natgillin/translations-raw huggingface dataset:
въпроса дали съществуват или не съществуват причини, различни от изрично посочените в решението за откриване на процедурата (т.е. наличието на допълнителни задачи за предоставяне на УОИИ и устойчивост на държавните болници), които могат да обосноват отпускането на допълнително финансиране на IRIS-H [вж. съображение 103 от решението за откриване на процедурата].
According to CBI, it is clearly excluded that the LCH can establish the compensation parameters with respect to one or more public service mission(s) for which the LCH does not provide.
МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
In addition, CBI notes that there is no correspondence between the claimed legal bases for the specific missions in question and the compensation mechanisms.
Комисията получи мнения от четири заинтересовани страни (CBI, ABISP, Zorgnet Vlaanderen и UNCPSY), които са обобщени по-долу:
The complainants observe that it seems that no distinction is made between deficits resulting on the one hand from the costs of the claimed specific missions and on the other hand those resulting from the costs of the basic mission.
В отговор на решението за откриване на процедурата жалбоподателят Организация за координиране на социалните и здравните заведения в Брюксел (Coordination bruxelloise d'institutions sociales et de santé — CBI) отбелязва, че според нея това решение не съдържа нов елемент или аргумент, който да позволява да се установи съществуването на конкретна задача, поверена на IRIS-H или да засяга механизмите за компенсация за тази предполагаема задача или въведените във връзка с това проверки.
Finally, CBI makes reference to a series of opinions by the Belgian Inspectorate of Finance which concluded that it was impossible to monitor the use of the special subsidies awarded on the basis of the Ordonnance of 13 February 2003 because that Ordonnance did not specify the tasks of communal interest for which these subsidies were granted.
Поради това жалбоподателят се позовава основно на аргументите, представени в предишните мнения.
CBI also repeats its previous assertions that there are no measures to avoid overcompensation.
CBI потвърждава позицията си, съгласно която: 1) на IRIS-H не са възложени конкретни УОИИ в допълнение към задачите, наложени на всички белгийски болници (държавни или частни) и 2) дори ако Комисията достигне до заключението за съществуването на допълнителни задачи от този вид, тези задачи не са определени достатъчно ясно, така че да се изпълнят изискванията на законодателството на Съюза в тази област.
They add that in the absence of a precise definition of the specific missions performed by the IRIS-H, it is impossible to say what activities should be subject to compensation or not.
CBI отбелязва също така, че в предложената политическа програма на новото правителство в Брюксел (публикувана през юли 2014 г.) се предвижда „реформа на наредбата от 13 февруари 2003 г. с цел да се уточнят задачите от общински интерес, с които се обосновава отпускането на целевите субсидии за общините“.
In CBI's view, it is consequently impossible to verify the existence of a monitoring mechanism to avoid overcompensations.
Според жалбоподателите този текст показва, че към момента такъв вид задача не съществува и че тя ще бъде определена в бъдеще.
Finally, CBI points out that while the pérennité of the public hospitals is cited in the cooperation agreement of 19 May 1994, this document does not define such a mission and does not constitute an entrustment.
Що се отнася до изискванията по член 60, параграф 6 от loi CPAS, CBI счита, че те не добавят нищо ново към LCH по отношение на определянето на допълнителните или специфичните УОИИ, които биха били приложими само за държавните болници като IRIS-H.
In particular, according to CBI this agreement would in no way indicate that a municipality or a city must have a public hospital on its territory and would also not lay down any rule for hospital service programming in Belgium requiring the operation of a service in a public hospital.
Жалбоподателят също така твърди, че допълнителната социална задача изглежда се състои само в предоставянето на по-голям обем социални услуги в сравнение с тези, които се предлагат в други болници и които CBI нарича „основна социална задача (обща за държавните и частните болници)“.
The Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP), one of the initial complainants (see recital 1), notes in its comments on the opening decision that all Belgian hospitals, regardless of their bylaws (statuts) or owners, are required by law to fulfil a mission of general interest.
CBI счита, че това не е достатъчно, за да се счита, че IRIS-H изпълняват допълнителна социална задача.
In this context, ABISP makes reference to Article 2 of the LCH [125].
Освен това, що се отнася до въпроса за икономическия характер на тези услуги, CBI твърди, че фактът, че тези услуги се предоставят безплатно, сам по себе си не ги лишава от техния икономически характер.
Finally, ABISP recalls that it has withdrawn its complaint.
И накрая, CBI счита, че допълнителните социални услуги са неразделна част от цялостната здравна услуга с нейния несъмнено присъщ икономически характер, който никога не е бил поставян под съмнение.
Zorgnet Vlaanderen represents over 500 Flemish care providers (such as general hospitals, psychiatric care institutions, and nursing homes).
Според CBI универсалната задача за предоставяне на грижи се отнася както за частните, така и за държавните болници.
In its observations on the opening decision, Zorgnet Vlaanderen emphasises that all Belgian hospitals, whether they are public or private, fulfil the same public service obligations in the framework of the LCH.
Тя твърди, че не би трябвало да има разлика между държавни и частни болници по отношение на лечението на „социално слаби пациенти“, било в случаи на спешна помощ или след оказване на спешна помощ.
In addition, Zorgnet Vlaanderen points out that the LCH does not set out any conditions regarding the legal form (i.e. public or private) to be recognised as a hospital.
В този контекст CBI се позовава на решение на Първоинстанционния съд в Брюксел [120] относно неотложната медицинска помощ [121] за чужденци, които пребивават незаконно в Белгия (наричани по-нататък „мигранти без документи“), което според нея показва, че в този контекст помощ може да бъде предоставена както от държавни, така и от частни болници.
Furthermore, Zorgnet Vlaanderen observes that the definition of the public service obligations of the hospitals does not refer to a regional specificity.
CBI добавя, че съгласно публикация [122] на Mutualités Chrétiennes [123] от 2004 г. частните болници предлагат медицински грижи на над 60 % от „социално слабите пациенти“ в регион Брюксел-столица.
Finally, Zorgnet Vlaanderen claims that hospitals in Flanders and in the Brussels Capital Region do not perform a different social task.
Жалбоподателят счита също така, че loi CPAS, стратегическите планове на сдружение IRIS и съответните договори за „поемане на помощни дейности“ [124] не налагат никаква допълнителна задача.
The Union Nationale des Cliniques Psychiatriques Privées (UNCPSY) is the federation of private psychiatric clinics in France.
Що се отнася до „задачата за предоставяне на болнични грижи в рамките на няколко обекта“, CBI счита, че точният смисъл на задължението за предоставяне на пълен набор от болнични грижи „в рамките на няколко обекта“ все още не е изяснен, както не е ясно и до каква степен това изискване води до допълнителни разходи за IRIS-H.
In its comments on the opening decision, UNCPSY argues that for the check of whether the public funding does not exceed the net costs of the public service, this net cost cannot be without a limit and cannot ignore whether or not the service provider is well managed.
Що се отнася до допълнителната социална задача, CBI счита, че член 57 от loi CPAS не налага допълнителни задължения на IRIS-H и че във всеки случай той не ги определя по ясен начин (същото важи и за стратегическите планове на сдружение IRIS и за договорите за поемане на помощни дейности).
In this context, UNCPSY is of the opinion that the Commission should compare public and private hospitals to determine whether or not the aid is proportionate within the meaning of Article 106(2) TFEU.
Що се отнася до въпроса за ясното определяне на параметрите на компенсацията, CBI отбелязва, че според белгийските органи IRIS-H изпълняват специфична задача, различна от тази на частните болници, и че тази специфична задача не е определена в LCH, а налице друго правно основание.
In this context, the Commission observes that UNCPSY's comments run counter to the GC's conclusion in paragraph 300 of its judgment of 7 November 2012 (T-137/10) that economic efficiency of an undertaking in supplying the SGEI is not a criterion for the assessment under Article 106(2) TFEU of the State aid compatibility of the public funding which this undertaking receives (see in this respect recital 63).
Според CBI LCH очевидно не може да определя параметрите на компенсацията, свързани с една или повече задачи за предоставяне на обществени услуги, които не са предвидени в него.
COMMENTS FROM THE KINGDOM OF BELGIUM
В допълнение CBI отбелязва, че не съществува връзка между предполагаемото правно основание за разглежданите специфични задачи и механизмите за компенсация.
Comments from Belgium on the opening decision
Жалбоподателят отбелязва, че, както изглежда, не се прави разлика между дефицитите, произтичащи от разходите за предполагаемите специфични задачи, и тези, произтичащи от разходите за основната задача.
In their reply to the Commission's decision of 1 October 2014 and in particular to recital 17 of that decision, the Belgian authorities note that the financial interventions by the Brussels Capital Region (i.e. the special subsidies of up to EUR 10 million per year) and by the FRBRTC were financial transfers granted to the municipalities only and not to the IRIS-H.
И накрая, CBI посочва поредица от становища на белгийския финансов надзорен орган, чието заключение е, че е невъзможно да се контролира използването на специалните субсидии, отпуснати въз основа на наредбата от 13 февруари 2003 г., тъй като в тази наредба не се уточняват задачите от общински интерес, за които се отпускат субсидиите.
As a result, the Belgian authorities consider these were financial transfers between public authorities which are not covered by Article 107(1) TFEU.
Също така CBI повтаря предишните си твърдения, съгласно които не са взети никакви мерки за избягване на свръхкомпенсацията.
According to the Belgian authorities, neither the Brussels Capital Region nor the FRBRTC has granted aid to the IRIS-H.
Тя добавя, че при липса на точно определение на специфичните задачи, изпълнявани от IRIS-H, не е възможно да се определи кои дейности следва да подлежат или не на компенсация.
Instead, they consider that these transfers were made as part of the Region's competence for the general financing of the municipalities, which enables the latter to fulfil their common interest missions, including the missions of the CPAS.
По мнението на CBI от това следва, че е невъзможно да се провери наличието на механизъм за контрол, позволяващ да се избегне свръхкомпенсация.
In this context, the complainant's reference to the opinions of the Inspectorate of Finance only concerns the Brussels Capital Region and the municipalities but not the IRIS-H.
И накрая, CBI отбелязва, че въпреки че устойчивостта на държавните болници се посочва в споразумението за сътрудничество от 19 май 1994 г., в документа не се определя задача от такъв вид и той не представлява акт за възлагане.
Finally, the Belgian authorities argue that on the basis of the Special Law of 8 August 1980 on institutional reforms and the Opinion of the Belgian Council of State [126], the Brussels Capital Region can only finance the municipalities and not the IRIS-H since financing specific hospital missions does not fall within the Region's competences.
По-специално CBI счита, че в споразумение не се посочва, че дадена община или град са задължени да имат държавна болница на своя територия, и че в него не се установяват правила за планиране на болничните услуги в Белгия, които да налагат функционирането на конкретна служба в държавна болница.
With respect to the doubt expressed in recital 26 of the opening decision, the Belgian authorities clarify the difference between, on the one hand, the requirement of Article 60(6) Loi CPAS and the possibilities for a public hospital to close down with the hospital programming mechanism, on the other hand.
Сдружението на частните здравни заведения в Брюксел (Association bruxelloise des institutions de soins privées — ABISP), един от първоначалните жалбоподатели [вж. съображение 1] отбелязва в своите мнения относно решението за откриване на процедурата, че всички белгийски болници, без значение какви са статутът и собствеността им, са длъжни по закон да изпълняват задача от общ интерес.
According to them, Article 60(6) Loi CPAS [127] lays down the conditions that need to be fulfilled for a CPAS to be able to establish a hospital.
В тази връзка ABISP посочва член 2 от LCH [125].
In particular, a CPAS must analyse whether there is a genuine need for such a hospital taking into account the needs of the area, including the medico-social needs, and the presence of similar facilities.
И накрая, ABISP припомня, че е оттеглило жалбата си.
The Belgian authorities further point out that the hospital programming mechanism consists of determining the maximum number of hospital beds per Region by the Federal Government who bases its decision solely on the hospital needs identified without taking into account the level of social needs in each area [128].
Zorgnet Vlaanderen представлява над 500 фламандски доставчици на грижи (като например многопрофилни болници, психиатрични клиники и домове за възрастни хора).
They explain that for the Brussels Capital Region, the maximum number of hospital beds is determined for the region as a whole and not for each of the 19 municipalities separately.
В своите мнения относно решението за откриване на процедурата Zorgnet Vlaanderen подчертава, че всички белгийски болници, независимо дали държавни или частни, подлежат на едни и същи задължения за предоставяне на обществена услуга в контекста на LCH.
In contrast, each of the 19 CPAS in the Brussels Capital Region determined autonomously for their municipality whether or not to establish a hospital based on the local needs.
Освен това Zorgnet Vlaanderen отбелязва, че LCH не определя изисквания по отношение на задължителната правна форма (публичен или частен субект), позволяваща на дадено здравно заведение да бъде признато за болница.
The Belgian authorities also explained that the closure of a public hospital or its transfer to a private sector partner are not dealt with formally or specifically in the LCH or the Loi CPAS [129].
Нещо повече, Zorgnet Vlaanderen констатира, че определението на задълженията на болниците за предоставяне на обществена услуга не включва никаква регионална специфика.
However, according to the Belgian authorities the case law of the Belgian Council of State has clarified the arrangements and conditions for the closure and/or the transfer of institutions set up by a CPAS.
И накрая, Zorgnet Vlaanderen заявява, че болниците във Фландрия и тези в регион Брюксел-столица изпълняват една и също социална задача.
In its judgment 113.428 of 9 December 2002, the Council of State ruled that the transfer of a convalescent home belonging to a CPAS to a private operator was to be annulled.
Националният съюз на частните психиатрични клиники (Union nationale des cliniques psychiatriques privées — UNCPSY) е федерацията на частните психиатрични клиники във Франция.
In particular, the Council of State found that the need to provide medico-social services also had to be assessed before a decision was taken to close or transfer an establishment.
В своите мнения относно решението за откриване на процедурата UNCPSY твърди, че за да може да се определи дали публичното финансиране не надвишава нетните разходи за обществената услуга, тези нетни разходи не могат да бъдат неограничени.
That assessment must take due account of the assessment made when the establishment was created and hence of any changes that had occurred since the decision to create the establishment.
Освен това според UNCPSY при тази оценка трябва да се взема предвид качеството на управлението на доставчика на услугите.
Furthermore, the Belgian authorities note that this assessment could not be based purely on the financial situation of the establishment or on the costs incurred for its maintenance.
В този контекст UNCPSY счита, че Комисията следва да сравни държавните и частните болници, за да определи дали помощта е пропорционална по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
On this basis, the Belgian authorities conclude that a CPAS cannot close its hospital unless it has first established that the medical and social needs the hospital was created to meet no longer exist.
В тази връзка Комисията отбелязва, че мненията на UNCPSY противоречат на заключението, направено в точка 300 от решението на Общия съд от 7 ноември 2012 г.
According to the Belgian authorities, for a public hospital to be established, both the requirements of Article 60(6) Loi CPAS and of the authorities' hospital programming need to be fulfilled while for private hospitals only the latter applies.
(T-137/10), според което икономическата ефективност на дадено предприятие при предоставянето на УОИИ не се прилага при преценката на съвместимостта от гледна точка на член 106, параграф 2 от ДФЕС на държавна помощ, получена от дружеството в съответствие с правилата в областта на държавната помощ [вж. в тази връзка съображение 63].
Under Article 60(6) Loi CPAS, the opening of a new public hospital has to be justified by the existence of a genuine need.
МНЕНИЯ НА КРАЛСТВО БЕЛГИЯ
Furthermore, the Belgian authorities explain that if a public hospital is opened with a capacity that equals the number of beds foreseen under the hospital programming, then there is no longer room for another (public or private) hospital in that area under that programme, in which case there is no other way of meeting the needs of the population.
Мнения на Белгия относно решението за откриване на процедурата
The Belgian authorities note that if at some point a CPAS wishes to close its public hospital it must first ensure that it is no longer needed in line with the jurisprudence by the Council of State.
В отговора си на решението на Комисията от 1 октомври 2014 г., и по-специално на съображение (17) от това решение, белгийските органи констатират, че финансовите мерки на регион Брюксел-столица (а именно специалните субсидии с максимален размер от 10 милиона евро годишно) и на РБФРОСО са представлявали финансови трансфери за общините, а не за IRIS-H.
On the contrary, if a private operator decides to close its hospital, that operator, unlike the CPAS, is not legally required to ensure that the population continues to be provided with healthcare.
Съответно белгийските органи считат, че става дума за финансови трансфери между публични органи, които не попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
According to the Belgian authorities, it is only its own choice that motivates a private hospital to remain open, a choice which can be changed at any time.
Белгийските органи считат, че регион Брюксел-столица и РБФРОСО не са предоставили помощ на IRIS-H.
The Belgian authorities refer to the abrupt closure of the private Hôpital Français of Berchem-Sainte-Agathe (Brussels) in 2008 [130] as an illustration.
Те считат, че тези трансфери са били направени в рамките на компетентността на Региона в областта на общото финансиране на общините, която позволява на последните да изпълняват своите задачи от общ интерес, и по-специално задачите на CPAS.
To conclude, the Belgian authorities explain that the hospital programming mechanism equally restrains the freedom of public and private operators to establish a hospital (as this is only possible if the maximum number of hospital beds in an area has not yet been reached).
В тази връзка цитираните от жалбоподателите становища на финансовия надзорен орган засягат само регион Брюксел-столица и общините, но не и IRIS-H.
In their view, the obligations arising from the Loi CPAS however put additional constraints on both the possibility for a CPAS to establish and to close a public hospital while private hospitals can close at any time.
И накрая, белгийските органи твърдят, че по силата на специалния закон от 8 август 1980 г. относно институционалните реформи и становището на Държавния съвет на Белгия [126] регион Брюксел-столица може да финансира само общините, а не IRIS-H, тъй като финансирането на конкретни болнични задачи не е от компетентността на Региона.
With respect to the obligations that allegedly only apply to the IRIS-H (see recitals 87 to 89 of the opening decision), the Belgian authorities argue that these obligations are the direct consequence of the fact that the IRIS-H have been set up to contribute to the provision of social aid by the CPAS (see also Section 2.2).
Що се отнася до съмненията, изразени в съображение (26) от решението за откриване на процедурата, белгийските органи изясняват разликата между изискването по член 60, параграф 6 от loi CPAS, от една страна, и възможностите за закриване на държавна болница чрез механизма за болнично планиране, от друга страна.
The Belgian authorities consider that these obligations derive from the Loi CPAS, pursuant to which the IRIS-H were created, and are entrusted by means of the bylaws of the IRIS-H and the IRIS strategic plans.
Според тях условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да може даден CPAS да разкрие болница, са посочени в член 60, параграф 6 от loi CPAS [127].
The Belgian authorities also refer to these documents for the exact definition of these obligations.
По-специално CPAS трябва да направи анализ на реалната необходимост от такава болница с оглед на потребностите на региона, включително медико-социалните нужди, както и наличието на подобни инфраструктури.
For reasons of brevity and in order to avoid repetition, the Commission will only cite the relevant quotations in its assessment (see Section 7.3.4.1).
Белгийските органи подчертават също така, че механизмът за болнично планиране се състои в определянето от федералното правителство на максималния брой болнични легла по региони.
In its opening decision (see recital 48), the Commission expressed doubts with respect to the economic or non-economic nature of the additional social services carried out by the IRIS-H.
Решението на федералното правителство се основава единствено на установените болнични потребности, независимо от нивото на социалните потребности на отделните региони [128].
In their reply to the opening decision, the Belgian authorities consider that these social services are non-economic activities.
Белгийските органи обясняват, че за регион Брюксел-столица максималният брой на болничните легла се определя за целия регион, а не поотделно за всяка от 19-те общини.
In essence, they argue that the social aid in the form of material, social, medical, medico-social and psychological assistance provided by the Brussels CPAS is not part of a competitive market and that this remains the case even if part of the social aid (i.e. the additional social services) is performed by the IRIS-H on the basis of an entrustment.
Обратно, всеки от 19-те CPAS в регион Брюксел-столица решава самостоятелно дали да разкрие болница в своята община или не в зависимост от местните потребности.
With respect to the legal basis for the compensation of the deficits (see recital 91 of the opening decision), the Belgian authorities consider that the obligation for the municipalities to cover the deficit of their public hospitals is laid down in Article 46 of the IRIS-H bylaws and also in Article 109 of the LCH.