natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са в състояние да покриват рискове, за които традиционният застрахователен пазар не предлага икономически жизнеспособни решения.
Captives are therefore in a position to cover risks for which the traditional insurance market does not offer economically viable solutions.
В допълнение, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, се различават значително от преките застрахователни дружества, тъй като последните застраховат срещу много видове рискове и по тази причина поддържат рисков пул за балансиране на исковете.
In addition, captives differ considerably from direct insurance companies as the latter insure many sorts of risks and therefore hold a risk pool to balance claims.
Докато, от друга страна, „вътрешното“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, само застрахова рисковете на собствените си дружества и не може да балансира тези рискове.
A captive on the other hand only insures its own companies’ risks and is not able to balance those risks.
Поради това властите на Лихтенщайн твърдят, че „вътрешният“ застрахователен пазар се различава от операциите на традиционния застрахователен пазар и че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не се конкурират със застрахователните дружества.
The Liechtenstein authorities argue, therefore, that the captive insurance market is distinct from conventional insurance market operations and that captive insurances do not compete with insurance companies.
Също така беше направено позоваване на съдебната практика на Съда на Европейските общности, като се стигна до заключението, че даден субект, който не упражнява дейността си на пазара „в конкуренция с други участници на пазара“, не може да бъде определен като осъществяващ икономическа дейност като предприятие; и на решението на Органа по делото с норвежката пътна администрация, което — както се твърди — показва, че субектите, участващи само във вътрешни дейности, не са предприятия, тъй като те не участват в икономически дейности.
Reference was also made to Court of Justice case-law concluding that an entity which does not exercise its activity on a market ‘in competition with other market players’ cannot be considered as operating an economic activity as an undertaking, and to the Authority’s decision in the Norwegian Road Administration case which — it is argued — shows that entities engaged only in in-house activities are not undertakings as they do not engage in economic activities.
Данъчното третиране на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, представлява обща мярка
The tax treatment of captives constitutes a general measure
Властите на Лихтенщайн твърдят, че данъчното третиране на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не е избирателно по същество, тъй като е възможност, която е на разположение за всички и не изисква определена икономическа мощ.
The Liechtenstein authorities argued that the tax treatment of captives is not materially selective as it is an option available to all and does not require a certain economic strength.
Данъчните мерки не са ограничени до определени сектори, определени видове дружества или до определени части от територията на Лихтенщайн — също така не съществуват ограничения и по отношение на оборота, размера, броя на заетите лица или необходимостта да бъдат част от мултинационална група.
The tax measures are not limited to certain sectors, certain types of companies, or certain parts of the Liechtenstein territory — there are also no restrictions regarding turnover, size, the number of employees or a necessity to be part of a multinational group.
Поради това те твърдят, че техните данъчни разпоредби за „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не са избирателни по същество.
They argue, therefore, that their tax provisions for captive insurance companies are not materially selective.
Властите на Лихтенщайн се позоваха на решенията на Европейската комисия по отношение на данъчната система на Оландските острови за „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, ирландския режим за холдинговите дружества, испанския намален данък върху нематериалните активи, както и нидерландския намален данък върху приходите от заеми вътре в групата (Groepsrentebox) [18], за да подкрепят твърдението, че в Лихтенщайн облагането на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не е избирателно по същество.
The Liechtenstein authorities referred to the European Commission’s Decisions regarding the Åland Islands captive insurance tax system, the Irish Company Holding Regime, the Spanish reduced tax from intangible assets, and the Dutch reduced tax on revenue from intra-group loans (Groepsrentebox) [18], in order to support the claim that the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein is not materially selective.
Нидерландското решение беше цитирано, както следва:
The Dutch decision was quoted as follows:
„По отношение на дейностите по дългово финансиране свързаните дружества не са в сходно правно и фактическо положение с несвързаните дружества. Причината е, че за разлика от несвързаните дружества, когато свързаните дружества се опитват да получат заемно или капиталово финансиране в рамките на групата, те не просто участват в една търговска транзакция. Дружеството майка и дъщерното дружество споделят еднакви интереси за разлика от случая с търговска транзакция с трета страна, осигуряваща финансиране, в който всяка страна се опитва да увеличи до максимум своите печалби за сметка на другата.“
‘With respect to debt financing activities, related companies are not in a comparable legal and factual situation as unrelated companies. The reason is that related companies are not engaged in a merely commercial transaction, unlike unrelated companies, when they try to obtain loan or equity financing within the group. The parent and the subsidiary share the same interest, which is not the case of a commercial transaction with a third party provider of finance, where each party tries to maximise its profits at the expense of the other.’
Обосноваване от храктера и общата схема на системата
Justification by the nature and general scheme of the system
Дори и ако Органът счете, че въпросните мерки са избирателни по същество, властите на Лихтенщайн твърдят, че те при всички случаи са обосновани от характера и структурата на данъчната схема на Лихтенщайн.
Even if the Authority were to consider the measures at stake to be materially selective, the Liechtenstein authorities argue that they are, in any event, justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax scheme.
По този начин те изразяват съгласие с мненията, представени от трети страни, по този въпрос.
In doing so, they agree with the views expressed by third parties on this point.
Властите на Лихтенщайн подкрепиха аргументи, свързани с определението и третирането на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, съгласно директивите на ЕС относно презастраховането и платежоспособност II, твърдейки, че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, следва да бъдат разграничени от традиционния застрахователен бизнес.
The Liechtenstein authorities supported arguments relating to the definition and treatment of captive insurance companies under the EU Reinsurance and Solvency II Directives, claiming that captive insurance should be distinguished from classical insurance business.
Властите на Лихтенщайн изразиха съгласие, че различното третиране на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, е оправдано, като се имат предвид ограничената област на функциониране на „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, и специфичният им характер в рамките на групата.
The Liechtenstein authorities agreed that different treatment of the captives is justified given the limited area of operation of captives and their specific intra-group nature.
Не съществува нарушаване на конкуренцията и засягане на търговията между договарящите се страни
No distortion of competition and no effect on trade between Contracting Parties
Властите на Лихтенщайн се съгласиха с дружество А RE, че услугите, предоставяни от „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не са търгуеми, тъй като няма налично „решение по отношение на свободния пазар“ за някои рискове.
The Liechtenstein authorities concurred with Company A RE that the services provided by captives are not tradable since there is no ‘free market solution’ available for some risks.
Следователно, въпросните мерки нито нарушават конкуренцията, нито засягат търговията между договарящите се страни по Споразумението за ЕИП.
Consequently, the measures in question neither distort competition nor affect trade between the Contracting Parties to the EEA Agreement.
Ако е налична помощ, тя е съществуваща помощ
If aid is present it is existing aid
Властите на Лихтенщайн твърдят, че въпросните мерки трябва да се разглеждат като съществуваща помощ по смисъла на член 1, параграф 1 от част I и член 1, буква б), подточка v) от част II на Протокол 3, ако въобще бъдат определени като държавна помощ.
The Liechtenstein authorities argued that the measures in question should be regarded as existing aid within the meaning of Article 1(1) of Part I and Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 if they are to be characterised as State aid at all.
По този начин те отново се съгласяват с мнението на трети страни по този въпрос.
In doing so, they again shared the opinion of third parties on that point.
Те твърдят, че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са били облагани с намален данък върху капитала от 0,1 % от 1989 г., преди да е влязло в сила специалното законодателство за „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка.
They argued that captives have been taxed at a reduced capital tax of 0,1 % since 1989 before any specific legislation was enacted for captive insurance companies.
Освен това властите на Лихтенщайн подкрепиха аргументите, че данъчните мерки са започнали да представляват държавна помощ поради развитието на Споразумението за ЕИП.
Further, the Liechtenstein authorities supported arguments that the tax measures became aid as a result of the evolution of the EEA Agreement.
Като изразиха съгласие с дружество Е, властите на Лихтенщайн считат, че развитието, състояло се в края на 90-те години на миналия век, е настъпило след като конкретните мерки, свързани с „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са били въведени със Закона от 18 декември 1997 г.
Agreeing with Company F, the Liechtenstein authorities considered that the evolution which took place at the end of the 1990s occurred after the specific measures relating to captive insurance companies were introduced by the Act of 18 December 1997.
Възстановяването на помощта би било несъвместимо с основните принципи на правото на Общността
Recovery of aid would be incompatible with the general principles of Community law
Като изразиха съгласие с изявленията на дружество А и дружество Е, властите на Лихтенщайн представиха мнение, че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, не са могли предварително да предвидят, че когато бъдат приети през 1997 г., мерките може да представляват държавна помощ, като се имат предвид сходствата между тяхната позиция и делата, свързани с дейностите в рамките на групата.
Agreeing with Company A and Company F’s statements, the Liechtenstein authorities submitted that the captives could not have anticipated that the measures, when adopted in 1997, could be State aid given the similarities between their position and cases on intra-group activities.
Всички заинтересовани страни твърдят, че по онова време не е имало индикации за това, че някои от предварителните констатации на Органа са били вероятни или предвидими.
All interested parties claim that there were no indications at the time that any of the Authority’s preliminary findings were likely, or foreseeable.
В съответствие с изявленията на всички заинтересовани страни властите на Лихтенщайн също така изразиха мнение, че възстановяването ще бъде в нарушение на принципа на правната сигурност.
In line with the statements of all interested parties, the Liechtenstein authorities also expressed their opinion that recovery would be in contravention of the principle of legal certainty.
Основното изискване на правната сигурност е да гарантира, че прилагането на законодателството на Европейския съюз/ЕИП е сигурно и предвидимо.
The fundamental requirement of legal certainty is to ensure that the application of European Union/EEA law is certain and foreseeable.
Също така се твърди, че тази необходимост трябва да се прилага още по-строго, когато са налице финансови последици.
It is also argued that this necessity must be enforced all the more strictly where there are financial consequences.
Беше представено мнение, че през 1995 г., когато Лихтенщайн се е присъединил към Споразумението за ЕИП, достиженията на общностното право (включително и практиката на Комисията по отношение на решенията за държавните помощи) не са посочвали данъчното облагане на дейностите в рамките на групата като държавна помощ, както и че между 1995 г. и 1997 г. (когато мерките са били приети) не е имало развития, които да подсказват, че тази позиция би била променена.
It is submitted that when Liechtenstein joined the EEA Agreement in 1995 the acquis communautaire (including the Commission’s State aid decision practice) did not designate the taxation of intra-group activities as State aid, and that there were no developments between 1995 and 1997 (when the measures were adopted) to suggest that this position would change.
„Освен изключенията, предвидени в настоящото споразумение, за несъвместими с функционирането му се считат помощите, отпускани от държавите-членки на ЕО, от държавите от ЕАСТ или отпускани чрез държавни ресурси, под каквато и да е форма, доколкото те засягат търговията между договарящите се страни, които нарушават или заплашват да нарушат конкуренцията, като подпомагат някои предприятия или производства.“
‘Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.’
Мярката за помощ трябва да бъде предоставена от държавата или чрез държавни ресурси.
The aid measures must be granted by the State or through State resources.
Докато ставката на данъка върху капитала в Лихтенщайн понастоящем е определена на 0,2 %, „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, подлежат на облагане с намалена данъчна ставка от 0,1 % (и 0,075 % за капитал, който надхвърля 50 млн. CHF, и 0,05 % за капитал, който надхвърля 100 млн. CHF).
While the capital tax rate in Liechtenstein is currently set at 0,2 %, captive insurance companies are subject to a reduced rate of 0,1 % (and 0,075 % for capital exceeding CHF 50 million and 0,05 % for capital in excess of CHF 100 million).
„Вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, също така са напълно освободени от плащането на подоходен данък и на данъка върху държавни ценни книжа с лихвен купон.
Captive insurance companies are also fully exempted from payment of income tax and the coupon tax.
Предоставянето на пълно или частично освобождаване от данъци включва загуба на данъчни приходи за държавата, което е равностойно на потребяване на държавни ресурси под формата на фискални (данъчни) разходи [19].
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Властите на Лихтенщайн се отказват от приходи, съответстващи на неплащането на подоходен данък, плащането на намалена данъчна ставка на данъка върху капитала, както и на неплащането на данъка върху държавни ценни книжа с лихвен купон.По тези причини Органът счита, че специалните данъчни правила, които се прилагат за „вътрешни“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са предоставени чрез държавни ресурси.
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income tax, the payment of a reduced capital tax rate as well as the non-payment of coupon taxes. For these reasons, the Authority considers that the special tax rules applicable to captive insurance companies are granted through State resources.
Предприятие
Undertaking
Държавната помощ може да бъде предоставена само на предприятия, които осъществяват икономическа дейност.
State aid can only be granted to undertakings that are engaged in economic activity.
Съгласно Съда на Европейските общности понятието за предприятие по смисъла на член 87 от ДЕО (понастоящем член 107 от Договора за функционирането на Европейския съюз), който съответства на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, включва: „всяко образувание, извършващо икономическа дейност, независимо от правния му статус и начина на финансирането му“ [20].
According to the European Court of Justice, the notion of an undertaking within the meaning of Article 87 EC (now Article 107 of the Treaty on the Functioning of the European Union), which corresponds to Article 61(1) of the EEA Agreement, encompasses ‘every entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status of the entity and the way in which it is financed’ [20].
В допълнение Съдът приема, че „икономическа дейност е всяка дейност, която включва предлагане на стоки или услуги на определен пазар [21]“. Предоставянето на застраховка представлява услуга, която по принцип е икономическа дейност [22].
The Court has further ‘consistently held that any activity consisting in offering goods or services on a given market is an economic activity’ [21].Providing insurance is a service, which in principle is an economic activity [22].
„Вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, предлагат застрахователни услуги срещу застрахователна премия на даден пазар.
Captive insurance companies offer insurance services for a premium on a given market.
Фактът, че клиентите им са ограничени само до предприятия от същата група, към която те принадлежат, не влияе върху това заключение.
The fact that their clients are restricted only to undertakings of the same group to which they belong does not affect this conclusion.
Предприятията от групата, към която принадлежи „вътрешното“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, са избрали да купят застраховка от друго дружество в рамките на своята група, което предоставя такива услуги, вместо да я закупят от друго застрахователно дружество, което се явява трета страна.
The undertakings of the group to which the captive belongs have chosen to purchase insurance from another company within its group which provides such services instead of purchasing from a third party insurance company.
Поради това, както беше посочено по-долу, Органът е на мнение, че услугите, предоставяни от „вътрешни“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, са алтернатива на купуването на застрахователни услуги от трети страни.
As referred to below, the Authority is of the view, therefore, that the services provided by captive insurers are an alternative to purchasing insurance from a third party.
Фактът, че „вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, предлагат услуги, отговарящи на търсенето на застрахователни услуги, на определени предприятия, е достатъчен, за да се стигне до заключението, че те предлагат своите услуги на пазара.
The fact that captive insurance companies supply demand for insurance from certain undertakings is sufficient to conclude that they offer their services on the market.
Чрез създаването на „вътрешно“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, застраховането на тези рискове е „вътрешно“ за дадено дружество от групата, което означава, че нито едно от другите застрахователни дружества, опериращи на пазара, няма да бъде в състояние да се конкурира за застраховането на тези рискове на групата.
By establishing a captive, the insurance of these risks is ‘captive’ to one company of the group, which means that none of the other insurance companies active in the market will be able to compete for the insurance of the risks of the group.
Застраховането на тези рискове обикновено се поема от избран друг търговски доставчик на услуги, но вместо това в този случай услугата се предоставя от „вътрешното“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, създадено от групата.
The insurance of these risks would normally be undertaken by choosing another commercial provider but here the service is provided by the captive insurance company formed by the group instead.
„Вътрешното“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, е създадено като отделно юридическо лице в Лихтенщайн и учредено като всяко друго дружество.
A captive insurance company is established as a separate legal entity in Liechtenstein and set up like any other company.
Услугите, които предоставя, са платени, рискът се прехвърля върху него въз основа на принципа на сделката между несвързани лица, то води отделна отчетност и подлежи на данъчно облагане съгласно националното законодателство.
The services it provides are paid for, risk is transferred to it on an arm’s length basis, it keeps separate accounts and is liable to tax under national law.
„Вътрешните“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, наистина са обект на данъчно облагане в Лихтенщайн на първо място, защото те са предприятия, които осъществяват икономическа дейност в рамките на юрисдикцията.
Captive insurance companies are indeed subject to taxation in Liechtenstein in the first place as they are undertakings that are engaged in economic activity within the jurisdiction.
Учредяването на отделно дружество е съзнателен избор от страна на дружества, които решават да сформират „вътрешни“ застрахователни дружества, обслужващи дружеството майка, и е обичайна практика „вътрешното“ застрахователно дружество, обслужващо дружеството майка, да бъде разположено в данъчна юрисдикция с ниско данъчно облагане, за да се възползва от по-ниските данъчни ставки.
Forming a separate company is a deliberate choice on the part of companies which decide to form captives, and it is common practice to locate the captive in a low tax jurisdiction in order to benefit from lower rates of taxation.
Ако не е било създадено ново, отделно дружество, а рисковете са самозастраховани в рамките на съществуващата структура на дружеството, най-общо казано, ползата по отношение на разходите от решението да не плащат на търговски застрахователи, просто ще намери израз в по-ниски разходи — и следователно в по-високи печалби, като се заплаща стандартната ставка в рамките на местната данъчна юрисдикция на дружеството.
If a new, separate company was not created, and the risks were self-insured within the existing company structure, generally speaking, the cost benefit from deciding not to pay commercial insurers would merely be reflected in lower costs — and therefore higher profits, paid at the normal rate within the company’s home tax jurisdiction.