natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тази възможност не засяга възможността на националните съдилища да отнасят въпроса пред Съда на ЕАСТ за консултативно становище съгласно член 34 от Споразумението за надзор и съд.
This is without prejudice to the possibility for a national court to refer the matter to the EFTA Court for an advisory opinion under Article 34 of the Surveillance and Court Agreement.
Задължение за отлагане
The standstill obligation
В съответствие с последното изречение на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, държавите от ЕАСТ не могат да привеждат в действие мерки за държавна помощ без предварително одобрение от страна на Надзорния орган (задължение за отлагане):
According to the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, EFTA States shall not implement state aid measures without the prior approval of the Authority (standstill obligation):
„Надзорният орган следва да бъде информиран в разумен срок, който да даде възможност да представи своето становище по отношение на всякакви планове за предоставянето или изменението на помощта.
“The EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid.
Ако той счита, че такъв план е несъвместим с функционирането на Споразумението за ЕИП, като се позовава на член 61 от Споразумението за ЕИП, той без забавяне започва процедурата, предвидена в параграф 2.
If it considers that any such plan is not compatible with the functioning of the EEA Agreement having regard to Article 61 of the EEA Agreement, it shall without delay initiate the procedure provided for in paragraph 2.
Заинтересованата държава не може да започне прилагането на предложените мерки, докато тази процедура не доведе до постановяването на окончателно решение [19].“
The State concerned shall not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision” [19].12.
Съществуват обаче редица обстоятелства, при които е възможно правомерното предоставяне на държавна помощ без получаване на предварително одобрение от страна на Надзорния орган:
However, there are a number of circumstances in which state aid can be lawfully implemented without prior approval of the Authority:
такъв е случаят, когато мярката попада в обхвата на общия регламент за групово освобождаване [20].
This is the case where the measure is covered by the General Block Exemption Regulation [20].
Когато дадена мярка отговаря на всички изисквания на общия регламент за групово освобождаване, държавата от ЕАСТ е освободена от задължението си да направи уведомление за планираната мярка за помощ и задължението за отлагане не се прилага.
Where a measure meets all the requirements of the General Block Exemption Regulation, the EFTA State is relieved of its obligation to notify the planned aid measure and the standstill obligation does not apply.
по същия начин съществуваща помощ [21] не е предмет на задължението за отлагане.
Similarly, existing aid [21] is not subject to the standstill obligation.
Това включва, освен други помощи, и помощ, предоставена по схема, която е съществувала преди присъединяването на държава от ЕАСТ към Споразумението за ЕИП, или по схема, която е била одобрена по-рано от Надзорния орган [22].
This includes, amongst others, aid granted under a scheme which existed before an EFTA State’s accession to the EEA Agreement or under a scheme previously approved by the Authority [22].
Производствата пред националните съдилища по дела, свързани с държавна помощ, могат в някои случаи да се отнасят до приложимостта на общия регламент за групово освобождаване и/или съществуваща или одобрена схема за помощ.
National court proceedings in state aid matters may sometimes concern the applicability of the General Block Exemption Regulation and/or an existing or approved aid scheme.
Когато спорът се отнася до приложимостта на такъв регламент или схема, националният съд може само да прецени дали са изпълнени всички условия на регламента или схемата.
Where the applicability of the Regulation or a scheme is at stake, the national court can only assess whether all the conditions of the Regulation or scheme are met.
Съдът не може да преценява съвместимостта на мярка за помощ, когато случаят не е такъв, тъй като тази преценка е изключително правомощие на Надзорния орган [23].
It cannot assess the compatibility of an aid measure where this is not the case, since this assessment is the exclusive responsibility of the Authority [23].
Ако е необходимо националният съд да установи дали мярката е част от одобрена схема за помощ, той може единствено да провери дали са изпълнени всички условия на решението за одобряване.
If the national court needs to determine whether the measure falls under an approved aid scheme, it can only check whether all conditions of the approval decision are met.
Когато повдигнатите на национално равнище въпроси се отнасят до валидността на решение на Надзорния орган, националният съд следва да се позовава на процедурата, посочена в член 34 от Споразумението за надзор и съд [24].
Where the issues raised at national level concern the validity of an Authority decision, the national court should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement [24].
Възможността за оспорване на валидността на решението на Комисията посредством консултативно становище обаче вече не е налице в случаите, когато ищецът несъмнено е могъл да оспори решението на Надзорния орган пред съда на ЕАСТ съгласно член 36 от Споразумението за надзор и съд, но не се е възползвал от тази възможност [25].
The possibility to question the validity of the underlying Authority decision by way of an advisory opinion is, however, no longer available where the claimant could undoubtedly have challenged the decision before the EFTA Court under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement, but failed to do so [25].
Националният съд може да поиска от Надзорния орган да излезе със становище съгласно раздел 2 от настоящата глава, ако има съмнения относно приложимостта на общия регламент за групово освобождаване или на съществуваща или одобрена схема за помощ.
The national court may ask the Authority for an opinion under section 2 of this Chapter if it has doubts concerning the applicability of the General Block Exemption Regulation or an existing or approved aid scheme.
Съответни функции на Надзорния орган на ЕАСТ и националните съдилища
Respective roles of the EFTA Surveillance Authority and national courts
Както националните съдилища, така и Надзорният орган изпълняват важни и същевременно различни функции в контекста на правоприлагането в областта на държавната помощ [26].
Both national courts and the Authority play essential, but distinct roles in the context of state aid enforcement [26].
Основната функция на Надзорния орган е да установява съвместимостта на предложените мерки за помощ с функционирането на Споразумението за ЕИП въз основа на критериите, предвидени в член 61, параграфи 2 и 3 от Споразумението.
The Authority’s main role is to examine the compatibility of proposed aid measures with the functioning of the EEA Agreement, based on the criteria laid down in Article 61(2) and (3) of the Agreement.
Тази оценка на съвместимостта е изключително правомощие на Надзорния орган и подлежи на преглед от Съда на ЕАСТ.
This compatibility assessment is the exclusive responsibility of the Authority, subject to review by the EFTA Court.
Националните съдилища не разполагат с компетентност да обявяват мерки за държавна помощ за съвместими с член 61, параграф 2 или параграф 3 от Споразумението за ЕИП [27].
National courts do not have the power to declare a state aid measure compatible with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement [27].
Функцията на националния съд зависи от характера на разглежданата мярка за помощ и от това дали Надзорният орган е надлежно уведомен за тази мярка и дали я е одобрил:
The role of the national court depends on the aid measure at stake and whether this has been duly notified and approved by the Authority:
националните съдилища могат да бъдат призовавани да се намесят в случаи на предоставяне на помощ от органи на държави от ЕАСТ [28] без да е спазено задължението за отлагане.
National courts may be asked to intervene in cases where an EFTA State authority [28] has granted aid without respecting the standstill obligation.
Подобна ситуация може да възникне или защото изобщо не е направено уведомление за предоставената помощ, или защото националният орган е привел мярката в действие преди получаването на одобрение от страна на Надзорния орган. Функцията на националните съдилища в подобни случаи е да защитят правата на лицата, засегнати от неправомерното предоставяне на помощта.
This situation can arise either because the aid was not notified at all, or because the national authority implemented it before the Authority’s approval.
националните съдилища изпълняват важна функция и при прилагането на решенията за възстановяване, приети съгласно член 14, параграф 1 от част II на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, когато в резултат на направената от него оценка Надзорният орган е заключил, че неправомерно предоставената помощ е несъвместима с функционирането на Споразумението за ЕИП и е разпоредил на засегнатата държава от ЕАСТ да възстанови несъвместимата помощ от получателя.
National courts also play an important role in the enforcement of recovery decisions adopted under Article 14(1) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, where the Authority’s assessment leads it to conclude that aid granted unlawfully is incompatible with the functioning of the EEA Agreement and enjoins the EFTA State concerned to recover the incompatible aid from the beneficiary.
Обикновено националните съдилища биват ангажирани в подобни случаи в резултат на инициирани от получатели производства за преглед на правомерността на издадени от националните органи искания за възстановяване на средства.
The involvement of national courts in such cases will usually arise from actions brought by beneficiaries for review of the legality of the repayment request issued by national authorities.
Въпреки това, в зависимост от националното процесуално законодателство може да е налице възможност за предприемането и на други видове правни действия (например действия от органи на държава от ЕАСТ срещу получател, които са насочени към цялостното изпълнение на решение на Надзорния орган за възстановяване).
However, depending on national procedural law, also other types of legal action can be possible (e.g. actions by EFTA State authorities against the beneficiary aimed at the full implementation of an Authority recovery decision).
Когато предприемат мерки за защита на интересите на отделни лица, националните съдилища трябва да отчитат напълно ефективността на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд и интересите на пазара на ЕИП.
When preserving the interests of individuals, the national courts must take full account of the effectiveness of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and the interests of the EEA market.
Функцията на националните съдилища в описаните по-горе ситуации е разгледана по-подробно в раздели 1.2 и 1.3 от настоящата глава.
The role of national courts in the above settings is set out in more detail under sections 1.2 and 1.3 of this Chapter.
Функция на националните съдилища за прилагането на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд — неправомерна държавна помощ
Role of national courts in giving effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement - Unlawful state aid
Според практиката на Съда на Европейските общности задължението за отлагане, предвидено в член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, което е отразено в последното изречение на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, води до пряко ефективни индивидуални права на засегнатите страни (например конкуренти на получателя) [30].
According to the case law of the European Court of Justice, the standstill obligation laid down in Article 88(3) of the EC Treaty, which is mirrored by the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, gives rise to directly effective individual rights of affected parties (such as the competitors of the beneficiary) [30].
Тези засегнати страни могат да предявят своите права, като заведат иск пред компетентните национални съдилища срещу държавата-членка на ЕО, която отпуска помощта.
These affected parties can enforce their rights by bringing legal action before competent national courts against the granting EC Member State.
Разглеждането на тези искове и следователно защитата на правата на конкурента съгласно член 88, параграф 3 от Договора за ЕО представляват една от най-важните функции на националните съдилища в областта на държавната помощ.
Dealing with such legal actions and thus protecting competitor’s rights under Article 88(3) of the EC Treaty is one of the most important roles of national courts in the state aid field.
Националните съдилища в държавите от ЕАСТ изпълняват същата функция.
The national courts in the EFTA States fulfill the same function.
В държавите от ЕАСТ обаче вътрешното действие на законодателството на ЕИП се регламентира от конституционното право съгласно протокол 35 към Споразумението за ЕИП.
However, in the EFTA States the internal effect of EEA law is governed by constitutional law, subject to Protocol 35 to the EEA Agreement.
По силата на протокол 35 държавите от ЕАСТ трябва да гарантират, при необходимост чрез отделен правен акт, че при конфликт между прилагани правила на ЕИП и други правни разпоредби предимство ще имат прилаганите правила на ЕИП.
According to Protocol 35 the EFTA States must ensure, if necessary by a separate statutory provision, that in cases of conflict between implemented EEA rules and other statutory provisions, the implemented EEA rules prevail.
Според Съда на ЕАСТ лицата и икономическите оператори трябва да имат право да се позовават и да изискват прилагане на национално равнище на всички права, произтичащи от разпоредбите на законодателството на ЕИП [31], тъй като са или са били част от съответното национално законодателство, при условие че са безусловни и достатъчно конкретни [32].
According to the EFTA Court, individuals and economic operators must be entitled to invoke and to claim at the national level any rights derived from provisions of the EEA law [31], as being or having been made part of the respective national legal order, if they are unconditional and sufficiently precise. [32].
По мнението на Надзорния орган и съгласно практиката на Съда на Европейските общности относно идентичната разпоредба в член 88, параграф 3 от Договора за ЕО, член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, тя отговаря на ясния критерий от протокол 35 към Споразумението за ЕИП да бъде безусловна и достатъчно конкретна.
In the view of the Authority and in accordance with the case law of the European Court of Justice on the identical provision in Article 88(3) of the EC Treaty, Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement fulfils the implicit criteria in Protocol 35 to the EEA Agreement of being unconditional and sufficiently precise.
Фактът, че последното изречение на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, е включено в националната правна система на държавите от ЕАСТ [33], предоставя на засегнатите страни възможността да заведат пред националните съдилища иск за нарушения на разпоредбата за отлагане.
The fact that the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement has been incorporated in the national legal order of the EFTA States [33], gives affected parties a possibility to bring legal actions against a breach of the standstill provision before national courts.
Следователно националният съд следва да използва всички подходящи средства и мерки за правна защита и да приложи всички съответни разпоредби на националното законодателство, за да приведе в действие националното законодателство за прилагане на последното изречение на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [34].
A national court should consequently use all appropriate devices and remedies and apply all relevant provisions of national law to give effect to the national law implementing the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [34].
Основната функция, изпълнявана от националните съдилища в този контекст, произтича също от факта, че правомощията на Надзорния орган за защита на конкурентите и на други трети страни от неправомерно предоставяне на помощ са ограничени.
The essential role played by national courts in this context also stems from the fact that the Authority’s own powers to protect competitors and other third parties against unlawful aid are limited.
На първо място, Надзорният орган не може да приема окончателни решения, разпореждащи възстановяване само на основанието, че не е направено уведомление за помощта в съответствие с член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [35].
Most importantly, the Authority cannot adopt a final decision ordering recovery merely because the aid was not notified in accordance with Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [35].
Поради това Надзорният орган трябва да извърши пълна оценка на съвместимостта независимо от това дали задължението за отлагане е спазено или не [36].
The Authority must therefore conduct a full compatibility assessment, regardless of whether the standstill obligation has been respected or not [36].
Изготвянето на такава оценка може да отнеме много време, а правомощията на Надзорния орган да издава разпореждания за възстановяване с предварително изпълнение са предмет на много строги правни изисквания [37].
This assessment can be time-consuming and the Authority’s powers to issue preliminary recovery injunctions are subject to very strict legal requirements [37].
С оглед на това производствата пред националните съдилища са важен механизъм за правна защита за конкурентите и други трети страни, засегнати от неправомерна държавна помощ.
As a result, actions before national courts offer an important means of redress for competitors and other third parties affected by unlawful state aid.
Достъпните възможности за правна защита пред националните съдилища включват:
Remedies available before national courts include:
предотвратяване на изплащане на неправомерна помощ;
preventing the payment of unlawful aid;
възстановяване на неправомерна помощ (без оглед на съвместимостта);
recovery of unlawful aid (regardless of compatibility);
възстановяване на лихва за неправомерност;
recovery of illegality interest;
обезщетяване за вреди на конкуренти и други трети страни и
damages for competitors and other third parties; and
временни мерки срещу неправомерна помощ.
interim measures against unlawful aid.
Всяко от тези средства за правна защита е разгледано по-подробно в раздели 1.2.1—1.2.6 от настоящата глава.
Each of these remedies is set out in more detail in sections 1.2.1 to 1.2.6 of this Chapter.
Предотвратяване на изплащане на неправомерна помощ
Preventing the payment of unlawful aid
Националните съдилища са задължени да защитават правата на лицата, засегнати от нарушения на задължението за отлагане.
National courts are obliged to protect the rights of individuals affected by violations of the standstill obligation.
Във връзка с това националните съдилища трябва да налагат всички подходящи правни последици, в съответствие с националното законодателство, в случаите на нарушения на член 3, параграф 1 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [38].
National courts must therefore draw all appropriate legal consequences, in accordance with national law, where an infringement of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement has occurred [38].
Но задълженията на националните съдилища не се ограничават до случаите на вече изплатена неправомерна помощ.
However, the national courts’ obligations are not limited to unlawful aid already disbursed.
Те обхващат и случаите, в които предстои да бъде извършено неправомерно плащане.
They also extend to cases where an unlawful payment is about to be made.
Националните съдилища трябва да защитават правата на лицата срещу възможни нарушения на тези права [39].
National courts must safeguard the rights of individuals against possible disregard of those rights [39].
В случаите, когато предстои изплащане на неправомерна помощ, националният съд е длъжен да не допусне такова изплащане.
Where unlawful aid is about to be disbursed, the national court is therefore obliged to prevent this payment from taking place.
Задължението на националните съдилища да не допускат изплащането на неправомерна помощ може да възникне в различен процесуален контекст в зависимост от различните видове искове, които съществуват съгласно националното законодателство.
The national courts’ obligation to prevent the payment of unlawful aid can arise in a variety of procedural settings, depending on the different types of actions available under national law.
Много често ищците оспорват валидността на националните актове за предоставяне на неправомерната държавна помощ.
Very often, the claimant will seek to challenge the validity of the national act granting the unlawful state aid.
В такива случаи обикновено предотвратяването на извършването на неправомерното плащане е логичната последица от установената от съда невалидност на акта за предоставяне на помощта, дължаща се на нарушение от страна на държавата от ЕАСТ на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [40].
In such cases, preventing the unlawful payment will usually be the logical consequence of finding that the granting act is invalid as a result of the EFTA State’s breach of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [40]
Възстановяване на неправомерна помощ
Recovery of unlawful aid
Когато националният съд е изправен пред случай на неправомерно предоставена държавна помощ, той трябва да разпореди настъпването на всички правни последици, произтичащи от тази неправомерност съгласно националното законодателство.
Where a national court is confronted with unlawfully granted aid, it must draw all legal consequences from this unlawfulness under national law.
Следователно националният съд трябва да разпореди по принцип пълното възстановяване на неправомерната държавна помощ от получателя [41].
The national court must therefore in principle order the full recovery of unlawful state aid from the beneficiary [41].
Нареждането на пълно възстановяване на неправомерната помощ е част от задължението на националния съд да защити индивидуалните права на ищеца (например конкурент) по член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.
Ordering the full recovery of unlawful aid is part of the national court’s obligation to protect the individual rights of the claimant (e.g. competitor) under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Следователно това задължение на националния съд за възстановяване не зависи от това дали мярката за помощ е съвместима с член 61, параграф 2 или параграф 3 от Споразумението за ЕИП.
The recovery obligation of the national court is thus not dependent on the compatibility of the aid measure with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement.
Тъй като националните съдилища трябва да разпоредят пълното възстановяване на неправомерната помощ без оглед на нейната съвместимост, възстановяването може да се реализира по-бързо чрез производство пред национален съд, отколкото чрез подаване на жалба пред Надзорния орган.
Since national courts must order the full recovery of unlawful aid regardless of its compatibility, recovery can be swifter before a national court than through a complaint with the Authority.