natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Само финансовият лизинг представлява [60—67] % от общите разходи за преструктуриране и следователно би бил достатъчен, за да бъде достигнат изисквания праг.
The crisis led to a severe fall in demand for air transport coupled with rising airlines' costs, see the Analysis of air transport market in Poland in 2009, Civil Aviation Authority 2010 and in the Performance Review Report; an Assessment of Air Traffic Management in Europe during the Calendar Year 2010, Eurocontrol 2011.
С оглед на горното Комисията стига до заключението, че мярката за която е изпратено уведомление, отговаря на предвидените в Насоките условия за съвместимост.
In years 2009-2013, LOT generated approx.
ЗАКЛЮЧЕНИЕ
40 % of revenue in case of Warsaw airport.
Комисията стига до заключението, че мярката за която е изпратено уведомление, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която е съвместима с вътрешния пазар въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС във връзка с Насоките.
The total amount of the deferrals allowed by the regional airports equated on average to 17.7 % of the turnover between the Company and these airports.
Комисията стига до заключението също така, че отсрочените плащания на летищни такси, споменати в съображение 90, както и другите сделки, посочени в съображения 132 и 133, не представляват помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
This would be particularly noticeable in the case of Warsaw's Airport.
Накрая, Комисията отбелязва, че полските органи са се съгласили с приемането и нотифицирането на настоящото решение на английски език,
As LOT is the only carrier based at Warsaw Airport, cessation of its activities there would lead to a considerable drop in the airport's turnover.
Решение (ЕС) 2015/120 на Комисията
Commission Decision (EU) 2015/120
относно схема за държавни помощи SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08), която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на оборудването за цифрово прожектиране
on the aid scheme SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08) which Italy is planning to implement for digital projection equipment
(нотифицирано под номер C(2014) 7888)
(notified under document C(2014) 7888)
като покани заинтересованите страни да представят мненията си [1] в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
На 30 декември 2008 г.
On 30 December 2008 Italy notified the Commission of its intention to introduce tax incentives for film investment, film distribution and digital cinema.
Италия уведоми Комисията за намерението си да въведе данъчни стимули за инвестициите и разпространението в киноиндустрията и цифровото кино.
The Italian authorities submitted additional information on 2 April 2009 and 23 June 2009.
На 2 април 2009 г. и 23 юни 2009 г. италианските органи изпратиха допълнителна информация.
By letter dated 22 July 2009, the Commission informed Italy that it had decided to approve Italy's film investment and distribution tax incentives.
С писмо от 22 юли 2009 г.
At the same time, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union in respect of the proposed tax credit for investment in digital projection equipment.
Комисията информира Италия за решението си да одобри данъчните стимули, които Италия възнамерява да въведе за инвестициите и разпространението в киноиндустрията.
The Commission's decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [2].
В същото време Комисията информира Италия за решението си да открие процедурата съгласно член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с данъчния кредит, предложен за инвестициите в оборудване за цифрово прожектиране.
The Commission called on interested parties to submit their comments.
Решението на Комисията за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз [2].
A workshop on the subject was held jointly by the Italian Ministry of Culture and Tourism and the European Commission in Rome on 21 October 2009.
Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си.
The Commission received comments from interested parties.
На 21 октомври 2009 г. в Рим се проведе семинар по темата, организиран съвместно от италианското Министерство на културните паметници и дейности и Европейската комисия.
It forwarded them to Italy, which was given the opportunity to react; the Italian authorities' observations were received on 19 January 2010.
Комисията получи мнения по въпроса от заинтересовани страни, които препрати на Италия за коментар.
Further exchanges of information took place after that, including additional letters from the Italian authorities received on 7 September 2010, 12 April 2011, 1 June 2011, 1 December 2011, 10 May 2012, 14 September 2012, 23 April 2013, 6 December 2013, 18 April 2014, 11 June 2014 and 1 August 2014.
Италианските органи представиха коментарите си с писмо, заведено от Комисията на 19 януари 2010 г.
DESCRIPTION OF THE MEASURE
Впоследствие беше осъществена допълнителна размяна на информация с писма от италианските органи, заведени от Комисията на 7 септември 2010, 12 април 2011 г., 1 юни 2011 г., 1 декември 2011 г., 10 май 2012 г., 14 септември 2012 г., 23 април 2013 г., 6 декември 2013 г., 18 април 2014 г., 11 юни 2014 г. и 1 август 2014 г.
The notified measure
ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
The tax credit for exhibitors installing digital projection equipment was part of a set of tax measures for the film sector introduced by the Italian authorities.
Мярката — предмет на уведомлението
Together, these tax measures were intended to stimulate the market dynamics to support Italian cultural films in an environment conducive to competition and to promote such films in Italy and Europe.
Данъчният кредит в полза на експлоатиращите киносалони дружества, които се снабдят с оборудване за цифрово прожектиране, е част от поредица данъчни мерки за киноиндустрията, въведени от италианските органи.
The digital cinema tax credit scheme offers a 30 % tax credit for the costs of introducing digital projection equipment.
Съвкупността от тези мерки има за цел да стимулира пазарната динамика в полза на филмите от културно естество „с италиански произход“ в благоприятен за конкуренцията контекст, както и да популяризира такива филми в Италия и Европа.
The maximum annual tax credit is capped at EUR 50000 per screen.
Със схемата за данъчен кредит за цифрово кино се предлага данъчен кредит, равен на 30 % от разходите, направени за внедряването на оборудване за цифрово прожектиране.
The following costs may be eligible:
Максималният годишен размер на данъчния кредит достига 50000 EUR на екран.
the purchase of digital projection and reproduction equipment;
Допустими са разходите за:
the purchase of equipment and machinery for receiving digital signals via terrestrial and/or satellite transmission;
закупуване на оборудване за цифрово прожектиране и възпроизвеждане;
the purchase via financial lease or the rental of the equipment, systems and machinery referred to in the above points; the relevant contracts must include an obligation to purchase the assets on expiry of the lease, or a provision for the advance exercise of this option by the user company;
закупуване на оборудване и апаратура за приемане на сателитен и/или наземен цифров сигнал;
expenditure on staff training activities;
закупуване на изплащане, т.е. вземане под наем, на посоченото по-горе оборудване, системи и апаратура.
associated and ancillary expenditure for renovating and adapting projection booths, equipment and utilities and ancillary premises formerly used for 35 mm film projection.
В съответните договори трябва да се съдържа задължението активът да бъде закупен след изтичане на срока на договора за наем или клауза, предвиждаща възможността за закупуване от наемащото предприятие преди този срок;
The expenditure under the latter two points cannot constitute more than 20 % of the total expenditure incurred for points (a), (b) and (c).
разходи за обучение на персонала;
According to the original notification of the Italian authorities, support would be unconditional for cinemas with between 1 and 4 screens and for multiplex cinemas with between 5 and 10 screens in towns with a population of 50000 or less.
разходи, свързани със и необходими за преструктурирането и приспособяването на прожекционните кабини, оборудването, сервизните и спомагателните помещения, които преди това са служели за прожектирането на 35-милиметрова филмова лента.
For other multiplexes up to 24 screens, there would be an obligation to show cultural films for 50 % of the screenings and to convert at least 50 % of the screens to digital projection as a condition of the aid.
Посочените в последните две подточки разходи не могат да представляват повече от 20 % от общите разходи, направени по подточки а), б) и в).
The tax credit applies to film companies which are liable for taxation in Italy.
Съгласно първоначалното уведомление от страна на италианските органи помощта няма да бъде обвързана с условия за киносалоните с един до четири екрана, нито за мултиплексите с 5 до 10 екрана в общините с по-малко от 50000 жители.
The legal bases for the scheme are the following:
За другите мултиплекси, които имат до 24 екрана, помощта се обуславя от задължението да се показват филми от културен интерес през 50 % от дните за прожекции и да се преустроят поне 50 % от екраните в такива за цифрови прожекции.
Law No 244 of 24 December 2007 laying down provisions for drawing up the annual and multiannual state budget (legge 24.12.2007 n.244);
Данъчният кредит ще се прилага за експлоатиращите киносалони дружества — предмет на данъчно облагане в Италия.
Decree-Law No 91 of 8 August 2013, converted, with amendments, into Law No 112 of 7 October 2013 (decreto legge 8.8.2013, n.91, convertito, con modificazioni, dalla legge 7 ottobre 2013, n.112);
Правното основание за схемата са следните актове:
new provisions implementing the tax credits granted to cinemas for the introduction and acquisition of digital projection equipment and machinery (Nuove disposizioni applicative dei crediti d'imposta concessi alle imprese di esercizio cinematografico per l'introduzione e acquisizione di impianti e apparecchiature destinate alla proiezione digitale).
Закон № 244 от 24 декември 2007 г. относно разпоредбите за съставяне на годишния и многогодишния държавен бюджет;
Doubts raised by the Commission
Декрет № 91 от 8 август 2013 г., преобразуван с изменения в Закон № 112 от 7 октомври 2013 г.;
The Commission considered in the opening decision that the measure constituted State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
нови разпоредби, приложими за данъчните кредити, отпуснати на експлоатиращите киносалони дружества за внедряването и закупуването на оборудване и апаратура, предназначени за цифрово прожектиране.
By offering tax incentives, the Italian State was foregoing certain revenues and therefore the scheme involved State resources.
Повдигнати от Комисията въпроси
The scheme provided an economic advantage to certain undertakings, in this case cinema exhibitors.
В решението за откриване на процедурата Комисията заключава, че мярката, за която е подадено уведомление, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Given the international trade in films, this selective advantage might affect trade within the Union.
Предлагайки данъчни стимули, италианската държава се отказва от определени постъпления в хазната и следователно схемата води до използването на държавни средства.
The Commission doubted whether the aid could be considered compatible.
Схемата предвижда икономическа изгода за някои предприятия, по-конкретно експлоатиращите киносалони дружества.
Firstly, the Commission doubted the necessity of the proposed digital cinema tax credit.
Като се има предвид международната търговия с филми, това избирателно предимство би могло да повлияе на вътрешната търговия в Съюза.
It questioned the maximum tax credit (of EUR 50000 per screen) proposed: at a tax rate of 30 %, this corresponded to a maximum eligible installation cost of EUR 166667 per screen (EUR 50000 × 100/30).
Комисията имаше съмнения относно съвместимостта на помощта.
This was higher than the estimated costs of digital projection equipment put forward by the Italian authorities, which was EUR 100000.
На първо място, Комисията имаше съмнения относно необходимостта от предложения данъчен кредит в полза на цифровото кино, като оспори предложения максимален размер на данъчния кредит (50000 EUR на екран), тъй като той се равнява (при ставка от 30 %) на максимално допустим разход за монтажа от [50000 EUR × 100/30 =] 166667 EUR на екран.
The Commission doubted whether the maximum tax credit should be so high and whether the conversion costs put forward were a fair estimate.
Този максимален размер е по-голям от прогнозираните разходи за оборудване за цифрово прожектиране, представени от италианските органи (100000 EUR).
On top of that, the Commission doubted that the installation of 2K [3] DCI-compliant [4] projection equipment was necessary to release Italian or European cultural films.
Комисията постави под въпрос максималния размер на данъчния кредит и изрази съмнение относно точността на прогнозираните разходи за преоборудване.
Secondly, it doubted the proportionality of the proposed aid measure.
Освен това Комисията изрази съмнение относно необходимостта от монтирането на оборудване за прожектиране тип 2К [3], отговарящо на спецификациите на DCI [4], за прожектирането на италиански или европейски филми от културно естество.
The Commission noted that larger cinemas were more likely to be able to afford digital projection equipment without public support.
На второ място, Комисията имаше съмнения относно пропорционалността на предложената мярка за помощ, като отбеляза, че вероятно по-големите киносалони могат по-лесно да си позволят оборудване за цифрово прожектиране и без държавни субсидии.
Moreover, the Commission noted the availability to exhibitors of commercial transition models, such as the virtual print fee (‘VPF’) models [5].
Освен това Комисията установи, че за експлоатиращите киносалони дружества съществуват търговски схеми за преход към цифрово прожектиране, като т.нар. „virtual print fee“ (такса за виртуалните копия — VPF) [5], поради което изниква въпросът дали държавна субсидия от предложения порядък за всеки екран няма да доведе до изчезването на търговските алтернативи.
It therefore raised the question whether public support on the proposed scale per screen would ‘crowd out’ commercial alternatives.
На трето място, Комисията имаше съмнения относно адекватността на предложения като мярка за помощ данъчен кредит, като отбеляза, че предвидения за мярката финансов пакет (16,8 милиона евро) отговаря на разходи за монтаж от 56 милиона евро, значително по-ниски от прогнозираните разходи за преоборудване (равняващи се на 395,7 милиона евро на база 100000 EUR на екран).
Thirdly, the Commission doubted that the proposed tax credit was an adequate aid measure.
Освен адекватността на наличните финансови средства, Комисията подложи на съмнение и факта, че предложената мярка е достатъчна за постигане на заложената цел да се увеличи разпространението на италиански и европейски филм от културно естество.
It noted that the estimated budget of the measure (EUR 16,8 million) corresponded to installation costs of EUR 56 million, which was significantly lower than the estimated costs of conversion (EUR 395,7 million on the basis of EUR 100000 per screen).
Съмнения имаше и относно това дали италианските органи могат да заставят експлоатиращите киносалони дружества с цифрово оборудване да въведат алтернативни търговски схеми, така че да се предложи на италианските зрители по-широка гама от филми от културен интерес.
Next to the adequacy of the available funding, the Commission also questioned whether the proposed measure was sufficiently targeted to achieve the aim of increasing the circulation of cultural Italian and European films.
Тъй като използването на данъчен кредит означава, че бенефициерът трябва е достатъчно платежоспособен и понеже мярката предвижда експлоатиращите киносалони дружества да финансират 70 % от инвестицията, Комисията се съмняваше, че киносалоните, които се нуждаят в по-голяма степен от помощите, ще извлекат полза от данъчния кредит.
It doubted that the Italian authorities would be able to ensure that digitally equipped exhibitors would introduce alternative commercial models that would offer Italian cinema audiences a wider choice of cultural films.
Освен това Комисията изрази съмненията си относно факта, че предвидената еднократна помощ (в уведомлението ставаше дума за пилотна мярка с продължителност 2 години) би представлявала дълготрайно решение на проблема с по-краткия жизнен цикъл и по-големите експлоатационни разходи на оборудването за цифрово прожектиране.
As the use of a tax credit required that a beneficiary must have sufficient tax liabilities and as the measure implied a 70 % investment by the exhibitor, the Commission doubted whether the cinemas most in need of the aid would be able to take advantage of it.
На четвърто място Комисията постави под въпрос икономическите, социалните и културните последици от помощта.
The Commission moreover had doubts that the one-off support envisaged (the notification announced a pilot measure of two years) would provide a sustainable solution to the expected shorter lifespan and increased running costs associated with the installation of digital equipment.
Макар и да признава, че в името на общия интерес дадена държава би могла да прибегне до държавни помощи за инвестиране в цифровизaцията на киносалоните, Комисията поиска да ѝ бъдат предоставени гаранции по отношение на технологичната неутралност на мярката, и по-специално поиска потвърждение, че експлоатиращите киносалони дружества няма да бъдат принудени да инвестират предимно в един цифров стандарт вместо в друг.
Fourthly, the Commission raised questions on the economic, social and cultural impact of the aid.
Освен това Комисията поиска от италианските органи да гарантират, че ще могат да се прожектират филми, разпространявани в цифров формат, който е базиран на по-нисък клас публичен стандарт от цифровия стандарт на оборудването, за което се предоставя субсидията.
While it recognised that it could be in the common interest for a Member State to use State aid to invest in the transition to digital technology in cinemas, it asked to be assured that the measure would be technologically neutral.
В допълнение Комисията отбеляза, че от помощите за монтирането на оборудване за цифрово прожектиране биха могли косвено да се възползват големите филмопроизводители от САЩ (в случая на оборудване, отговарящо на спецификациите на DCI).
In particular, it asked for confirmation that exhibitors would not be induced to invest in one digital standard in preference to another.
Увеличаването на търсенето в резултат на предложената помощ би могло да увеличи цените на прожекционното оборудване, чието предлагане е ограничено.
In addition, it asked the Italian authorities to ensure that films released digitally in an open standards format lower than the digital standard of the support equipment could also be screened.
В резултат от помощта Италия би могла да достигне по-бързо критичната маса от цифровизирани кинозали, което от своя страна би могло да ускори преминаването към цифрово филморазпространение, а следователно и затварянето на кината, които не са в състояние да монтират навреме оборудване за цифрово прожектиране.
Moreover, it noted that aid for installing digital projection equipment could indirectly benefit the US film majors (in the case of DCI-compliant equipment).
Като цяло Комисията имаше съмнения дали евентуалното нарушаване на конкуренцията ще бъде компенсирано от ползите от помощта в социален и културен план.
The increased demand from the proposed aid might raise the price of the limited supply of projection equipment.
Изменения, внесени в предложената мярка след откриване на процедурата
As a result of the aid, the critical mass of digital cinemas could be reached more quickly in Italy, which in turn might accelerate the switch to digital distribution and thereby the closure of those cinemas that were not able to install digital equipment by that time.
След като Комисията откри официалната процедура по разследване, италианската мярка за данъчен кредит в полза на цифровото кино беше приложена съгласно схема, приета въз основа на временната общностна рамка и в границите на праговете de minimis [6].
Taken together, the Commission doubted that the potential distortions of competition would be balanced by the social and cultural advantages of the aid.
След като получат одобрението на Комисията, италианските органи възнамеряват да приложат изцяло мярката над праговете de minimis.
Modifications to the proposed measure since the opening of the procedure
Според оценките на италианските органи бюджетът за мярката ще възлиза на близо 7,5 милиона евро за периода 2014—2015 г.
Following the opening of the investigation procedure by the Commission, the Italian digital cinema tax credit measure has been implemented within the de minimis thresholds [6].
Периодът — предмет на настоящото решение, е с продължителност до 31 декември 2022 г.
Subject to approval by the Commission, the Italian authorities seek to fully implement the measure beyond the de minimis thresholds.
Италианските органи предвиждат, че данъчният кредит ще бъде използван най-интензивно през 2014 г. и 2015 г.
The Italian authorities estimate that the budget of the measure will amount to approximately EUR 7,5 million for the period 2014-2015.
Проектотекстовете на разпоредбите за изпълнение, с които италианските органи възнамеряват да въведат помощта в нейната цялост (над праговете de minimis) се различават от първоначалното уведомление по няколко важни точки.
The period covered by this decision runs until 31 December 2022.
На първо място, в изменените разпоредби за изпълнение условието средно големите и големите киносалони да включат в програмата си определен брой италиански и европейски филми от културно естество, за да получат помощта, е премахнато.
The Italian authorities expect that the tax credit will be used most intensively in the years 2014 and 2015.
През последните години италианските органи срещнаха затруднения при контрола на спазването на това условие от средно големите и големите киносалони.
The draft implementing regulations that the Italian authorities seek to implement in full (beyond the de minimis thresholds) differ on a number of important points from the original notification.
Освен това те твърдят, че премахването на това задължение е необходимо, за да се възстановят еднаквите условия на конкуренция между киносалоните с по-големи размери, които се нуждаят от помощта, и големите вериги, които доминират италианския филмов пазар (вж. точка 37).
First, the requirement for medium and large cinemas to screen a certain amount of Italian and European cultural films as a condition for obtaining the aid has been removed from the modified implementing regulations.
На второ място и във връзка с изложеното по-горе, в изменените разпоредби за изпълнение се предвижда праг от 60 екрана.
In recent years, the Italian authorities have found it difficult to monitor compliance with this requirement in the case of medium to large cinemas.
Експлоатиращите киносалони дружества, които притежават или управляват по-голям брой екрани не могат да се ползват от данъчния кредит.
Moreover, they state that removing this requirement is necessary to restore a level playing field between the larger cinemas that need aid and the maxi-circuits that dominate the Italian cinema market (cf. recital 37).