natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По смисъла на член 82, буква а) от Закона за данъците на Лихтенщайн обаче, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка („Eigenversicherung“), плащат данък върху капитала с намалена данъчна ставка 0,1 % вместо общо приложимата данъчна ставка 0,2 % за данъка върху капитала.
By virtue of Article 82a of the Liechtenstein Tax Act, however, captive insurance companies (‘Eigenversicherung’) pay a reduced capital tax of 0,1 % instead of the generally applicable 0,2 % capital tax rate.
Ставката намалява още повече за суми, които надхвърлят 50 млн. CHF и 100 млн. CHF.
This rate is further reduced for amounts exceeding CHF 50 million and CHF 100 million.
Както беше потвърдено от властите на Лихтенщайн, въз основа на същата разпоредба, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не заплащат подоходен данък.
As confirmed by the Liechtenstein authorities, on the basis of the same provision, captive insurance companies do not pay income tax.
Въз основа на член 88, параграф 3, буква г) от Закона за данъците, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, също така са освободени от плащането на данъка върху държавни ценни книжа с лихвен купон.
On the basis of Article 88d(3) of the Tax Act, captive insurance companies are also exempted from payment of the coupon tax.
Като не подлежат на облагане с подоходен данък или с данък върху държавни ценни книжа с лихвен купон и като се облагат само с намалена ставка на данъка върху капитала, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, получават избирателно предимство в сравнение с другите предприятия, които подлежат на обичайното данъчно облагане върху приходите от своите бизнес дейности.
By not being subject to any income or coupon tax and only a reduced rate of capital tax, captive insurance companies receive a selective advantage in comparison to other undertakings which are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Съгласно законодателството на Лихтенщайн, по-специално член 82, буква а), параграф 1 от Закона за данъците, тези данъчни намаления са приложими само за застрахователните дружества, които извършват единствено застраховане чрез „вътрешни“ застрахователни дружества („Eigenversicherung“).
According to the Liechtenstein legislation, in particular Article 82a paragraph 1 of the Tax Act, these tax reductions are only applicable to insurance companies which exclusively engage in captive insurance (‘Eigenversicherung’).
Другите застрахователни дружества, както и всяка друга форма на предприятие, извършващо дейност в други сектори на икономиката, подлежат на обичайните правила за данъчно облагане.
Other insurance companies as well as any other type of undertaking active in other sectors of the economy are subject to normal tax rules.
Органът също така смята, че данъчните мерки съдържат още един допълнителен елемент на избирателност, тъй като те също така предоставят по-големи данъчни намаления на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, които имат капитал, надхвърлящ 50 млн. CHF или 100 млн. CHF.
The Authority is also of the view that the tax measures contain a further element of selectivity as they also provide for greater tax reductions for captive insurance companies which have capital exceeding CHF 50 million or CHF 100 million.
В контекста на оценка на избирателността беше направена препратка към решението на Европейската комисия относно данъчното облагане на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, в Оланд [37].
Reference has been made in the context of the assessment of selectivity to the decision of the European Commission regarding taxation of captive insurance companies in Åland [37].
В това решение Комисията счете, че ползата, извлечена от „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, в резултат на по-ниското данъчно облагане в сравнение с обичайно прилаганото за дружествата, представлява избирателно предимство, тъй като това поставя в благоприятно положение само „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, като основни бенефициери на данъчното облекчение.
In this decision, the Commission considered that captive insurance companies which benefited from lower taxation than would normally apply to companies had received a selective advantage because this favoured only captive insurance companies as the prime beneficiaries of the tax relief.
Органът споделя това мнение и счита, че това само по себе си е достатъчно основание, за да бъдат мерките избирателни [38].
The Authority concurs with this view and is of the opinion that this in itself is sufficient to make the measures selective [38].
Въз основа на заключенията на Съда на Европейските общности по делото GIL Insurance [39]: „Член 87, параграф 1 ЕО изисква да се установи дали в рамките на дадения правопорядък дадена национална мярка може да постави в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки спрямо други, които биха се оказали с оглед на преследваните от споменатия правопорядък цели в сходно фактическо и правно положение.“ Органът заключава, че предприятията, които са в същото правно и фактическо положение, в този случай са тези, които плащат (пълния размер на) подоходния данък, данъка върху капитала и данъка върху държавни ценни книжа с лихвен купон в Лихтенщайн – и в сравнение с тези дружества, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, в Лихтенщайн получават избирателно предимство.
By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance case [39], ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’. The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, captive insurance companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
За разлика от много неотдавнашни сложни дела за фискална помощ, целите на въпросната мярка бяха ясни.
Unlike many recent complex fiscal aid cases, the objectives of the measure in question were straightforward.
Стандартните данъчни ставки генерират приходи за държавата, а намаляването на данъчните ставки и освобождаването от тях, приложими за „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, (по собствено признание на властите на Лихтенщайн), са били предназначени да привлекат в Княжеството мобилния и (чувствителен на данъчни промени) сектор на услугите.
The standard rate taxes generate revenue for the State, while the reduction and exemption applicable to captive insurance companies were (by the Liechtenstein authorities’ own admission) designed to attract a mobile (and tax sensitive) service sector to the Principality.
На свой ред, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, се създават и обикновено се разполагат отделно от останалата част от своята група (поне частично), за да се възползват от по-ниските данъци върху печалбите, генерирани чрез формализирана форма на самозастраховане.
In turn, captive insurance companies are created and normally located apart from the rest of their group (at least in part), in order to benefit from lower taxation on profits generated by a formalised form of self-insurance.
Органът е на мнение, че няма основание, поради това да се заключи, че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са в различно правно и фактическо положение спрямо други предприятия, подлежащи на данъчно облагане в Лихтенщайн.
The Authority is of the view that there is no reason to conclude, therefore, that captive insurance companies are in a different legal and factual situation to the other undertakings subject to Liechtenstein taxation.
Оценка на избирателността в предишни решения за държавна помощ по отношение на данъчните мерки
Assessment of selectivity in previous State aid decisions regarding tax measures
Някои трети страни по време на официалното разследване заявиха, че освобождаването от данъци в Лихтенщайн не е избирателно, тъй като всяко икономическо предприятие има възможността да създаде „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка.
Certain third parties asserted during the formal investigation that the exemptions from tax in Liechtenstein are not selective as any economic undertaking is free to form a captive.
Органът не споделя мнението, че това е валидно правно съображение, и във всички случаи изразява несъгласие с фактическата основа на този довод.
The Authority does not concur that this is a valid legal consideration, and disagrees with the factual basis for the argument in any event.
Органът е на мнение, че има две условия, които трябва да бъдат изпълнени, за да може да се създаде „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка.
The Authority is of the view that there are two conditions that must be fulfilled to be able to form a captive insurance company.
Първото е, че само дружества, които са в състояние да поемат постоянните разходи, свързани със създаването на „вътрешни“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, могат да се възползват от тази възможност.
The first is that only companies that are able to absorb the fixed costs inherent in forming a captive insurance company can benefit.
Второто, по-важно условие произтича от факта, че създаването на „вътрешни“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, по същество е формализиран начин за самозастраховане.
The second, more important, condition follows from the fact that forming a captive insurance company is essentially a formalised way of self insuring.
Органът е на мнение, че само предприятията, които имат значителни ресурси (предимно големите дружества), могат да покрият рисковете на самозастраховането [40] и че принципите на застраховане означават, че определен размер и различни видове дейности са необходими, за да се управлява рискът без използването на покритие от трети страни.
The Authority is of the view that only undertakings that have significant resources (mainly large companies) can cover the risks of self-insuring [40] and that principles of insurance mean that a certain size and diversity of operation is required in order to manage risk without use of third party cover.
Тази необходимост от определен размер на дружеството и различни видове дейности според Органа е сама по себе си очевидна, тъй като най-малките дружества, в зависимост от своята дейност, могат да си навлекат големи задължения (например чрез влошаване на дълготрайните активи, причинено от злополуки или пожар, или чрез вреда, причинена от небрежно доставени продукти или услуги), които те не биха били в състояние да изплатят.
This need for size and diversity is, in the Authority’s opinion, self evident, given that the smallest of companies can, depending on their activity, incur high liabilities (for example through the deterioration of fixed assets caused by accidents or fire, or through injury caused by negligently supplied products or services), which they would not be able to pay.
Комисията също така счете (в Оландското решение), че условията, при които мярката се прилага (способността да се създаде „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка), безусловно изискват определена икономическа мощ, и следователно може да се прилагат само по отношение на достатъчно големи дружества [41].Поради това Органът счита, че мярката е достъпна и приложима само за предприятия, които разполагат с достатъчно ресурси, за да създадат „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, и отбелязва, че ограничение от такова естество е накарало Първоинстанционния съд да заключи, че освобождаванията от данъци в делото Territorio Histórico de Álava [42] са били избирателни.По време на разследването също така беше направена препратка към решението на Европейската комисия относно ирландския режим за холдинговите дружества.
The Commission also considered (in the Åland decision) that the conditions under which the measure applied (the ability to form a captive) implicitly required a certain economic strength, and therefore could apply only to sufficiently large companies [41]. The Authority is of the view, therefore, that the measure is available and applicable only to undertakings that have sufficient resources to form a captive insurance company, and notes that a restriction of this nature led the Court of First Instance to conclude that tax exemptions in the Territorio Histórico de Álava case [42] were selective.Reference was also made during the investigation to the European Commission’s Decision on the Irish Company Holding Regime.
В това дело Комисията установи, че освобождаването от данъка върху капиталовите печалби, направено при прехвърлянето на акции от инвеститори, които са държали поне 5 % от обикновените акции от капитала на дружеството, в което е направена инвестицията, за непрекъснат период от най-малко 12 месеца, не е избирателно по същество.
In that case the Commission found that an exemption from tax on capital gains made on the disposal of shares by investors who had held at least 5 % of the investee company’s ordinary share capital for an uninterrupted period of not less than 12 months was not materially selective.
Комисията заключи, че изискването за 5 % участие не поставя в по-благоприятно положение никое предприятие в сходно фактическо и правно положение от гледна точка на целта на мярката, тъй като тя е достъпна за предприятията, независимо от техния размер или правна структура [43].
The Commission concluded that a 5 % holding requirement did not favour any undertaking in a comparable legal and factual situation in light of the objective pursued by the measure, given that this was available to undertakings no matter what their size or legal structure [43].
От друга страна, данъчната мярка, която бива оценявана в настоящото решение, се прилага само за конкретна форма на предприятие, извършващо конкретен вид икономическа дейност („вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка), а при всички случаи това са дружества, които могат да бъдат създадени само от тези, които разполагат с достатъчно ресурси за сформирането на такъв вид дружество и за самозастраховане срещу корпоративния риск.
The tax measure under assessment in this decision, on the other hand, applies only to a particular form of undertaking engaged in a particular form of economic activity (captive insurance companies), and in any event these are companies that can be formed only by those with sufficient resources to form such a company and to self-insure against corporate risk.
Испанският намален данък върху нематериалните активи също беше цитиран по време на разследването.
A Spanish reduced tax on intangible assets was also cited during the investigation.
По това дело Комисията счете, че привилегированото третиране на доходите от нематериални активи е дерогация от обичайните правила за корпоративно данъчно облагане.
In this case, the Commission considered that privileged treatment of income from intangible assets derogated from the ordinary corporate taxation rules.
Въпреки това тя заключи, че мярката не е избирателна, тъй като е достъпна за всяко предприятие, подлежащо на корпоративно данъчно облагане в Испания, което разработва нематериални активи, както и всеки корпоративен данъкоплатец (без значение какъв е неговият размер, правна структура или секторът, в който оперира) може да бъде бенефициер.
However, it concluded that the measure was not selective as it was open to any undertaking subject to corporate taxation in Spain that develops intangible assets, and any corporate tax payer (no matter what its size, legal structure or sector) in which it operates can be the beneficiary.
Испанските власти са предоставили на Комисията статистически данни, които показват, че нематериални активи (както и научноизследователската и развойна дейност, която ги е предхождала) присъстват широко във всички сектори на икономиката, включително и в сектора на услугите.
The Spanish authorities had provided the Commission with statistics showing that intangible assets (and the R&D activities which had preceded them) were held widely throughout all sectors of the economy, including the service sector.
Комисията счита, че мярката не укрепва позицията на никоя отделна група предприятия спрямо други предприятия, които се конкурират във вътреобщностната търговия [44] и се прилага без изключение за всички икономически активни лица [45].
The Commission considered that the measure does not strengthen the position of any particular class of undertakings in relation to others competing in intra-Community trade [44] and applies without distinction to all economically active persons [45].
Органът отново не счита, че това решение е от значение по отношение на данъчното облагане на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка в Лихтенщайн. Накрая беше направена препратка към решението на Комисията относно схемата Groepsrentebox, която представлява нидерландска мярка, насочена към намаляване на различията в данъчното третиране между два инструмента за финансиране в рамките на групата — дълга и собствения капитал.
Again, the Authority does not consider that this decision is relevant to the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein.Finally, reference has been made to the Commission Decision on the Groepsrentebox scheme, a Dutch measure aimed at reducing the difference in fiscal treatment between two instruments of intra-group financing, debt and equity.
Съгласно мярката положителният баланс между получената и платената лихва в контекста на операции по финансиране в рамките на група се облага по „схема за лихва в рамките на група“ при данъчна ставка 5 %, вместо стандартна ставка на корпоративния данък 25,5 %.
Under the measure, the positive balance between received and paid interests on intra-group financing transactions is taxed in an ‘interest group box’ at the rate of 5 %, instead of the 25,5 % standard corporate tax rate.
Комисията счете, че предимството, което се предоставя на дружество, отпускащо заем на свързано с него дружество, не може да се счита за дискриминационно, тъй като заем към свързано дружество не може да бъде сравняван със заем към несвързано дружество.
The Commission considered that the advantage given to a company providing a loan to a related company cannot be considered as discriminatory, since a loan to a related company cannot be compared to a loan to an unrelated company.
Комисията беше на мнение, че изискването за упражняване на контрол върху друго дружество е хоризонтален критерий, приложим към всички дружества, независимо от техния размер, сектор или някакво друго различие — следователно различната ставка за данъчно облагане на дългово финансиране между свързани дружества отразява обективни различия и не засяга данъчната неутралност.
The Commission was of the view that the requirement of exercising control of another company is a horizontal criterion applying to all companies regardless of their size, sector or of any other distinction — a different rate of taxation for debt financing between related companies, therefore, reflects objective differences and does not affect tax neutrality.
Макар и Органът да приема, че има някои прилики между горните дела и понастоящем разследваните данъчни мерки, по-специално по отношение на вътрешногруповия характер на ирландското и нидерландското дело, Органът не приема, че доводите на Комисията са приложими в този случай.
While the Authority accepts that there are certain similarities between the above cases and the tax measures under investigation, in particular in relation to the inter-group nature of the Irish and Dutch cases, the Authority does not accept that the reasoning of the Commission applies in this case.
Съществена част от доводите на Комисията във всяко от тези дела е, че действието, водещо до благоприятно данъчно третиране, е достъпно за всяко предприятие, и в този контекст Органът счита за важно, че изискванията за минимални суми за финансови транзакции (за учредяване на дружество в Нидерландия, както и минималната стойност на съответното участие в Ирландия) бяха премахнати.
An essential part of the Commission’s reasoning in each of these cases was that the action which leads to the beneficial tax treatment is open to any undertaking, and in this context the Authority considers it significant that minimum financial transaction amounts (for setting up a company in the Netherlands, and the minimum value of the relevant holding in Ireland) were abolished.
Поради изложените по-горе причини Органът е на мнение, че създаването на „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, не е нещо, което е достъпно за всяко предприятие (и стига до заключението, че освобождаването от данъци, специфично за една дружествена форма, при всички случаи е различно от обстоятелствата по това дело).
For the reasons set out above, the Authority is of the view that creating a captive insurance company is not something that is open to any undertaking (and concludes that a tax exemption specific to one form of company is different to the circumstances of this case in any event).
Логика на данъчната система
Logic of the tax system
Все пак специфична или избирателна данъчна мярка може да бъде оправдана от логиката на данъчната система [46].
A specific or selective tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system [46].
Мерките, които имат за цел частично или напълно да освободят фирмите от конкретен сектор от таксите, които възникват при нормалното прилагане на общата система, може да се състоят от държавна помощ, ако липсва обоснование за освобождаването въз основа на характера и логиката на общата данъчна система [47].
Measures intended partially or wholly to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of the general system can constitute State aid if there is no justification for the exemption on the basis of the nature and logic of the general tax system [47].
Следователно е възможно конкретни данъчни правила, приложими към „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, да не са избирателни, ако се обосноват от характера и общата схема на данъчната система на Лихтенщайн.
It is possible, therefore, for the specific tax rules applicable to captive insurance companies to not be selective if justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Органът трябва да прецени дали различното третиране на предприятията по отношение на предимствата или тежестите, налагани от въпросната данъчна мярка, възникват поради характера на общата система на цялостната схема, която се прилага. Когато такова диференциране се основава на цели, различни от тези, които цялостната схема преследва, въпросната мярка по принцип би се считала за избирателна.
The Authority must assess whether the different treatment of undertakings as regards advantages or burdens introduced by the tax measure in question arise from the nature or general system of the overall scheme which applies.
Според установената съдебна практика, именно заради държавата от ЕАСТ, е въведено различното третиране между предприятията, за да се докаже, че то е обосновано от характера и общата схема на въпросната система [48].
Where such a differentiation is based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would in principle be considered selective.According to established case-law, it is for the EFTA State that has introduced different treatment between undertakings to prove that it is justified by the nature and general scheme of the system in question [48].