natgillin/translations-raw huggingface dataset:
През последното десетилетие информационните и комуникационните технологии станаха достъпни и на приемливи цени за широката общественост.
During the past decade, information and communications technologies have become accessible and affordable for the general public.
Изразът „цифрово разделение“ се използва най-често, за да опише разслоението между лицата и общностите, които имат достъп до информационните технологии, и тези, които нямат.
The term ‘digital divide’ is most commonly used to define the gap between those individuals and communities that have access to the information technologies and those that do not.
Въпреки че има няколко причини за това „цифрово разделение“, най-важната е липсата на подходяща инфраструктура за широколентов достъп.
Although there are several reasons for this ‘digital divide’, the most important is the lack of an adequate broadband infrastructure.
От гледна точка на регионалното измерение степента на урбанизация е важен фактор за достъп и използване на ИКТ.
Looking at the regional dimension, the degree of urbanisation is an important factor for access to and use of ICT.
Така навлизането на Интернет остава много по-ниско в по-слабо населени райони в цялото Европейско икономическо пространство.
Internet penetration remains thus much lower in thinly populated areas throughout the European Economic Area.
Вж. акт, посочен в точка 5вл от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно общата регулаторна рамка за електронните съобщителни мрежи и услуги (Рамкова директива) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 33), акт, посочен в точка 5вк от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно разрешението на електронните съобщителни мрежи и услуги (Директива за разрешение) (ОВ L 108, 24.4.2002, стр. 21) и акт, посочен в точка 5вй от приложение XI към Споразумението за ЕИП (Директива 2002/19/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 г. относно достъпа до електронни съобщителни мрежи и тяхната инфраструктура и взаимосвързаността между тях (Директива за достъпа) (ОВ L 108, 24.4.2002 г., стр. 7), адаптирана към Споразумението за ЕИП с протокол 1 към него.
See Act referred to at point 5cl of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 33)), Act referred to at point 5ck of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services, (Authorisation Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 21)) and Act referred to at point 5cj of Annex XI to the EEA Agreement (Directive 2002/19/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive) (OJ L 108, 24.4.2002, p. 7)), as adapted to EEA Agreement by Protocol 1 thereto.
Вж. решение на Органа за пощи и телекомуникации на Норвегия от 3 април 2009 г. относно определянето на предприятия със значителна пазарна сила и налагане на специфични задължения на пазара за широколентов достъп на едро (пазар 5); решение на администрацията на пощите и телекомуникациите № 8/2008 от 18 април 2008 г. относно определянето на предприятия със значителна пазарна сила и налагане на специфични задължения на пазара за широколентов достъп на едро в Исландия и решение на Службата по съобщенията от 16 декември 2009 г. относно специфично за сектора регламентиране на пазара на едро за широколентов достъп в Лихтенщайн.
See decision of the Norwegian Post and Telecommunications Authority of 3 April 2009 on the designation of undertakings with significant market power and imposing specific obligations in the market for wholesale broadband access (market 5); decision of Post and Telecom Administration no 8/2008 dated 18 April 2008 on the designation of undertakings with significant market power and imposition of obligations in the market for wholesale broadband access in Iceland and decision of the Office for Communications of 16 December 2009 concerning sector specific regulation on the wholesale market for broadband access in Liechtenstein.
За целите на настоящия документ мрежи за ДСП означава мрежи за достъп, които се състоят изцяло или частично от оптични елементи и които могат да доставят услуги за широколентов достъп с подобрени характеристики (като например по-висока пропускателна способност) в сравнение с тези, които се доставят по съществуващите медни мрежи (вж. по-долу бележка под линия 58).
For the purpose of this document NGA networks refers to wired access networks which consist wholly or in part of optical elements and which are capable of delivering broadband access services with enhanced characteristics (such as higher throughput) as compared to those provided over existing copper networks (see also below footnote 58).
Вж. проект за препоръка на Комисията относно регулирания достъп до мрежи за достъп от следващо поколение (ДСП) на адрес:http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/nga/dr_recomm_nga.pdf и изявление на Групата на европейските регулатори (ГЕР) относно развитието на достъпа до ДСП, ГЕР (08) 68, на адрес:http://www.erg.eu.int/doc/publications/erg_08_68_statement_on_nga_devolopment_081211.pdf.
See Commission’s draft Recommendation on regulated access to Next Generation Access Networks (NGA), athttp://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/library/public_consult/nga/dr_recomm_nga.pdf and European Regulators Group Statement on the development of NGA Access, ERG (08) 68, at http://www.erg.eu.int/doc/publications/erg_08_68_statement_on_nga_devolopment_081211.pdf
За списък на всички решения на Комисията, взети съгласно правилата за държавна помощ в сферата на широколентовите мрежи, вж. http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf
For a list of all Commission’s decisions taken under the state aid rules in the broadband field, see http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf
Вж. също раздел 2.2.1 по-долу относно прилагането на принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика.
See also Section 2.2.1 on the application of the market economy investor principle.
Вж. Решение на Комисията от 30 май 2007 г. по дело NN 24/07 — Чешка република, Общинска безжична мрежа в Прага.
See Commission Decision of 30 May 2007 in Case NN 24/07 — Czech Republic, Prague Municipal Wireless Network.
Терминът „инвеститори“ означава предприятия или оператори на електронни съобщителни мрежи, които инвестират в изграждането и разгръщането на широколентова инфраструктура.
The term ‘investors’ denotes undertakings or electronic communications network operators that invest in the construction and deployment of broadband infrastructure.
В един-единствен случай Комисията е одобрила държавна мярка, която не е включвала открит тръжен процес, но е включвала схема за данъчни облекчения в подкрепа на развитието на широколентова мрежа в райони с недостатъчно обслужване в Унгария, вж. Решение № 398/05 — Унгария „Развитие на данъчни стимули за широколентови връзки“.
The Commission has only approved one case of a measure that did not involve an open tender but which involved a tax credit scheme to support the roll-out of broadband in underserved areas of Hungary, see Decision N 398/05 — Hungary, Development of Tax Benefit for Broadband.
Вж. например Решение № 570/07 на Комисията — Германия, Широколентови връзки в селските райони в Baden-Württemberg; Решение № 157/06 — Обединеното кралство, Проект за широколентово покритие South Yorkshire Digital Region; Решение № 262/06 — Италия, Широколентови инфраструктури за селските региони в Тоскана; Решение № 201/06 — Гърция, Развитие на широколентов достъп в територии с недостатъчно обслужване; и Решение № 131/05 — Обединеното кралство, Проект за широколентово покритие FibreSpeed на Уелс.
See for instance, Commission Decision N 570/07 — Germany, ‘Broadband in rural areas of Baden-Württemberg’; Decision N 157/06 — United Kingdom, ‘South Yorkshire Digital Region Broadband Project’; Decision N 262/06 — Italy, ‘Broadband for rural Tuscany’; Decision N 201/06 — Greece, ‘Broadband access development in underserved territories’; and Decision N 131/05 — United Kingdom, ‘Fibre Speed Broadband Project Wales’.
Въпреки че също са бенефициери по тези мерки, домашните потребители не са обект на правилата за държавна помощ, тъй като те не са нито предприятия, нито икономически оператори по смисъла на член 61, параграф 1 от Споразумението за ЕИП.
Residential users, although also beneficiaries of such measures, are not however subject to the state aid rules since they are neither undertakings nor economic operators within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Вж. Решение № 266/2008 на Комисията — Германия, Широколентови връзки в селските райони в Bayern.
See Commission Decision N 266/08 — Germany, ‘Broadband in rural areas of Bayern’.
Вж. Решение № 237/2008 на Комисията — Германия, Помощ за широколентови връзки в Niedersachsen
See Commission Decision N 237/08 — Germany, ‘Broadband support in Niedersachsen’.
Дело C-303/88, Италия срещу Комисията (1991 г.), ECR I-1433, точки 20—22.
Case C-303/88 Italy v Commission [1991] ECR I-1433, at paragraphs 20-22.
Решение на Комисията от 11 декември 2007 г. по дело C 53/2006 Citynet Amsterdam — инвестиция на община Амстердам в мрежа от типа FTTH (оптичен кабел до дома) (ОВ L 247, 16.9.2008 г., стр. 27).
Commission Decision of 11 December 2007 in Case C 53/2006 Citynet Amsterdam — investment by the city of Amsterdam in a fibre-to-the-home (FTTH) network, OJ L 247, 16.9.2008, p. 27.
Делото се отнася до изграждането на мрежа за широколентов достъп от типа FTTH (оптичен кабел до дома) за свързване на 37000 домакинства в Амстердам, които вече са били обслужвани от няколко конкурентни широколентови мрежи.
The case concerned the construction of a ‘Fibre-to-the-Home’ (FTTH) broadband access network connecting 37000 households in Amsterdam, which were already served by several competing broadband networks.
Община Амстердам реши да инвестира в пасивното ниво от мрежата заедно с двама частни инвеститори и пет корпорации за жилищно строителство.
The Amsterdam municipality had decided to invest in the passive layer of the network together with two private investors and five housing corporations.
Пасивната инфраструктура беше собственост и се управляваше от отделно дружество, от чиито акции община Амстердам притежаваше една трета, двама други частни инвеститори (ING Real Estate и Reggefiber) — също една трета, а корпорациите за жилищно строителство — останалата една трета.
The passive infrastructure was owned and managed by a separate entity of which the Amsterdam municipality owned one third of its shares, two other private investors (ING Real Estate and Reggefiber) another third, while housing corporations owned the remaining third.
Според съдебната практика предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, трябва да са били натоварени с тази задача с акт на публичен орган.
According to the case-law, undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest must have been assigned that task by an act of a public authority.
В тази връзка услугата от общ икономически интерес може да бъде възложена на оператор чрез предоставянето на концесия за обществена услуга, вж. съединени дела T-204/97 и T-270/97 EPAC / Комисията (2000 г.), ECR II-2267, точка 126 и дело T-17/02 Fred Olsen / Комисията (2005 г.), ECR II-2031, точки 186, 188—189.
In this respect, a service of general economic interest may be entrusted to an operator through the grant of a public service concession; see Joined Cases T-204/97 and T-270/97 EPAC v Commission [2000] ECR II-2267, paragraph 126 and Case T-17/02 Fred Olsen v Commission [2005] ECR II-2031, paragraphs 186, 188-189.
Дело C-280/00, Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg / Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (2003 г.), ECR I-7747.
See C-280/00, Altmark Trans GmbH and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [2003] ECR I-7747.
Наричано по-долу „решение Altmark“.
Hereinafter referred to as ‘the Altmark judgment’.
Вж. Решение № 381/04 на Комисията— Франция, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, и Решение № 382/04 на Комисията — Франция, Mise en place d’une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
See Commission Decision N 381/04 — France, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, and Commission Decision N 382/04 — France, Mise en place d'une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
Въпреки че в тази глава се посочва понятието „концесия“ за обществена услуга, формата на договорния инструмент, избран за предоставяне на задачата за извършване на обществена услуга или на УОИИ, може да се различава в отделните държави от ЕАСТ.
Although reference is made in this Chapter to a public service ‘concession’, the form of the contractual instrument chosen for the award of a public service mission or SGEI may vary from one EFTA State to another.
Но той трябва да определя като минимум точната същност, обхвата и продължителността на наложените задължения за предоставяне на обществени услуги, както и идентичността на съответните предприятия и разходите, които трябва да бъдат поети от тях.
However, the instrument should specify at least the precise nature, scope and duration of the public service obligations imposed and the identity of undertakings concerned, and the costs to be borne by the undertaking concerned.
По-специално, предвид факта, че държавите-членки разполагат с голяма свобода при определянето на обхвата на УОИИ, Комисията призна в посочените по-горе две решения, че доколкото предоставянето на повсеместна широколентова инфраструктура би било открито за всички други доставчици на мрежа и би имало коригиращо действие върху пазарна неефективност, и би осигурило връзка за всички потребители в заинтересованите райони, въпросните държави-членки не са допуснали явна грешка, като са счели, че предоставянето на тази услуга попада в обхвата на понятието УОИИ.
In particular, given that Member States enjoy a wide discretion in defining the scope of an SGEI, the Commission recognised in the above two decisions that to the extent that the provision of a ubiquitous broadband infrastructure would be open to all other network providers and would remedy a market failure and would provide connectivity to all users in the regions concerned, the Member State concerned had not committed a manifest error in considering that the provision of such a service fell within the notion of an SGEI.
Вж. Решение № 284/2005 на Комисията — Ирландия, Регионална програма за широколентови връзки: мрежи за метрополни райони (MAN), фази II и III, точки 23, 37—40.
See Commission Decision N 284/05 — Ireland, ‘Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks (“MANs”), phases II and III ’, at paragraphs 23, 37-40.
В това дело Комисията счете, че подкрепата, предоставена за разгръщането и експлоатирането на мрежи в населени места (MAN) в няколко града в Ирландия, не представлява компенсация за УОИИ въз основа на това, че мярката, за която е отправено уведомление, е наподобявала повече публично-частно партньорство, отколкото възлагане и изпълнение на УОИИ.
In that case the Commission considered that the support given for the roll-out and operation of Metropolitan Area Networks (MANs) in a number of towns in Ireland was not a compensation for an SGEI on the ground that notified measure resembled more a private-public-partnership than an entrustment and implementation of an SGEI.
Вж. още Решение № 890/06 — Франция, „Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit“.
See also Decision N 890/06 — France, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit.
В това дело Комисията отбеляза, че мярката, за която е отправено уведомление, се е отнасяла за предоставяне на широколентова връзка само за бизнес паркове и организации от публичния сектор в част от град Тулуза, без да се включва гражданският сектор.
In that case, the Commission pointed out that the notified measure concerned support for the provision of broadband connectivity only for business parks and public sector organisations in a part of Toulouse, excluding the residential sector.
Освен това проектът е обхващал само част от района.
Moreover, the project was covering only a part of the region.
Поради това Комисията счете, че това не е УОИИ на основание, че целта на мярката, за която е отправено уведомление, не е била да обслужва интересите на гражданите, а на предприятията.
Accordingly, the Commission found that this was not an SGEI on the grounds that the notified measure did not aim to serve the citizens′ interests, but those of the business sector.
Вж. Дело Т-289/03, BUPA и други / Комисията (2008 г.), ECR II-741, точка 165 и дело Т-106/95, FFSA и други / Комисията (1997 г.), ECR II-229, точка 99.
See Case T-289/03 BUPA and Others v Commission [2008] ECR II-741, paragraph 165, and Case T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraph 99.
Вж. още точка 14 от Съобщение на Комисията относно услугите от общ интерес в Европа (ОВ C 17, 19.1.2001 г., стр. 4).
See also paragraph 14 of the Commission Communication on services of general interest in Europe (OJ C 17, 19.1.2001, p. 4).
Вж.Дело T-442/03 SIC / Комисията (2008 г.), ECR II-1161, параграф 195; дело T-289/03 BUPA и други / Комисията, op.cit., точка 166, и дело T-17/02 Fred Olsen / Комисията, op.cit., точка 216.
See Case T-442/03 SIC v Commission [2008] ECR II-1161, paragraph 195; Case T-289/03 BUPA and Others v Commission, op.cit., paragraph 166, and Case T-17/02 Fred Olsen v Commission, op.cit., paragraph 216.
Съгласно точка 22 от Съобщението на Комисията относно услугите от общ интерес в Европа „свободата на държавите-членки да определят [услугите от общ икономически интерес] означава, че основно държавите-членки са отговорни да определят какво считат за [такива] услуги (…) въз основа на специфичните особености на дейностите. Това определяне може да подлежи на контрол, само за да се открие явна грешка“.
According to paragraph 22 of the Commission Communication on services of general interest in Europe, ‘Member States’ freedom to define [services of general economic interest] means that Member States are primarily responsible for defining what they regard as [such] services (…) on the basis of the specific features of the activities. This definition can only be subject to control for manifest error’.
Това предполага, че целта, свързана с общия интерес, която преследват публичните органи, не може просто да бъде развитието на определени икономически дейности или икономически зони според посоченото в член 61, параграф 3, буква в).
This implies that the general interest objective pursued by the public authorities cannot simply be that of development of certain economic activities or economic areas as foreseen in Article 61(3)(c).
Вж. Решение № 381/04 на Комисията — Франция, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, точка 53 и Решение № 382/04 на Комисията — Франция, Mise en place d’une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
See Commission Decision N 381/04 — France, Projet de réseau de télécommunications haut débit des Pyrénées-Atlantiques, paragraph 53, and Commission Decision N 382/04 — France, Mise en place d'une infrastructure haut débit sur le territoire de la région Limousin (DORSAL).
Във връзка с това мрежите, които следва да се вземат предвид за определяне на нуждата от УОИИ, следва винаги да бъдат със сравнима архитектура, а именно или обикновени широколентови мрежи, или мрежи за ДСП.
In this respect, the networks to be taken into consideration for assessing the need for an SGEI should be always of comparable architecture, namely either basic broadband or NGA networks.
Във връзка с това планираните инвестиции от страна на частни инвеститори следва да могат да гарантират, че ще бъде постигнат най-малкото значителен напредък по отношение на покритието в рамките на тригодишен период, както и това приключването на планираната инвестиция да се извърши в рамките на разумен период от време след това (в зависимост от особеностите на всеки район и на всеки проект).
In this regard, investment efforts planned by private investors should be such as to guarantee that at least significant progress in terms of coverage will be made within the 3-year time period, with completion of the planned investment foreseen within a reasonable time frame thereafter (depending on the specificities of each area and of each project).
В отсъствието на такива причини няма да бъде възможно дори и повърхностно разглеждане от страна на Органа въз основа на първото условие от Altmark, както и на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП във връзка с наличието на явна грешка от страна на държавата от ЕАСТ в контекста на нейната свобода на действие, дело T-289/03, BUPA и други / Комисията, точка 172.
In the absence of such reasons, even a marginal review by the Authority on the basis of both the first Altmark condition and Article 59(2) of the EEA Agreement with respect to the existence of a manifest error by the EFTA State in the context of its discretion would not be possible, Case T-289/03 BUPA and Others v Commission, op.cit., paragraph 172.
Една мрежа следва да бъде неутрална от технологична гледна точка и по този начин да позволява на търсещите достъп да използват всички налични технологии за предоставяне на услуги за крайните потребители.
A network should be technologically neutral and thus enable access seekers to use any of the available technologies to provide services to end users.
Въпреки че такова изискване вероятно ще има ограничено приложение при разгръщането на инфраструктура за мрежа за ADSL, ситуацията е различна за мрежи за ДСП, оптични кабелни мрежи, където операторите може да използват различни оптични технологии за предоставяне на услуги за крайните потребители (напр. „от точка до точка“ или гигабайтова пасивна оптична мрежа (G-PON).
Although such a requirement may be of limited application in relation to the deployment of an ADSL network infrastructure, this may not be the case in relation to a NGA fibre-based network where operators may use different fibre technologies to provide services to end-users (i.e. point-to-point or G-PON).
Например мрежата за ADSL следва да предоставя битстрийм достъп и самостоятелно ползване на абонатна линия, докато оптичната кабелна мрежа за ДСП следва да предоставя достъп поне до свободни оптични кабели, битстрийм достъп, а при разгръщане на мрежа за FTTC — Fibre To The Curb (влакно до локален мрежов възел) — достъп до самостоятелно ползване на абонатна подлиния.
For example, an ADSL network should provide bitstream and full unbundling, whereas a NGA fibre-based network should provide at least access to dark fibre, bitstream, and if a FTTC network is being deployed, access to sub-loop unbundling.
Ограничението се обосновава с факта, че след като бъде разработена широколентовата мрежа, предоставяща универсална свързаност, пазарните сили са по принцип достатъчни за предоставяне на комуникационни услуги за всички потребители на конкурентни цени.
This limitation is justified by the fact that, once a broadband network providing universal connectivity has been deployed, the market forces are normally sufficient to provide communication services to all users at a competitive price.
Такива предпазни мерки могат да включват задължение за разделяне на счетоводството и могат да включват също така създаване на правен субект с различна структура от тази на вертикално интегрирания оператор.
Such safeguards may include, in particular, an obligation of accounting separation, and may also include the setting up of a structurally and legally separate entity from the vertically integrated operator.