natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване.
They shall inform the Commission thereof.
Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
They shall apply those measures from 1 July 2016.
Член 14
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such reference on the occasion of their official publication.
Влизане в сила
The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Article 14
Член 15
Entry into force
Адресати
This Directive shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Article 15
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
Addressees
За Европейския парламент
This Directive is addressed to the Member States.
Председател
Done at Brussels, 15 May 2014.
За Съвета
For the European Parliament
ОВ C 327, 12.11.2013 г., стр. 102.
The President
ОВ C 280, 27.9.2013 г., стр. 50.
For the Council
Позиция на Европейския парламент от 15 април 2014 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 8 май 2014 г.
OJ C 327, 12.11.2013, p. 102.
Регламент (ЕС) № 1316/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. за създаване на Механизъм за свързване на Европа, за изменение на Регламент (ЕС) № 913/2010 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 680/2007 и (ЕО) № 67/2010 (ОВ L 348, 20.12.2013 г., стр. 129).
OJ C 280, 27.9.2013, p. 50.
Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33).
Position of the European Parliament of 15 April 2014 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 8 May 2014.
Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7).
Regulation (EU) No 1316/2013 of the European Parliament and of the Council of 11 December 2013 establishing the Connecting Europe Facility, amending Regulation (EU) No 913/2010 and repealing Regulations (EC) No 680/2007 and (EC) No 67/2010 (OJ L 348, 20.12.2013, p. 129).
Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 21).
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 33).
Директива 2002/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за универсалната услуга) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 51).
Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 7).
Директива 2002/77/ЕО на Комисията от 16 септември 2002 г. относно конкуренцията на пазарите за електронни съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 249, 17.9.2002 г., стр. 21.)
Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 21).
Директива 2007/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 март 2007 г. за създаване на инфраструктура за пространствена информация в Европейската общност (INSPIRE) (ОВ L 108, 25.4.2007 г., стр. 1).
Directive 2002/22/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on universal service and users' rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 51).
Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно повторната употреба на информацията в обществения сектор (ОВ L 345, 31.12.2003 г., стр. 90).
Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ L 249, 17.9.2002, p. 21).
Директива 2014/62/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2014/62/EU of the European Parliament and of the Council
относно защитата по наказателноправен ред на еврото и на другите парични знаци срещу подправяне и за замяна на Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета
on the protection of the euro and other currencies against counterfeiting by criminal law, and replacing Council Framework Decision 2000/383/JHA
В качеството си на единна парична единица на държавите членки от еврозоната еврото се превърна във важен фактор в икономиката на Съюза и ежедневието на неговите граждани.
As the single currency shared by the Member States of the euro area, the euro has become an important factor in the Union's economy and the everyday life of its citizens.
Въпреки това от въвеждането му през 2002 г. подправянето на еврото доведе до имуществени вреди от най-малко 500 милиона евро, тъй като тези парични знаци са трайно обект на действия на групи на организираната престъпност, които се занимават с подправяне на пари.
However, since its introduction in 2002, as a currency continuously targeted by organised crime groups active in money counterfeiting, counterfeiting of the euro has caused financial damage of at least EUR 500 million.
В интерес на Съюза като цяло е да се противопоставя и да наказва всяка дейност, която може да изложи на риск автентичността на еврото поради подправяне.
It is in the interests of the Union as a whole to oppose and pursue any activity that is likely to jeopardise the authenticity of the euro by counterfeiting.
Подправените пари имат значителни неблагоприятни последици за обществото.
Counterfeit money has a considerable ill-effect on society.
Те причиняват вреди на гражданите и предприятията, на които не се възстановява сумата, съответстваща на подправените пари, дори и да са ги придобили добросъвестно.
It harms citizens and businesses that are not reimbursed for counterfeits even if received in good faith.
Това може да доведе до загриженост у потребителите във връзка с достатъчната защита на паричните средства и да предизвика страх от получаване на подправени банкноти и монети.
It could lead to consumer concerns regarding the sufficient protection of cash and to the fear of receiving counterfeit notes and coins.
Поради това е изключително важно да се гарантира доверието на гражданите, предприятията и финансовите институции във всички държави членки, както и в трети държави в автентичността на банкнотите и монетите.
It is therefore of fundamental importance to ensure trust and confidence in the authenticity of notes and coins for citizens, businesses and financial institutions in all Member States as well as in third countries.
От решаващо значение е във всички държави членки да се осигури подходяща защита на еврото и на другите парични знаци, чието обращение е разрешено със закон, чрез резултатни и ефикасни наказателноправни мерки.
It is essential to ensure that effective and efficient criminal law measures protect the euro and any other currency whose circulation is legally authorised in an appropriate way in all Member States.
Регламент (ЕО) № 974/98 на Съвета [4] задължава държавите членки, чиято парична единица е еврото, да осигурят подходящи санкции в случаите на неистински или преправени евробанкноти и монети.
Council Regulation (EC) No 974/98 [4] obliges the Member States whose currency is the euro to ensure adequate sanctions against counterfeiting and falsification of euro notes and coins.
В регламенти на Съвета (ЕО) № 1338/2001 [5] и (ЕО) № 1339/2001 [6] се определят необходимите мерки за защита на еврото срещу подправяне, и по-специално мерките за изтегляне от обращение на подправените евро банкноти и монети.
Council Regulations (EC) No 1338/2001 [5] and (EC) No 1339/2001 [6] lay down measures necessary for the protection of the euro against counterfeiting, in particular measures to withdraw counterfeit euro notes and coins from circulation.
В Международната конвенция за премахване и преследване фабрикуването на фалшиви парични знаци, подписана в Женева на 20 април 1929 г., и протокола към нея (наричани по-долу„Женевската конвенция“) [7] са определени правилата за ефективно предотвратяване, наказателно преследване и наказване на престъпленията, свързани с подправянето на парични знаци.
The International Convention for the Suppression of Counterfeiting Currency signed at Geneva on 20 April 1929 and its Protocol (the ‘Geneva Convention’) [7] lays down rules to effectively prevent, prosecute and punish the offence of counterfeiting currency.
Женевската конвенция има по-специално за цел да гарантира възможността за налагане на строги наказания и други санкции за престъпления, свързани с подправяне на парични знаци.
In particular, it aims at ensuring that severe criminal penalties and other sanctions can be imposed for offences of counterfeiting currency.
Всички договарящи страни по Женевската конвенция трябва да прилагат принципа за недискриминация на парични знаци, различни от техните национални парични знаци.
All contracting parties to the Geneva Convention have to apply the principle of non-discrimination to currencies other than their domestic currency.
Настоящата директива допълва разпоредбите на Женевската конвенция и улеснява прилагането ѝ от държавите членки.
This Directive supplements the provisions and facilitates the application of the Geneva Convention by the Member States.
За тази цел е важно държавите членки да бъдат страни по Женевската конвенция.
To that end, it is important that the Member States are parties to the Geneva Convention.
Настоящата директива се основава на Рамково решение 2000/383/ПВР на Съвета [8] и го актуализира.
This Directive builds on and updates Council Framework Decision 2000/383/JHA [8].
Тя допълва посоченото рамково решение с допълнителни разпоредби относно размера на санкциите, способите за разследване и относно анализа, идентификацията и откриването на подправени евро банкноти и монети в рамките на съдебни производства.
It complements that Framework Decision with further provisions on the level of sanctions, on investigative tools and on the analysis, identification and detection of counterfeit euro notes and coins during judicial proceedings.
С настоящата директива следва да се осигури защита на всички банкноти и монети, чието обращение е разрешено със закон, независимо дали са на хартиен, метален или какъвто и да е друг носител.
This Directive should protect any note and coin whose circulation is legally authorised, irrespective of whether it is made of paper, metal or any other material.
За защитата на еврото и другите парични знаци е необходимо престъпленията, свързани с подправянето им, да бъдат определени по еднакъв начин, а също така да има общи, ефективни, пропорционални и възпиращи санкции както за физическите, така и за юридическите лица.
The protection of the euro and other currencies calls for a common definition of the criminal offences related to the currency counterfeiting as well as for common, effective, proportionate and dissuasive sanctions both for natural and legal persons.
За да се осигури съгласуваност с Женевската конвенция, настоящата директива следва да определя като наказуеми същите престъпления, както и Женевската конвенция.
In order to ensure consistency with the Geneva Convention, this Directive should provide for the same offences to be punishable as in the Geneva Convention.
Поради това изготвянето на подправени банкноти и монети и разпространяването им следва да съставлява престъпление.
Therefore, the production of counterfeit notes and coins and their distribution should be a criminal offence.
Случаите на съществено приготовление за извършване на тези престъпления, например изготвянето на инструменти или на елементи за целите на подправянето, следва да се наказват самостоятелно.
Important preparatory work to those offences, for example the production of counterfeiting instruments and components, should be punished independently.
Общата цел на тези определения за състави на престъпления следва да бъде оказването на възпиращо въздействие по отношение на всяко действие с подправени банкноти и монети, инструменти и други средства за подправяне.
The common aim of those definitions of offences should be to act as a deterrent to any handling of counterfeit notes and coins, instruments and other means for counterfeiting.
Неправомерното използване на законни съоръжения или материали в одобрени печатници на банкноти или монетни дворове за изготвянето на неразрешени със закон банкноти и монети за използването им с цел измама следва също да се разглежда като престъпление.
The misuse of legal facilities or material of authorised printers or mints for the production of unauthorised notes and coins for fraudulent use should also be a criminal offence.
Неправомерното използване обхваща и ситуацията, в която национална централна банка, монетен двор или друго одобрено производствено звено изготвя банкноти или монети, които надхвърлят квотата, разрешена от Европейската централна банка (ЕЦБ).
Such misuse covers the situation where a national central bank or mint or other authorised industry produces notes or coins exceeding the quota authorised by the European Central Bank (ECB).
То обхваща също и ситуации, в които служител на одобрена печатница или на монетен двор злоупотребява със съоръженията за собствени цели.
It also covers the situation where an employee of an authorised printer or mint abuses the facilities for his or her own purposes.
Такива деяния следва да се наказват като престъпления дори и да не са надхвърлени разрешените количества, защото след навлизането си в обращение изготвените банкноти и монети не биха могли да бъдат отличени от разрешените със закон парични знаци.
That conduct should be punishable as a criminal offence even if the authorised quantities have not been exceeded, because the notes and coins produced would, once circulated, not be distinguishable from authorised currency.
Банкноти и монети, които все още не са официално емитирани от ЕЦБ или от националните централни банки и монетни дворове, също следва да бъдат обхванати от защитата по настоящата директива.
Notes and coins which the ECB or the national central banks and mints have not yet formally issued should also fall under the protection of this Directive.
Така например евромонетите с нови „национални“ страни или новите серии евробанкноти следва да бъдат защитени, преди официално да са пуснати в обращение.
Thus, for instance, euro coins with new national sides or new series of euro notes should be protected before they have officially been put into circulation.
Подбудителството, помагачеството и опитът за извършване на основните престъпления, свързани с подправянето, включително неправомерното използване на законни съоръжения или материали, както и подправянето на банкноти и монети, които все още не са емитирани, но са предназначени за пускане в обращение, следва също да бъдат наказуеми, когато е целесъобразно.
Incitement, aiding and abetting and attempt to commit the main counterfeiting offences, including the misuse of legal facilities or material and including the counterfeiting of notes and coins not yet issued but designated for circulation, should also be penalised where appropriate.
С настоящата директива не се въвежда изискване държавите членки да обявят за наказуем опита за извършване на престъпление, свързано с инструмент или елемент за целите на подправянето.
This Directive does not require Member States to render punishable an attempt to commit an offence relating to an instrument or component for counterfeiting.
Умисълът следва да бъде част от всички елементи от състава на предвидените в настоящата директива престъпления.
Intention should be a part of all the elements constituting the offences laid down in this Directive.
По традиция подправянето на парични знаци е престъпление, за което в държавите членки се предвиждат високи по размер наказания.
Currency counterfeiting is traditionally a crime subject to a high level of sanctions in the Member States.
Това е така поради сериозното естество на престъплението и последиците от него за гражданите и предприятията и поради необходимостта да се гарантира доверието на гражданите и предприятията в автентичността на еврото и другите парични знаци.
That is due to the serious nature and the impact of the crime on citizens and businesses, and due to the need to ensure the trust of citizens and businesses in the genuine character of the euro and other currencies.
Това важи с особена сила за еврото, което е единната парична единица за повече от 330 милиона граждани в еврозоната и е втората по значимост международна парична единица.
That holds particularly true for the euro, which is the single currency of over 330 million people in the euro area and which is the second most important international currency.
Държавите членки следва да предвидят наказания в своето национално наказателно право във връзка с разпоредбите на правото на Съюза относно борбата срещу подправянето на парични знаци.
Member States should provide for criminal sanctions in their national law in respect of the provisions of Union law on combating currency counterfeiting.
Тези наказания следва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи и следва да включват лишаване от свобода.
Those sanctions should be effective, proportionate and dissuasive and should include imprisonment.
Предвиденият в настоящата директива минимален размер за максималния срок на наказанието лишаване от свобода за престъпленията, предвидени в нея, следва да се прилага най-малко за най-тежките форми на тези престъпления.
The minimum level of the maximum term of imprisonment provided for in this Directive for the offences laid down herein should apply at least to the most serious forms of those offences.
Наказанията трябва да имат такъв размер, че да са ефективни и възпиращи, но не трябва да бъдат непропорционални спрямо престъплението.
The levels of the sanctions should be effective and dissuasive but should not go beyond what is proportionate to the offences.
Въпреки че умишленото предаване на подправени парични знаци, придобити добросъвестно, би могло да бъде наказвано в националното наказателно право на държавите членки с различни по вид наказания, включително глоби, в тези национални правни уредби следва да се предвижда лишаване от свобода като най-тежко наказание.
Although intentionally passing on counterfeit currency which has been received in good faith could be sanctioned with a different type of criminal sanction, including fines, in the national law of the Member States, those national laws should provide for imprisonment as a maximum sanction.
Наказанията, свързани с лишаване от свобода за физическите лица, ще окажат силно възпиращо въздействие върху потенциалните извършители на престъпления, като това ще има последици в целия Съюз.
Imprisonment sanctions for natural persons will serve as a strong deterrent for potential criminals, with effect all over the Union.
Тъй като настоящата директива установява минимални правила, държавите членки могат да приемат или запазят по-строги правила за престъпленията, свързани с подправянето на парични знаци.
As this Directive establishes minimum rules, Member States can adopt or maintain more stringent rules for currency counterfeiting offences.
С настоящата директива не се засягат общите правила и принципи на националното наказателно право относно постановяването и изпълнението на присъди в съответствие с конкретните обстоятелства на всеки отделен случай.
This Directive is without prejudice to the general rules and principles of national criminal law on the application and execution of sentences in accordance with the concrete circumstances in each individual case.
Тъй като доверието в автентичността на банкнотите и монетите може да бъде накърнено или застрашено и от дейности на юридически лица, последните следва да носят отговорност за престъпленията, извършени от тяхно име.
Since confidence in the genuine character of notes and coins can also be harmed or threatened by the conduct of legal persons, legal persons should be liable for the offences committed on their behalf.
За да се осигури успешното провеждане на разследванията и на наказателното преследване на престъпленията, свързани с подправяне на парични знаци, лицата, отговарящи за разследването и наказателното преследване на тези престъпления, следва да разполагат с възможността да използват ефективни способи за разследване, като например такива, които се използват в борбата с организираната престъпност или с други тежки престъпления.
To ensure the success of investigations and the prosecution of currency counterfeiting offences, those responsible for investigating and prosecuting such offences should have the possibility to make use of effective investigative tools such as those which are used in combating organised crime or other serious crimes.
Когато е целесъобразно, тези способи биха могли да включват например прихващането на съобщения, наблюдението под прикритие, включително електронното наблюдение, наблюдението на банкови сметки и други финансови проверки.
Such tools could, where appropriate, include, for example, the interception of communications, covert surveillance including electronic surveillance, the monitoring of bank accounts and other financial investigations.
Като се има предвид inter alia принципът на пропорционалност, използването на такива способи в съответствие с националното право следва да бъде пропорционално на естеството и тежестта на разследваните престъпления.
Taking into account, inter alia, the principle of proportionality, the use of such tools in accordance with national law should be commensurate with the nature and gravity of the offences under investigation.
Следва да се зачита правото на защита на личните данни.
The right to the protection of personal data should be respected.
Държавите членки следва да установят своята компетентност по начин, съвместим с Женевската конвенция и разпоредбите относно компетентността в друго наказателно право на Съюза, т.е. по отношение на престъпленията, извършени на тяхна територия, и по отношение на престъпленията, извършени от техни граждани, като се отбелязва, че по принцип системата на наказателното правосъдие на държавата, в която са извършени престъпленията, се справя най-добре с тях.
Member States should establish their jurisdiction in a manner consistent with the Geneva Convention and the provisions on jurisdiction in other Union criminal law, that is to say, over offences committed on their territory and over offences committed by their nationals, noting that in general offences are best dealt with by the criminal justice system of the country in which they occur.
Водещата роля на еврото за икономиката и обществото на Съюза, както и специфичната заплаха за еврото в качеството му на парична единица от световно значение, което се доказва от съществуването на значителен брой печатници, разположени в трети държави, изискват допълнителни мерки за неговата защита.
The pre-eminent role of the euro for the economy and society of the Union, as well as the specific threat to the euro as a currency of worldwide importance as manifested by the existence of a considerable number of print-shops located in third countries, calls for an additional measure to protect it.