natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съгласно част II, член 1, буква б), подточка i) от Протокол 3 съществуващата помощ включва „… всяка помощ, която съществува в съответната държава от ЕАСТ преди влизането в сила на Споразумението за ЕИП, т.е. схеми за помощ и индивидуална помощ, които са били въведени в действие преди и продължават да се прилагат след влизането в сила на Споразумението за ЕИП“.
Pursuant to Article 1(b)(i) of Part II of Protocol 3, existing aid includes ‘… all aid which existed prior to the entry into force of the EEA Agreement in the respective EFTA States, that is to say, aid schemes and individual aid which were put into effect before, and are still applicable after, the entry into force of the EEA Agreement’.
Съгласно част II, член 1, буква б), подточка v) от Протокол 3 съществуващата помощ включва също така „помощ, която се счита за съществуваща помощ, поради това че може да се установи, че в момента на въвеждането ѝ не е представлявала помощ и впоследствие е станала помощ поради еволюцията на Европейското икономическо пространство, без да е била изменяна от държавата от ЕАСТ“.
Pursuant to Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3, existing aid also includes ‘aid which is deemed to be an existing aid because it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, and subsequently became an aid due to the evolution of the European Economic Area and without having been altered by the EFTA State’.
В съответствие със съдебната практика на Съда [26] Органът трябва да провери дали правната рамка, съгласно която е отпусната помощта, се е променила след нейното въвеждане.
In accordance with the case-law of the Court of Justice [26], the Authority must verify whether or not the legal framework under which the aid is granted has changed since its introduction.
Органът счита, че подходът, при който всеки случай се разглежда поотделно, е най-подходящият [27], като при него се отчитат всички елементи, свързани със системата на радио- и телевизионно разпространение в дадена държава от ЕАСТ.
The Authority believes that a case-by-case approach is the most appropriate [27], taking into account all the elements related to the broadcasting system of a given EFTA State.
Според съдебната практика в делото Gibraltar [28] не всяко изменение на съществуваща помощ следва да се разглежда като променящо съществуващата помощ в нова помощ.
According to the case-law in Gibraltar [28], not every alteration to existing aid should be regarded as changing the existing aid into new aid.
Според Общия съд „само когато изменението засяга действителната същност на първоначалната схема, тя се превръща в нова схема за помощ. Няма съществено изменение на съществуващата схема, когато новият елемент е ясно разграничим от първоначалната схема“.
According to the General Court, ‘it is only where the alteration affects the actual substance of the original scheme that the latter is transformed into a new aid scheme. There can be no question of such a substantive alteration where the new element is clearly severable from the initial scheme.’
С оглед на горепосочените съображения, в своята практика на вземане на решения Органът по принцип разглежда: а) дали първоначалният режим на финансиране на обществените радио- и телевизионни оператори е съществуваща помощ съгласно правилата, посочени в параграфи 26 и 27 по-горе; б) дали последващите промени засягат действителната същност на първоначалната мярка (т.е. естеството на преимуществото или източника на финансиране, целта на помощта, получателите или обхвата на дейностите на получателите) или тези промени са от чисто формален или административен характер; както и в) в случай че последващите промени са съществени, дали са отделими от първоначалната мярка и в този случай могат да бъдат оценени отделно или дали са неотделими от първоначалната мярка, така че първоначалната мярка като цяло се трансформира в нова помощ.
In light of the above considerations, in its decision-making practice the Authority has generally examined: (a) whether the original financing regime for public service broadcasters is existing aid in line with the rules indicated in paragraphs 26 and 27 above; (b) whether subsequent modifications affect the actual substance of the original measure (i.e. the nature of the advantage or the source of financing, the purpose of the aid, the beneficiaries or the scope of activities of the beneficiaries) or whether these modifications are rather of a purely formal or administrative nature; and (c) in case subsequent modifications are substantial, whether they are severable from the original measure, in which case they can be assessed separately, or whether they are not severable from the original measure so that the original measure is as a whole transformed into a new aid.
Оценка на съвместимостта на държавните помощи съгласно член 61, параграф 3 от Споразумението за ЕИП
Assessment of the compatibility of State aid under Article 61(3) of the EEA Agreement
Въпреки че компенсацията за обществената услуга радио- и телевизионно разпространение обикновено се оценява съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, дерогациите, изброени в член 61, параграф 3 от Споразумението за ЕИП, може също така да са приложими към радио- и телевизионното разпространение, при условие че са спазени съответните условия.
Although compensation for public service broadcasting is typically assessed under Article 59(2) of the EEA Agreement, the derogations listed in Article 61(3) of the EEA Agreement may in principle also apply in the field of broadcasting, provided that the relevant conditions are met.
Споразумението за ЕИП не съдържа разпоредба, съответстваща на член 167, параграф 4 от ДФЕС, която да задължава Комисията да взема предвид културните аспекти при действията си съгласно други разпоредби от Договора за функционирането на Европейския съюз, по-специално за да зачита и да насърчава разнообразието на културите.
The EEA Agreement does not contain a provision corresponding to Article 167(4) TFEU, which obliges the Commission to take cultural aspects into account in its actions under other provisions of the Treaty on the Functioning of the European Union, in particular in order to respect and to promote the diversity of its cultures.
То не съдържа и изключение за култура, подобно на член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да разглежда помощта за насърчаване на културата като съвместима с общия пазар, когато такава помощ не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността до степен, в която може да наруши общия интерес.
Nor does it contain a cultural exemption similar to Article 107(3)(d) TFEU, which allows the Commission to regard aid to promote culture as compatible with the common market where such aid does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent that is contrary to the common interest.
Това обаче не означава, че прилагането на правилата за държавната помощ не оставя възможност за отчитане на културните аспекти.
This does not, however, mean that the application of the State aid rules does not leave any room for the consideration of cultural aspects.
Споразумението за ЕИП приема нуждата от засилване на културното сътрудничество в член 13 от протокол 31.
The EEA Agreement recognises the need for strengthening cultural cooperation in Article 13 of Protocol 31.
Във връзка с това следва да се напомни, че в практиката за вземане на решения относно държавната помощ за филмови продукции и дейности, свързани с филмопроизводството, Органът установи, че мерки в полза на кинематографично и аудиопроизводство могат да бъдат одобрени по културни причини съгласно член 61, параграф 3, буква в) от Споразумението за ЕИП, при условие че този подход взема предвид критериите, разработени от Комисията, в достатъчна степен и че подходът не се отклонява от практиката на Комисията преди приемането на член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС [29].
In this respect, it should be recalled that the Authority established in a decision-making practice regarding State aid for film production and film related activities that measures in favour of cinematographic and audiovisual production might be approved on cultural grounds under the application of Article 61(3)(c) of the EEA Agreement, provided that this approach takes the criteria developed by the Commission sufficiently into account and that the approach does not deviate from the Commission’s practice prior to the adoption of Article 107(3)(d) TFEU [29].
Органът следва да вземе решение относно действителното прилагане на всяка разпоредба за изключение в член 61, параграф 3 от Споразумението за ЕИП и относно това как културните аспекти следва да се вземат предвид.
It is for the Authority to decide on the actual application of any exemption provision in Article 61(3) of the EEA Agreement and how cultural aspects should be taken into account.
Трябва да се напомни, че разпоредбите, предоставящи освобождаване от забраната за държавна помощ, трябва да се прилагат стриктно.
It should be recalled that the provisions granting exemption from the prohibition of State aid have to be applied strictly.
Съобразно това Органът счита, че изключението относно културата може да се приложи само в тези случаи, в които културният продукт е ясно определен или може да бъде определен [30].
Accordingly, the Authority considers that the cultural derogation may be applied in those cases where the cultural product is clearly identified or identifiable [30].
Освен това Органът възприема позицията, че понятието култура трябва да се приложи към съдържанието и характера на въпросния продукт, а не към средството или начина на разпространение само по себе си [31].
Moreover, the Authority takes the view that the notion of culture must be applied to the content and nature of the product in question, and not to the medium or its distribution per se [31].
В допълнение към това образователните и демократични потребности на една държава от ЕАСТ трябва да бъдат разглеждани като различни от насърчаването на културата [32].
Furthermore, the educational and democratic needs of an EFTA State have to be regarded as distinct from the promotion of culture [32].
При държавната помощ за обществените радио- и телевизионни оператори по принцип не се прави разлика между културните, демократичните и образователните потребности на обществото.
State aid to public service broadcasters usually does not differentiate between cultural, democratic and educational needs of society.
Освен ако мярката за финансиране е специално насочена да насърчи културни цели, такава помощ по принцип не може да бъде одобрена съгласно член 61, параграф 3, буква в) от Споразумението за ЕИП като помощ за култура.
Unless a funding measure is specifically aimed at promoting cultural objectives, such aid cannot in principle be approved under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement as cultural aid.
Държавната помощ за обществените радио- и телевизионни оператори като цяло се предоставя под формата на компенсация за изпълнението на мандата за обществената услуга и се оценява съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП въз основа на критериите, определени в настоящата глава.
State aid to public service broadcasters is generally provided in the form of compensation for the fulfilment of the public service mandate and is assessed under Article 59(2) of the EEA Agreement, on the basis of the criteria set out in the present Chapter.
Оценка на съвместимостта на държавните помощи съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП
Assessment of the compatibility of State aid under Article 59(2) of the EEA Agreement
Съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП „[п]редприятия, на които е възложено извършване на услуги, които са от общ икономически интерес или са с характер на генериращ приходи монопол, се подчиняват на правилата, залегнали в настоящото споразумение, в частност правилата за конкуренция, доколкото прилагането на тези правила не пречи на изпълнението, де юре или де факто, на специфичните им цели. Развитието на търговията не трябва да бъде засягано по начин, който противоречи на интересите на договарящите се страни.“
In accordance with Article 59(2) of the EEA Agreement, ‘[u]ndertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Agreement, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them. The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Contracting Parties’.
Съдът винаги е защитавал становището, че член 106 от ДФЕС (предишен член 86 от Договора за ЕО), съответстващ на член 59 от Споразумението за ЕИП, предвижда дерогация и трябва следователно да се тълкува ограничително.
The Court of Justice has consistently held that Article 106 TFEU (ex Article 86 of the EC Treaty), corresponding to Article 59 of the EEA Agreement, provides for a derogation and must therefore be interpreted restrictively.
Съдът е пояснил, че за да се възползва дадена мярка от такава дерогация, е необходимо да бъдат изпълнени всички следни условия:
The Court of Justice has clarified that in order for a measure to benefit from such a derogation, it is necessary that all the following conditions be fulfilled:
въпросната услуга трябва да е услуга от общ икономически интерес и да е ясно дефинирана като такава от държавата-членка (дефиниция) [33];
the service in question must be a service of general economic interest and clearly defined as such by the Member State (definition) [33];
предоставянето на тази услуга от въпросното предприятие трябва изрично да е възложено от държавата-членка (възлагане) [34];
the undertaking in question must be explicitly entrusted by the Member State with the provision of that service (entrustment) [34];
прилагането на правилата за конкуренция от Договора (в този случай забраната за държавна помощ) трябва да препятства изпълнението на конкретни задачи, възложени на предприятието, и освобождаването от такива правила не трябва да засяга развитието на търговията до степен, която би противоречала на интересите на Общността (критерий за пропорционалност) [35].
the application of the competition rules of the Treaty (in this case, the ban on State aid) must obstruct the performance of the particular tasks assigned to the undertaking and the exemption from such rules must not affect the development of trade to an extent that would be contrary to the interests of the Community (proportionality test) [35].
В специфичния случай на общественото радио- и телевизионно разпространение горният подход трябва да бъде адаптиран в светлината на резолюцията относно обществената услуга радио- и телевизионно разпространение, която се позовава на „задачата на обществената услуга, както е възложена, дефинирана и организирана от всяка държава-членка“ (дефиниция и възлагане) и предвижда дерогация от правилата на Договора в случая на финансиране на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение „доколкото такова финансиране е предоставено на радио- и телевизионни разпространители за изпълнението на задачата на обществената услуга (…) и (…) не засяга условията на търговия и конкуренция в Общността до степен, която би противоречала на общия интерес, като осъществяването на задачата относно тази обществена услуга трябва да се вземе предвид“ (пропорционалност).
In the specific case of public broadcasting the above approach has to be adapted in the light of the Resolution concerning public service broadcasting, which refers to the ‘public service remit as conferred, defined and organised by each Member State’ (definition and entrustment) and provides for a derogation from the Treaty rules in the case of the funding of public service broadcasting ‘in so far as such funding is granted to broadcasting organisations for the fulfilment of the public service remit (…) and (…) does not affect trading conditions and competition in the Community to an extent which would be contrary to the common interest, while the realisation of the remit of that public service shall be taken into account’ (proportionality).
Органът трябва да оценява въз основа на данни, предоставени от държавите от ЕАСТ, дали тези критерии са изпълнени.
It is for the Authority to assess, on the basis of evidence provided by the EFTA States, whether these criteria are satisfied.
Що се отнася до дефиницията на задачата относно обществена услуга, ролята на Органа e да провери дали са налице явни грешки (вж. раздел 6.1).
As regards the definition of the public service remit, the role of the Authority is to check for manifest errors (see section 6.1).
Освен това Органът проверява дали е налице изрично възлагане и ефективен надзор на изпълнението на задълженията, свързани с обществената услуга (вж. раздел 6.2).
The Authority further verifies whether there is an explicit entrustment and effective supervision of the fulfilment of the public service obligations (see section 6.2).
При извършването на теста за пропорционалност Органът преценява дали нарушаването на конкуренцията, произтичащо от компенсацията за обществената услуга, може да бъде оправдано от гледна точка на необходимостта да бъде предоставена обществената услуга и да се осигури нейното финансиране.
In carrying out the proportionality test, the Authority considers whether or not any distortion of competition arising from the public service compensation can be justified in terms of the need to perform the public service and to provide for its funding.
Органът оценява по-конкретно въз основа на данните, които държавите от ЕАСТ трябва да предоставят, дали са налице достатъчно гаранции за избягване на несъразмерно въздействие от публичното финансиране, свръхкомпенсации и кръстосано субсидиране и за гарантиране, че в своята търговска дейност обществените радио- и телевизионни оператори спазват пазарните условия (вж. раздел 6.3 и следващите).
The Authority assesses, in particular on the basis of the evidence that EFTA States are bound to provide, whether there are sufficient guarantees to avoid disproportionate effects of public funding, overcompensation and cross-subsidisation, and to ensure that public service broadcasters respect market conditions in their commercial activities (see section 6.3 and following).
Анализът на съвместимостта с изискванията за държавните помощи трябва да се основава на специфичните характеристики на всяка национална система.
The analysis of the compliance with the State aid requirements must be based on the specific characteristics of each national system.
Органът знае, че съществуват разлики в националните системи на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение и в другите характеристики на пазарите на медийни услуги в държавите от ЕАСТ.
The Authority is aware of the differences in the national broadcasting systems and in the other characteristics of the EFTA States’ media markets.
Поради това оценката на съвместимостта на държавните помощи за обществените радио- и телевизионни оператори съгласно член 59, параграф 2 се извършва за всеки отделен случай в съответствие с практиката на Комисията и на Органа [36] и съгласно основните принципи, установени в разделите по-долу.
Therefore, the assessment of the compatibility of State aid to public service broadcasters under Article 59(2) is made on a case-by-case basis, according to the Commission’s and the Authority’s practice [36], in line with the basic principles set out in the following sections.
Органът ще вземе предвид също така трудностите, които някои държави от ЕАСТ биха могли да срещнат при набирането на необходимите средства, ако разходите за обществена услуга на глава от населението са, ceteris paribus, по-високи [37], като едновременно с това отчете евентуалните опасения на други медии в тези държави от ЕАСТ.
The Authority will also take into account the difficulty some EFTA States may have to collect the necessary funds, if costs per inhabitant of the public service are, ceteris paribus, higher [37] while equally considering potential concerns of other media in these EFTA States.
Както показва практиката на Комисията и на Органа, мярка, която не удовлетворява всички критерии Altmark, все пак трябва да бъде разгледана съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, съответно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП [38].
As the Commission’s and the Authority’s practice demonstrates, a measure which does not fulfil all of the Altmark criteria, will still have to be analysed according to Article 106(2) TFEU, respectively Article 59(2) of the EEA Agreement [38].
Определение на мисията за обществена услуга
Definition of public service remit
За да се отговори на условието, посочено в точка 36, подточка i) относно прилагането на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП, е необходимо да се установи официално определение на мисията за обществена услуга.
In order to meet the condition mentioned in point 36(i) above for application of Article 59(2) of the EEA Agreement, it is necessary to establish an official definition of the public service mandate.
Само тогава Органът може да оцени с достатъчна правна сигурност дали дерогацията по член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП е приложима.
Only then can the Authority assess with sufficient legal certainty whether the derogation under Article 59(2) of the EEA Agreement is applicable.
Определението на мисията за обществена услуга попада в правомощията на държавите от ЕАСТ, които могат да вземат решения на национално, регионално или местно равнище в съответствие с националното си право.
Definition of the public service mandate falls within the competence of the EFTA States, which can decide at national, regional or local level, in accordance with their national legal order.
По принцип при упражняването на тези правомощия трябва да се вземе предвид концепцията за „услуги от общ икономически интерес“ (по-нататък наречени „УОИИ“).
Generally speaking, in exercising that competence, account must be taken of the concept of ‘services of general economic interest’ (hereinafter referred to as SGEI).
Определението на мисията за обществена услуга от държавите от ЕАСТ трябва да бъде възможно най-точно.
The definition of the public service mandate by the EFTA States should be as precise as possible.
То не трябва да оставя съмнение за това дали държавата от ЕАСТ е възнамерявала да включи в мисията за обществена услуга определена дейност, упражнявана от оператора.
It should leave no doubt as to whether a certain activity performed by the entrusted operator is intended by the EFTA State to be included in the public service remit or not.
Без ясна и точна дефиниция на задълженията, възложени на публичния радио- и телевизионен разпространител, Органът не би имал възможност да изпълни задачата си съгласно член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП и поради това не би могъл да предостави каквото и да е освобождаване съгласно тази разпоредба.
Without a clear and precise definition of the obligations imposed upon the public service broadcaster, the Authority would not be able to carry out its tasks under Article 59(2) of the EEA Agreement and, therefore, could not grant any exemption under that provision.
Ясното идентифициране на дейностите, попадащи в обхвата на мисията за обществена услуга, е важно също така за операторите, които не предоставят обществени услуги, за да могат те да планират своите дейности.
Clear identification of the activities covered by the public service remit is also important for non-public service operators, so that they can plan their activities.
В допълнение към това условията относно мисията за обществена услуга трябва да бъдат достатъчно точни, за да могат органите на държавите от ЕАСТ ефективно да контролират изпълнението им, както е описано в следващия раздел.
Moreover, the terms of the public service remit should be sufficiently precise, so that EFTA States’ authorities can effectively monitor compliance, as described in the following section.