natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Аналогично, услугите по непрекъсваемост, предоставяни на мрежата, са икономически полезни, тъй като изискват съгласието на даден промишлен потребител операторът на системата да може прекъсва доставката на електроенергия с кратко предизвестие (от няколко секунди до два часа) и за дълъг период (от един до дванадесет часа), какъвто беше случаят със съответните регулирани тарифи в Испания.
The benefits of these services in terms of guaranteeing continuity of electricity supply are recognised in EU legislation.
Ползите от тези услуги, а именно гарантиране на непрекъснатост на доставката на електроенергия, са признати в законодателството на Общността.
Directive 2005/89/EC of the European Parliament and of the Council of 18 January 2006 concerning measures to safeguard security of electricity supply and infrastructure investment [23] requires Member States to take account of demand management technologies and to take measures to remove the barriers preventing the use of interruptible contracts in order to maintain the balance between supply and demand.
Директива 2005/89/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. относно мерки за гарантиране сигурност на доставките на електрическа енергия и инфраструктурните инвестиции [23] изисква от държавите членки да вземат предвид техниките за управление на търсенето и да предприемат мерки за намаляване на пречките, които препятстват сключването на безсрочни договори, с цел да се поддържа баланса между търсенето и предлагането.
These services supplement and may even replace other means of regulation used by the network operator to guarantee that demand for electricity from the network is in line with supply, thereby avoiding interruptions and blackouts, which are socially and economically costly and may trigger sanctions or liabilities.
Тези услуги допълват и може дори да заменят други регулаторни средства, използвани от оператора на мрежата за осигуряване на съответствие между предлагането и търсенето на електроенергия в мрежата, като по този начин се избягват смущения и прекъсвания на електроенергията, които от социална и икономическа гледна точка са скъпоструващи и могат да доведат до налагане на санкции или задължения.
Specifically in the case of Spain, the absence of a significant interconnection capacity with other Member States and the significant penetration of intermittent electricity supply from renewable energy sources in 2005 make these services particularly valuable.
Конкретно в случая с Испания липсата на голям капацитет за междусистемно свързване с други държави членки и значителното навлизане на периодични доставки от възобновяеми енергийни източници през 2005 г. правят тези услуги особено ценни.
The extent of their economic value and of the costs that may be avoided in the electricity system can be illustrated in terms of the costs borne by the Spanish network operator Red Eléctrica de España in purchasing balancing services.
Мащабът на тяхната икономическа стойност и евентуалните разходи, които е възможно да се избегнат в рамките на електроенергийната система, могат да бъдат илюстрирани чрез направените от испанския оператор на мрежата Red Eléctrica de España разходи за покупката на услуги по балансиране.
In 2005 Red Eléctrica de España paid, on average, EUR 65/MWh for secondary regulation services to increase energy (adding additional energy on line for between 15 seconds and 15 minutes to balance the network);
През 2005 г.
for tertiary regulation of energy increase (adding additional energy on line between 15 minutes and 2 hours to restore the secondary regulation energy reserve), the average price in 2005 was EUR 78/MWh, going up to EUR 600/MWh [24].
Red Eléctrica de España плащаше средно по 65 EUR/MWh за услуги по вторично регулиране за увеличаване на енергията (добавяне на допълнителна енергия в рамките на срок между 15 секунди и 15 минути за балансиране на мрежата);
By flattening demand and removing it from peak times (load modulation) or providing the capacity to reduce it in critical situations (interruptible services), discounts on the relevant regulated tariffs (e.g. around EUR 32/MWh on the 3,4 tariff) appear to be economically justifiable.
за третично регулиране на увеличаването (добавяне на допълнителна енергия в рамките на срок между 15 минути и 2 часа за попълване на енергийните резерви след вторичното регулиране), като средната цена през 2005 г. е била 78 EUR/MWh, с увеличения до 600 EUR/MWh [24].
In the absence of such discounts for demand-management measures, regulated tariffs for users connected to the high-voltage network (1,4 and 2,4 tariffs) stood at a much higher level, between EUR 58 and 61/MWh for the basic tariff and EUR 76,2/MWh for the average actual price.
За улесняване на търсенето и пренасочването му от пиковите часове (модулация на натоварването) или с цел предлагане на капацитет за намаляване на търсенето в критични ситуации (услуги по непрекъсваемост), отстъпките за съответните регулирани тарифи (напр. около 32 EUR/MWh за тарифа 3.4) изглеждат икономически обосновани.
When compared with forward market prices of EUR 31,05/MWh available for the period between January and December 2005, it cannot be considered that the market prices are higher than the regulated tariffs applicable to the vast majority of high-consumption industrial and commercial users.
При липса на такива отстъпки за мерки за управление на търсенето, регулираните тарифи за потребителите, свързани към мрежата за високо напрежение (тарифи 1.4 и 2.4), биха били на много по-високо ниво (между 58 и 61 EUR/MWh) за базовата тарифа и 76,2 EUR/MWh за действителната средна цена.
It follows that, although the prices registered in the electricity pool are not an appropriate benchmark for comparison with the electricity prices paid by large industrial and commercial users, the actual market prices applicable to supplies of electricity to end-users which were supplied at regulated tariffs in 2005 were in line with the respective levels of regulated tariffs.
При сравнение с пазарните цени от 31,05 EUR/MWh за периода от януари до декември 2005 г., не може да се счита, че пазарните цени са били по-високи от регулираните тарифи, приложими за по-голямата част от промишлените и търговските потребители с голямо потребление.
CONCLUSIONS ON THE MEASURE
Това означава, че макар цените на електроенергията, регистрирани в „общия резерв“, да не са подходяща база за сравнение на цените за електроенергия, заплащани от големите промишлени и търговски потребители, реалните пазарни цени за доставката на електроенергия на крайни потребители по регулираните тарифи през 2005 г. са били съобразени със съответните нива на регулираните тарифи.
In the light of the above considerations, the Commission considers that it has been demonstrated that, firstly, the companies that received electricity at integral regulated tariffs did not obtain benefits from the level of these tariffs and, secondly, bearing in mind Spain's undertaking to amend the measure, that interest will be charged at an appropriate rate for the delay by certain companies in paying part of their electricity bills in 2005.
ЗАКЛЮЧЕНИЯ ОТНОСНО МЯРКАТА
Therefore, the measure at hand does not imply an economic advantage in favour of business users.
С оглед на горните съображения, Комисията смята за установено, на първо място, че предприятията, на които е била доставяна електроенергия по пакетни регулирани тарифи, не са извлекли ползи от нивото на тези тарифи и на второ място, предвид поетия от Испания ангажимент за изменение на мярката, закъснението на тези дружества в плащането на част от сметките им за електроенергия за 2005 г. ще доведе до натрупване на съответен лихвен процент.
Since the criteria of Article 107(1) TFEU are cumulative, there is no need to examine whether the other criteria are fulfilled.
Следователно тази мярка не води до икономическо предимство в полза на потребителските дружествата.
The Commission thus concludes that, having regard to the arrangements put in place by Spain to recover end-users' debt towards the electricity system, the system of regulated tariffs implemented in 2005 did not give rise to state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Тъй като критериите по член 107, параграф 1 от ДФЕС са кумулативни, не е необходимо да се разглежда дали са изпълнени другите критерии.
This conclusion relates to the situation and time period covered by the complaint, without prejudice to any assessment that the Commission may make of measures taken by Spain after 2005,
Следователно Комисията стига до заключението, че с оглед на схемата, приета от Испания за събиране на дълга от крайните потребители към електроенергийната система, системата на регулирани тарифи, прилагана през 2005 г., не е довела до държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Това заключение се отнася за ситуацията и периода от време, обхванати от жалбата, без да се засяга евентуалната оценка от страна на Комисията на мерките, предприети от Испания след 2005 г.,
Article 1
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
The system of regulated tariffs implemented by the Kingdom of Spain in 2005 does not constitute state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union.
Системата на регулирани тарифи, приложена от Кралство Испания през 2005 г., не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
This Decision is addressed to the Kingdom of Spain.
Член 2
Done at Brussels, 4 February 2014.
Адресат на настоящото решение е Кралство Испания.
For the Commission
Съставено в Брюксел на 4 февруари 2014 година.
Vice-President
За Комисията
OJ C 43, 27.2.2007, p. 9.
Заместник-председател
See footnote 1.
ОВ C 43, 27.2.2007 г., стр. 9.
Article 12(2) of the LSE provided that electricity tariffs were, in principle, to be set once a year but could be adjusted during the year.
Вж. бележка под линия 1.
Under Article 8 of Royal Decree 1432/2002, the average tariff could not increase by more than 1,40 % (year on year), whereas individual tariffs could increase only by a percentage equivalent to the increase in the average tariff:
В член 12, параграф 2 от ЗЕС беше предвидено, че тарифите за електроенергия по принцип се определят веднъж годишно, но могат да бъдат коригирани през годината.
+ 0,60 % (2 % in total).
В съответствие с член 8 от Кралски указ 1432/2002 средната тарифа не можеше да се увеличава с повече от 1,40 % (на годишна база), а отделните тарифи можеха да се увеличат само с процент, равен на увеличението на средната тарифа:
Royal Decree 2392/2004 of 30 December 2004 establishing the electricity tariff for 2005.
от 4 февруари 2014 година
of 4 February 2014
относно мярката за тарифите за електроенергия в Испания:
on Spanish electricity tariffs:
разпределителни дружества SA.36559 (C3/07) (ex NN 66/06), прилагана от Испания
distributors SA.36559 (C 3/07) (ex NN 66/06) implemented by Spain
(нотифицирано под номер С(2013) 7743)
(notified under document C(2013) 7743)
след като прикани заинтересованите страни да представят бележки в съответствие с посочените по-горе разпоредби [1] и като взе предвид тези бележки,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
С писмо от 27 април 2006 г. дружествата Céntrica plc и Céntrica Energía S.L.U.
By letter dated 27 April 2006, the undertakings Céntrica plc and Céntrica Energía S.L.U.
(наричани по-нататък с общото название „Céntrica“) подадоха жалба до Комисията относно системата на регулираните тарифи за електроенергия, прилагани в Испания през 2005 г.
(hereinafter collectively referred to as ‘Céntrica’) filed a complaint with the Commission regarding the system of regulated electricity tariffs implemented in Spain in 2005.
С писмо от 27 юли 2006 г.
By letter dated 27 July 2006, the Commission asked the Spanish authorities to provide information on the above measure.
Комисията поиска от испанските власти да предоставят информация относно горепосочената мярка.
The Commission received this information by letter dated 22 August 2006.
Комисията получи въпросната информация с писмо от 22 август 2006 г.
On 12 October 2006, the case was registered as non-notified aid (Case NN 66/06).
На 12 октомври 2006 г. делото беше регистрирано като помощ, за която не е постъпило уведомление (дело NN 66/06).
By letter dated 9 November 2006, the Commission asked the Spanish authorities for additional clarifications on the measure.
С писмо от 9 ноември 2006 г.
The Spanish authorities replied by letter dated 12 December 2006.
Комисията поиска от испанските власти да предоставят допълнителни разяснения относно горепосочената мярка.
By letter dated 24 January 2007, the Commission informed the Spanish authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) in respect of the measure.
Испанските власти отговориха с писмо от 12 декември 2006 г.
The Commission decision was published in the Official Journal of the European Union [2].
С писмо от 24 януари 2007 г.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measure.
Комисията уведоми испанските власти, че е взела решение да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на мярката.
Spain submitted its observations by letter dated 26 February 2007.
Решението на Комисията беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз [2].
The Commission received comments from the following interested parties:
Комисията прикани заинтересованите страни да представят бележки по отношение на мярката.
the Government of Galicia (letter dated 23 March 2007), Céntrica (letters dated 26 March and 3 July 2007), ACIE — Association of Independent Energy Suppliers (letter dated 26 March 2007), Government of Asturias (letter dated 27 March 2007), AEGE — Association of Energy-Intensive Users (letter dated 2 April 2007), Asturiana de Zinc — AZSA (letter dated 3 April 2007), Ferroatlántica — a metal producer (letter dated 3 April 2007), Alcoa (letter dated 3 April 2007), UNESA — Spanish Electricity Industry Association (letter dated 25 April 2007), ENEL Viesgo (letter dated 26 April 2007), Iberdrola (letter dated 26 April 2007), Union Fenosa Distribución (letter dated 27 April 2007), Hidrocantábrico Distribución Electrica (letter dated 27 April 2007), Endesa Distribución Electrica (letter dated 27 April 2007).
Испанските власти представиха бележките си с писмо от 26 февруари 2007 г.
By letters dated 15 May and 6 July 2007, the Commission forwarded the interested parties' comments to the Spanish authorities, who were given the opportunity to react; their comments were received by letter dated 2 August 2007.
Комисията получи бележки от следните заинтересовани страни:
Further information was submitted by Céntrica by letters dated 1 June 2007, 28 August 2007, 4 February 2008 and 1 March 2008.
Xunta de Galicia (писмо от 23 март 2007 г.), Céntrica (писма от 26 март 2007 г. и 3 юли 2007 г.), ACIE — Asociación de Comercializadores Independientes de Energía (писмо от 26 март 2007 г.), Gobierno de Asturias (писмо от 27 март 2007 г.), AEGE — Asociación de empresas con gran consumo de energía (писмо от 2 април 2007 г.), Asturiana de Zinc — AZSA (писмо от 3 април 2007 г.), Ferroatlántica — productor de metales (писмо от 3 април 2007 г.), Alcoa (писмо от 3 април 2007 г.), UNESA — Asociación Española de la Industria Eléctrica (писмо от 25 април 2007 г.), ENEL Viesgo (писмо от 26 април 2007 г.), Iberdrola (писмо от 26 април 2007 г.), Unión Fenosa Distribución (писмо от 27 април 2007 г.), Hidrocantábrico Distribución Eléctrica (писмо от 27 април 2007 г.), Endesa Distribución Eléctrica (писмо от 27 април 2007 г.).
By letters dated 30 July 2009, 19 March 2010, 6 October 2011, 12 April 2012, 31 August 2012, 4 February 2013 and 17 July 2013, the Commission asked the Spanish authorities to provide further clarifications on the measure.
С писма от 15 май и 6 юли 2007 г.
The authorities replied by letters dated 5 October 2009, 26 April 2010, 7 December 2011, 12 June 2012, 18 October 2012, 11 February 2013 and 4 October 2013.
Комисията изпрати бележките на заинтересованите страни до испанските власти, за да могат те на свой ред да представят коментарите си, които бяха получени с писмо от 2 август 2007 г.
On 19 April 2013 the case was split into two parts:
Предприятието Céntrica предостави допълнителна информация с писма от 1 юни 2007 г., 28 август 2007 г., 4 февруари 2008 г. и 1 март 2008 г.
Case SA.21817 (C 3/07 ex NN 66/06), which concerns aid to electricity end-users, and Case SA.36559 (C 3/07 ex NN 66/06), which concerns aid to electricity distributors.
С писма от 30 юли 2009 г., 19 март 2010 г., 6 октомври 2011 г., 12 април 2012 г., 31 август 2012 г., 4 февруари 2013 г. и 17 юли 2013 г.
The present Decision deals only with aid to electricity distributors.
Комисията поиска допълнителни разяснения относно въпросната мярка от испанските власти.
DETAILED DESCRIPTION OF THE MEASURE
Те отговориха с писма съответно от 5 октомври 2009 г., 26 април 2010 г., 7 декември 2011 г., 12 юни 2012 г., 18 октомври 2012 г., 11 февруари 2013 г. и 4 октомври 2013 г.
THE SPANISH ELECTRICITY SYSTEM IN 2005
На 19 април 2013 г. досието беше разделено на две части:
Distinction between regulated and non-regulated activities.
дело SA.21817 (C3/07 ех NN 66/06) относно помощите за крайните потребители на електроенергия и дело SA.36559 (C3/07 ех NN 66/06) относно помощите за електроразпределителните дружества.
In the legislative framework laid down by Law 54/1997 of 27 November 1997 (Ley del sector eléctrico — LSE) which is the cornerstone of the Spanish electricity system, a fundamental distinction is made between regulated and liberalised activities.
Настоящото решение се занимава изключително с помощите за електроразпределителните дружества.
The generation, import, export and retail supply of electricity are liberalised activities, i.e. activities which can be freely exercised by economic operators on market terms, and over which the State does not exercise strict regulatory control, for example by controlling prices and conditions of supply.
ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
By contrast, distribution, transport and the activities carried out by the Market Operator [3] and by the System Operator [4] are fully regulated by the State.
ИСПАНСКАТА ЕЛЕКТРОЕНЕРГИЙНА СИСТЕМА ПРЕЗ 2005 г.
These activities are normally regulated by the State in any electricity system, since the operators which perform them hold de facto or de jure monopolies and, otherwise, the operators would not face any constraints in breaching the competition rules and would be able to charge monopolistic prices above the normal market price.
Разграничение между регулирани и нерегулирани дейности
Pure distribution and supply at regulated tariffs
В законодателната рамка, установена със Закон 54/1997 от 27 ноември 1997 г. относно сектора на електроенергията (оттук нататък ЗСЕ) — крайъгълен камък на испанската електроенергийна система, — се прави основно разграничение между регулирани дейности и либерализирани дейности.
In 2005, distribution covered three types of regulated activity in the Spanish electricity system.
Производството, вносът, износът и доставките на дребно на електроенергия са либерализирани дейности, т.е. дейности, които икономическите оператори могат свободно да упражняват при пазарни условия и върху които държавата не упражнява строг регулаторен контрол, например чрез контрол на цените и условията на доставка.
The first was pure distribution.
За разлика от това разпределението, преносът и дейностите, извършвани от пазарния оператор [3] и от оператора на системата [4], са изцяло регулирани от държавата.
Pure distribution consists in the transmission of electricity to points of consumption over the distribution networks, and is a monopoly in the absence of alternative networks.
Обикновено държавата регулира тези дейности във всяка електроенергийна система, тъй като операторите, които ги развиват, имат de jure или de facto монопол и иначе пред тях не биха съществували никакви пречки да нарушават правилата на конкуренцията, и те биха могли да налагат монополни цени, по-високи от нормалната пазарна цена.
The second includes certain commercial management activities closely related to distribution, such as reading meters, concluding contracts, invoicing, providing customer service, etc.
Разпределение само по себе си и доставка по регулирани тарифи
The third regulated activity in 2005 was supply at the regulated tariff, and it was assigned by law to distributors in addition to their main statutory task (managing and providing access to electricity distribution networks) [5].
През 2005 г. разпределението включва три вида регулирани дейности в испанската електроенергийна система.
After the reform completed in 2009, distributors no longer supply electricity at regulated tariffs.
Първото е самото разпределение.
Distributors were required by law to purchase the electricity required to supply regulated customers in the organised wholesale market (the ‘pool’) at the daily price (the marginal system price or ‘pool price’) or directly from renewable energy producers [6] and then to resell the electricity to final consumers at the applicable regulated tariff.
Този вид разпределение представлява пренос на електроенергия до точките на потребление посредством разпределителни мрежи и се явява монопол, тъй като не съществуват алтернативни мрежи.
Role of distributors as financial intermediaries of the system
Вторият вид включва някои дейности на търговско управление, тясно свързани с разпределението, като отчитането на електромери, сключването на договори, фактурирането, предоставянето на услуги на клиентите и др.
In 2005 there were no fewer than 25 different regulated tariffs for end-users, depending on the consumption level, the consumption profile and/or use of consumption and the network connection voltage.
През 2005 г. третата регулирана дейност бяха доставките по регулирана тарифа и по закон те се падаха на разпределителните дружества в добавка към основната възложена им от закона задача (да управляват електроразпределителните мрежи и да предоставят достъп до тях) [5].
At the same time, 9 other regulated network access charges applied to end-users in the free market, also based on connection voltage and other characteristics [7].
След реформата, завършена през 2009 г., разпределителните дружества вече не доставят електроенергия по регулирани тарифи.
In the free market, network access charges were paid by end-users to suppliers, who passed them on to distributors.
По закон разпределителните дружества трябваше да купуват електроенергията, необходима за снабдяване на клиентите, подлежащи на регулиране на организирания пазар на едро („общ резерв“), по цена за деня (пределна цена на системата или „цена на общия резерв“), или директно за снабдяване на производителите на енергия от възобновяеми източници [6], и след това да препродават електроенергията на крайните потребители по приложимата регулирана тарифа.
In the regulated market, network access charges were embedded in the all-inclusive regulated tariff paid by end-users to distributors (they were implicit).
Роля на разпределителните дружества като финансови посредници на системата
Since 2005 Spain has introduced changes to the system of regulated tariffs.
През 2005 г. имаше не по-малко от 25 различни регулирани тарифи за крайните потребители в зависимост от равнището, профила и/или използването за потребление, и напрежението на връзката към мрежата.
The latest change dates from 2013, when Spain adopted a new legislative framework for the electricity sector (Law 24/13) which includes, among other measures, the reform of the regulation of retail market prices.
Междувременно спрямо крайните потребители се прилагаха още девет регулирани такси за достъп до мрежата на свободния пазар, също основаващи се на напрежението на връзката и други характеристики [7].
Spain announced that this new law and its implementing provisions would be applied during 2014.