natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Други оператори също предлагат туристически пътувания по море в същите части от норвежкото крайбрежие.
Other operators offer cruises along the same parts of the Norwegian coast [67].
Освен това Hurtigruten извършва редица различни туристически пътувания в различни европейски държави.Следователно Органът заключава, че компенсацията, предоставена на Hurtigruten, е в състояние да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на ЕИП.
Moreover, Hurtigruten also operates a number of different cruises in various European states.Hence, the Authority concludes that compensation granted to Hurtigruten is liable to distort competition and affect intra-EEA trade.
Съгласно член 1, параграф 3 от част I на протокол 3 „надзорният орган на ЕАСТ се уведомява своевременно за всякакви планове за предоставяне или изменение на помощ, за да му се даде възможност да изрази своите коментари (…). Въпросната държава не прилага предложените мерки, докато процедурата не доведе до окончателно решение“.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Норвежките власти не са уведомили Органа за трите мерки.
The Norwegian authorities did not notify the three measures to the Authority.
Поради това Органът заключава, че норвежките власти не са спазили задълженията си, изложени в член 1, параграф 3 от част I на протокол 3.
The Authority therefore concludes that the Norwegian authorities have not respected their obligations to do so set out in Article 1(3) of Part I of Protocol 3.
Норвежките власти се позовават на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП и поддържат становището, че мерките представляват необходима компенсация за задължението за обществена услуга в рамките на Насоките на Органа за предоставянето на помощ за морския транспорт и общите принципи на компенсацията за обществена услуга.
The Norwegian authorities invoke Article 59(2) of the EEA Agreement and maintain that the measures constitute necessary compensation for public service obligation within the framework of the Authority’s guidelines on aid to maritime transport and the general principles of public service compensation.
Освен това те се позоваха на член 61, параграф 3, буква в) и заявиха, че разглежданите мерки могат да бъдат счетени за съвместими със Споразумението за ЕИП като мерки за преструктуриране съгласно Насоките за оздравяване и преструктуриране.
Furthermore, they have invoked Article 61(3)(c) and claim that the measures under scrutiny can be deemed compatible with the EEA Agreement as restructuring measures under the Rescue and Restructuring Guidelines.
По-долу Органът оценява съвместимостта на помощта с прилагането на Споразумението за ЕИП като компенсация за обществена услуга въз основа на член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП и като мярка за оздравяване и преструктуриране или „спешна мярка“ съгласно член 61, параграф 3.
In the following, the Authority assesses the compatibility of the aid with the functioning of the EEA Agreement as public service compensation on the basis of Article 59(2) of the EEA Agreement and a rescue and restructuring measure, or an ‘emergency measure’, under Article 61(3).
Правна рамка за оценяване на държавна помощ под формата на компенсация за обществена услуга в морския сектор
The legal framework for assessing state aid in the form of maritime public service compensation
От член 4 от регламента относно морския каботаж и раздел 9 от Насоките на Органа за помощ за морския транспорт следва, че държавите от ЕАСТ могат да налагат задължения за обществена услуга или да сключват договори за предоставяне на обществена услуга за определени услуги за морски транспорт, при условие че компенсацията отговаря на правилата на Споразумението за ЕИП и процедурата, регулираща държавните помощи.
It follows from Article 4 of the Maritime cabotage regulation and Section 9 of the Authority’s Guidelines on aid to maritime transport that EFTA States may impose public service obligations or conclude public service contracts for certain maritime transport services provided that the compensation fulfils the rules of the EEA Agreement and the procedure governing state aid.
Член 59, параграф 2 от Споразумението за ЕИП гласи следното:
Article 59(2) of the EEA Agreement reads as follows:
„Предприятия, които са натоварени с управлението на услуги от общ икономически интерес или имащи характер на фискален монопол, се прилагат правилата на настоящото споразумение, по-специално правилата относно конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не води до правен или фактически провал на изпълнението на специалната функция, която им е възложена. Развитието на търговията не трябва да бъде засягано по начин, който противоречи на интересите на договарящите се страни.“
‘Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Agreement, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them. The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Contracting Parties.’
Органът отбелязва, че въпреки че те не са приложими спрямо транспортния сектор, [68] Насоките на Органа за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги („Насоките за компенсации за обществени услуги“) до голяма степен обобщават общоприложими принципи, свързани с компенсациите за обществени услуги.
The Authority notes that although they are not applicable to the transport sector [68], the Authority’s Guidelines for state aid in the form of public service compensation (‘the Guidelines on public service compensation’) to a large extent summarise generally applicable principles of public service compensation.
По-долу е направено позоваване на Насоките за компенсации за обществени услуги единствено дотолкова доколкото те изразяват тези общоприложими принципи.
In the following, the Guidelines on public service compensation are referred to only insofar as they express such generally applicable principles.
За да представлява дадена държавна помощ компенсация за обществена услуга, която е съвместима с прилагането на Споразумението за ЕИП по смисъла на член 59, параграф 2, първо въпросната услуга трябва да представлява услуга от общ икономически интерес.
For state aid to constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of Article 59(2), firstly the service in question must constitute a service of general economic interest.
На второ място, въпросното предприятие трябва да бъде натоварено от държавата от ЕАСТ с функцията за предоставяне на тази услуга.
Secondly, the undertaking in question must be entrusted by the EFTA State with the provision of that service.
На трето място, размерът на компенсацията трябва да бъде определен по прозрачен начин, [69] и да бъде съразмерен [70], в смисъл че не трябва да надхвърля необходимото [71] за покриване на разходите, направени при изпълнението на задълженията за обществена услуга, включително разумна печалба.
Thirdly, the amount of compensation must be granted in a transparent manner [69], and be proportionate [70] in the sense that it shall not exceed what is necessary [71] to cover the costs incurred in discharging the public service obligations including a reasonable profit [72].
В решението за откриване на официалната процедура по разследване Органът не поставя под въпрос дали са изпълнени първите два критерия.
In the Decision to open the formal investigation procedure, the Authority did not question whether the two first criteria were fulfilled [73].
По мнение на Органа обаче, въз основа на информацията, предоставена от норвежките власти, не може да се заключи, че третият критерий е спазен.
In the Authority’s view, however, on the basis of the information provided by the Norwegian authorities, it cannot be concluded that the third criterion is complied with.
От самото начало Органът изтъква повторно, че споразумението Hurtigruten е било сключено на основата на публичен търг.
At the outset the Authority reiterates that the Hurtigruten Agreement was concluded on the basis of a public tender.
Най-общо Органът отбелязва, че една надлежна тръжна процедура обикновено би гарантирала, че произтичащият от нея договор не включва каквато и да било държавна помощ.
On a general level, the Authority notes that a proper tender procedure will usually ensure that no aid is involved in the ensuing contract.
При определени обстоятелства публичните органи трябва да бъдат в състояние да развалят договорите за предоставяне на обществена услуга, сключени въз основа на тръжна процедура, и вместо това да сключат нов договор за предоставяне на обществена услуга, който включва държавна помощ.
In certain circumstances, public authorities must be able to cancel public service contracts entered into on the basis of a tender procedure and instead conclude a new public service contract involving state aid.
В настоящия случай обаче норвежките власти не са предпочели този подход.
However, this was not the approach favoured by the Norwegian authorities in the case at hand.
Съгласно изложеното по-горе, размерът на компенсацията, изплатена под формата на трите мерки, не е бил определен по прозрачен начин в контекста на тръжната процедура, а е бил получен в резултат от двустранно предоговаряне, извършено години след сключването на договора.
As mentioned above, the amount of compensation paid in the form of the three measures was not granted in a transparent manner in the context of the tender but was the result of bilateral renegotiation carried out years after the conclusion of the contract.
Когато предоставят помощ под формата на компенсация за обществена услуга, норвежките власти трябва да гарантират, че помощта е съвместима с правилата, приложими спрямо тази помощ.
When granting aid in the form of public service compensation, the Norwegian authorities must ensure that that aid is compatible with the rules applicable to such aid.
Важно е да се отбележи, че когато предприятието, на което е предоставена помощ, извършва дейности, попадащи извън мисията за обществена услуга, търговските дейности трябва да поемат подходящ дял от постоянните разходи, които са общи за двата вида дейности.
Importantly, when the aided undertaking carries out activities falling outside the public service remit, the commercial activities must carry an appropriate share of the fixed costs common to both types of activities [74].3.2.
Размер на компенсацията за обществената услуга
The amount of compensation for the public service
Според разясненията, предоставени от норвежките власти, трите мерки са имали за цел да компенсират Hurtigruten за: i) нови разходи, свързани с въвеждането на данъка NOx, с който се облага предоставянето на обществената услуга, и ii) общото увеличение на разходите на производствените фактори, свързани с предоставянето на обществената услуга.
According to the explanations provided by the Norwegian authorities, the three measures were intended to compensate Hurtigruten for: (i) new costs related to the introduction of the NOx tax related to the provision of the public service, and (ii) the general increase of the costs of input factors connected to the provision of the public service.
Органът е на мнение, че подходът, използван от норвежките власти по отношение на разпределението на разходите, не доказва, че трите мерки не водят до свръхкомпенсиране на обществената услуга.
The Authority is of the view that the approach of the Norwegian authorities to cost allocation does not demonstrate that the three measures do not lead to over-compensation of the public service.
Непоследователен подход спрямо общите постоянни разходи
Inconsistent approach to fixed common costs
В случаите, в които доставчиците на обществена услуга извършват търговски дейности редом с обществената услуга, като общо правило търговските дейности трябва да поемат пропорционален дял от общите постоянни разходи.
In cases where public service providers carry out commercial activities next to the public service, the commercial activities must, as a general principle, carry a proportionate share of fixed common costs [75].
Съгласно Насоките за компенсации за обществени услуги:„Разходите, които трябва да бъдат взети предвид, включват всички разходи, извършвани при предоставяне на услугата от общ икономически интерес. Когато дейността на предприятието се свежда само до услугата от общ икономически интерес, тогава всичките му разходи могат да се вземат предвид. Когато предприятието извършва и дейност извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, само разходите, свързани с услугата от общ икономически интерес, могат да бъдат взети предвид. Разходите, отнесени към услугата от общ икономически интерес, могат да включват всички променливи разходи за предоставяне на услугата от общ икономически интерес, подходяща част от постоянните разходи, които се явяват общи за услугата от общ икономически интерес и други дейности, както и подходяща възвращаемост върху частта от собствения капитал, отнасяща се до услугата от общ икономически интерес“ [76].
According to the Guidelines on public service compensation:‘The costs to be taken into consideration include all the costs incurred in the operation of the service of general economic interest. Where the activities of the undertaking in question are confined to the service of general economic interest, all its costs may be taken into consideration. Where the undertaking also carries out activities falling outside the scope of the service of general economic interest, only the costs associated with the service of general economic interest may be taken into consideration. The costs allocated to the service of general economic interest may cover all the variable costs incurred in providing the service of general economic interest, an appropriate contribution to fixed costs common to both the service of general economic interest and other activities and an adequate return on the own capital assigned to the service of general economic interest’ [76].
Отклоненията от този принцип могат да бъдат оправдани само от извънредни обстоятелства; в Насоките на Органа за прилагане на правилата за държавните помощи по отношение на обществената услуга радио- и телевизионно разпространение се посочва, че разпределението на общите разходи между дейността по обществената услуга и другите дейности не е задължително, когато разпределянето на разходите не е „възможно по смислен начин“.
Only exceptional circumstances can justify deviations from this principle; the Authority’s Guidelines on the application of state aid rules to public service broadcasting states that allocation of common costs between the public service activity and other activities is not mandatory when separation of costs is not ‘possible in a meaningful way’ [77].
В тези случаи обаче нетните ползи, произтичащи от дейностите, които попадат извън обхвата на мисията за обществена услуга, поделящи разходи със задължението за обществена услуга, трябва да бъдат разпределени към обществената услуга.
In those cases however, the net benefits stemming from the activities outside the public service remit that share costs with the public service obligation, must be allocated to the public service side [78].
Органът не може да заключи, че Hurtigruten се намира в такова извънредно положение.
The Authority cannot see that Hurtigruten is in such an exceptional position.
Дори да може да се твърди, че отделянето на общите постоянни разходи за дейностите на Hurtigruten, попадащи в и извън обхвата на мисията за обществена услуга, невинаги е проста задача, отделянето, основано i.a. на приходите, произтичащи от оборота на двете форми на дейности, в действителност е възможно. [79]Въз основа на това Органът заключава, че в настоящия случай се прилага общоприложимият принцип на поделяне на разходите.
Even if it may be argued that separating the fixed common costs of Hurtigruten’s activities inside and outside the public service remit may not always be a straightforward task, separation based on i.a. the revenue stemming from the turnover of the two forms of activities is indeed possible [79].On this basis, the Authority concludes that the generally applicable principle of cost sharing applies in the present case.
Поради това Органът не може да приеме подхода, предприет съгласно третия метод от доклада на PWC, при който не се прави никакво разграничение между обществената услуга и търговските дейности, осъществявани от Hurtigruten.
Therefore the Authority cannot accept the approach taken under the third method of the PWC Report, where no distinction is made between the public service and the commercial activities of Hurtigruten.
Въпреки че Hurtigruten извършва дейности извън мисията за обществената услуга, в трите доклада не се взима предвид по съгласуван начин фактът, че търговските дейности трябва да поемат пропорционален дял от постоянните разходи, които са общи за обществената услуга и търговските дейности съгласно изискванията на горепосочената съдебна практика.
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, the three reports do not consistently take into consideration the fact that the commercial activities must carry a proportionate share of fixed costs common to the public service and the commercial activities as required by the case-law mentioned above.
В докладите, няколко категории от тези разходи са разпределени в пълна степен към обществената услуга (i.a. пристанищни такси, разходи за поддръжка, разходи за гориво (без разходите за консумираното гориво в Geirangerfjord)), докато други категории общи постоянни разходи, макар и непокрити в пълна степен от обществената услуга, изглежда не се разпределят съгласно съотношението между задължението за обществена услуга от една страна и търговските дейности от друга страна (обществената услуга поема 90 % от разхода за NOx, свързан с консумацията на гориво). [80]Поради недостатъчното разпределение на постоянните общи разходи Органът не може да заключи, че първите два метода на доклада на PWC или на докладите на BDO доказват, че трите мерки не включват свръхкомпенсация за обществената услуга.
In the reports, several categories of such costs are fully allocated to the public service side (i.a. harbour charges, maintenance, fuel (less the Geirangerfjorden consumption)) whilst other categories of fixed common costs, while not fully covered by the public service side, do not appear to be allocated according to the proportions of the public service obligation on the one hand and the commercial activities on the other (the public service side carries 90 % of the NOx cost related to the fuel consumption) [80].Due to the insufficient allocation of fixed common costs, the Authority cannot conclude that the two first methods of the PWC Report or the two BDO Reports demonstrate that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Накратко, въз основа на непоследователния подход спрямо общите постоянни разходи, описан по-горе, Органът заключава, че при нито един от трите метода на доклада на PWC или методите на двата доклада на BDO общите разходи не са били правилно разпределени към публичната услуга и търговските дейности, поради което се вземат предвид само разходите, свързани с услугата от общ икономически интерес.
In sum, based on the inconsistent approach to fixed common costs as described above, the Authority concludes that in none of the three methods of the PWC Report or the methods of the two BDO Reports have the common costs been properly allocated to public service and commercial activities so that only costs associated with the service of general economic interest are taken into consideration.
Следователно не може да се докаже, че трите мерки не включват свръхкомпенсация за обществената услуга.
Therefore, it cannot be demonstrated that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Липса на разделяне на сметките
No separation of accounts
Въпреки че Hurtigruten извършва дейности извън мисията за обществена услуга, то не е осъществило разделяне на сметките между обществените услуги и другите дейности.
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, it has not implemented a separation of accounts between the public services and the other activities [81].
Следователно може да се заключи, че липсва съществена предпоставка за прозрачна система за компенсации за обществени услуги. [82]3.2.3.
It can thus be established that an essential prerequisite for a transparent system of public service compensation is missing [82].3.2.3.
Основаване на непредставителни хипотетични разходи и приходи, когато са известни действителните разходи и приходи
Based on unrepresentative hypothetical costs and revenues where the real costs and revenues are known
Действителните разходи и приходи на Hurtigruten следва да се използват като основа за изчисляване на компенсацията.
Hurtigruten’s actual costs and revenues should be used as the basis for the calculation of compensation.
Органът отбелязва, първо, че в доклада на PWC и втория доклад на BDO разходите за обществената услуга се изчисляват въз основа на разходите и приходите, свързани с експлоатацията на хипотетичен минимален флот.
The Authority notes, firstly, that the PWC Report and the second BDO Report calculate the cost of the public service on the basis of the costs and revenues related to the operation of a hypothetical minimum fleet [83].
Норвежките власти изглежда оправдават липсата на разпределяне на общите разходи към дейностите, попадащи извън обхвата на мисията за обществена услуга, като подчертават, че изчисленията не се основават на действителните разходи и приходи, свързани с експлоатацията на целия флот на Hurtigruten, а по-скоро на разходите и приходите на MS Narvik или на MS Vesterеlen.
The Norwegian authorities appear to justify the lack of allocation of common cost to the activities outside the public service remit by emphasising that the calculations are not based on the actual costs and revenues of operating the entire Hurtigruten fleet, but rather on the costs and profits of MS Narvik or MS Vesterålen.
Аргументът изглежда е, че когато разходите за обществената услуга се изчисляват единствено въз основа на разходите, свързани с експлоатацията на хипотетичен „минимален флот“, които вероятно са по-ниски от разходите по експлоатацията на действителния флот на Hurtigruten, компенсацията няма да надвишава действителните разходи, направени при предоставянето на обществената услуга.
The argument appears to be that when the costs of the public service are calculated strictly on the basis of the costs related to operating a hypothetical ‘minimum fleet’, the cost of which is likely to be lower than the cost of operating the actual Hurtigruten fleet, the compensation will not exceed the actual costs incurred in the operation of the public service.
При все това, при този метод не се отчита фактът, че дейностите, попадащи извън обхвата на мисията за обществената услуга, трябва да поемат пропорционален дял от общите разходи.
However, this method does not take into consideration the fact that the activities outside the public service remit must carry a proportionate share of the common costs.
Органът приема, че действителният флот и хипотетичният минимален флот няма да имат еднакво съотношение на дейността по обществената услуга от една страна и на дейностите, попадащи извън обхвата на мисията на обществената услуга, от друга страна.
The Authority assumes that the actual fleet and the hypothetical minimum fleet will not have an identical ratio of public service activity on the one hand, and activities outside the public service remit on the other.
Методът за „минималния флот“, както подсказва името, се базира на флот с минимален капацитет.
The ‘minimum fleet’ method, as the name implies, is based on a minimum capacity fleet.