natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Настоящото ръководство не е предназначено да се използва директно за сравнения и за формулиране на твърдения от сравнителен характер (например твърдения за превъзходство или еквивалентност на екологичните показатели на дадена организация в сравнение с друга конкурентна организация, осигуряваща същите продукти — това е постановка в съответствие с посоченото в ISO 14040:2006).
This Guide is not intended to directly support comparisons or comparative assertions (i.e. environmental claims regarding the superiority or equivalence of one organisation a competing organisation providing the same products (based on ISO 14040:2006)).
За такива сравнения е необходимо разработване на допълнителни секторни правила за проучване на организационния отпечатък върху околната среда (СППОООС), които да допълват дадените в настоящия документ общи указания, с оглед да се постигне по-голяма методологична хармонизация, конкретност, съответствие и възпроизводимост по отношение на даден сектор.
This will require the development of additional OEFSRs in complement to the more general guidance in order to further increase methodological harmonisation, specificity, relevance and reproducibility for a given sector.
Чрез СППОООС освен това се улеснява насочването на вниманието към най-важните параметри и се постига също така и намаляване на времето, усилията и разходите, необходими за проучване на ОООС.
OEFSRs will furthermore facilitate focusing on the most important parameters, thereby also reducing the time, efforts and costs involved in completing an OEF study.
Във връзка с това, освен общи указания и изисквания за проучванията на ОООС, в настоящото ръководство са определени и изискванията за разработване на СППОООС.
In addition to general guidance and requirements for OEF studies, this document also specifies the requirements for the development of OEFSRs.
Всяко посочено в настоящото ръководство изискване за проучванията на ОООС е формулирано с отчитане на препоръките в подобни широко признати методи за отчитане на състоянието на околната среда и съответните указателни документи.
Each requirement for OEF studies specified in this Guide has been chosen taking into consideration the recommendations of similar, widely accepted organisational environmental accounting methods and guidance documents.
По-специално, взети са предвид следните методологични указания: стандарта ISO 14064 (2006 г.), проектостандарта ISO/WD TR 14069 (работен чернови вариант, 2010 г.), Справочника за международната система от данни на база жизнения цикъл (ILCD Handbook, 2011 г.), Протокола за парниковите газове на Международния институт по ресурсите и Международния бизнес съвет за устойчиво развитие (WRI/WBCSD Greenhouse Gas Protocol, 2011а), Въглеродния баланс (Bilan Carbone®, version 5.0), Указанията на британското министерство на околната среда, храните и селското стопанство (DEFRA) относно измерването и докладването на емисиите на парникови газове (2009 г.), проектът „Carbon Disclosure for Water“ (2010 г.) и Глобалната инициатива по отчетност (GRI, version 3.0).
Specifically, the methodology guides considered were ISO 14064 (2006), ISO/WD TR 14069 (working draft, 2010), the ILCD Handbook (2011), the WRI/WBCSD Greenhouse Gas Protocol (2011a), Bilan Carbone® (version 5.0), DEFRA’s Guidance on how to measure and report your greenhouse gas emissions (2009), the Carbon Disclosure project for Water (2010) and the Global Reporting Initiative - GRI (version 3.0).
Резултатите от така направения анализ са обобщени в Приложение IX. Сравнение на ключовите изисквания за проучванията на организационния отпечатък върху околната среда с изискванията при други методи.
The outcome of this analysis is summarised in Annex IX.
Сравнение на ключовите изисквания за проучванията на организационния отпечатък върху околната среда с изискванията при други методи. По-подробно описание на анализираните методи и на резултатите от анализа може да бъде намерено в публикацията „Анализ на съществуващите методики за определяне на отпечатъка върху околната среда на продукти и организации: препоръки, смисъл и съгласуване“ [4].
A more detailed description of the analysed methods and of the outcome of the analysis can be found in “Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment”.
При все че тези документи са много близки помежду си по отношение на голяма част от методологичните указания, съществуват и някои несъответствия и/или липса на яснота по някои важни точки във връзка с вземането на решения, което намалява съгласуваността и сравнимостта на резултатите от анализа.
Although these documents align closely on much of the methodological guidance they provide, it is noteworthy that discrepancies and/or lack of clarity remain on a number of important decision points, which reduces the consistency and comparability of analytical outcomes.
Докато при съществуващите методи често са посочени по няколко алтернативни възможности за решаване на определен методологичен въпрос, целта при разработването на настоящото ръководство бе да се дадат допълнителни указания и (доколкото това е възможно) да се дефинира единствено изискване за решаването на всеки методологичен въпрос, с оглед да се съдейства за провеждането на по-последователни, надеждни и възпроизводими проучвания на ОООС.
Whereas existing methods may provide several alternatives for a given methodological decision point, the intention of this OEF Guide is to provide additional guidance and (wherever feasible) to identify a single requirement for each decision point in order to support more consistent, robust and reproducible OEF studies.
Стремежът при съставянето на настоящото ръководство бе, доколкото това е възможно, то да е съгласувано с подготвяните нови международни норми, включително проектостандарта ISO 14069 и Протокола за парниковите газове, Обхват 3 (GHG Protocol Scope 3), както и с ръководството за проучване на продуктовия отпечатък върху околната среда (ПООС).
To the extent possible, this OEF Guide strives to align with existing or upcoming international methodological norms, including ISO 14069 (draft) and GHG Protocol Scope 3, as well as the Product Environmental Footprint Guide.
Също така, бяха положени усилия за съгласуване (доколкото е възможно) на настоящото ръководство със съществуващите схеми за управление на околната среда (EMAS и ISO 14001).
Similarly, efforts have also been made to align insofar as possible with existing environmental management schemes (EMAS and ISO 14001).
Следва да се отбележи, обаче, че с оглед провеждането на многокритериална оценка на организационно равнище с използване на подход на база жизнения цикъл, ръководството за ОООС по необходимост отива по-далеч в сравнение със съществуващите указателни документи по отношение на някои важни аспекти.
It should be noted, however, that in order to provide for multi-criteria environmental assessment at the organisational level using a life-cycle approach, the OEF Guide necessarily goes beyond existing guidance documents in important aspects.
Както е посочено и по-горе, секторните правила за проучване на организационния отпечатък върху околната среда (СППОООС) представляват необходимо разширение и допълнение на по-общите указания за проучвания на ОООС, които се съдържат в настоящия документ (по-специално във връзка със сравненията между различни проучвания на ОООС).
As elaborated before, OEFSRs are a necessary extension of and complement to the more general guidance for OEF studies provided in this document (i.e. in terms of comparability between different OEF studies).
Когато бъдат разработени, СППОООС ще играят важна роля за подобряване на възпроизводимостта, качеството, последователността и релевантността на проучванията на ОООС.
As they are developed, OEFSRs will play an important role in increasing the reproducibility, quality, consistency, and relevance of OEF studies.
И за организационния, и за продуктовия отпечатък върху околната среда [5] (ОООС и ПООС) се използва базиращ се на жизнения цикъл подход за количествено определяне на въздействието върху околната среда.
Both the Product Environmental Footprint (PEF) [5] and the OEF provide a life cycle approach to quantifying environmental performance.
Но докато методът за ПООС е специфичен за отделни стоки или услуги, методът за ОООС се отнася за дейностите на дадена организация като цяло — с други думи, за всички дейности, свързани със стоките или услугите, които съответната организация предлага в рамките на веригата за доставки (като се започне от добива на суровините, премине се през използването и се достигне до различните варианти за обезвреждане на отпадъците).
Whereas the PEF method is specific to individual goods or services, the OEF method applies to organisational activities as a whole – in other words, to all activities associated with the goods and/or services the Organisation provides from a supply-chain perspective (from extraction of raw materials, through use, to final waste management).
От тази гледна точка, проучването на организационния и на продуктовия отпечатък могат да се разглеждат като взаимно допълващи се дейности, като всяка от тях има свои специфични приложения.
Organisation and Product Environmental Footprinting can therefore be viewed as complementary activities, each undertaken to support specific applications.
За изчисляването на ОООС не е необходимо да се анализират всички отделни продукти на съответната организация.
Calculating the OEF does not require that all individual products of the Organisation be analysed.
Вместо това, ОООС се изчислява с използване на сумарни данни, изразяващи потоците ресурси и отпадъци, които прекосяват дефинираната граница на организацията.
The OEF is calculated using aggregate data representing the flows of resources and wastes that cross the defined Organisational boundary.
Теоретично погледнато, сумата на ПООС на продуктите/услугите, осигурявани от дадена организация за определен отчетен период (например една година) следва да е близка до ОООС за същия отчетен период [6].
In theory, the sum of the PEFs of the goods/services provided over a certain reporting interval (e.g. one year) by an Organisation should be equal to its OEF for the same reporting interval [6].
Методиките съзнателно са разработени с оглед получаването на такъв резултат.
The methodologies have been purposely developed towards this end.
От друга страна, ОООС може да помогне да се определят кои измежду различните продукти на дадена организация имат най-значителни въздействия върху околната среда и за кои от тях са необходими подробни анализи на ниво отделни продукти.Терминология: трябва, следва и може
Moreover, the OEF can help to identify areas of the Organisation’s Product Portfolio where environmental impacts are most significant and, hence, where detailed, individual product-level analyses may be desirable.Terminology: Shall, Should and May
В настоящото ръководство са използвани точно определени термини за обозначаване на изискванията, препоръките и наличните вариантни възможности.
This Guide uses precise terminology to indicate the requirements, the recommendations and permissible options available.
Терминът „трябва“ се използва, за да обозначи изискване, чието изпълнение е необходимо, за да може проучването на ОООС да бъде в съответствие с настоящото ръководство.
The term “shall” is used throughout this Guide to indicate what is required in order for an OEF study to be in conformance with this Guide.
Терминът „следва“ се използва за обозначаване по-скоро на препоръка отколкото на задължително изискване.
The term “should” is used to indicate a recommendation, but not a requirement.
Всяко отклонение от изискване, въведено с понятието „следва“, трябва да бъде обосновано и ясно посочено.
Any deviation from a “should” requirement must be justified and made transparent.
Тази страница нарочно е оставена бяла.
This page is left intentionally blank.
Организационният отпечатък върху околната среда (ОООС) представлява многокритериален измерител на въздействието върху околната среда на стоките/услугите на дадена организация от гледна точка на цялостния жизнен цикъл [7].
The Organisation Environmental Footprint (OEF) is a multi-criteria measure of the environmental performance of a goods/services-providing Organisation from a life cycle [7] perspective.
Той се отнася за търговски дружества, публични административни органи и други видове организации.
This includes companies, public administrative entities, and other bodies.
СППОООС представляват необходимо разширение и допълнение на общите указания за проучване на ОООС.
OEFSRs are a necessary extension of and complement to the more general guidance for OEF studies provided in this document.
Когато бъдат разработени, СППОООС ще играят важна роля за подобряване на възпроизводимостта, качеството, последователността и релевантността на проучванията на ОООС.
As they are developed, OEFSRs will play an important role in increasing the reproducibility, consistency, and relevance of OEF studies.
Чрез СППОООС освен това се улеснява насочването на вниманието към най-важните параметри и се постига също така и намаляване на времето, усилията и разходите, необходими за проучване на ОООС.
OEFSRs will help focus on the most important parameters, thereby also possibly reducing the time, efforts, and costs involved in completing an OEF study.
Базиращо се на подхода на жизнения цикъл, проучването на ОООС дава метод за моделиране на въздействията върху околната среда на материалните и енергийни потоци и на съответните емисии и отпадъци [8], свързани с даден продукт, от гледна точка на цялостната верига на доставка [9] (като се почне от добива на суровините, премине се през използването и се стигне до окончателното обезвреждане на отпадъците).
Based on a life cycle approach, the OEF is a method for modelling and quantifying the physical environmental impacts of the flows of material/energy and resulting emissions and waste [8] streams associated with Organisational activities from a supply-chain [9] perspective (from extraction of raw materials, through use, to final waste management).
При този вид подход се взема под внимание пълният спектър на използваните ресурси и на въздействията върху околната среда във връзка с даден продукт или организация в рамките на веригата на доставка.
A life cycle approach takes into consideration the spectrum of resource flows and environmental interventions associated with a product or organisation from a supply-chain perspective.
Той включва разглеждане на всички стадии, като се започне от добива на суровините, премине се през производството, дистрибуцията, използването, и се стигне до процесите в края на жизнения цикъл, с всички съответни въздействия върху околната среда, последици за здравето и свързани с ресурсите рискове, тежести за обществото и комбинации от ползи и вреди.
It includes all stages of the product’s life cycle, from raw material acquisition through processing, distribution, use, and end-of-life (EOL) processes, and all relevant related associated environmental impacts, health effects, resource-related threats, burdens to society, and trade-offs.
По това този метод се отличава от съсредоточаването на вниманието върху въздействията на даден конкретен обект или върху единични въздействия, и по този начин се намалява възможността за нежелано изместване на натоварването от въздействието.
This contrasts with the approach of focusing on site-level impacts only or on single environmental impacts in order to reduce the possibility of unintended burden shifting.
Такова изместване на натоварването може например да включва изместване на натоварването върху околната среда от един стадий на веригата на доставка в друг, от една категория въздействие към друга, от една организация към друга или от една държава към друга.
Such burden shifting can, for example, involve the shifting of burdens from one life cycle stage in the supply chain to another, from one impact category to another, from one organisation to another, or from one country to another.
Проучването на ОООС е взаимно допълващо се с други видове проучвания, като например оценките на въздействието върху околната среда (ОВОС) за конкретни обекти или оценките на рисковете от използването на химични вещества.
The OEF is complementary to other assessments and instruments such as site-specific environmental impact assessments or chemical risk assessments.
ОООС е преди всичко модел за отчитане на въздействията върху околната среда, а не толкова модел за финансово отчитане.
The OEF is an environmental accounting model rather than a financial accounting model.
Във връзка с това са положени усилия да се сведе до минимум нуждата от ползване на финансова информация (например при определянето на границите на съответната организация), която би могла да не изразява точно физическите зависимости, присъщи на моделираните системи.
Efforts have therefore been made to minimise the need for using financial information (for example, in defining Organisational boundaries) which may be poorly representative of the physical relationships pertinent to the systems modelled.
Всяко от посочените в настоящото ръководство изисквания е формулирано с отчитане на препоръките на подобни широко признати методи за отчитане на корпоративното въздействие върху околната среда и съответните указателни документи.
Each requirement specified in this OEF Guide has been chosen taking into consideration the recommendations of similar, widely accepted corporate environmental accounting methods and guidance documents.
ISO 14064 (2006 г.): Greenhouse gases – Part 1 and 3 (Парникови газове — Част 1 и Част 3);
ISO 14064 (2006): Greenhouse gases – Part 1 and 3;
ISO/WD TR 14069 (проектостандарт, 2010 г.): GHG – Quantification and reporting of GHG emissions for organizations (Парникови газове — Количествено изразяване и докладване на емисиите на парникови газове на организации);
ISO/WD TR 14069 (working draft, 2010): GHG – Quantification and reporting of GHG emissions for organizations;
The ILCD (International Reference Life Cycle Data System) Handbook, 2011 г. (Справочник за международната система от данни на база жизнения цикъл);
The ILCD (International Reference Life Cycle Data System) Handbook (2011);
The Corporate Accounting and Reporting Standard of the Greenhouse Gas Protocol (WRI/ WBCSD), 2011a (Стандарт за корпоративно отчитане и докладване съгласно Протокола за парниковите газове)
The Corporate Accounting and Reporting Standard of the Greenhouse Gas Protocol (WRI/ WBCSD) (2011a);
Bilan Carbone®, version 5.0 (Въглероден баланс, версия 5.0);
Bilan Carbone® (version 5.0);
DEFRA - Guidance on how to measure and report our greenhouse gas emissions, 2009 г. (британско министерство на околната среда, храните и селското стопанство — Указания за начина на измерване и докладване на емисиите на парникови газове);
DEFRA - Guidance on how to measure and report our greenhouse gas emissions (2009);
The Carbon Disclosure Project for Water, 2010 г. (Проект за разкриване на въглеродния баланс във връзка с водите);
The Carbon Disclosure Project for Water (2010);
The Global Reporting Initiative (GRI), version 3.0 (Глобална инициатива по отчетност, версия 3.0).
The Global Reporting Initiative (GRI) (version 3.0).
По-подробно описание на анализираните методи и на резултатите от анализа може да бъде намерено в публикацията „Анализ на съществуващите методики за определяне на отпечатъка върху околната среда на продукти и организации: препоръки, смисъл и съгласуване“ [10].
A more detailed description of the analysed methods and of the outcome of the analysis can be found in “Analysis of Existing Environmental Footprint Methodologies for Products and Organizations: Recommendations, Rationale, and Alignment [10]”.
Докато при съществуващите методи често са посочени редица алтернативи за решаване на определен методологичен въпрос, целта при разработването на настоящото ръководство бе (доколкото това е възможно) да се определи единствено изискване за решаването на всеки методологичен въпрос, или да се дадат допълнителни указания, водещи до по-последователни, надеждни и възпроизводими проучвания на ОООС.
Whereas existing methods may provide several alternatives for a given methodological decision point, this OEF Guide intends to provide additional guidance and to identify (wherever feasible) a single requirement for each decision point to support more consistent, robust and reproducible OEF studies.
Ключовите изисквания за проучванията на ОООС (разработени подробно в настоящото ръководство) зависят в известна степен от предназначението на проучването (таблица 1), което може да бъде за следните видове приложения:
The key requirements for OEF studies (elaborated in detail throughout this Guide) are slightly different depending on the application (Table 1):
Вътрешни за съответната организация приложения, които могат да включват използване във връзка с управлението по въпросите на околната среда, идентификация на проблемни пунктове от гледна точка на опазването на околната среда, подобряване на екологичните показатели и тяхното проследяване, и биха могли да включват също и възможности за спестяване на разходи;
In-house applications may include support to environmental management, identification of environmental hotspots, and environmental improvement and performance tracking, and may implicitly include cost saving opportunities;
Външни приложения (напр. комуникации със заинтересовани лица или междуфирмена (B2B) комуникация, връзки с публични власти или инвеститори), които включват широк спектър от възможности, включително при отговаряне на инвеститорски запитвания за информация, за целите на маркетинга, при определянето на характерни показатели, както и в отговор на изискванията на политиките в областта на околната среда на европейско и национално равнище.
External applications (e.g. communication to stakeholders or Business-to-Business (B2B) communication, relationships with public authorities or investors) cover a wide range of possibilities, including responding to investors’ information requests, marketing, benchmarking, and responding to requirements posed in environmental policies at European level or at the level of the individual Member States.
Ключови изисквания към проучванията на ОООС в зависимост от вида приложение
Key requirements for OEF studies in relation to the intended application
задължително изискване
mandatory
препоръчително (незадължително) изискване
recommended (not mandatory)
възможна (незадължителна) дейност
optional (not mandatory)
Съответствие с изискванията за качество на данните
Meeting data quality requirements
Йерархия при многофункционалност
Multi-functionality hierarchy
IИнтерпретиране на резултатите за ОООС
Interpretation of OEF results
Необходимост от СППООООС
Requires OEFSR
(с претенция да съответстват на настоящото ръководство)
(claiming to be in line with the OEF Guide)
Без сравнения/ сравнителни твърдения
Without comparisons/comparative assertions
Със сравнения / сравнителни твърдения
With comparisons/comparative assertions
Изискване за проучванията на ОООС
Requirements for OEF studies
Проучванията на организационния отпечатък върху околната среда (ОООС) трябва да се основават на подхода на жизнения цикъл.
An Organisation Environmental Footprint (OEF) study shall be based on a life-cycle approach.
Настоящото ръководство съдържа необходимата информация за провеждането на проучване на ОООС.
This Guide provides the information necessary to conduct an OEF study.
Материалът в ръководството е представен последователно, по реда на методологичните фази на изчисляването на ОООС.
The material in the Guide is presented in a sequential manner, in the order of the methodological phases that must be completed in calculating an OEF.
В означените като „изисквания“ текстове са определени методологичните норми, които „трябва/следва“ да бъдат спазени при проучванията на ОООС.
“Requirements” specify the methodological norms that shall/should be satisfied in order to achieve an OEF-compliant study.
Те са разположени в текстови полета, оградени с единични линии, след общите описания. Като „препоръки“ са означени текстовете, описващи най-добри практики, които не са задължителни, но са препоръчителни.
These are positioned in text boxes with single solid-line borders following the general description sections.