
The deficit reduction in 2014 was mainly driven by an improvement in the cyclical conditions and budget measures which led to a significant increase in current revenues (by 2,5 % of GDP) which more than offset the increase in current expenditure (by 0,8 % of GDP) and by net capital expenditure (by 0,1 % of GDP) that is explained by a higher absorption rate of EU funds.