natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По-специално, исковете, заведени пред националните съдилища, не могат да оспорват валидността на решението на Надзорния орган, когато ищецът е имал възможност да оспори това решение пряко пред Съда на ЕАСТ [90].
In particular, national court actions cannot challenge the validity of the underlying decision of the Authority where the claimant could have challenged this decision directly before the EFTA Court [90].
Това означава също така, че когато е било възможно такова оспорване по член 36 от Споразумението за надзор и съд, националният съд не може да спира изпълнението на решението за възстановяване на основания, свързани с валидността на решението на Надзорния орган [91].
This also means that, where a challenge under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement would have been possible, the national court may not suspend the execution of the recovery decision on grounds linked to the validity of the decision of the Authority [91].
Когато не е ясно, че ищецът може да заведе дело за анулиране по член 36 от Споразумението за надзор и съд (например тъй като мярката е била схема за помощ с широк обхват, при която ищецът може да не е в състояние да докаже, че е лично засегнат), националният съд трябва по принцип да предлага правна защита.
Where it is not clear that the claimant can bring an annulment action under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement (e.g. because the measure was an aid scheme with a wide coverage for which the claimant may not be able to demonstrate an individual concern), the national court must in principle offer legal protection.
При тези обстоятелства, когато правното действие засяга валидността и законосъобразността на решението на Надзорния орган, националният съдия следва да се позове на процедурата, посочена в член 34 от Споразумението за надзор и съд.
In those circumstances where the legal action concerns the validity and lawfulness of the Authority’s decision, the national judge should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement.
Предоставянето на временна правна защита в такива ситуации е предмет на много строги правни изисквания, дефинирани от Съда на Европейските общности в практиката по дела „Zuckerfabrik“ [92] и „Atlanta“ [93]: национален съд може да спре изпълнението на разпореждания за възстановяване при следните условия i) съдът има сериозни съмнения относно валидността на акта.
Granting interim relief in such circumstances is subject to the very strict legal requirements defined by the European Court of Justice in the “Zuckerfabrik” [92] and “Atlanta” [93] case law: a national court may only suspend recovery orders under the following conditions (i) the court has serious doubts as regards the validity of the act.
Ако валидността на оспорения акт още не е предмет на разглеждане от Съда на ЕАСТ, той следва да се позове на процедурата, посочена в член 34 от Споразумението за надзор и съд; ii) трябва да е налице неотложност, т. е. временната мярка е необходима за предотвратяване на сериозни и непоправими вреди за страната, която иска правна защита; и iii) съдът трябва да отчете по подходящ начин интересите на ЕИП.
If the validity of the contested act is not already in issue before the EFTA Court, it should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement; (ii) there must be urgency in the sense that the interim relief is necessary to avoid serious and irreparable damage to the party seeking relief; and (iii) the court has to take due account of the EEA interest.
Когато преценява всички тези условия, националният съд трябва да се съобразява с решенията на съда на ЕАСТ относно законосъобразността на решението на Надзорния орган или относно прилагането на временна мярка на равнище ЕИП [94].
In its assessment of all those conditions, the national court must respect any ruling of the EFTA Court on the lawfulness of the decision of the Authority or on an application for interim relief at EEA level [94].
Обезщетения за вреди, настъпили поради неизпълнение на решение за възстановяване
Damages for failure to implement a recovery decision
Както и нарушенията на задължението за отлагане, случаите на неизпълнение от страна на органите на държава от ЕАСТ на решения на Надзорния орган за възстановяване по член 14 от част II на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд според Надзорния орган могат да бъдат основание за предявяване на искове за обезщетения за вреди съгласно практиката на Съда на ЕАСТ [95].
Like violations of the standstill obligation, failure by the EFTA State authorities to comply with a recovery decision of the Authority under Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement can, in the view of the Authority, give rise to damages claims under the EFTA Court’s case law [95].
Според становището на Надзорния орган разглеждането на подобни искове за обезщетения за вреди е подчинено на принципите, описани по-горе във връзка с нарушенията на задължението за отлагане [96].
In the Authority’s view, the treatment of such damages claims mirrors the principles set out above as regards violations of the standstill obligation [96].
Основанията за това са следните: i) задължението на държавата от ЕАСТ за възстановяване има за цел защитата на същите индивидуални права, както и задължението за отлагане, и ii) решенията на Надзорния орган за възстановяване не оставят на националните органи никаква свобода на действие; от горепосоченото следва, че нарушенията на задължението за възстановяване трябва по принцип да се разглеждат като достатъчно сериозни.
This is because, (i) the EFTA State’s recovery obligation is aimed at protecting the same individual rights as the standstill obligation, and (ii) the Authority’s recovery decisions do not leave national authorities any discretion; breaches of the recovery obligation are thus in principle to be regarded as sufficiently serious.
Вследствие на това искът за обезщетение за вреди на основание неизпълнение на решение на Надзорния орган за възстановяване ще бъде уважен или отхвърлен в зависимост от това дали ищецът може да докаже, че е понесъл загуби като пряк резултат от забавеното възстановяване [97].
Consequently, the success of a damages claim for non-implementation of the Authority’s recovery decision will again depend on whether the claimant can demonstrate that he suffered loss directly as a result of the delayed recovery [97].
Процедурни правила и правен статут пред националните съдилища
Procedural rules and legal standing before national courts
Националните съдилища са длъжни да прилагат задължението за отлагане и да предоставят защита на правата на лицата, засегнати от неправомерна държавна помощ.
National courts are obliged to give effect to the standstill obligation and protect the rights of individuals against unlawful state aid.
По принцип, към тези производства се прилагат националните процедурни правила [98].
In principle, national procedural rules apply to such proceedings [98].
Същевременно, прилагането на националното законодателство в тези случаи е ограничено от две съществени условия:
However the application of national law in these circumstances is subject to two essential conditions:
националните процедурни правила, приложими към исковете по член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, не могат да бъдат по-неблагоприятни от разпоредбите, регламентиращи исковете, предявени по националното законодателство (принцип на равностойност) [99] и
national procedural rules applying to claims under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement may not be less favourable than those governing claims under domestic law (principle of equivalence) [99]; and
националните процедурни правила не могат да затрудняват извънредно или да правят практически невъзможно упражняването на правата, предоставени съгласно законодателството на ЕИП (принцип на ефективност) [100].
national procedural rules may not render excessively difficult or practically impossible the exercise of the rights conferred by EEA law (principle of effectiveness) [100].
По принцип националните съдилища трябва да оставят националните процедурни правила без прилагане, ако прилагането им е свързано с нарушение на принципите, посочени в параграф 67.
More generally, national courts must leave national procedural rules unapplied if doing otherwise would violate the principles set out in paragraph 67.
Правен статут
Legal standing
Принципът на ефективност има преки последствия за статута на евентуалните ищци пред националните съдилища по член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.
The principle of effectiveness has a direct impact on the standing of possible claimants before national courts under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
В това отношение законодателството на ЕИП изисква националните правила относно правния статут да не застрашават правото на ефективна съдебна защита [101].
In this respect, EEA law requires that national rules on legal standing do not undermine the right to effective judicial protection [101].
Следователно националните правила не могат да ограничават кръга на лицата с правен статут, позволяващ предявяване на иск, само до конкурентите на получателя [102].
National rules cannot therefore limit legal standing only to the competitors of the beneficiary [102].
Трети страни, които не са засегнати от нарушаването на конкуренцията, произтичащо от мярката за помощ, също могат да имат достатъчен правно защитим интерес от различен характер (както бе установено в случаи, свързани с данъци) от предявяване на искове пред национален съд [103].
Third parties who are not affected by the distortion of competition resulting from the aid measure can also have a sufficient legal interest of a different character (as has been recognised in tax cases) in bringing proceedings before a national court [103].
Въпроси на правния статут в случаи, свързани с данъци
Standing issues in tax cases
Цитираната по-горе съдебна практика е особено приложима за случаите на държавна помощ, предоставена под формата на освобождаване от данъци и други финансови задължения.
The case law cited above is particularly relevant for state aid granted in the form of exemptions from taxes and other financial liabilities.
В подобни случаи лица, които не се възползват от същото освобождаване, могат да оспорват своите данъчни задължения на основание член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [104].
In such cases, persons who do not benefit from the same exemption may challenge their own tax burden based on Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [104].
Все пак, данъкоплатците трети страни могат да се позовават на задължението за отлагане само когато техните данъчни плащания са неразделна част от неправомерната мярка за държавна помощ [105].Такъв е случаят, когато съгласно приложимите национални разпоредби съответният данъчен приход е запазен изключително за финансиране на неправомерната държавна помощ и има пряко отражение върху размера на предоставената държавна помощ в нарушение на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [106].
However, third party tax payers may only rely on the standstill obligation where their own tax payment forms an integral part of the unlawful state aid measure [105]. This is the case where, under the relevant national rules, the tax revenue is reserved exclusively for funding the unlawful state aid and has a direct impact on the amount of state aid granted in violation of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [106].
Ако е предоставено освобождаване от общи данъци, горепосочените критерии обикновено не са изпълнени.
If exemptions have been granted from general taxes, the above criteria are usually not met.
От това следва, че предприятие, което има такива данъчни задължения, по правило не може да претендира, че предоставеното на друго лице освобождаване от данъчни задължения е неправомерно на основание член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд [107].
An undertaking liable to pay such taxes therefore cannot generally claim that someone else’s tax exemption is unlawful under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [107].
Освен това, от установената практика на Съда на Европейските общности произтича, че включването на ищеца в обхвата на неправомерно освобождаване от данъци не е подходящо средство за правна защита при нарушения на член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд.
It also results from settled case law of the European Court of Justice that extending an illegal tax exemption to the claimant is no appropriate remedy for breaches of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Тази мярка не би премахнала отрицателното въздействие на неправомерната помощ върху конкуренцията, а обратно, би го засилила [108].
Such a measure would not eliminate the anticompetitive effects of unlawful aid, but on the contrary, strengthen them [108].
Събиране на доказателства
Gathering evidence
Принципът на ефективност може да има последици и за процеса на събиране на доказателства.
The principle of effectiveness can also influence the process of gathering evidence.
Например, когато тежестта на доказване във връзка с конкретен иск прави невъзможно или съществено затруднява доказването на иска от страна на ищеца (например защото той не разполага с необходимите документални доказателства), националният съд е длъжен да използва всички средства, налични съгласно националното процесуално законодателство, за да предостави на ищеца достъп до тези доказателства.
For example, where the burden of proof as regards a particular claim makes it impossible or excessively difficult for a claimant to substantiate its claim (e.g. because the necessary documentary evidence is not in its possession), the national court is required to use all means available under national procedural law to give the claimant access to this evidence.
Това може да включва, когато е предвидено в националното законодателство, задължение на националния съд да разпореди на ответника или на трета страна да предостави на ищеца необходимите документи [109].
This can include, where provided for under national law, the obligation for the national court to order the defendant or a third party to make the necessary documents available to the claimant [109].
СЪДЕЙСТВИЕ, ОКАЗВАНО ОТ НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ НА НАЦИОНАЛНИТЕ СЪДИЛИЩА
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY’S SUPPORT FOR NATIONAL COURTS
Член 3 от Споразумението за ЕИП, който е формулиран въз основа на член 10 от Договора за ЕО, налага задължението на договарящите страни да предприемат всички подходящи мерки, за да гарантират изпълнението на задълженията, произтичащи от Споразумението за ЕИП и да улеснят сътрудничеството в рамките на споразумението [110].
Article 3 of the EEA Agreement, which is modelled on Article 10 of the EC Treaty, places an obligation on the Contracting Parties to take all appropriate measures to ensure fulfilment of the obligations arising out of the EEA Agreement and to facilitate co-operation within its framework [110].
Въз основа на практиката на Съда на Европейските общности, член 10 от Договора за ЕО предвижда, че Европейската комисия трябва да оказва на националните съдилища съдействие, когато те прилагат законодателството на Общността [111].
Based on case law of the European Court of Justice, Article 10 of the EC Treaty implies that the European Commission must assist national courts when they apply Community law [111].
От своя страна националните съдилища могат да бъдат задължени да съдействат на Европейската комисия при изпълнението на нейните задачи [112].
Conversely, national courts may be obliged to assist the European Commission in the fulfilment of its tasks [112].
Надзорният орган счита, че той има подобни задължения за открито сътрудничество по отношение на националните съдилища на държавите от ЕАСТ по силата на съответстващия член 3 от Споразумението за ЕИП и член 2 от Споразумението за надзор и съд.
The Authority considers that it is under similar obligations of sincere cooperation vis-à-vis national courts of the EFTA States, by virtue of the corresponding Article 3 of the EEA Agreement and Article 2 of the Surveillance and Court Agreement.
Предвид ключовата роля на националните съдилища в процеса на прилагане на правилата за държавна помощ, Надзорният орган има постоянен ангажимент да съдейства на националните съдилища, когато те се нуждаят от съдействие за вземане на решения по дела, които разглеждат.
Given the key role which national courts play in the enforcement of the state aid rules, the Authority is committed to helping national courts where the latter find such assistance necessary for their decision on a pending case.
Макар че предишната глава от Насоките за държавна помощ на Надзорния орган на ЕАСТ относно сътрудничеството между националните съдилища и Надзорния орган на ЕАСТ в областта на държавната помощ [113] предостави на националните съдилища възможността да се обръщат към Надзорния орган за съдействие, тази възможност не се използва редовно от националните съдилища.
Whilst the previous Chapter of the EFTA Surveillance Authority’s State Aid Guidelines on co-operation between national courts and the Authority in the state aid field [113] already offered national courts the possibility to ask the Authority for assistance, this possibility has not been used regularly by national courts.
Поради това Надзорният орган желае да направи нов опит за установяване на по-тясно сътрудничество с националните съдилища, като предостави на тяхно разположение по-практични и удобни за използване механизми за подкрепа.
The Authority therefore wishes to make a fresh attempt at establishing closer cooperation with national courts by providing more practical and user-friendly support mechanisms.
За тази цел Надзорният орган черпи вдъхновение от своето известие относно сътрудничеството между Надзорния орган на ЕАСТ и съдилищата на държавите от ЕАСТ при прилагането на членове 53 и 54 от Споразумението за ЕИП [114].
In doing so, it draws inspiration from the Authority’s Notice on the co-operation between the EFTA Surveillance Authority and the courts of the EFTA States in the application of Articles 53 and 54 of the EEA Agreement [114].
Съдействието, предоставяно от Надзорния орган на националните съдилища, може да се осъществява в две различни форми:
The Authority’s support to national courts can take two different forms:
националният съд може да поиска Надзорният орган да му предостави необходима информация, с която разполага (вж. раздел 2.1 от настоящата глава).
The national court may ask the Authority to transmit to it relevant information in its possession (see section 2.1 of this Chapter).
националният съд може да поиска Надзорният орган да представи становище относно прилагането на правилата за държавна помощ (вж. раздел 2.2 от настоящата глава).
The national court may ask the Authority for an opinion concerning the application of the state aid rules (see section 2.2 of this Chapter).
Когато предоставя съдействие на националните съдилища, Надзорният орган трябва да спазва задължението си за опазване на професионална тайна и да защитава собственото си функциониране и независимост [115].
When supporting national courts, the Authority must respect its duty of professional secrecy and safeguard its own functioning and independence [115].
Изпълнявайки задълженията си по член 3 от Споразумението за ЕИП към националните съдилища, Надзорният орган се ангажира да остане неутрален и обективен.
In fulfilling its duty under Article 3 of the EEA Agreement towards national courts, the Authority is therefore committed to remaining neutral and objective.
Тъй като предоставяното от Надзорния орган съдействие на националните съдилища е част от неговите задължения да защитава публичните интереси, Надзорният орган не възнамерява да обслужва частните интереси на страните по разглежданото от националния съд дело.
Since the Authority’s assistance to national courts is part of its duty to defend the public interest, the Authority has no intention to serve the private interests of the parties involved in the case pending before the national court.
По тази причина Надзорният орган няма да изслушва страните по производствата пред националния съд във връзка с предоставеното от него съдействие на съда.
The Authority will therefore not hear any of the parties involved in the national proceedings about its assistance to the national court.
Предоставяното съгласно настоящата глава съдействие на националните съдилища е на доброволен принцип и не засяга възможността на националния съд да иска от Съда на ЕАСТ консултативно становище относно тълкуването или валидността на законодателството на ЕИП в съответствие с член 34 от Споразумението за надзор и съд.
The support offered to national courts under this Chapter is voluntary and without prejudice to the possibility for the national court to ask the EFTA Court for an advisory opinion regarding the interpretation or the validity of EEA law in accordance with Article 34 of the Surveillance and Court Agreement.
Предаване на информация на националните съдилища
Transmission of information to national courts
Задължението на Надзорния орган да съдейства на националните съдилища в прилагането на правилата за държавна помощ включва задължение за предаване на тези съдилища на необходима информация, с която той разполага [116].
The Authority’s duty to assist national courts in the application of state aid rules comprises the obligation to transmit relevant information in its possession to national courts [116].
Националният съд може inter alia да поиска от Надзорния орган следните видове информация:
A national court may, inter alia, ask the Authority for the following types of information:
информация относно висяща процедура пред Надзорния орган; това може да включва inter alia информация относно това дали процедура, свързана с определена мярка за помощ, е висяща пред Надзорния орган, дали за определена мярка за помощ е отправено надлежно уведомление в съответствие с член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 към Споразумението за надзор и съд, дали Надзорният орган е открил официална процедура по разследване и дали Надзорният орган вече е взел решение [117].
Information concerning a pending Authority procedure; this can, inter alia, include information on whether a procedure regarding a particular aid measure is pending before the Authority, whether a certain aid measure has been duly notified in accordance with Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, whether the Authority has initiated a formal investigation, and whether the Authority has already taken a decision [117].
При липса на решение националният съд може да поиска от Надзорния орган да уточни кога може да се очаква приемането на такова решение.
In the absence of a decision, the national court may ask the Authority to clarify when this is likely to be adopted.
в допълнение, националните съдилища могат да поискат от Надзорния орган да им предаде документи, с които разполага.
In addition, national courts may ask the Authority to transmit documents in its possession.
Тези документи могат да включват копия от съществуващи решения на Надзорния орган, доколкото тези решения не са вече публикувани на уебсайта на Надзорния орган, фактически и статистически данни, пазарни проучвания и икономически анализи.
This can include copies of existing Authority decisions to the extent that these decisions are not already published on the Authority’s website, factual data, statistics, market studies and economic analysis.
За да се постигне ефективно сътрудничество с националните съдилища, исканията за информация ще бъдат обработвани възможно най-бързо.
In order to ensure efficiency in its cooperation with national courts, requests for information will be processed as quickly as possible.