natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тъй като през този период средната пазарна цена, претеглена спрямо обема на акциите, е била по-висока от 0,48 EUR, HFSF е получил минималния брой акции — т.е.
An Audit Committee and a Risk Committee — created within the Board of Directors — shall assess all issues raised by those respective departments.
1418,75 милиона — по цена на предлагане от 0,48 EUR всяка.
An adequate Internal Audit Charter and Risk Management Charter shall specify the roles, responsibilities and resources of those departments.
0,48 EUR × 1418,75 милиона = 681 млн. евро, а именно възнаграждението, платено от банката на HFSF.
Those charters shall comply with international standards and secure a full independence to the departments.
Вж. бележка под линия 2.
A Credit Policy shall provide guidance and instructions regarding the granting of loans, including the pricing of loans and the restructuring of loans.
HFSF, Доклад на Гръцкия фонд за финансова стабилност за периода януари — юни 2013 г.:
The Bank shall make public to the competent authorities the list of shareholders holding at least 1 % of ordinary shares.
„Едно от предварителните условия по отношение на целевото намаление на разходите за дейността в NHPB след създаването ѝ е било съкращаването на персонал чрез схема за доброволно оттегляне (VRS). (…) 605 служители са приели предложените пакети за оттегляне и общите разходи по схемата са възлезни на около 35,7 млн. евро“, на разположение онлайн на адрес:
Section B
Eurobank, „Предложение за сливане на New Hellenic Postbank с Eurobank“, 16 май 2013 г.
Commercial practices and risk monitoring
Вж. решението за откриване по отношение на Eurobank, съображение 36.
General principles
Вж. съображение 285 от настоящото решение по отношение на мярка B3.
The Credit Policy shall specify that all customers shall be treated fairly through non-discriminatory procedures other than those related to credit risk and ability to pay.
Отбелязва се също така, че гръцките органи са предоставили помощта на банката по схемата за подпомагане на гръцките банки, която е била разрешена от Комисията въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от Договора, както и чрез HFSF, чието създаване също е било одобрено с решение на Комисията.
The Credit Policy defines the thresholds above which the granting of loans must be approved by higher levels of management.
Вж. бележки под линия 4 и 3.
Similar thresholds shall be defined regarding the restructuring of loans and the handling of claims and litigations.
Вж. съображение 41 от Решението на Комисията от 10 октомври 2008 г. по дело NN 51/2008 — Гаранционна схема за банките в Дания (ОВ C 273, 28.10.2008 г., стр.
The Credit Policy shall centralise in selected centres the decision-making process at national level, and provide clear safeguards to ensure a consistent implementation of its instructions within all the Greek banking activities.
1).
For all the Greek banking activities, the Bank shall fully incorporate the Credit Policy rules in their loan origination and loan refinancing workflow and disbursement systems.
Вж. съображение 72:
Specific provisions
начислените лихви се считат за допълнително участие от HFSF и следователно са намалили плащането, което HFSF е трябвало да извърши към банката, за да плати рекапитализацията от пролетта на 2013 г.
The specific provisions listed in paragraphs (8) to (18) of Chapter III of the Commitments shall apply to the Greek banking activities, unless explicitly stated otherwise
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд
on the approval, on behalf of the European Union, of the Hague Convention of 30 June 2005 on Choice of Court Agreements
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(2), in conjunction with point (a) of the second subparagraph of Article 218(6) thereof,
Европейският съюз работи за изграждане на общо съдебно пространство, основаващо се на принципа на взаимно признаване на съдебни решения.
The European Union is working towards the establishment of a common judicial area based on the principle of mutual recognition of judicial decisions.
Конвенцията за споразуменията относно избор на съд, сключена на 30 юни 2005 г. в рамките на Хагската конференция по международно частно право („конвенцията“), допринася успешно за насърчаване на автономията на страните по международни търговски сделки и повишаване на предвидимостта при съдебното уреждане на спорове по такива сделки.
The Convention on Choice of Court Agreements concluded on 30 June 2005 under the auspices of the Hague Conference on Private International Law (‘the Convention’) makes a valuable contribution to promoting party autonomy in international commercial transactions and to increasing the predictability of judicial solutions in such transactions.
По-специално конвенцията осигурява необходимата правна сигурност на страните, че тяхното споразумение за избор на съд ще бъде спазено и че съдебно решение, постановено от избрания съд, ще може да бъде признато и изпълнено при дела от международен характер.
In particular, the Convention ensures the necessary legal certainty for the parties that their choice of court agreement will be respected and that a judgment given by the chosen court will be capable of recognition and enforcement in international cases.
Член 29 от конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Европейския съюз, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към конвенцията.
Article 29 of the Convention allows Regional Economic Integration Organisations such as the European Union to sign, accept, approve or accede to the Convention.
Съюзът подписа конвенцията на 1 април 2009 г. при условие за сключването ѝ на по-късна дата в съответствие с Решение 2009/397/ЕО на Съвета [1].
The Union signed the Convention on 1 April 2009, subject to its conclusion at a later date, in accordance with Council Decision 2009/397/EC [1].
Конвенцията засяга вторичното законодателство на Съюза относно компетентността въз основа на избора на страните и относно признаването и прилагането на произтичащите съдебни решения, по-специално Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета [2], който трябва да бъде заменен, считано от 10 януари 2015 г., с Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета [3].
The Convention affects Union secondary legislation relating to jurisdiction based on the choice of the parties and to the recognition and enforcement of the resulting judgments, in particular Council Regulation (EC) No 44/2001 [2], which is to be replaced as of 10 January 2015 by Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council [3].
С приемането на Регламент (ЕС) № 1215/2012 Съюзът проправи пътя за одобряването на конвенцията, от името на Съюза, като осигури съгласуваност между правилата на Съюза относно избора на съд по граждански и търговски дела и правилата на конвенцията.
With the adoption of Regulation (EU) No 1215/2012 the Union paved the way for the approval of the Convention, on behalf of the Union, by ensuring coherence between the rules of the Union on the choice of court in civil and commercial matters and the rules of the Convention.
При подписването на конвенцията Съюзът направи декларация по член 30 от нея, че упражнява компетентност по всички въпроси, уредени от конвенцията.
When signing the Convention, the Union declared under Article 30 of the Convention that it exercises competence over all the matters governed by the Convention.
Следователно държавите членки са обвързани от конвенцията по силата на одобрението ѝ от Съюза.
Consequently, the Member States shall be bound by the Convention by virtue of its approval by the Union.
Освен това при одобряването на конвенцията Съюзът следва да направи декларация по член 21, с която застрахователните договори по принцип да се изключат от приложното ѝ поле, като се запазят някои строго определени изключения.
The Union should, when approving the Convention, in addition make the declaration allowed under Article 21 excluding from the scope of the Convention insurance contracts in general, subject to certain well-defined exceptions.
Целта на декларацията е да се запазят защитните правила за компетентност в полза на титуляря на полицата, застрахованото лице или трето ползващо се лице при дела, свързани със застраховане съгласно Регламент (ЕО) № 44/2001.
The objective of the declaration is to preserve the protective jurisdiction rules available to the policyholder, the insured party or a beneficiary in matters relating to insurance under Regulation (EC) No 44/2001.
Изключването следва да бъде ограничено до необходимото за защита на интересите на по-слабите страни по застрахователни договори.
The exclusion should be limited to what is necessary to protect the interests of the weaker parties in insurance contracts.
Ето защо то следва да не обхваща презастрахователните договори нито договорите за големи рискове.
It should therefore not cover reinsurance contracts nor contracts relating to large risks.
Същевременно Съюзът следва да направи едностранна декларация, в която да заяви, че на по-късен етап може да преразгледа необходимостта от поддържане на декларацията си по член 21 в зависимост от придобития опит от прилагането на конвенцията.
The Union should at the same time make a unilateral declaration stating that it may, at a later stage in light of the experience acquired in the application of the Convention, reassess the need to maintain its declaration under Article 21.
Обединеното кралство и Ирландия са обвързани от Регламент (ЕО) № 44/2001 и поради това участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
The United Kingdom and Ireland are bound by Regulation (EC) No 44/2001 and are therefore taking part in the adoption and application of this Decision.
Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. за споразуменията относно избор на съд („конвенцията“) [4] се одобрява от името на Европейския съюз.Член 2
The Hague Convention of 30 June 2005 on Choice of Court Agreements (‘the Convention’) is hereby approved on behalf of the European Union [4].Article 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(ата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията.
The President of the Council is hereby authorised to designate the person(s) empowered to deposit, on behalf of the Union, the instrument of approval provided for in Article 27(4) of the Convention.
Депозирането на посочения в първа алинея инструмент за утвърждаване се извършва в рамките на един месец, считано от 5 юни 2015 г.
The deposit of the instrument of approval referred to in the first subparagraph shall take place within one month of 5 June 2015 [5].Article 3
[5]Член 3
When depositing the instrument of approval provided for in Article 27(4) of the Convention, the Union shall, in accordance with Article 21 of the Convention, make a declaration relating to insurance contracts.
При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави декларация, в съответствие с член 21 от конвенцията, относно застрахователните договори.
The text of that declaration is attached as Annex I to this Decision.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение I към настоящото решение.
When depositing the instrument of approval provided for in Article 27(4) of the Convention, the Union shall make a unilateral declaration.
При депозиране на инструмента за утвърждаване, предвиден в член 27, параграф 4 от конвенцията, Съюзът прави едностранна декларация.
The text of that declaration is attached as Annex II to this Decision.
Текстът на тази декларация се съдържа в приложение II към настоящото решение.
Article 4
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Done at Brussels, 4 December 2014.
Съставено в Брюксел на 4 декември 2014 година.
For the Council
Председател
Council Decision 2009/397/EC of 26 February 2009 on the signing on behalf of the European Community of the Convention on Choice of Court Agreements (OJ L 133, 29.5.2009, p. 1).
Решение 2009/397/ЕО на Съвета от 26 февруари 2009 г. относно подписване от името на Европейската общност на Конвенцията за споразуменията относно избор на съд (ОВ L 133, 29.5.2009 г., стр. 1).
Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ L 12, 16.1.2001, p. 1).
Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр. 1).
Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2012 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ L 351, 20.12.2012, p. 1).
Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (ОВ L 351, 20.12.2012 г., стр. 1).
The text of the Convention was published in OJ L 133, 29.5.2009, p. 3, together with the Decision on signature.
Текстът на конвенцията е публикуван в ОВ L 133, 29.5.2009 г., стр. 3 заедно с решението за подписването ѝ.
The date of entry into force for the Union of the Convention will be published in the Official Journal of the European Union by the General Secretariat of the Council.
Датата на влизане в сила за Съюза на конвенцията ще бъде публикувана в Официален вестник на Европейския съюз от Генералния секретариат на Съвета.
ANNEX I
ПРИЛОЖЕНИЕ I
Declaration by the European Union at the time of approval of the Hague Convention of 30 June 2005 on Choice of Court Agreements (‘the Convention’) in accordance with Article 21 thereof
Декларация на Европейския съюз в момента на одобряване на Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. относно избор на съд („конвенцията“) в съответствие с член 21 от нея
The objective of this declaration which excludes certain types of insurance contracts from the scope of the Convention is to protect certain policyholders, insured parties and beneficiaries who, according to internal EU law, receive special protection.
Целта на настоящата декларация, с която от обхвата на конвенцията се изключват определени застрахователни договори, е да се защитят определени титуляри на полици, застраховани лица или трети ползващи се лица, които съгласно вътрешното право на ЕС получават специална закрила.
The European Union declares, in accordance with Article 21 of the Convention, that it will not apply the Convention to insurance contracts, except as provided for in paragraph 2 below.
В съответствие с член 21 от конвенцията Европейският съюз декларира, че няма да прилага конвенцията спрямо застрахователни договори, с изключение на предвиденото в параграф 2 по-долу.
The European Union will apply the Convention to insurance contracts in the following cases:
Европейският съюз ще прилага конвенцията спрямо застрахователни договори в следните случаи:
where the contract is a reinsurance contract;
когато договорът е презастрахователен договор;
where the choice of court agreement is entered into after the dispute has arisen;
когато споразумението за избор на съд е сключено след възникването на спора;
where, without prejudice to Article 1(2) of the Convention, the choice of court agreement is concluded between a policyholder and an insurer, both of whom are, at the time of the conclusion of the contract of insurance, domiciled or habitually resident in the same Contracting State, and that agreement has the effect of conferring jurisdiction on the courts of that State, even if the harmful event were to occur abroad, provided that such an agreement is not contrary to the law of that State;
когато, без да се засяга член 1, параграф 2 от конвенцията, споразумението за избор на съд е сключено между титуляр на полица и застраховател, ако и двамата по време на сключване на застрахователния договор са имали местоживеене или обичайно пребиваване в една и съща договаряща се държава, и което споразумение предоставя компетентност на съдилищата на тази държава, дори ако вредоносното събитие се случи в чужбина, при условие че това споразумение не противоречи на правото на тази държава;
where the choice of court agreement relates to a contract of insurance which covers one or more of the following risks considered to be large risks:
когато споразумението за избор на съд се отнася за застрахователен договор, обхващащ един или повече от следните рискове, които се считат за големи рискове:
any loss or damage arising from perils which relate to their use for commercial purposes, of, or to:
всякакви загуби или вреди, произтичащи от рискове, които са свързани с използването им за търговски цели, на:
seagoing ships, installations situated offshore or on the high seas or river, canal and lake vessels;
морски кораби, инсталации, разположени край бреговете или в открито море, или плавателни съдове по реки и канали и езерни плавателни съдове;
aircraft;
въздухоплавателни средства;
railway rolling stock;
подвижни железопътни състави;
any loss of or damage to goods in transit or baggage other than passengers' baggage, irrespective of the form of transport;
всякакви загуби или вреди на транзитно преминаващи стоки или багаж, различни от багаж на пътниците, независимо от вида на превоза;
any liability, other than for bodily injury to passengers or loss of or damage to their baggage, arising out of the use or operation of:
всякаква отговорност, различна от тази за телесна повреда на пътници или загуба или увреждане на багажа им, произтичаща от използването или експлоатацията на:
ships, installations or vessels as referred to in point (i)(a);
кораби, инсталации или плавателни съдове, посочени в подточка i), буква а);
aircraft, in so far as the law of the Contracting State in which such aircraft are registered does not prohibit choice of court agreements regarding the insurance of such risks;
въздухоплавателни средства, доколкото правото на договарящата се държава, в която е регистрирано въздухоплавателното средство, не забранява споразумения за избор на съд при застраховането срещу такива рискове;
any liability, other than for bodily injury to passengers or loss of or damage to their baggage, for loss or damage caused by goods in transit or baggage as referred to in point (ii);
всякаква отговорност, различна от тази за телесна повреда на пътници или загуба или увреждане на багажа им, за загуба или вреда, причинени от транзитни стоки или багаж, посочени в подточка ii);
any financial loss connected with the use or operation of ships, installations, vessels, aircraft or railway rolling stock as referred to in point (i), in particular loss of freight or charter-hire;
всякаква финансова загуба във връзка с използването или експлоатацията на кораби, инсталации, плавателни съдове, въздухоплавателни средства или подвижни железопътни състави, посочени в подточка i), и по-специално загуба на редовен или чартърен товар;
any risk or interest connected with any of the risks referred to in points (i) to (v);
всякакъв риск или интерес във връзка с някой от рисковете по подточки i) – v);
any credit risk or suretyship risk where the policy holder is engaged professionally in an industrial or commercial activity or in one of the liberal professions and the risk relates to such activity;
всеки кредитен риск или риск за гаранции, при който титулярят на полица е професионално ангажиран с промишлена или търговска дейност или с някоя от свободните професии и рискът е свързан с такава дейност;
any other risks where the policy holder carries on a business of a size which exceeds the limits of at least two of the following criteria:
всички други рискове, при които титулярят на полицата извършва стопанска дейност в размер, който надхвърля ограниченията на поне два от следните критерия:
a balance-sheet total of EUR 6,2 million;
общо по баланс: 6,2 милиона евро;
a net turnover of EUR 12,8 million;
нетен оборот: 12,8 милиона евро;
an average number of 250 employees during the financial year.
средно 250 заети лица през финансовата година.
ANNEX II
ПРИЛОЖЕНИЕ II
Unilateral declaration by the European Union at the time of the approval of the Hague Convention of 30 June 2005 on Choice of Court Agreements (‘the Convention’)
Едностранна декларация на Европейския съюз в момента на одобряване на Хагската конвенция от 30 юни 2005 г. относно избор на съд („конвенцията“)
The European Union makes the following unilateral declaration:
Европейският съюз прави следната едностранна декларация:
‘The European Union declares that it may, at a later stage in the light of the experience acquired in the application of the Convention, reassess the need to maintain its declaration under Article 21 of the Convention.’ .
относно утвърждаването от името на Европейския съюз на Протокола към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътния подвижен състав, приет в Люксембург на 23 февруари 2007 г.
on the approval, on behalf of the European Union, of the Protocol to the Convention on International Interests in Mobile Equipment on Matters Specific to Railway Rolling Stock, adopted in Luxembourg on 23 February 2007
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 2 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 81(2), in conjunction with point (a) of Article 218(6) thereof,
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство въз основа на принципа на взаимно признаване на съдебните решения.
The Union is working towards the establishment of a common judicial area based on the principle of mutual recognition of judicial decisions.
Протоколът към Конвенцията за международните гаранции по отношение на подвижното оборудване по специфични въпроси за железопътния подвижен състав (наричан по-нататък „Протоколът за железопътния подвижен състав“), приет в Люксембург на 23 февруари 2007 г., представлява полезен принос за правната уредба на международно равнище в тази област.
The Protocol to the Convention on International Interests in Mobile Equipment on Matters Specific to Railway Rolling Stock (hereinafter referred to as the ‘Rail Protocol’), adopted in Luxembourg on 23 February 2007, makes a useful contribution to the regulation at international level in its area.
По тази причина е желателно възможно най-скоро да започне прилагането на разпоредбите на този инструмент, засягащи въпроси от обхвата на изключителната компетентност на Съюза.
It is therefore desirable that the provisions of that instrument which concern matters falling within the exclusive competence of the Union be applied as soon as possible.
Комисията проведе преговори във връзка с Протокола за железопътния подвижен състав от името на Европейската общност по отношение на частите, попадащи в обхвата на изключителната компетентност на Общността.
The Commission negotiated the Rail Protocol on behalf of the European Community, for the parts falling within the exclusive competence of the Community.
В член XXII, параграф 1 от Протокола за железопътния подвижен състав се предвижда, че регионални организации за икономическа интеграция, които имат компетентност по някои въпроси, уредени от същия протокол, могат да подписват, приемат, утвърждават Протокола или да се присъединяват към него.
Article XXII(1) of the Rail Protocol provides that Regional Economic Integration Organisations which have competence over certain matters governed by that Protocol may sign, accept, approve or accede to it.