natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Намалената ставка се прилага само когато доставчикът е закупил 50 % от енергийното си портфолио от национални производители на електроенергия от EEG и поради това изглежда представлява дискриминационна такса по смисъла на член 110 от Договора.
Finally, according to Germany, the EEG-surcharge does not constitute a charge within the meaning of either Article 30 or 110 of the Treaty.
Комисията също така счете, че когато допълнителната такса е била наложена на вносни стоки, които не биха се облагодетелствали от подкрепата съгласно Закона EEG от 2012 г., ако бяха произведени в Германия (например електроенергия, произведена от съоръжения, които са в експлоатация от над 20 години), тя е в съответствие с членове 30 и 110 поради факта, че в този конкретен случай няма разлика в третирането на националното производство и вноса.
Rather, it is a mere refund claim which the TSOs have against electricity suppliers, given that the TSOs are considered to perform services for the suppliers.
Германия оспорва твърдението, че Законът EEG от 2012 г. може да доведе до дискриминация по смисъла на членове 30 и 110 от Договора, поради следните причини.
Germany refers to the case-law of the Court of Justice, according to which ‘a charge which is imposed on goods by reason of the fact that they cross a frontier may escape classification as a charge having equivalent effect as prohibited by the Treaty, if it relates to a general system of internal dues applied systematically and in accordance with the same criteria to domestic products, and imported or exported products alike, if it represents payment for a specific service actually and individually rendered to the trader of a sum in proportion to that service or, in certain circumstances, if it is levied on account of inspections carried out for the purpose of fulfilling obligations imposed by Community law’ [108].
Първо, тя твърди, че няма сходство между вносните продукти, които се облагат с допълнителната такса по EEG, и националните продукти, които се финансират с тази такса.
Germany considers the second and the third of the alternative criteria mentioned in the Court judgment to be fulfilled.
Това е така, защото допълнителната такса по EEG финансира ВЕИ инсталации, а се начислява върху потреблението на електроенергия от ВЕИ.
First, Germany claims that the EEG-surcharge constitutes an adequate payment for a specific service rendered, namely the fact that the TSOs relinquish the renewable quality of the RES electricity transmitted, which is acquired by the electricity suppliers, as explained in recital 144 [109].
Дори ако бъде счетено, че допълнителната такса финансира електроенергия от ВЕИ, пак ще има разлика между електроенергията, върху която се налага допълнителната такса, и електроенергията, която се насърчава от допълнителната такса.
From Germany's point of view, by paying the EEG-surcharge to the TSOs, the electricity suppliers receive something in return, that is the fact that a share of the electricity comes from renewable energy sources.
Причината е, че целта за ВЕИ на Германия, определена в член 3, параграф 3 и част A от приложение I към Директива 2009/28/ЕС, може да бъде изпълнена само от електроенергия от ВЕИ, която е произведена в рамките на страната или е внесена въз основа на механизъм за сътрудничество с държавата членка, в която е произведена (член 5, параграф 3 от тази директива).
Germany therefore argues that, contrary to the situation in the Essent case [110], where there was no service in return for the payments, the EEG-surcharge does correspond to a service rendered.
Поради това при липсата на механизъм за сътрудничество вносната електроенергия от ВЕИ не се отчита за постигането на тази цел.
Secondly, the EEG-surcharge is allegedly imposed in order to fulfil obligations imposed by Union law, namely by Directive 2009/28/EC.
Следователно от гледна точка на потребителите тази електроенергия не може да се счита за сходна на националната електроенергия от ВЕИ.
The Commission cannot agree with the reasoning provided by Germany.
Що се отнася до привилегията за зелена електроенергия (член 39 от Закона EEG от 2012 г.), Германия твърди, че тя не може да се счита за дискриминационна, защото всъщност с нея се прилага Директива 2009/28/ЕО.
First, while it is true that the EEG-surcharge finances the setup of renewable energy installations, it supports the production of the electricity generated in those installations.
В Директива 2009/28/ЕО се определя национална цел за дела на енергията от възобновяеми източници и тя позволява на държавите членки да определят схеми за подпомагане и мерки на сътрудничество (член 3, параграф 3).
This is evidenced by the fact that the EEG-surcharge is levied per kilowatt-hour of electricity consumed.
Съгласно член 5, параграф 3 от директивата електроенергията от ВЕИ, произведена в рамките на страната, се отчита за постигането на целта.
Secondly, the similarity between domestically produced EEG electricity and imported EEG electricity cannot be altered by the mere fact that imported EEG electricity does not count towards the target set by Directive 2009/28/EC.
Електроенергията от ВЕИ, произведена в други държави членки, по принцип се отчита за постигането на целта, когато е обхваната от споразумение за сътрудничество между съответните държави членки.
According to the case-law of the Court, similarity has to be assessed ‘on the basis not of the criterion of the strictly identical nature of the products but on that of their similar and comparable use’ [111].
Сключването на такива споразумения не е задължително, а става по преценка на държавите членки.
The question of similarity needs to be distinguished from the difference in treatment: A difference in treatment only exists in relation to imported electricity that would have been eligible under the EEG-Act 2012 if it had been produced in Germany.
Според Германия от тези разпоредби на директивата следва, че Германия има право да подпомага само националното производство на електроенергия от ВЕИ.
In that respect, the question whether imported RES electricity counts towards the target set by Directive 2009/28/EC is irrelevant.
От тези разпоредби също така следва, че Германия не е длъжна нито да предоставя достъп до своите схеми за подпомагане на производители на електроенергия от ВЕИ от други държави членки, нито да позволява на такива производители да се облагодетелства от привилегията за зелена електроенергия.
Moreover, the Commission disagrees with Germany's assertion that the EEG-surcharge does not constitute a charge within the meaning of Articles 30 and 110 of the Treaty.
В допълнение към това Германия твърди, че ако привилегията за зелена електроенергия стане достъпна за производители, разположени в други държави членки, съществува риск от свръхкомпенсиране на такива производители, които могат да започнат да избират между отделните национални схеми за подпомагане.
First, as the Court held in Essent, it is irrelevant for the application of Articles 30 and 110 of the Treaty that the charge is not levied by the State directly, but by the TSOs [112].
Това също така би застрашило механизма за финансиране по Закона EEG от 2012 г., тъй като все повече ненационални производители ще искат да се възползват от привилегията за зелена енергия и количеството електроенергия, върху което се начислява допълнителната такса по EEG, постоянно ще намалява, което ще подронва основата на финансирането.
Secondly, there appears to be no service or asset for which the EEG-surcharge paid by the electricity suppliers would constitute an adequate payment.
На практика това ще бъде в разрез с Директива 2009/28/ЕО, която позволява създаването на национални схеми за подпомагане с цел увеличаване на производството на енергия от възобновяеми източници.
The renewable quality as such is of no avail to the electricity suppliers, given that it is transmitted separately from the actual EEG electricity.
Според Германия това тълкуване се потвърждава от постановеното наскоро решение по делото Ålands Vindkraft [106].
The payments made by the suppliers are also not proportionate to the service rendered, since their payments differ according to how many non-privileged customers they have, whereas the supposed service rendered, namely that the electricity has renewable quality, is indivisible and the same for all.
Във връзка с това дело, свързано с национална система, която предвижда предоставяне на търгуеми сертификати на производителите на зелена електроенергия по отношение само на зелената електроенергия, произведена на територията на тази държава, Съдът постанови, че такава система представлява мярка с равностоен на количествени ограничения на вноса ефект, която по принцип е несъвместима със задълженията съгласно член 34 от Договора.
Thirdly, the EEG-surcharge is not imposed on account of inspections, and it is also directly not imposed on account of obligations stemming from Union law.
При все това системата може да се обоснове с императивни изисквания за опазването на околната среда [107].
Directive 2009/28/EC obliges Germany to introduce measures to ensure a steady increase in the share of energy from renewable sources (Article 3(2) of the Directive); the implementation is left to Germany's discretion, both as regards the specific measures (Article 3(3) of the Directive) and the way in which they are financed.
На последно място според Германия допълнителната такса по EEG не представлява такса по смисъла на членове 30 или 110 от Договора.
As the Commission held in its Opening Decision, Articles 30 and 110 only prohibit the financing of a support scheme for national production by means of a discriminatory charge imposed on imported products.
Вместо това тя представлява просто искане за възстановяване от страна на ОПС към доставчиците на електроенергия, тъй като се счита, че ОПС изпълняват услуги за доставчиците.
They do not oblige the Member State to extend the benefit of the support scheme to imported products.
Германия се позовава на съдебната практика на Съда на ЕС, съгласно която „такса, с която се облагат стоки поради факта, че пресичат държавна граница, може да не бъде класифицирана като такса с равностоен на мито ефект, забранена от Договора, ако е свързана с обща система на вътрешни такси, която се прилага систематично и в съответствие с еднакви критерии към национални продукти и към вносни или износни продукти, ако представлява плащане на пропорционална сума за специфична услуга, която действително и индивидуално се предоставя на търговеца, или при определени обстоятелства, ако се налага във връзка с извършени инспекции с цел изпълняване на задълженията съгласно правото на Общността“ [108].
This Decision, like previous decisions on national support schemes for renewable energy [113], does not put into question the fact that support under the EEG-Act 2012 is limited to national production.
Германия счита, че са изпълнени вторият и третият от алтернативните критерии, посочени в решението на Съда.
However, when drafting their support schemes, Member States may not introduce discriminatory charges within the meaning of Articles 30 and 110 of the Treaty.
Първо, Германия твърди, че допълнителната такса по EEG представлява адекватно плащане за предоставена специфична услуга, която се състои във факта, че ОПС прехвърлят характеристиката „възобновяемост“ на подаваната електроенергия от ВЕИ и доставчиците на електроенергия я придобиват, както се описва в съображение (144) [109].
The Ålands Vindkraft ruling does not alter the assessment regarding Articles 30 and 110 of the Treaty.
Според Германия чрез плащането на допълнителната такса по EEG на ОПС доставчиците на електроенергия получават нещо в замяна и това е фактът, че част от електроенергията се произвежда от възобновяеми енергийни източници.
First, the sole question in that case was whether a national support system for renewable energy producers needed to be accessible for producers located in other Member States (the Court held that this was not the case).
Поради това Германия твърди, че за разлика от ситуацията по делото Essent [110], където не се предоставя услуга в замяна на плащанията, допълнителната такса по EEG реално отговаря на предоставена услуга.
The judgment was not concerned with the question whether, in addition, such a national support system may be financed through a discriminatory charge imposed also on economic operators located in other Member States.
Второ, допълнителната такса по EEG предполагаемо се начислява, за да се изпълнят задълженията съгласно правото на Съюза, а именно Директива 2009/28/ЕО.
Secondly, at the request of the Swedish court, the Court provided an interpretation of Article 34 on quantitative restrictions to the free movement of goods; the reference for a preliminary ruling was not concerned with Articles 30 and 110 on discriminatory duties and taxes, in respect of which, consequently, the Court said nothing.
Комисията не е съгласна с аргументите, представени от Германия.
Thirdly, the Court found that Sweden's refusal to grant the claimant access to its certificate system, while constituting a measure having equivalent effect to a quantitative restriction, was justified by grounds of environmental policy and proportionate in achieving that environmental policy objective [114].
Първо, макар да е вярно, че допълнителната такса по EEG финансира създаването на инсталации за енергия от възобновяеми източници, тя подпомага производството на електроенергията, която се генерира от тези инсталации.
However, discriminatory measures that infringe Articles 30 and 110 are not justifiable, even on environmental grounds: the Commission can see no instance where environmental protection (or, for that matter, any other overriding requirement of general interest) could be furthered by the imposition of a pecuniary obligation that would make economic operators in other Member States pay more than their domestic competitors.
Това се доказва от факта, че допълнителната такса по EEG се начислява на киловатчас потребена електроенергия.
However, while maintaining its position that the EEG-surcharge does not infringe Articles 30 and 110 of the Treaty, Germany has provided a commitment to invest in interconnectors and similar European energy projects (see description in recital 19).
Второ, сходството между електроенергията по EEG местно производство и вносната електроенергия по EEG не се променя от факта, че вносната електроенергия по EEG не се отчита за постигането на целта, определена в Директива 2009/28/ЕО.
Those investments would be equivalent to the estimated amount of alleged discrimination.
Според съдебната практика на Съда, това сходство трябва да бъде оценено „въз основа не на критерия за строго идентичното естество на продуктите, а въз основа на критерия за тяхната сходна и съпоставима употреба“ [111].
The usual remedy for violations of Articles 30 and 110 of the Treaty is reimbursement of the charges imposed.
Въпросът за сходството трябва да се разграничава от различното третиране: различно третиране е налице само във връзка с вносната електроенергия, която щеше да бъде допустима съгласно Закона EEG от 2012 г., ако беше произведена в Германия.
However, the reinvestment of the share of the revenue from a parafiscal levy that was collected from imports into projects and infrastructure that specifically benefits imports has been recognised by the Commission as being a suitable remedy to historical potential discrimination under Articles 30 and 110 of the Treaty [115].
В това отношение не е от значение въпросът дали вносната електроенергия от ВЕИ се отчита за постигането на целта, определена в Директива 2009/28/ЕО.
To determine the share of past revenue from the EEG-surcharge that needs to be allocated to such investments, the first step is to estimate the imports of eligible EEG electricity into Germany.
Освен това Комисията не е съгласна с твърдението на Германия, че допълнителната такса по EEG не представлява такса по смисъла на членове 30 и 110 от Договора.
Germany has indicated that in the period of application of the EEG-Act 2012, between January 2012 and July 2014, the share of guarantees of origin corresponding to RES electricity that could be supported under the EEG-Act 2012 amounted to approximately 1349 GWh: 519 GWh in 2012, 283 GWh in 2013 and 547 GWh in 2014.
Първо, както постанови Съдът по делото Essent, за прилагането на членове 30 и 110 от Договора няма значение, че таксата не се събира директно от държавата, а от ОПС [112].
The much larger share of guarantees of origin not included in this amount corresponds to large, old hydropower plants, which would not be eligible under the EEG-Act 2012.
Второ, изглежда няма услуги или активи, за които заплащаната от доставчиците на електроенергия допълнителна такса по EEG би представлявало адекватно плащане.
However, since guarantees of origin can be traded separately, they are in themselves not sufficient to determine the extent to which EEG electricity is actually imported.
Самата характеристика „възобновяемост“ не е от полза за доставчиците на електроенергия, тъй като тя се предава отделно от самата електроенергия по EEG.
Germany has indicated that the actual imports would have been lower, but has been unable to provide information on the extent to which the calculated imported green electricity described would have been covered by physical import contracts.
Плащанията от страна на доставчиците също не са пропорционални на предоставената услуга, тъй като техните плащания се различават в зависимост от това колко клиенти без привилегии имат, докато предполагаемата предоставена услуга, а именно фактът, че електроенергията е „възобновяема“, е неделима и е еднаква за всички.
The second step is to evaluate the extent to which imported green electricity was discriminated against.
Трето, допълнителната такса по EEG не се начислява във връзка с инспекции и също така не се начислява директно във връзка със задължения, произтичащи от правото на Съюза.
The discrimination lies in the fact that, although both domestic EEG electricity production and EEG imports contribute to the EEG-surcharge, it is only domestic EEG electricity production that benefits from it (within the limits of eligibility conditions).
Директива 2009/28/ЕО задължава Германия да въведе мерки, за да гарантира стабилно увеличаване на дела на енергията от възобновяеми източници (член 3, параграф 2 от директивата); изпълнението се оставя на преценката на Германия както по отношение на специфичните мерки (член 3, параграф 3 от директивата), така и по отношение на начина на финансиране.
As such, the discrimination can be measured by the level of the EEG-surcharge faced by imported EEG electricity.
Както Комисията посочи в своето решение за откриване на процедурата, членове 30 и 110 забраняват единствено финансирането на схема за подкрепа за национално производство чрез дискриминационна такса, която се налага върху вносни продукти.
However, it must be noted that any reimbursement would not cover the whole surcharge as such, but would be limited to the hypothetical form of support received (feed-in tariffs, market premiums or green electricity privilege).
Те не задължават държавите членки да разширяват схемата за подкрепа, така че да обхваща вносни продукти.
Indeed, given that the domestic EEG electricity producers also pay the surcharge, but receive the EEG-support, a difference in treatment would only arise to the extent that imports have to pay the surcharge without receiving any support.
Подобно на предишни решения относно национални схеми за подкрепа на енергията от възобновяеми източници [113], в това решение не се поставя под въпрос фактът, че подпомагането съгласно Закона EEG от 2012 г. е ограничено до националното производство.
In essence, discrimination is equivalent to the level of support withheld from imported EEG electricity.
При все това, когато изготвят своите схеми за подкрепа, държавите членки не могат да въвеждат дискриминационни такси по смисъла на членове 30 и 110 от Договора.
Concerning the feed-in tariffs and the market premiums, the Commission notes that as these vary from one EEG technology to the other, it would be necessary to establish the different types of EEG electricity that were actually imported, and in what quantities, in order to apply those forms of support to imports.
Решението по делото Ålands Vindkraft не променя оценката относно членове 30 и 110 от Договора.
However, as Germany has explained that data on actual EEG imports was not available, it is not possible to measure discrimination by applying the specific feed-in tariff or market premium to the corresponding amount of imports.
Първо, единственият въпрос по това дело е бил дали национална схема за подкрепа за производителите на енергия от възобновяеми източници е трябвало да бъде достъпна за производители, установени в други държави членки (Съдът постанови, че няма такова изискване).
In contrast, the advantage resulting from the green electricity privilege can be more easily established: Germany has indicated that the advantage resulting from the green electricity privilege was in practice lower than 4 ct/kWh.
Решението не е свързано с въпроса дали освен това такава национална система за подкрепа може да се финансира чрез дискриминационна такса, която се налага и върху икономически оператори, установени в други държави членки.
This is because electricity suppliers which apply for the privilege only receive the 2 ct/kWh reduction on their whole portfolio if they succeed in having at least 50 % of the electricity coming from RES.
Второ, по искане на шведския съд Съдът направи тълкуване на член 34 относно количествените ограничения за свободното движение на стоки; искането за преюдициално заключение не е било свързано с членове 30 и 110 относно дискриминационни данъци и мита и съответно Съдът не се произнесе в тази връзка.
In order to avoid or minimise the risk of narrowly missing the 50 % target (in which case the full EEG surcharge would be due on the whole portfolio), electricity suppliers purchase EEG electricity with a safety margin, that is to say, in excess of the 50 % needed, sometimes up to 60 %.
Трето, Съдът постанови, че отказът на Швеция да предостави на ищеца достъп до своята система за сертифициране представлява мярка с равностоен на количествено ограничение ефект, но е обоснована въз основа на политиката за околната среда и е пропорционална за постигане на целите на тази политика [114].
In that case, in order to calculate the cost advantage that can potentially be passed on to RES electricity producers, the EEG-surcharge reduction obtained for the whole portfolio, that is to say, 2 ct/kWh, needs to be divided by a higher RES share.
При все това дискриминационните мерки в разрез с членове 30 и 110 не са обосновани дори от съображения, свързани с околната среда: според Комисията няма нито един случай, в който опазването на околната среда (или което и да е друго изискване от общ интерес, което има предимство) би могло да се подобри чрез налагането на парично задължение, съгласно което икономически оператори в други държави членки трябва да плащат повече от месните им конкурентни.
On average, the maximum advantage resulting from the green electricity privilege was 3,8 ct/kWh in 2012, 3,2 ct/kWh in 2013 and 3,9 ct/kWh in 2014.
При все това, като поддържа своята позиция, че допълнителната такса по EEG не нарушава членове 30 и 110 от Договора, Германия заяви готовност да поеме ангажимент да инвестира в междусистемни връзки и сходни европейски енергийни проекти (вж. описанието в съображение (19)).
It appears that the green electricity privilege was slightly higher than the EEG-surcharge in 2012, but lower than the surcharges in 2013 and 2014.
Тези инвестиции ще се равняват на изчисления размер на предполагаемата дискриминация.
It also appears that the green electricity privilege was lower than the advantage included in some of the feed-in tariffs (after deduction of the market price), for instance for solar power, but higher than the advantage included in other feed-in tariffs, for instance wind power.
Обичайното коригиране на нарушения на членове 30 и 110 от Договора представлява възстановяване на наложените такси.
But even if the privilege may to some extent understate the actual magnitude of discrimination, it must be borne in mind that the amounts of guarantees of origin overstate the magnitude of imports.