natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В кръговото изпитване на ЕК, при което пробите от морска вода са взети на различни места и в различно време от годината, латентната фаза (tL) и времето за достигане на 50 процента разграждане (t50) за натриевия бензоат, с изключение на латентната фаза, са съответно 0 до 2 дни и 1 до 4 дни.
wet-oxidation by persulphate/UV-irradiation;
По отношение на анилина стойностите на tL и t50 са били съответно от 0 до 7 и от 2 до 12 дни.
wet-oxidation by persulfate/elevated temperature (116-130 °C);
ВЪЗПРОИЗВОДИМОСТ
combustion.
Възпроизводимостта на методите е установена в кръговото изпитване (3).
Evolved CO2 is quantified employing infra-red spectrometry or titrimetry.
Стандартно лабораторно оборудване и:
Alternatively, CO2 is reduced to methane, which is quantified on a flame ionization detector (FID).
могат да се използват бутилки за БПК с вместимост 250-300 ml със стъклени запушалки или бутилки с вместимост 250-300 ml с тясно гърло и стъклени запушалки;
The persulfate/UV-method is commonly used for the analysis of “clean” water with low content of particulate matter.
няколко 2-, 3- и 4-литрови бутилки с отметки за литрите за подготовката на опита и за пълненето на бутилките за БПК;
The latter two methods can be applied to most kinds of water samples, the persulfate/elevated temperature-oxidation being most suitable for low-level samples, and the combustion technique being applicable for samples with non-volatile organic carbon (NVOC) content well above 1 mg C/l.
Водна баня или пространство с постоянна температура за съхранение на бутилките при постоянна температура (± 1 °C), защитени от светлина.
Interferences
Оборудване за анализ на разтворения кислород;
All three methods are dependent on eliminating or compensating for inorganic carbon (IC) present in the sample.
Мембранни филтри, 0,2-0,45μm (по избор);
Purging of CO2 from the acidified sample is the most frequently used method to eliminate the IC, although this also results in a loss of volatile organic compounds (1).
Оборудване за специфичен анализ (по избор).
The complete elimination or compensation of IC must be ensured for each sample matrix, and volatile organic carbon (VOC) must be determined in addition to NVOC dependent on the sample type.
Взема се проба от морска вода в добре почистен контейнер и се транспортира до лабораторията, за предпочитане в рамките на един или два дни от вземането.
High chloride concentrations result in decreased oxidation efficiency using the persulfate/UV-method (2).
По време на транспортирането не се позволява температурата на пробата да надвишава значително температурата, която ще се използва в изпитването.
Application of an oxidation reagent modified by the addition of mercury (II) nitrate may, however, remove this interference.
Мястото на пробовземането се определя точно и се описва статусът му по отношение на замърсяванията и хранителните съставки.
It is recommended that the maximum tolerable sample volume be used to evaluate each type of chloride-containing sample.
Особено по отношение на крайбрежните и замърсените води в тази характеристика следва да се включат брой хетеротрофни микробни колонии и определяне на концентрациите на разтворени нитрати, амониеви йони и фосфати.
High salt concentrations in sample analysed using the combustion method can cause salt coating of the catalyst and excessive corrosion of the combustion tube.
външен вид на пробата — мътност, и т.н.;
Precautions should be taken according to the manufacturer's manual.
разтворен органичен въглерод (DOC):
Highly turbid samples as well as samples containing particulate matter may be incompletely oxidized when employing the persulfate/UV-method.
Ако съдържанието на DOC в пробата морска вода е високо (точка 8), препоръчва се морската вода да се остави да престои в продължение на около една седмица преди употреба.
An example of a suitable method
Престояването на пробата е чрез съхраняване в аеробни условия при температурата на изпитването и на тъмно или при разсеяна светлина.
Non-volatile organic carbon is determined by oxidation with persulfate/UV-irradiation and subsequent quantification of evolved CO2 employing non-dispersive infra-red spectrometry.
При кръговото изпитване (3) не е установена разлика между потенциала за разграждане на престоялата и прясно взетата проба морска вода.
The oxidation reagent is modified in accordance with the suggestions given in (2) as described in the manufacturer's manual:
Преди употреба морската вода се обработва предварително с цел отстраняване на грубите частици, например чрез филтруване през найлонов филтър или груба филтърна хартия (не мембрана или GF-C филтри), или пък чрез утаяване и декантиране.
8,2 g HgCl2 and 9,6 g Hg(NO3)2·H2O are dissolved in several hundred millilitres of low carbon concentration reagent water.
Използваната процедура се протоколира.
20 g K2S2O8 are dissolved in the mercuric salt solution.
Ако се прилага предварителна обработка, тя трябва да се извърши след престояването.
5 ml HNO3 (conc.) are added to the mixture.
Приготвят се следните изходни разтвори, като се използват реактиви с квалификация „чист“:
the reagent is diluted to 1000 ml.
На един литър предварително обработена морска вода се добавя 1 ml от всеки от горепосочените изходни разтвори.
The interference from chloride is removed using a 40 μl sample volume for 10 per cent chloride and 200 μl sample volume for 1,9 per cent chloride.
Изпитваната среда се насища с въздух при температурата на изпитването, чрез аериране с чист сгъстен въздух за около 20 минути.
Samples of high chloride concentrations and/or larger sample volumes can be analysed according to this method provided that build-up of chloride in the oxidation vessel is prevented.
Определя се концентрацията на разтворения кислород с контролна цел, Концентрацията на разтворения кислород при насищане, като функция на солеността и температурата, могат да бъдат прочетени от номограмата, приложена към настоящия метод за изпитване (допълнение 4).
Determination of volatile organic carbon can subsequently be performed, if relevant, for the sample type in question.
Определя се (по избор) броят образуващи колонии хетеротрофи в средата от морска вода за изпитване (и за предпочитане също и в първоначалната проба морска вода), например чрез броене върху плаки, с използване на морски агар.
Also of interest (gives a description of an autoanalysis system):
Приготвяне на бутилките за изпитване
An automated colorimetric method for the determination of dissolved organic carbon in seawater by UV destruction.
Изпълняват се всички необходими манипулации, включително престояването и предварителната обработка на морската вода при избраната температура на изпитване от 15 до 20 °C, като се гарантира чистота, но не стерилност, на всички изделия от стъкло.
Biodegradation in seawater
Приготвят се групи от бутилки за БПК за определяне на БПК на изпитваното и референтното вещество в едновременни серии от опити.
DATA SHEET
Извършват се всички анализи на двукратните повторения (празни проби, референтно и изпитвано вещества), т.е. приготвят се по две бутилки за всяко определяне.
LABORATORY:
Извършват се анализи най-малко през дни 0, 5, 15 и 28 (четири определяния).
DATE AT START OF TEST:
Четири определяния за анализите на кислорода изискват общо 3 × 2 × 4 = 24 бутилки (празна проба, референтно и изпитвано вещества) и, следователно, около 8 литра от средата за изпитване (за една концентрация от изпитваното вещество).
TEST SUBSTANCE:
Разтвори на референтното и изпитваното вещества се приготвят отделно в големи бутилки с достатъчен обем (точка 11), като първо се добавят референтното и изпитваното вещества или пряко, или, чрез използване на концентриран изходен разтвор, към частично напълнените големи бутилки.
Name:
Добавя се допълнително среда за изпитване, за получаване на желаните крайни концентрации.
Stock solution concentration:
Ако се използват изходни разтвори на изпитвани и/или референтни вещества, се гарантира, че солеността на средата от морска вода не е значително променена.
mg/l as substance
Концентрациите на референтното и изпитваното вещества се избират, като се вземат предвид:
Initial concentration in medium, to:
разтворимостта на разтворения кислород в морска вода при преобладаващите температура на изпитването и соленост (вж. приложената номограма — допълнение 4);
SEAWATER:
БПК на празната проба морска вода;
Source:
както и
Date of collection:
очакваната биоразградимост на изпитваното вещество.
Depth of collection:
При 15 °C и 20 °C и 32 промила соленост (океанска вода), разтворимостта на разтворения кислород е съответно около 8,1 и 7,4 mg/l.
Appearance at time of collection (e.g. turbid, etc.):
Потреблението на кислород на самата морска вода (дишане в празната проба) може да бъде 2 mg O2/l или повече, ако морската вода не е оставена да престои.
Salinity at collection:
Поради това, с цел да се гарантира значима концентрация на кислород, оставаща след окисляване на изпитваното вещество, се използва начална концентрация на изпитваното вещество от около 2-3 mg/l (в зависимост от ТПК) за веществата, при които се очаква пълно разграждане при условията на изпитването (като например референтните вещества).
Temperature at collection:
По-малко разградимите вещества се изпитват при по-високи концентрации, до около 10 mg/l, ако не се получават токсични въздействия.
DOC “x” hours after collection:
Може да бъде полезно да се проведат успоредни изпитвания с ниска (около 2 mg/l) и висока (около 10 mg/l) концентрация на изпитваното вещество.
Pretreatment prior to testing (e.g. filtration, sedimentation, ageing, etc.):
Трябва успоредно да се определят стойностите на кислорода в празната проба в бутилките, които не съдържат нито изпитваното, нито референтното вещество.
Microbial colony count
Ако трябва да се определят въздействия за потискане, се приготвят следните серии от разтвори в отделни големи бутилки (точка 13):
original sample:
2 mg напълно разградимо вещество на литър, напр. всяко от посочените референтни вещества;
colonies/ml
x mg от изпитваното вещество/l (x обикновено е 2);
at start of test:
2 mg напълно разградимо вещество на литър плюс x mg от изпитваното вещество/l.
Other characteristics:
Ако се използва възможността за провеждане на специфични анализи, може да се извърши контролно изпитване за физични и химични свойства с цел да се провери дали изпитваното вещество се отстранява чрез абиотични механизми, като хидролиза или адсорбция.
CARBON DETERMINATIONS:
Контролно изпитване за физични и химични свойства може да бъде извършено чрез добавяне на живачен(II) хлорид (HgCl2) [11] (50-100 mg/l) в колби с двукратни повторения с изпитвано вещество, с цел спиране на микробната активност.
Carbon analyser:
Значимо намаляване на концентрацията на специфично вещество в по време на изпитването показва механизми на абиотично отстраняване.
Flask no.
Брой на бутилките за БПК при типично провеждане
DOC after n days (mg/l)
В типичното провеждане се използват следните бутилки:
Test:
най-малко 8, съдържащи изпитвано вещество;
nutrient-fortified seawater with test substance
най-малко 8, съдържащи само подсилена с хранителни съставки морска вода;
mean, Ca(t)
най-малко 8, съдържащи референтно вещество и, ако е необходимо
mean, Cb(t)
6 бутилки, съдържащи изпитвано и референтно вещества (контрола за токсичност).
Blank:
Незабавно след приготвянето, от долната четвърт (не от дъното) на съответната голяма бутилка се източва всеки разтвор, и се запълват съответната група от бутилки за БПК.
nutrient-fortified seawater without test substance
Незабавно се анализират нулевите контроли (във време нула) за разтворен кислород (точка 33) или същите се съхраняват за последващ химичен анализ чрез утаяване с MnCl2 (манганов(II) хлорид) и NaOH (натриев хидроксид).
mean, Cc(t)
Оставащите успоредни бутилки за БПК се инкубират при температурата на изпитването (15-20 °C), съхраняват се на тъмно, и се отстраняват от зоната за инкубация през подходящи интервали от време (например след 5, 15 и 28 дни, като минимум) и се извършва анализ за разтворен кислород (точка 33).
mean, Cd(t)
Пробите за специфични анализи (по избор) се филтруват през мембрана (0,45-0,2 μm) или се центрофугират в продължение на 15 минути.
mean,Cblt
Съхраняват се в продължение на най-много 48 часа при 2-4 °C, или за по-дълъг период при – 18 °C, ако не се анализират незабавно (ако е известно, че веществото ще остане незасегнато, преди съхранението се извършва ацидификация до рН 2).
EVALUATION OF RAW DATA:
Определяне на разтворения кислород
Flask No.
Определя се концентрацията на разтворения кислород с използване на химически или електрохимически метод, който е признат на национално или международно равнище.
Calculation of results
Обработка на резултатите
% Degradation after n days
Резултатите от анализа се записват върху приложените таблици с данни (допълнение 5)
Similar formats may be used when degradation is followed by specific analysis and for the reference substance and toxicity controls.
БПК се изчислява като разликата в намаляването на кислорода между празна проба и разтвор на изпитваното вещество при условията на изпитването.
ABIOTIC DEGRADATION (optional)
Нетното намаляване на кислорода се разделя на концентрацията (w/v) на веществото, за да се изрази БПК като mg БПК/mg изпитвано вещество.
DOC conc. (mg/l) in sterile control
Разграждането се определя като отношението на биохимичната потребност от кислород или (за предпочитане) към теоретичната потребност от кислород (ТПК), или към химичната потребност от кислород (ХПК), и се изразява като процент (вж. точка 36).
D1 and D2 should not be averaged if there is a considerable difference.
Стойностите на биоразграждането се изчисляват за всяка времева точка на пробовземане както за изпитваното, така и за референтното вещества, с използване на едното или другото от посочените уравнения:
Calculation of the theoretical biochemical oxygen demand
ThOD теоретична потребност от кислород (изчисляване, допълнение 3)
CLOSED BOTTLE METHOD
COD химична потребност от кислород, определена опитно.
The ThOD of the substance CcHhClclNnNanaOoPpSs of the molecular weight MW is calculated according to:
Понякога двата начина на изчисляване (процент от ТПК или процент от ХПК) не дават еднакви резултати;
This calculation implies that C is mineralised to CO2, H to H2O, P to P2O5 and Na to Na2O.
използването на ТПК е за предпочитане, тъй като някои вещества не се окисляват напълно при изпитване за ХПК.
Halogen is eliminated as hydrogen halide and nitrogen as ammonia.
Процесът на изпитването за разграждане се илюстрира в графичен вид на диаграма (вж. пример в раздела „Валидност и интерпретиране на резултатите“.
Example:
Ако са налице достатъчно данни, от кривата за биоразграждането се изчисляват латентната фаза (tL) и времето (t50) за достигане на 50 процента отстраняване от края на латентната фаза.
Glucose C6H12O6, MW = 180
Ако се използва специфичен анализ (по избор), се посочва процентът на първично разграждане като процент на отстраняване на специфичното вещество в рамките на периода на изпитването (коригиран със стойността, получена в аналитичните празни проби).
Molecular weights of salts other than those of the alkali metals are calculated on the assumption that the salts have been hydrolysed.
местоположение и описание на мястото на пробовземане;
Sulphur is assumed to be oxidised to the state of + 6.
характеристики на пробата (дата на пробовземане, дълбочина, външен вид, температура, соленост, DOC (по избор), период между вземането на пробата и използването ѝ за изпитването;
Sodium n-dodecylbenzenesulphonate C18H29SO3Na, MW = 348
метод, използван за определянето на ХПК (ако е извършено);
In the case of nitrogen-containing substances the nitrogen may be eliminated as ammonia, nitrite, or nitrate corresponding to different theoretical biochemical oxygen demands.
метод, използван за измерването на кислорода;
Suppose full nitrate formation had been observed by analysis in the case of a secondary amine:
процедура за диспергиране на вещества, които са малко разтворими при условията на изпитване;
Initial conc. in seawater medium:
метод, използван за определянето на броя на хетеротрофите в морската вода (метод чрез броене върху плаки или алтернативна процедура);
ThOD or COD:
метод, използван за определяне на DOC в морска вода (по избор);
mg O2/mg test substance
други методи по избор, използвани за характеризиране на морската вода (измервания на АТФ и др.).
Pre-treatment prior to testing (e.g. filtration, sedimentation, ageing, etc.):
аналитичните данни се протоколират в таблица с данни (приложена, допълнение 5);
TEST MEDIUM:
протичането на изпитването за разграждане се представя графично на диаграма, показваща латентната фаза (tL), наклонът и времето (от края на латентната фаза) за достигане на 50 процента от крайното усвояване на кислород, причинено от окисление на изпитваното вещество (t50).
Temperature after aeration:
Латентната фаза може да се оцени графично, както е показано на приложената фигура, или за удобство може да бъде взета като времето, необходимо за 10 процента разграждане;
O2 concentration after aeration and standing before start of test:
процент на разграждане, измерен след 28 дни.
DO DETERMINATION:
Дишането в празната проба не трябва да надхвърля 30 процента от кислорода в бутилката за изпитване.
Method:
Ако не е възможно да се изпълни този критерий с прясно взета морска вода, морската вода трябва да се остави да престои (да се стабилизира) преди употреба.
Winkler/electrode
Следва да се вземе под внимание възможността азотсъдържащи вещества да повлияят на резултатите.
mg O2/l after n days
Резултатите, получени с референтните вещества, натриев бензоат и анилин следва да бъдат сравними с резултатите, получени по време на кръговото изпитване (3) (точка 9).
nutrient — fortified seawater with test substance
Изпитваното вещество може да се счита за потискащо за бактерии (при използваната концентрация) ако БПК на сместа от референтното и изпитваното вещество е по-малка от сбора на БПК на отделните разтвори на двете вещества.
Mean test
Поради относително високите концентрации на изпитване в сравнение с повечето природни системи и оттам — неблагоприятното съотношение между концентрациите на изпитваното вещество и други източници на въглерод, методът следва да се разглежда като предварителен тест, който може да се използва, за да се посочи дали веществото е напълно биоразградимо.
nutrient — fortified seawater, but without test substance
Съответно ниският резултат не винаги означава, че изпитваното вещество не е биоразградимо в морска среда, но показва, че е необходима повече работа, за да може да се установи това.
Mean blank
По-долу е даден примерен опит за теоретично разграждане, илюстриращ осъществим начин на оценка на стойностите на tL (продължителност на „латентната фаза“) и t50, времеви интервал (започващ от tL), необходим за достигане на 50 процента от крайното усвояване на кислород, причинено от окисление на изпитваното вещество:
Similar format may be used for reference substance and toxicity controls.
Глава В.4-Б от настоящото приложение:
DO DEPLETION:
„Определяне на пряката биологична разградимост“ част III Модифициран скрининг на ОИСР
% DEGRADATION ( %D):
Биоразграждане — изпитване за потискане дишането на активирана утайка.
DO depletion after n days
Глава В.4-Д от настоящото приложение:
This assumes that mb(o) = mt(o), wherem b(o) blank value at day 0,m t(o) test substance value at day 0.If mb(o) does not equal mt(o), use (mt(o) – mt(x)) – (mb(o) – mb(x)), wherem b(x) blank value at day x,m t(x) test substance value at day x.
Определяне на пълната биоразградимост, част VI.
C.43.
Изпитване с изолирани проби
ANAEROBIC BIODEGRADABILITY OF ORGANIC SUBSTANCES IN DIGESTED SLUDGE:
Определяне на органичен въглерод в морска вода
BY MEASUREMENT OF GAS PRODUCTION
За определяне на съдържанието на органичен въглерод във водна проба, органичните съединения в пробата се окисляват до въглероден диоксид, като за тази цел обикновено се използва една от следните три техники:
This test method is equivalent to OECD Test Guideline (TG) 311 (2006).
окисляване във воден разтвор с персулфат/ултравиолетови лъчи;
There are a number of screening tests for assessing aerobic biodegradability of organic substances (Test methods C.4, C.9, C.10, and C.11 (1) and OECD TG 302C (2)) and the results of applying these have been successfully used to predict the fate of substances in the aerobic environment, particularly in the aerobic stages of waste water treatment.
окисляване във воден разтвор с персулфат/висока температура (116-130 °C);
Various proportions of water-insoluble substances, as well as of those which adsorb on to sewage solids, are also dealt with aerobically, since they are present in settled sewage.
изгаряне.
However, the larger fractions of these substances are bound to the primary settled sludge, which is separated from raw sewage in settlement tanks before the settled, or supernatant, sewage is treated aerobically.
Участващият CO2 се определя количествено, с използване инфрачервена спектроскопия или титриметрия.
The sludge, containing some of the soluble substances in the interstitial liquid, is then passed to heated digesters for anaerobic treatment.
Като алтернатива, CO2 се редуцира до метан, който се определя количествено с пламъчно-йонизационен детектор (FID).
As yet there are no tests in this series for assessing anaerobic biodegradability in anaerobic digesters and this test is targeted to fill this gap;
Методът с персулфат/ултравиолетови лъчи обикновено се използва за анализ на „чиста“ вода с ниско съдържание на твърди частици.
it is not necessarily applicable to other anoxic environmental compartments.
Последните два метода могат да се прилагат за повечето видове водни проби, като окисляването с персулфат/висока температура е най-подходящо за проби с ниско съдържание, а техниката с изгарянето е приложима за проби със съдържание на нелетлив органичен въглерод много над 1 mg С/l.
Respirometric techniques that measure the amounts of gas produced, mainly methane (CH4) and carbon dioxide (CO2), under anaerobic conditions have been used successfully for assessing anaerobic biodegradability.
Пречения
Birch et al (3) reviewed these procedures and concluded that the work of Shelton and Tiedje (4), based on earlier studies (5)(6)(7), was the most comprehensive.
И трите метода са зависими от отстраняването на съдържащия се в пробата неорганичен въглерод (IC), или от компенсирането му.
The method (4), which was further developed by others (8) and has become the American standards (9)(10), did not resolve problems related to the differing solubilities of CO2 and CH4 in the test medium and to the calculation of the theoretical gas production of a test substance.
Прочистване подкислената проба от CO2 е най-често използваният метод за отстраняване на неорганичен въглерод, въпреки че това също води до загуба на летливи органични съединения (1).
The ECETOC report (3) recommended the additional measurement of the dissolved inorganic carbon (DIC) content of the supernatant liquid, which made the technique more widely applicable.
Пълното отстраняване или компенсиране на неорганичния въглерод трябва да се гарантира за всяка матрица на пробата, и летливият органичен въглерод трябва да бъде определен в допълнение към нелетливия органичен въглерод в зависимост от вид на пробата.
The ECETOC method was subjected to an international calibration exercise (or ring test) and became the ISO Standard, ISO 11734 (11).
Високите концентрации на хлориди водят до намалена ефикасност на окисляването при използването на метода с персулфат/ултравиолетови лъчи (2).
This test method, which is based on ISO 11734 (11), describes a screening method for the evaluation of potential anaerobic biodegradability of organic substances under a specific condition (i.e. in an anaerobic digester at a given time and range of concentration of micro-organisms).
Прилагане на окисляващ реактив, модифициран чрез добавяне на живачен(II) нитрат може обаче да отстрани това пречене.
Because a diluted sludge is used with a relatively high concentration of test substance and the duration of the test typically is longer than the retention time in anaerobic digesters, the conditions of the test do not necessarily correspond to the conditions in anaerobic digesters, nor is it applicable for the assessment of anaerobic biodegradability of organic substances under different environmental conditions.