natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Цената на новите акции следва да се определя годишно и да се основава на формулата за нетната стойност на активите, договорена между акционерите на Фонда.
It is appropriate for the Union to participate in the capital increase of the Fund in order to achieve the Union's objectives of encouraging an environment favourable to initiative and to the development of undertakings throughout the Union, particularly SMEs, and of fostering better exploitation of the industrial potential of the Union's policies of innovation, research and technological development, as articulated in the conclusions of the European Council of 28-29 June 2012, 27-28 June 2013 and 19-20 December 2013 and detailed in the ‘Compact for Growth and Jobs’ and the ‘New Investment Plan for Europe’.
Споразумението относно финансирането на участието на Съюза в увеличаването на капитала на Фонда следва да не засяга възможното третиране на дивиденти.
With regard to the specific objectives pursued by the Union's participation in the increase of the Fund's capital, in particular the Fund's support for actions which complement Member States' actions in favour of enterprises, particularly SMEs, Article 173(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union provides the necessary powers for the adoption of this Decision.
За Съюза е целесъобразно да участва в увеличаването на капитала на Фонда, за да бъдат постигнати целите на Съюза за поощряване на благоприятна среда за инициативността и за развитието на предприятията в целия Съюз, и в частност на малките и средните предприятия (МСП), както и за подпомагане на по-пълноценното използване на промишления потенциал на политиките на Съюза в областта на иновациите, научните изследвания и технологичното развитие в съответствие със заключенията на Европейския съвет от 28 — 29 юни 2012 г., 27 — 28 юни 2013 г. и 19 — 20 декември 2013 г., които са подробно изложени в „Пакта за растеж и работни места“ и в „Новия план за инвестиции за Европа“.
In order to allow the Union representative in the Fund's General Meeting to vote on the capital increase as soon as possible, this Decision should enter into force on the day following that of its publication,
По отношение на конкретните цели, преследвани чрез участието на Съюза в увеличаването на капитала на Фонда, и по-специално предоставянето на подкрепа от Фонда за действия, които допълват действията на държавите членки в полза на предприятията, и по-конкретно МСП, член 173, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз предоставя необходимите правомощия за приемането на настоящото решение.
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
С цел да се даде възможност на представителя на Съюза в Общото събрание на Фонда да гласува във възможно най-кратък срок за увеличаването на капитала, настоящото решение следва да влезе в сила в деня след неговото публикуване,
Article 1
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
This Decision aims to increase the European Investment Fund (the ‘Fund’) support of actions which complement Member States' actions in favour of enterprises, particularly small and medium-sized enterprises.
Настоящото решение има за цел увеличаване на подкрепата от Европейския инвестиционен фонд („Фонда“) за действия, които допълват действията на държавите членки в полза на предприятията, и по-конкретно малките и средните предприятия.
In addition to its current shareholding in the Fund, the Union shall subscribe for up to 450 shares each of a nominal value of EUR 1 million in the Fund.
Член 2
The subscription of shares and the annual payments shall be carried out in accordance with the terms and conditions that shall be approved by the General Meeting of the Fund.
В допълнение към настоящото дялово участие във Фонда Съюзът записва до 450 акции във Фонда, всяка от които с номинална стойност от 1 милион евро.
Article 3
Записването на акции и годишните плащания се извършват в съответствие с реда и условията, одобрени от Общото събрание на Фонда.
The Union shall purchase the new shares in the Fund over a four-year period starting in 2014.
Член 3
During the 2014-2017 period, a total amount of up to EUR 178 million shall be available within the general budget of the Union to cover the cost of the subscription, making use of appropriations already programmed within Heading 1a of the Multiannual Financial Framework for the period 2014-2020 in order to leave unchanged the total expenditure allocated.
Съюзът закупува нови акции във Фонда в рамките на период от четири години, считано от 2014 г.
The budgetary commitment may be broken down into annual instalments over four years in accordance with Article 85(4) of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council [5].Article 4
През периода 2014 — 2017 г. обща сума в размер до 178 милиона евро е на разположение в рамките на общия бюджет на Съюза за покриване на разходите за записването, като за целта се използват бюджетните кредити, които са вече планирани в рамките на функция 1а от Многогодишната финансова рамка за периода 2014 — 2020 г., за да не се променят предвидените общи разходи.
The Commission shall monitor how the objective set out in Article 1 has been achieved and present two reports to the European Parliament and to the Council, an interim report by 31 December 2016 and a final report by 31 December 2018.
Поетото бюджетно задължение може да се разпредели на годишни вноски в рамките на период от четири години в съответствие с член 85, параграф 4 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета [5].Член 4
Article 5
Комисията наблюдава по какъв начин целта, посочена в член 1, се постига и представя два доклада на Европейския парламент и на Съвета, междинен доклад до 31 декември 2016 г. и окончателен доклад до 31 декември 2018 г.
This Decision shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Член 5
Done at Brussels, 15 May 2014.
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
For the European Parliament
Председател
Opinion of 25 March 2014 (not yet published in the Official Journal).
За Съвета
Position of the European Parliament of 16 April 2014 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 6 May 2014.
Становище от 25 март 2014 г. (все още непубликувано в Официален вестник).
Council Decision 94/375/EC of 6 June 1994 on Community membership of the European Investment Fund (OJ L 173, 7.7.1994, p. 12).
Позиция на Европейския парламент от 16 април 2014 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 6 май 2014 г.
Council Decision 2007/247/EC of 19 April 2007 on the Community participation in the capital increase of the European Investment Fund (OJ L 107, 25.4.2007, p. 5).
Решение 94/375/ЕО на Съвета от 6 юни 1994 г. относно членство на Общността в Европейския инвестиционен фонд (ОВ L 173, 7.7.1994 г., стр. 12).
Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council of 25 October 2012 on the financial rules applicable to the general budget of the Union and repealing Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 (OJ L 298, 26.10.2012, p. 1).
Решение № 565/2014/EС на Европейския парламент и на Съвета
Decision No 565/2014/EU of the European Parliament and of the Council
за въвеждане на опростен режим за контрола на лица на външните граници, който се основава на едностранното призн аване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи за равностойни на националните им визи за транзитно преминаване или планиран престой на тяхна територия, ненадвишаващ 90 дни в рамките на период от 180 дни, и за отмяна на Решения № 895/2006/EО и № 582/2008/EО
introducing a simplified regime for the control of persons at the external borders based on the unilateral recognition by Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania of certain documents as equivalent to their national visas for transit through or intended stays on their territories not exceeding 90 days in any 180-day period and repealing Decisions No 895/2006/EC and No 582/2008/EC
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, букви а) и б) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular points (a) and (b) of Article 77(2) thereof,
В съответствие с член 4, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2011 г., от Хърватия, която се присъедини към Съюза на 1 юли 2013 г., се изисква от тази дата да наложи задължение за притежаване на виза на гражданите на третите държави, които са изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета [2].
Pursuant to Article 4(1) of the 2011 Act of Accession, Croatia, which acceded to the Union on 1 July 2013, is required from that date to subject nationals of the third countries listed in Annex I to Council Regulation (EC) No 539/2001 [2] to a visa requirement.
Съгласно член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2011 г. разпоредбите на достиженията на правото от Шенген относно условията и критериите за издаване на единни визи, както и разпоредбите за взаимно признаване на визи и за равностойността между разрешенията за пребиваване, визите за дългосрочно пребиваване и визите за краткосрочно пребиваване, се прилагат в Хърватия единствено след приемането на решение на Съвета за тази цел.
Pursuant to Article 4(2) of the 2011 Act of Accession, the provisions of the Schengen acquis on the conditions and criteria for issuing uniform visas, as well as the provisions on mutual recognition of visas and on the equivalence between residence permits/long stay visas and short stay visas, only apply to Croatia after adoption of a Council decision to that effect.
Те обаче са задължителни за Хърватия от датата на присъединяване.
However, they are binding on Croatia from the date of accession.
Поради това от Хърватия се изисква да издава национални входни визи или национални визи за транзитно преминаване през нейна територия на граждани на трети държави, притежаващи единна виза или виза за дългосрочно пребиваване или разрешение за пребиваване, издадена/издадено от държава-членка, която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген, или подобни документи, издадени от България, Кипър и Румъния, които все още не прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген.
Croatia is therefore required to issue national visas for entry into or transit through its territory to third-country nationals holding a uniform visa or long-stay visa or residence permit issued by a Member State fully implementing the Schengen acquis or a similar document issued by Bulgaria, Cyprus and Romania, which do not yet fully implement it.
Притежателите на документи, издадени от държавите-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и на документи, издадени от България, Кипър и Румъния, не представляват риск за Хърватия, тъй като те са били подложени на всички необходими проверки от тези държави-членки.
The holders of documents issued by Member States fully implementing the Schengen acquis and documents issued by Bulgaria, Cyprus and Romania do not represent any risk for Croatia as they have been subject to all necessary controls by those Member States.
С цел да се избегне налагането на неоправдана допълнителна административна тежест за Хърватия, следва да се приемат общи правила, с които на Хърватия се разрешава едностранно да признава определени документи, издадени от тези държави-членки, за равностойни на националните си визи и да въведе опростен режим за контрола на лица на външните граници въз основа на тази едностранна равностойност.
In order to avoid imposing unjustified additional administrative burdens on Croatia, common rules should be adopted authorising Croatia unilaterally to recognise certain documents issued by those Member States as equivalent to its national visas and to establish a simplified regime for the control of persons at its external borders based on that unilateral equivalence.
Общите правила, въведени с Решение № 895/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [3] и с Решение № 582/2008/ЕО Европейския парламент и на Съвета [4], следва да бъдат отменени.
The common rules introduced by Decision No 895/2006/EC of the European Parliament and of the Council [3] and by Decision No 582/2008/EC of the European Parliament and of the Council [4] should be repealed.
По отношение на Кипър, който прилага общия режим, установен с Решение № 895/2006/ЕО, от 10 юли 2006 г. насам, както и на България и на Румъния, които прилагат общия режим, установен с Решение № 582/2008/ЕО, от 18 юли 2008 г. насам, следва да се приемат общи правила, с които на България, Кипър и Румъния се разрешава, подобно на Хърватия, едностранно да признават определени документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и подобни документи, издадени от Хърватия, за равностойни на националните си визи и да въведат опростен режим за контрола на лица на външните граници въз основа на тази едностранна равностойност.
With regard to Cyprus, which has implemented the common regime established by Decision No 895/2006/EC since 10 July 2006, and to Bulgaria and Romania, which have implemented the common regime established by Decision No 582/2008/EC since 18 July 2008, common rules should be adopted authorising Bulgaria, Cyprus and Romania, like Croatia, unilaterally to recognise certain documents issued by Member States fully implementing the Schengen acquis as well as similar documents issued by Croatia, as equivalent to its national visas and to establish a simplified regime for the control of persons at their external borders based on that unilateral equivalence.
Настоящото решение не засяга целта на България и Румъния да станат незабавно държави-членки от Шенгенското пространство.
This Decision is without prejudice to Bulgaria and Romania's objective of becoming Schengen Member States without delay.
Опростеният режим, определен в настоящото решение, следва да се прилага през преходен период до датата, която следва да бъде определена с решение на Съвета, както е посочено в член 3, параграф 2, първа алинея от Акта за присъединяване от 2003 г. по отношение на Кипър, в член 4, параграф 2, първа алинея от Акта за присъединяване от 2005 г. по отношение на България и Румъния и в член 4, параграф 2, първа алинея от Акта за присъединяване от 2011 г. по отношение на Хърватия, при спазване на евентуалните преходни разпоредби относно документи, издадени преди тази дата.
The simplified regime laid down in this Decision should apply for a transitional period, until the date to be determined in a Council decision as referred to in the first subparagraph of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession in respect of Cyprus, in the first subparagraph of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession in respect of Bulgaria and Romania and in the first subparagraph of Article 4(2) of the 2011 Act of Accession in respect of Croatia, subject to possible transitional provisions in respect of documents issued before that date.
Участието в опростения режим следва да бъде незадължително, без на държавите-членки да се налагат задължения в допълнение към предвидените в Акта за присъединяване от 2003 г., в Акта за присъединяване от 2005 г. или в Акта за присъединяване от 2011 г.
Participation in the simplified regime should be optional, without imposing on the Member States obligations additional to those laid down by the 2003 Act of Accession, the 2005 Act of Accession or the 2011 Act of Accession.
Общите правила следва да се прилагат за краткосрочните единни визи, визите за дългосрочно пребиваване и разрешенията за пребиваване, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, визите с ограничена териториална валидност, издадени на кандидат, който притежава документ за задгранично пътуване, който не е признат в една или повече, но не във всички държави-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета [5] (Визов кодекс), както и от държавите, асоциирани в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген, а така също и за визите за краткосрочно пребиваване, визите за дългосрочно пребиваване и разрешенията за пребиваване, издадени от България, Хърватия, Кипър и Румъния.
The common rules should apply to short-term uniform visas, long-stay visas and residence permits issued by Member States fully implementing the Schengen acquis, to visas with limited territorial validity issued to an applicant who holds a travel document that is not recognised by one or more, but not all, Member States, in accordance with Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council [5] (the ‘Visa Code’) and by the countries associated with the implementation, application and development of the Schengen acquis as well as to short-term visas, long-term visas and residence permits issued by Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania.
Признаването на даден документ следва да бъде ограничено до срока на валидност на документа.
The recognition of a document should be limited to the period of its validity.
Условията за влизане на граждани на трети страни за престой на територията на държавите-членки, който не надвишава 90 дни за период от 180 дни, както е посочено в Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета [6], трябва да бъдат изпълнени, с изключение на условието да притежават валидна виза, ако такава се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001, доколкото с настоящото решение се създава режим на едностранно признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи, издадени от държави-членки, които прилагат изцяло достиженията на правото от Шенген, както и на подобни документи, издадени от България, Хърватия, Кипър и Румъния за транзитно преминаване или за планиран престой на тяхна територия, ненадвишаващ 90 дни в рамките на период от 180 дни.
The entry conditions for third-country nationals whose intended stays on the territory of the Member States have a duration of no more than 90 days in any 180-day period, as laid down in Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council [6], must be fulfilled, with the exception of the requirement to be in possession of a valid visa, if required pursuant to Regulation (EC) No 539/2001, in so far as this Decision sets up a regime of unilateral recognition by Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania of certain documents issued by Member States fully implementing the Schengen acquis and similar documents issued by Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania for transit through or intended stays on their territories not exceeding 90 days in any 180-day period.
Тъй като целта на настоящото решение, а именно въвеждането на режим на едностранно признаване от страна на България, Хърватия, Кипър и Румъния на определени документи, издадени от други държави-членки, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз.
Since the objective of this Decision, namely the introduction of a regime of unilateral recognition by Bulgaria, Croatia, Cyprus and Romania of certain documents issued by other Member States, cannot be sufficiently achieved by the Member States but can rather be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union.
В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в посочения член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Decision does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective.
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на тези две държави в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген [7], които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета [8].
As regards Iceland and Norway, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement concluded by the Council of the European Union and the Republic of Iceland and the Kingdom of Norway concerning the latters' association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [7], which fall within the area referred to in Article 1, point (B), of Council Decision 1999/437/EC [8].
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария за асоцииране на Конфедерация Швейцария към въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген [9], които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета [10].
As regards Switzerland, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [9], which fall within the area referred to in Article 1, point (B), of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2008/146/EC [10].
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола, подписан между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген [11], които попадат в рамките на областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета [12].
As regards Liechtenstein, this Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Protocol between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis [11], which fall within the area referred to in Article 1, point (B), of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2011/350/EU [12].
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application.
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета, [13] и следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
This Decision constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC [13]; the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.