natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В своето решение по делото за германските обществени телевизии Комисията стига до заключението, че увеличаването на размера на лицензионната такса не следва да се смята за нова помощ: „Увеличението е по-скоро резултат от увеличените финансови нужди на обществените телевизии при изпълнението на тяхната задача за предоставяне на обществени услуги.
In its decision in the German public service broadcasting case, the Commission concluded that increases in the level of the licence fee should not be regarded as new aid: ‘The increase is rather the consequence of an increased financial need of public service broadcasters in fulfilling their public service mission. It is therefore — and in line with previous Commission practice — not severable from the initial funding regime and does not constitute a substantive amendment provided that the public service mission as such has not substantively been changed.’
Следователно, в съответствие с предишната практика на Комисията, то не може да се отделя от първоначалния режим на финансиране и не представлява съществено изменение, при условие че задачата за предоставяне на обществени услуги като такава не се е променила съществено.“ Решение на Комисията от 24 април 2007 г., цитирано по-горе, съображение 206.
Commission Decision of 24 April 2007, cited above, paragraph 206.
Решение на Първоинстанционния съд от 30 януари 2002 г. по дело T-35/99, Keller/Комисията, (2002 г.), Recueil, стр. II-261, параграф 62.
Case T-35/1999 Keller SpA v Commission [2002] ECR II-261, paragraph 62.
№ 500/08/COL
No 500/08/COL
за изменение за шестдесет и пети път на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи с въвеждането на нова глава за държавните помощи за опазване на околната среда
amending, for the sixty-fifth time, the procedural and substantive rules in the field of State aid by introducing a new chapter on State aid for environmental protection
НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ [1], КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението за Европейското икономическо пространство [2], и по-специално членове 61—63 и протокол 26 към него, КАТО ВЗЕ ПРЕДВИД Споразумението между държавите от ЕАСТ за създаване на надзорен орган и съд [3], и по-специално член 24 и член 5, параграф 2, буква б) от него, КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно член 24 от Споразумението за надзор и съд Органът привежда в изпълнение разпоредбите на Споразумението за ЕИП относно държавните помощи,
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY [1], HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area [2], in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof, HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice [3], in particular to Article 24 and Article 5(2)(b) thereof, WHEREAS under Article 24 of the Surveillance and Court Agreement, the Authority shall give effect to the provisions of the EEA Agreement concerning State aid,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд Органът издава уведомления или насоки по въпросите, уредени в Споразумението за ЕИП, ако това споразумение или Споразумението за надзор и съд изрично го предвиждат или ако Органът счете за необходимо,
WHEREAS under Article 5(2)(b) of the Surveillance and Court Agreement, the Authority shall issue notices or guidelines on matters dealt with in the EEA Agreement, if that Agreement or the Surveillance and Court Agreement expressly so provides or if the Authority considers it necessary,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, че съгласно част I, член 1 от Протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [4] Органът държи под постоянно наблюдение всички системи за помощ, съществуващи в държавите от ЕАСТ, и предлага всякакви подходящи мерки, необходими за последователно развитие или за функционирането на Споразумението за ЕИП, КАТО ПРИПОМНЯ процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи, приети на 19 януари 1994 г. от Органа [5], КАТО ИМА ПРЕДВИД, че на 23 януари 2008 г. Комисията на Европейските общности (наричана по-долу „Комисията на ЕО“) прие съобщение за насоките на Европейската общност относно държавната помощ за опазване на околната среда [6],КАТО ИМА ПРЕДВИД, че това съобщение се отнася също и за Европейското икономическо пространство,
WHEREAS under Article 1 of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [4], the Authority shall keep under constant review all systems of aid existing in the EFTA states and propose any appropriate measures required by the progressive development or by the functioning of the EEA Agreement, RECALLING the Procedural and Substantive Rules in the Field of State Aid adopted on 19 January 1994 by the Authority [5],WHEREAS, on 23 January 2008, the Commission of the European Communities (hereinafter EC Commission) adopted a Communication on European Community guidelines on State aid for environmental protection [6],WHEREAS this Communication is also of relevance for the European Economic Area,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, че следва да се осигури еднакво прилагане на правилата на ЕИП за държавни помощи в цялото Европейско икономическо пространство,
WHEREAS uniform application of the EEA State aid rules is to be ensured throughout the European Economic Area,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, че според точка II от раздел „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ в края на приложение XV към Споразумението за ЕИП Органът, след консултация с Комисията, следва да приеме актове, съответстващи на тези, приети от Комисията,
WHEREAS, according to point II under the heading ‘GENERAL’ at the end of Annex XV to the EEA Agreement, the Authority, after consultation with the Commission, is to adopt acts corresponding to those adopted by the European Commission,
КАТО ПРИПОМНЯ, че с писмо от 30 юни 2008 г. Органът покани държавите от ЕАСТ да представят коментари по този въпрос,
RECALLING that the Authority by letter of 30 June 2008 invited the EFTA States to submit comments on the subject,
Насоките за държавните помощи се изменят, като се въвежда нова глава за държавните помощи за опазване на околната среда.
The State Aid Guidelines shall be amended by introducing a new chapter on State aid for environmental protection.
Съществуващата глава за държавни помощи за опазване на околната среда се заличава.
The existing chapter on aid for environmental protection shall be deleted.
Насоките за прилагането и тълкуването на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и член 1 от протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, приети и издадени от Органа на 19 януари 1994 г., публикувани в ОВ L 231, 3.9.1994 г., стр. 1, и в притурка за ЕИП № 32, 3.9.1994 г., стр. 1.
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19 January 1994, published in OJ L 231, 3.9.1994, p. 1, and in EEA Supplement No 32, 3.9.1994, p. 1.
Насоките бяха последно изменени на 19.12.2007 г. По-долу се „наричат насоките за държавните помощи“.
The Guidelines were last amended on 19.12.2007. Hereinafter referred to as the State Aid Guidelines.
Актуализираната версия на насоките за държавните помощи е публикувана на уебсайта на Органа: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/
The updated version of the State Aid Guidelines is published on the Authority’s website: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/
Публикувано в ОВ C 82, 1.4.2008 г., стр. 1.
Published in OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
В Насоките за държавните помощи се добавя следната глава:
The following chapter is added to the State Aid Guidelines:
„ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ ЗА ОПАЗВАНЕ НА ОКОЛНАТА СРЕДА [1]1.
‘STATE AID FOR ENVIRONMENTAL PROTECTION [1]1.
През 1994 г. Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) прие насоки за държавните помощи за опазване на околната среда.
In 1994 the EFTA Surveillance Authority (the Authority) adopted guidelines on State aid for environmental protection.
През 2001 г. Органът прие нови насоки (ОВ L 21, 24.1.2002 г., стр. 32, притурка за ЕИП № 6), които останаха в сила до края на 2007 г., но действието на които бе продължено до приемането на нови насоки.
In 2001 the Authority adopted new guidelines (OJ L 21, 24.1.2002, p. 32, EEA Supplement No 6) which remained in force initially until the end of 2007 but which were prolonged until new guidelines were adopted.
Целите на политиката за опазване на околната среда трябва да се вземат предвид, когато се оценява съвместимостта на държавната помощ в сектора на опазване на околната среда, по-специално с оглед на насърчаване на устойчиво развитие (вж. членове 73—75 и деветото съображение от преамбюла към Споразумението за ЕИП).
Environmental policy objectives should be taken into account when assessing the compatibility of State aid in the environmental sector, in particular with a view to promoting sustainable development, cf. Articles 73-75 and the ninth recital of the Preamble of the EEA Agreement.
Съответно политиката за защита на конкуренцията и за опазване на околната среда не са взаимно противоречиви, но изискванията за опазване на околната среда е нужно да бъдат интегрирани в определението и прилагането на политиката за защита на конкуренцията, по-специално с оглед на утвърждаване на устойчивото развитие.
Accordingly, competition policy and environmental policy are not mutually antagonistic, but the requirements of environmental protection need to be integrated into the definition and implementation of competition policy, in particular so as to promote sustainable development.
Политика за държавните помощи и енергийна политика за Европа
State aid policy and Energy Policy for Europe
Европейската комисия прие нови насоки на Европейската общност относно държавната помощ за опазване на околната среда.
The European Commission has adopted new European Community guidelines on State aid for environmental protection.
Насоките за Общността представляват инструменти за изпълнение на i) заключенията на пролетното заседание на Европейския съвет през 2007 г., които призоваха за продължаване на действията за развитие на устойчива интегрирана енергийна политика за Европа; и ii) „Плана за действие в областта на енергетиката“, който съставлява част от енергийната политика за Европа.
The Community guidelines constitute instruments to implement the (i) spring 2007 European Council conclusions which called for the pursuit of actions to develop a sustainable integrated Energy Policy for Europe; and (ii) the “Energy Action Plan” which forms part of the Energy Policy for Europe.
Европейският съвет заяви, наред с всичко останало, че: „Като се вземе предвид, че производството и използването на енергия са основните източници на емисии от парникови газове, за реализацията на тази цел е нужен интегриран подход към политиката за климата и енергетиката.
The European Council stated among other things: “Given that energy production and use are the main sources for greenhouse gas emissions, an integrated approach to climate and energy policy is needed to realise this objective.
При тази интеграция двете насоки трябва да се допълват.
Integration should be achieved in a mutually supportive way.
Предвид на това енергийната политика за Европа (ЕПЕ), подкрепяна от духа на солидарност между държавите-членки и зачитайки напълно избора на държавите-членки на комбинацията от енергийни източници, както и суверенното им право върху първичните енергийни източници, има следните три цели:
With this in mind the Energy Policy for Europe (EPE) will pursue the following three objectives, fully respecting the Member States’ choice of energy mix and sovereignty over primary energy sources and underpinned by a spirit of solidarity amongst Member States:
увеличаване на сигурността на доставките,
increasing security of supply,
гарантиране на конкурентоспособността на европейските икономики и на наличието на енергия на достъпни цени,
ensuring the competitiveness of European economies and the availability of affordable energy,
насърчаване на екологичната устойчивост и борба с изменението на климата.“
promoting environmental sustainability and combating climate change.”
Европейският съвет също така подкрепи широкообхватен план за действие в областта на енергетиката за периода 2007—2009 г. и прикани Комисията да представи, наред с останалото, предложение за преразглеждане на насоките на Общността относно държавната помощ за опазване на околната среда.
The European Council also supported a comprehensive Energy Action Plan for the period 2007-2009 and invited the Commission to submit amongst others a proposal for a review of the Community guidelines on State aid for environmental protection.
Държавите от ЕАСТ въведоха много мерки за подобряване на опазването на околната среда.
The EFTA States have introduced many measures to enhance environmental protection.
Те се присъединяват към Европейската система за търговия с емисии на Общността и всяка от тях е поела, наред с останалото, твърд ангажимент да постигне определено намаляване на емисиите на парникови газове по Протокола от Киото до 2012 г. Освен това в рамките на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата се провеждат преговори за определяне на допълнителни цели по Протокола от Киото.
They are joining the European emission trading system of the Community and have i.a. made firm independent commitments to achieve certain reductions in greenhouse gas emissions under the Kyoto Protocol to be achieved by 2012. Moreover, negotiations are taking place under the United Nations Framework Convention on Climate Change for the purposes of setting further targets under the Kyoto Protocol.
Политика за държавните помощи и опазване на околната среда
State aid policy and environmental protection
Мерките за държавни помощи могат понякога да бъдат ефикасни инструменти за постигане на целите от общ интерес, като коригират пазарните пропуски, което подобрява функционирането на пазарите и повишава конкурентоспособността.
State aid measures can sometimes be effective tools for achieving objectives of common interest, thereby correcting market failures, which improve the functioning of markets and enhance competitiveness.
В „План за действие за държавните помощи — по-малко и по-добре насочени държавни помощи: пътна карта за реформа на държавните помощи за 2005—2009 г.“ [2] се обяснява, че държавните помощи могат да допринесат за целите по опазване на околната среда, което може да осигури възможности за иновации, да създаде нови пазари и да повиши конкурентоспособността чрез ефикасно използване на ресурсите и нови инвестиционни възможности.
The “State aid Action Plan — Less and better targeted state aid: a roadmap for state aid reform 2005-2009” [2] explains that State aid may be conducive to the objective of the environmental protection which can provide opportunities for innovation, create new markets and increase competitiveness through resource efficiency and new investment opportunities.
Тъй като насоките на Общността за държавните помощи са изготвени въз основа на „Плана за действие за държавните помощи“, тези съображения също ще бъдат взети предвид, когато Органът оценява съвместимостта на държавните помощи с функционирането на Споразумението за ЕИП.
Since the Community guidelines on aid for environmental protection is based on the “State aid Action Plan” such considerations will also be taken into account when the Authority assesses compatibility of State aid with the functioning of the EEA Agreement.
Контекстът на политиката за настоящите насоки включва и Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. за установяване на Шестата програма за действие на Общността за околната среда [3] (наричана по-долу „шестата програма за действие за околната среда“), включено в Споразумението за ЕИП чрез член 3, точка 7, буква г) от протокол 31, с което се определят приоритетните области за действие за опазване на околната среда [4].
The policy background for the current guidelines also includes Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme [3] (hereafter referred to as the “Sixth Environment Action Programme”), incorporated in the EEA Agreement through Article 3, point 7(d) of Protocol 31, identifies priority areas for actions to protect the environment [4].
Основната цел на контрола на държавните помощи в областта на опазване на околната среда е да се гарантира, че мерките за държавни помощи ще доведат до по-високо ниво на опазване на околната среда, отколкото би съществувало без помощта, и че положителните ефекти от помощта ще надделеят над нейните отрицателни ефекти по отношение на нарушаване на конкуренцията, като се взема предвид принципът „замърсителят плаща“ (наричан по-долу „ПЗП“), установен с член 73 от Споразумението за ЕИП.
The primary objective of State aid control in the field of environmental protection is to ensure that State aid measures will result in a higher level of environmental protection than would occur without the aid and to ensure that the positive effects of the aid outweigh its negative effects in terms of distortions of competition, taking account of the polluter pays principle (hereafter “PPP”) established by Article 73 of the EEA Agreement.
Икономическите дейности могат да навредят на околната среда не на последно място чрез замърсяването.
Economic activities can harm the environment not least through pollution.
В някои случаи, при липсата на правителствена намеса, предприятията могат да избегнат поемането на пълните разходи от вредите за околната среда, причинени от техните дейности.
In certain cases, in the absence of government intervention, undertakings can avoid bearing the full cost of the environmental harm arising from their activities.
В резултат на това пазарът не съумява ефикасно да разпределя ресурсите, тъй като (отрицателните) външни въздействия от производството не се вземат предвид от производителя, а се поемат от обществото като цяло.
As a result, the market fails to allocate resources in an efficient manner, since the (negative) external effects of production are not taken into account by the producer, but are borne by society as a whole.
Според ПЗП тези отрицателни външни фактори могат да бъдат преодолени, като се направи така, че замърсителят да плаща за причиненото от него замърсяване, което предполага изцяло поемане на разходите за околна среда от замърсителя.
According to the PPP, these negative externalities can be tackled by ensuring that the polluter pays for its pollution, which implies full internalisation of environmental costs by the polluter.
Целта на този подход е да се направи така, че частните разходи (поемани от предприятието) да отразяват истинската социална цена на икономическата дейност.
This is intended to ensure that the private costs (borne by the undertaking) reflect the true social costs of the economic activity.
По този начин пълното прилагане на ПЗП би довело до корекция на пазарните пропуски.
Full implementation of the PPP would thus lead to correction of the market failure.
ПЗП може да бъде прилаган или чрез установяване на задължителни стандарти за околната среда, или чрез пазарно обусловени инструменти [5].
The PPP can be implemented either by setting mandatory environmental standards or by market-based instruments [5].
Някои от пазарно обусловените инструменти могат да включват предоставянето на държавни помощи на всички или на някои от предприятията, по отношение на които те се прилагат.
Some of the market-based instruments may involve the granting of State aid to all or some of the undertakings which are subject to them.
Макар че в момента прилагането на ПЗП има своите ограничения, този регулаторен пропуск не трябва да пречи на държавите от ЕАСТ да налагат изисквания за опазване на околната среда, които излизат извън рамките на изискванията на Общността [6], както и да намаляват отрицателните външни фактори във възможно най-голяма степен.
Although there are currently limits to the application of the PPP, this regulatory failure should not prevent EFTA States from imposing requirements for environmental protection that go beyond Community requirements [6] and from reducing negative externalities to the greatest possible extent.
За да се повиши нивото на опазване на околната среда, държавите от ЕАСТ могат да желаят да използват държавните помощи за създаване на стимули на индивидуално ниво (на ниво предприятие) с цел постигане на по-високо ниво на опазване на околната среда, отколкото това, което се изисква по стандартите на Общността, или да подобрят опазването на околната среда при отсъствието на такива стандарти.
In order to increase the level of environmental protection, EFTA States may want to use State aid to create incentives on an individual level (at the level of the undertaking) to achieve a higher level of environmental protection than required by Community standards or to increase the environmental protection in the absence of Community standards.
Те могат и да установят собствени национални стандарти или данъчно облагане, свързано с околната среда, на по-високо ниво от изискваното от законодателството на Общността, или могат да използват данъчното законодателство, свързано с околната среда, с цел едностранно прилагане на ПЗП при отсъствието на съответно законодателство на Общността.
They may also set national standards or environmental taxation at a higher level than that required by Community legislation or they may use environmental taxation to implement PPP unilaterally in the absence of Community legislation.
Според насоките на Общността за помощите за опазване на околната среда помощите за предприятия, които надхвърлят стандартите на Общността, могат да бъдат обявени за съвместими с общия пазар при някои условия.
According to the Community guidelines on aid for environmental protection aid to undertakings which go beyond Community standards may be declared compatible with the common market on certain conditions.
По същия начин помощи под формата на данъчни облекчения или освобождаване от хармонизираните данъци на Общността могат при известни условия да се смятат за съвместими с общия пазар.
Similarly, aid in the form of reductions or exemptions from harmonised Community taxes can on certain conditions be considered compatible with the common market.
Някои законодателни актове, с които се установяват такива стандарти на Общността, може да не са включени в Споразумението за ЕИП.
Certain legislation establishing such Community standards may not be incorporated into the EEA Agreement.
Още повече че законодателството на Общността по отношение на данъчната хармонизация попада като такова извън приложното поле на Споразумението за ЕИП.
Moreover, Community legislation on tax harmonisation falls as such outside the scope of the EEA Agreement.
Въпреки това, за да се осигурят еднакво прилагане на разпоредбите за държавните помощи и равни конкурентни условия в цялото Европейско икономическо пространство („ЕИП“), когато оценява съвместимостта на помощите за околната среда с функционирането на Споразумението за ЕИП, Органът по принцип ще използва същите бази за сравнение като тези в насоките на Общността, като ще взема предвид конкретната законодателна ситуация в държавите от ЕАСТ.
Nonetheless, with a view to ensure a uniform application of State aid provisions and equal conditions of competition throughout the European Economic Area (the EEA) the Authority will in general apply the same points of reference as that of the Community guidelines when assessing the compatibility of environmental aid with the functioning of the EEA Agreement, while taking into account the particular legislative situation of the EFTA States.
Това означава, че настоящите насоки се отнасят до съответните стандарти на Общността и мерки на Общността по отношение на данъчната хармонизация тогава, когато такива са приети.
This implies that the present guidelines make reference to relevant Community standards and Community tax harmonisation measures where such have been adopted.