natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Те регистрираха съществено понижаване на вписаната стойност на активите [3], предприеха мерки за ограничаване на оставащите загуби чрез прекласифициране на активите в своите счетоводни баланси и постепенно заделиха допълнителен капитал, за да укрепят платежоспособността си.
They have recorded substantial write-downs in asset values [3], taken steps to limit remaining losses by reclassification of assets within their balance sheets and gradually put additional capital aside to strengthen their solvency positions.
Проблемът обаче не е решен в достатъчна степен и поради неочакваната сила на икономическия спад може да се предположи, че и занапред кредитното качество на банковите активи все повече ще се влошава.
However, the problem has not been resolved to a sufficient degree and the unexpected depth of the economic slowdown now suggests a further and more extensive deterioration in credit quality of bank assets.
Облекчението на активите би било пряко насочено към проблема на несигурност по отношение на качеството на счетоводните баланси на банките и поради това ще спомогне да се възобнови доверието в сектора.
Asset relief would directly address the issue of uncertainty regarding the quality of bank balance sheets and therefore help to revive confidence in the sector.
Това би помогнало за избягването на риска от повторни рекапитализации на банките, тъй като обемът на обезценените активи расте на фона на влошаващо се състояние на реалната икономика.
It could also help to avoid the risk of repeated rounds of recapitalisation of banks as the extent of asset impairment increases amid a deteriorating situation in the real economy.
Въз основа на това няколко държави от ЕИП активно обмислят облекчението на обезценени активи на банките като допълнение към другите мерки.
On this basis, several EEA States are actively considering relief for impaired bank assets as a complement to other measures.
Дългосрочни съображения: Възстановяване на жизнеспособността на банковия сектор и устойчивостта на публичните финанси
Longer-term considerations: A return to viability in the banking sector and sustainability of public finances
Мерките за облекчение на активите трябва да бъдат замислени и приведени в действие така, че най-ефективно да бъдат постигнати непосредствените цели за предпазване на финансовата стабилност и поддържане на банковото кредитиране.
Asset-relief measures must be designed and implemented in the manner that most effectively achieves the immediate objectives of safeguarding financial stability and underpinning bank lending.
Важен въпрос, на който трябва да се отговори в този контекст, е осигуряването на адекватно участие в мерките за облекчение на активите, като се създадат подходящо ценообразуване и условия, и като участието бъде задължително, ако се прецени че е необходимо.
An important issue to be addressed in this context is ensuring an adequate participation in the asset-relief measures by setting appropriate pricing and conditions and through mandatory participation if deemed necessary.
Акцентът при създаването и привеждането в действие на мерките за облекчение на активите не следва да се поставя обаче единствено върху тези непосредствени цели.
However, the focus in designing and implementing asset-relief measures should not be limited to these immediate objectives.
Особено важно е да се вземат предвид и дългосрочните съображения.
It is essential that longer-term considerations are also taken into account.
Ако мерките за облекчение на активите не се проведат така, че да се избегне опасността от сериозно нарушаване на конкуренцията между банките (както в държавите от ЕАСТ, така и на трансгранична основа) в съответствие с Насоките за държавна помощ на Надзорния орган на ЕАСТ, включително и, когато е необходимо преструктуриране на бенефициерите, това би довело до структурно отслабване на банковия сектор в ЕИП с отрицателни последици за потенциала на производителността в останалата част на икономиката.
If asset-relief measures are not carried out in such a way as to ring-fence the danger of serious distortions of competition among banks (both within EFTA States and on a cross-border basis) in compliance with the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines, including where necessary the restructuring of beneficiaries, the outcome will be a structurally weaker EEA banking sector with negative implications for productive potential in the broader economy.
В допълнение това би могло да доведе до постоянна нужда от правителствена намеса в сектора, което предполага постепенно увеличаване на тежестта за публичните финанси.
Furthermore, it could lead to a recurrent need for government intervention in the sector, implying a progressively heavier burden on public finances.
Тези рискове са сериозни, като се има предвид вероятната степен на излагане на държавата.
Such risks are serious given the likely scale of state exposure.
За да се намали рискът от подобни дългосрочни щети, правителствената намеса в банковия сектор следва да бъде подходящо насочена и съпътствана от предпазни механизми относно поведението на банките, чрез които стимулите за тях да бъдат съобразени с обществената политика.
In order to limit the risk of such longer-term damage, government intervention in the banking sector should be appropriately targeted and accompanied by behavioural safeguards that align the incentives of banks with those of public policy.
Тези мерки следва да са част от общото усилие за възстановяване на жизнеспособността на банковия сектор, основано на необходимото преструктуриране.
These measures should form part of an overall effort to restore the viability of the banking sector, based on necessary restructuring.
Необходимостта от преструктуриране на банковия сектор като допълнение на правителствената подкрепа се разглежда по-подробно в контекста на правилата за държавна помощ по-нататък в раздели 5 и 6.
The need for restructuring in the banking sector as a counterpart of government support is discussed in more detail in the context of State aid rules later in Sections 5 and 6.
При разглеждането на създаването и изпълнението на мерките за облекчение на активите също е от съществено значение държавите от ЕАСТ да вземат под внимание бюджетния контекст.
In considering the design and implementation of asset-relief measures, it is also essential that EFTA States take account of the budgetary context.
От приблизителните оценки за очакваните общи понижения на стойностите на активите личи, че настоящите, непредвидените или и двата вида бюджетни разходи за облекчение на активите биха могли да са значителни за държавите от ЕАСТ както в абсолютно, така и в относително изражение спрямо БВП.
Estimates of total expected asset write-downs suggest that the budgetary costs — actual, contingent or both — of asset relief could be substantial — both in absolute terms and relative to GDP in EFTA States.
Правителствената подкрепа посредством облекчение на активите (и други мерки) не трябва да е в такъв мащаб, че да се създадат опасения за устойчивостта на публичните финанси като прекалено задлъжняване или проблеми с финансирането.
Government support through asset relief (and other measures) should not be on such a scale that it raises concern about the sustainability of public finances such as over-indebtedness or financing problems.
Подобни съображения са особено важни в сегашния контекст на задълбочаващи се бюджетни дефицити, нарастване на нивата на публичния дълг и предизвикателства пред издаването на държавни облигации.
Such considerations are particularly important in the current context of widening budget deficits, rising public debt levels and challenges facing sovereign bond issuance.
По-конкретно, бюджетното състояние на държавите от ЕАСТ ще бъде важен фактор при подбирането на управленския подход за активите, предмет на облекчение, а именно закупуване на активи, застраховане на активи, суап на активи или комбинацията от тези решения [4].
More specifically, the budgetary situation of EFTA States will be an important consideration in the choice of management arrangement for assets subject to relief, namely asset purchases, asset insurance, asset swap or a hybrid of such arrangements [4].
Последиците за състоятелността на бюджета може да не се различават значително при различните подходи за облекчение на активите, тъй като финансовите пазари вероятно ще намалят потенциалните загуби на подобен принцип [5].
The implications for budgetary credibility may not differ significantly between the various approaches to asset relief, as financial markets are likely to discount potential losses on a similar basis [5].
Обаче подход, основан на безрезервно изкупуване на обезценени активи, би имал по-пряко въздействие върху бюджетните съотношения и държавното финансиране.
However, an approach requiring the outright purchase of impaired assets would have a more immediate impact on budgetary ratios and government financing.
Тъй като за избора на управленски подход към обезценените активи отговарят отделните държави от ЕАСТ, могат да се предвидят и хибридни подходи, чрез които лошите активи да се отделят от счетоводните баланси на банките в отделен субект (в самите банки или извън тях), който да се ползва от някакви държавни гаранции.
While the choice of management arrangement of impaired assets is the responsibility of each EFTA State, hybrid approaches whereby bad assets are segregated from the balance sheet of banks in a separate entity (either within or outside the banks) which benefits in some way from a government guarantee could be considered.
Такъв подход е привлекателен, тъй като осигурява много от предимствата на подхода със изкупуването на активи от гледна точка на възстановяване на доверието в банковата система, като същевременно ограничава непосредственото въздействие върху бюджета.
Such an approach is attractive as it provides many of the benefits of the asset purchase approach from the perspective of restoring confidence in the banking system, while limiting the immediate budgetary impact.
В контекста на оскъдни бюджетни средства може да е удачно мерките за облекчение на активите да бъдат съсредоточени върху ограничен брой банки със системна значимост.
In a context of scarce budgetary resources, it may be appropriate to focus asset-relief measures on a limited number of banks of systemic importance.
За някои държави от ЕАСТ облекчението на активи за банките може да е силно ограничено поради съществуващите бюджетни ограничения и/или поради големината на счетоводните баланси на банките им спрямо БВП.
For some EFTA States, asset relief for banks may be severely constrained, due to their existing budgetary constraints and/or the size of their banks’ balance sheet relative to GDP.
Потребност от общ и координиран подход в ЕИП
Need for a common and coordinated approach within the EEA
При разглеждането на някои видове мерки за облекчение на активите трябва да се отчете нуждата от съвместяване на непосредствените цели за финансова стабилност и банково кредитиране с нуждата от избягване на дългосрочни вреди за банковия сектор в ЕИП, за пазара в ЕИП и за по-широката част от икономиката.
In considering some form of asset-relief measures, there is a need to reconcile the immediate objectives of financial stability and bank lending with the need to avoid longer-term damage to the banking sector within the EEA, to the EEA market and to the broader economy.
Това може да бъде постигнато най-ефективно чрез общ и координиран подход в ЕИП, който има следните по-широки цели:
This can be achieved most effectively by a common and coordinated approach within the EEA, with the following broad objectives:
Укрепване на пазарното доверие чрез демонстриране на капацитет за ефективен отговор на финансовата криза на равнище ЕИП и създаване на предпоставки за положително отражение върху държавите от ЕИП и другите финансови пазари.
boosting market confidence by demonstrating a capacity for an effective EEA level response to the financial crisis and creating the scope for positive spillovers among EEA States and on the wider financial markets,
Ограничаване на отрицателното отражение върху държавите от ЕИП, когато въвеждането на мерки за облекчение на активите от страна на държавата от ЕИП, първа предприела действия, оказва натиск върху други държави от ЕИП да последват примера ѝ, и създава риск от надпревара по субсидии между държавите от ЕИП.
limiting negative spillovers among EEA States, where the introduction of asset-relief measures by a first-mover EEA State results in pressure on other EEA States to follow suit and risks launching a subsidy race between EEA States,
Защита на пазара на ЕИП на финансови услуги чрез осигуряване на последователност на мерките за облекчение на активите, въведени от държавите от ЕИП, и противопоставяне на финансовия протекционизъм.
protecting the EEA market in financial services by ensuring consistency in asset-relief measures introduced by the EEA States and resisting financial protectionism,
Осигуряване на спазването на изискванията за контрол на държавните помощи и всички други правни изисквания чрез по-нататъшното осигуряване на последователност на мерките за облекчение на активите и чрез свеждането до минимум на нарушаването на конкуренцията и моралния риск.
ensuring compliance with State aid control requirements and any other legal requirements by further ensuring consistency among asset-relief measures, and by minimising competitive distortions and moral hazard.
Координацията между държавите от ЕИП ще е необходима само на общо равнище и би могла да бъде постигната и при запазването на достатъчна гъвкавост, за да се изготвят мерки за конкретните ситуации на отделните банки.
Coordination among EEA States would only be necessary at a general level and could be achieved while retaining sufficient flexibility to tailor measures to the specific situations of individual banks.
При липсата на достатъчна координация ex ante много от тези цели ще бъдат постигнати единствено с допълнителни изисквания за контрол на държавните помощи ex post.
In the absence of sufficient coordination ex ante, many of these objectives will only be met by additional State aid control requirements ex post.
Поради това напътствия за основните характеристики на мерките за облекчение биха помогнали да се сведе до минимум нуждата от корекции и адаптирания, които произтичат от оценяването според правилата за държавните помощи.
Common guidance on the basic features of relief measures would, therefore, help to minimise the need for corrections and adjustments as a result of assessment under the State aid rules.
Такива напътствия се съдържат в разделите по-долу.
Such guidance is provided in the following sections.
Насоки за прилагането на правилата за държавни помощи към мерките за облекчение на активите
Guidelines on the application of State aid rules to asset-relief measures
Нормално задължение на банките е да оценят риска от активите, които придобиват, както и да се уверят, че са способни да покрият свързаните с тях евентуални загуби [6].
It is the normal duty of banks to assess the risk of the assets they acquire and to make sure they can cover any associated losses [6].
Облекчение на активите въпреки това може да се предвиди за подпомагане на финансовата стабилност.
Asset relief may however be considered to support financial stability.
Публичните мерки за облекчение на активите са държавна помощ дотолкова доколкото освобождават банката бенефициер от (или компенсират) нуждата да впише загуба или резерв за евентуална загуба от нейните обезценени активи и/или да освободи регулаторен капитал за други цели.
Public asset-relief measures are State aid inasmuch as they free the beneficiary bank from (or compensate for) the need to register either a loss or a reserve for a possible loss on its impaired assets and/or free regulatory capital for other uses.
Това ще е точно така, в случай че обезценените активи са закупени или застраховани на стойност над пазарната цена, или ако цената на гаранцията не компенсира държавата до евентуалния максимален размер на задължението ѝ, произтичащо от гаранцията [7].
This would notably be the case where impaired assets are purchased or insured at a value above the market price, or if the price of the guarantee does not compensate the State for its possible maximum liability under the guarantee [7].
Всяка помощ за облекчение на активи следва обаче да спазва общите принципи на необходимост, пропорционалност и възможно най-малко нарушаване на конкуренцията.
Any aid for asset-relief measures should, however, comply with the general principles of necessity, proportionality and minimisation of the competition distortions.
Такова подпомагане предполага сериозно нарушаване на конкуренцията между банките бенефициери и тези, които не получават помощ, както и сред банките бенефициери с различни степени на нужда.
Such assistance implies serious distortions of competition between beneficiaries and non-beneficiary banks and among beneficiary banks with different degrees of need.
Банките, които не получават помощ, и които като цяло са солидни, могат да се почувстват принудени да поискат намесата на държавата, за да съхранят конкурентната си позиция на пазара.
Non-beneficiary banks that are fundamentally sound may feel obliged to consider seeking government intervention to preserve their competitive position in the market.
Подобни нарушения на конкуренцията могат да възникнат между държавите от ЕИП, с риск от надпревара по субсидии между държавите от ЕИП (опитвайки се да спасят банките си, без да се интересуват от въздействието върху банките в другите държави от ЕИП) и тенденция към финансов протекционизъм и раздробяване на вътрешния пазар.
Similar distortions in competition may arise among EEA States, with the risk of a subsidy race between EEA States (trying to save their banks without regard to the effects on banks in other EEA States) and a drift towards financial protectionism and fragmentation of the internal market.
Поради това участието в схема за облекчение на активи следва да бъде обвързано с изпълнението на ясно определени и обективни критерии, с цел да се избегне получаването на неправомерно предимство от отделни банки.
Participation in the asset-relief scheme should therefore be conditioned upon clearly defined and objective criteria, in order to avoid that individual banks take unwarranted advantage.
В своите насоки за финансовите институции [8] Надзорният орган на ЕАСТ (наричан по-нататък „Органът“) установи принципите, които управляват прилагането на правилата за държавни помощи, и по-специално по член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП към всички мерки в подкрепа на банките в контекста на световната финансова криза.
The EFTA Surveillance Authority (hereinafter the ‘Authority’) established the principles governing the application of the State aid rules and, in particular, Article 61(3)(b) of the EEA Agreement to any support measure for banks in the context of the global financial crisis in its Guidelines on financial institutions [8].
Впоследствие в нова глава на Насоките за държавна помощ [9] Органът даде по-подробни напътствия за практическото прилагане на тези принципи към рекапитализацията.
The Authority subsequently provided more detailed guidance on the practical implementation of these principles to recapitalisation in a new Chapter to the State Aid Guidelines [9].
В същия дух следните насоки, основани на същите принципи, определят ключовите характеристики на мерките или схемите за облекчение на активи, които определят тяхната ефективност, както и въздействието им върху конкуренцията.
In the same vein, the following guidelines, based on the same principles, identify the key features of asset-relief measures or schemes, which determine their effectiveness as well as their impact on competition.
Насоките се прилагат еднакво към всички банки, на които е отпуснато облекчение на активите, независимо от индивидуалното им състояние, но практическите аспекти на тяхното прилагане могат да варират в зависимост от профила на риска и жизнеспособността на бенефициера.
These guidelines apply equally to all banks that are granted asset relief irrespective of their individual situation but the practical implications of their application may vary depending on the risk profile and viability of a beneficiary.
Принципите на тези насоки се прилагат mutatis mutandis, когато две или повече държави от ЕИП координират мерки за облекчение на активи на трансгранични банки.
The principles of these guidelines apply mutatis mutandis where two or more EEA States coordinate measures to provide asset relief to cross-border banks.
С настоящите напътствия се цели да се установят съгласувани принципи и условия, за да се осигури възможно най-голяма ефективност на мерките за облекчение на активи на пазара на ЕИП, като се има предвид дългосрочната цел за връщане към нормални пазарни условия и същевременно се запазва достатъчна гъвкавост, за да се отговори на специфични нужди, или да се приемат допълнителни мерки или процедури на индивидуално или национално ниво по съображения за финансова стабилност.
The present guidance aims at setting coordinated principles and conditions to ensure the effectiveness of asset-relief measures in the EEA market as far as possible, taking account of the long term objective of a return to normal market conditions, while remaining flexible enough so as to cater for specific features or provide additional measures or procedures at individual or national levels for reasons of financial stability.
Резултатът от ефективните мерки за облекчение на активите следва да бъде продължаването на отпускането на кредити на реалната икономика.
Effective asset relief measures should have as a consequence the maintenance of lending to the real economy.
Правилното определяне на проблема и пътища за неговото решаване: пълна прозрачност ex-ante, оповестяване на обезценените активи и изпреварваща оценка на допустимите банки
Appropriate identification of the problem and options for solution: full ex-ante transparency and disclosure of impairments and an upfront assessment of eligible banks
Всяка мярка за облекчение на активите трябва да се основава на ясно определяне на степента, в която банката е засегната от проблемни активи, самостоятелната ѝ платежоспособност преди отпускането на помощ, перспективите ѝ за възстановяване на жизнеспособност, като се вземат предвид всички възможни алтернативи, за да се улесни необходимото преструктуриране, да се избегне нарушаването на стимулите за всички участници и загубата на държавни средства, без това да допринесе за възобновяването на нормалните кредитни потоци към реалната икономика.
Any asset relief measure must be based on a clear identification of the magnitude of the bank’s asset-related problems, its intrinsic solvency prior to the support and its prospects for return to viability, taking into due consideration all possible alternatives, in order to facilitate the necessary restructuring process, prevent distortion in the incentives of all players and avoid waste of state resources without contributing to resumption in the normal flow of credit to the real economy.
Поради това, за да се сведе до минимум рискът от нова държавна намеса в полза на едни и същи бенефициери като предварително условие за облекчение на активите следва да са изпълнени следните критерии:
Therefore, in order to minimise the risk of a recurrent need for state interventions in favour of the same beneficiaries, the following criteria should be satisfied as a prerequisite for benefitting from asset relief:
Заявленията за помощ следва да са предмет на пълна ex-ante прозрачност и оповестяване от страна на допустимите банки на обезценените активи, които ще бъдат включени в мерките за облекчение; да се базират на адекватно остойностяване, заверено от признати независими експерти и утвърдено от съответния надзорен орган в съответствие с принципите за остойностяване, изложени в раздел 5.5 [10].
Applications for aid should be subject to full ex ante transparency and disclosure of impairments by eligible banks on the assets which will be covered by the relief measures, based on adequate valuation, certified by recognised independent experts and validated by the relevant supervisory authority, in line with the principles of valuation developed in section 5.5 [10].