natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В настоящата препоръка се установяват общи принципи, които следва да се прилагат във всички случаи на колективни искове, както и принципи, които са специфични съответно или за колективните искове за преустановяване на нарушения, или за колективните искове за обезщетение.
This Recommendation identifies common principles which should apply in all instances of collective redress, and also those specific either to injunctive or to compensatory collective redress.
ОБЩИ ПРИНЦИПИ ЗА КОЛЕКТИВНАТА ЗАЩИТА ПОД ФОРМАТА НА ИСКОВЕ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА НАРУШЕНИЯ И КОЛЕКТИВНАТА ЗАЩИТА ПОД ФОРМАТА НА ИСКОВЕ ЗА ОБЕЗЩЕТЕНИЕ НА ВРЕДИ
PRINCIPLES COMMON TO INJUNCTIVE AND COMPENSATORY COLLECTIVE REDRESS
Процесуална легитимация за предявяване на представителни искове
Standing to bring a representative action
Държавите членки следва да определят представителни организации, които могат да предявяват представителни искове въз основа на ясно определени условия за допустимост.
The Member States should designate representative entities to bring representative actions on the basis of clearly defined conditions of eligibility.
Тези условия следва да включват поне следните изисквания:
These conditions should include at least the following requirements:
организацията следва да е с нестопанска цел;
the entity should have a non-profit making character;
следва да е налице пряка връзка между основните цели на организацията и правата, предоставени от правото на Европейския съюз, за които се претендира, че са били нарушени, и по отношение на които е заведен искът; както и
there should be a direct relationship between the main objectives of the entity and the rights granted under Union law that are claimed to have been violated in respect of which the action is brought; and
организацията следва да има достатъчен капацитет от гледна точка на финансови средства, човешки ресурси и правен експертен опит да представлява множество ищци в техен най-добър интерес.
the entity should have sufficient capacity in terms of financial resources, human resources, and legal expertise, to represent multiple claimants acting in their best interest.
Държавите членки следва да гарантират, че определената организация ще загуби своя статут на представителна организация, ако вече не отговаря на едно или повече от условията.
The Member States should ensure that the designated entity will lose its status if one or more of the conditions are no longer met.
Държавите членки следва да гарантират, че представителните искове могат да бъдат предявявани само от организации, които предварително са били официално определени като представителни съгласно препоръката в точка 4, или от организации, които са били сертифицирани ad hoc от националните органи или съдилищата на държавите членки за определен представителен иск.
The Member States should ensure that representative actions can only be brought by entities which have been officially designated in advance as recommended in point 4 or by entities which have been certified on an ad hoc basis by a Member State’s national authorities or courts for a particular representative action.
В допълнение или като алтернатива държавите членки следва да оправомощят определени публични органи да предявяват представителни искове.
In addition, or as an alternative, the Member States should empower public authorities to bring representative actions.
Държавите членки следва да предвидят проверка на възможно най-ранен етап на съдебния процес, чрез която молбите, при които условията за завеждане на колективни искове не са изпълнени, и явно неоснователните искове да бъдат отхвърляни.
The Member States should provide for verification at the earliest possible stage of litigation that cases in which conditions for collective actions are not met, and manifestly unfounded cases, are not continued.
За тази цел съдилищата следва да провеждат необходимата проверка служебно.
To this end, the courts should carry out the necessary examination of their own motion.
Информация относно колективните искове
Information on a collective redress action
Държавите членки следва да гарантират възможността представителната организация или групата ищци да разгласяват информация за претендираното нарушение на правата, предоставени от правото на Европейския съюз, и за своето намерение да предявяват иск за преустановяването му, както и за ситуация на масова вреда и за своето намерение да предявят иск за обезщетение под формата на колективен иск.
The Member States should ensure that it is possible for the representative entity or for the group of claimants to disseminate information about a claimed violation of rights granted under Union law and their intention to seek an injunction to stop it as well as about a mass harm situation and their intention to pursue an action for damages in the form of collective redress.
На представителната организация, сертифицираната ad hoc организация, публичния орган или групата ищци следва да се гарантира същата възможност за разгласяване на информация относно висящи искове за обезщетение.
The same possibilities for the representative entity, ad hoc certified entity, a public authority or for the group of claimants should be ensured as regards the information on the ongoing compensatory actions.
Начините за разгласяване на информация следва да отчитат съответните обстоятелства на конкретната ситуация на масова вреда, свободата на изразяване, правото на информация и правото на защита на репутацията или стойността на дружеството на ответника, преди той да бъде обявен за отговорен за претендираното нарушение или причинената вреда с окончателно решение на съда.
The dissemination methods should take into account the particular circumstances of the mass harm situation concerned, the freedom of expression, the right to information, and the right to protection of the reputation or the company value of a defendant before its responsibility for the alleged violation or harm is established by the final judgement of the court.
Начините за разгласяване не засягат правилата на Съюза относно злоупотребата с вътрешна информация и манипулирането на пазара.
The dissemination methods are without prejudice to the Union rules on insider dealing and market manipulation.
Възстановяване на съдебните разноски на спечелилата страна
Reimbursement of legal costs of the winning party
Държавите членки следва да гарантират, че страната, загубила делото по колективен иск, възстановява необходимите съдебни разноски на спечелилата страна (на принципа „загубилият плаща“) при спазване на условията, предвидени в съответното национално право.
The Member States should ensure that the party that loses a collective redress action reimburses necessary legal costs borne by the winning party (‘loser pays principle’), subject to the conditions provided for in the relevant national law.
При откриване на производството страната ищец следва да декларира пред съда произхода на средствата, които ще използва, за да придвижи съдебния иск.
The claimant party should be required to declare to the court at the outset of the proceedings the origin of the funds that it is going to use to support the legal action.
Съдът следва да може да спре производството, ако в случай на използване на финансови средства, предоставени от трета страна,:
The court should be allowed to stay the proceedings if in the case of use of financial resources provided by a third party:
е налице конфликт на интереси между третата страна и страната ищец и нейните членове;
there is a conflict of interest between the third party and the claimant party and its members;
третата страна не разполага с достатъчни средства, за да изпълни финансовите си ангажименти към страната ищец, по чиято молба е образувано производството по колективния иск;
the third party has insufficient resources in order to meet its financial commitments to the claimant party initiating the collective redress procedure;
страната ищец не разполага с достатъчни средства, за да плати всички разноски на насрещната страна в случай на неуспех на производството по колективния иск.
the claimant party has insufficient resources to meet any adverse costs should the collective redress procedure fail.
Държавите членки следва да гарантират, че в случаите, в които колективният иск се финансира от частна трета страна, на нея ѝ е забранено:
The Member States should ensure, that in cases where an action for collective redress is funded by a private third party, it is prohibited for the private third party:
да оказва влияние върху решенията по процесуални въпроси на страната ищец, включително тези, касаещи уреждането на спора;
to seek to influence procedural decisions of the claimant party, including on settlements;
да финансира колективен иск, ответникът по който е конкурент на предоставящата средствата страна или я държи в зависимо положение;
to provide financing for a collective action against a defendant who is a competitor of the fund provider or against a defendant on whom the fund provider is dependant;
да начислява прекомерна лихва по предоставените средства.
to charge excessive interest on the funds provided.
Трансгранични производства
Cross-border cases
Държавите членки следва да гарантират, че когато в даден спор участват физически или юридически лица от няколко държави членки, националните правила за допустимост или процесуална легитимация на чуждестранните групи ищци или представителните организации с произход от други национални правни системи не възпрепятстват предявяването на единен колективен иск пред един-единствен съд.
The Member States should ensure that where a dispute concerns natural or legal persons from several Member States, a single collective action in a single forum is not prevented by national rules on admissibility or standing of the foreign groups of claimants or the representative entities originating from other national legal systems.
Всяка представителна организация, която е била предварително официално определена от държава членка като имаща процесуална легитимация да предявява представителни искове, следва да може да сезира съответния национален съд, компетентен да разглежда ситуацията на масова вреда.
Any representative entity that has been officially designated in advance by a Member State to have standing to bring representative actions should be permitted to seize the court in the Member State having jurisdiction to consider the mass harm situation.
СПЕЦИАЛНИ ПРИНЦИПИ, СВЪРЗАНИ С КОЛЕКТИВНИТЕ ИСКОВЕ ЗА ПРЕУСТАНОВЯВАНЕ НА НАРУШЕНИЯ
SPECIFIC PRINCIPLES RELATING TO INJUNCTIVE COLLECTIVE REDRESS
Дължима грижа при разглеждане на молбите по искове за преустановяване на нарушения
Expedient procedures for claims for injunctive orders
Съдилищата и компетентните публични органи следва да разглеждат молбите по искове за преустановяване или забрана на нарушение на правата, предоставени съгласно правото на Съюза, с дължимата грижа и при необходимост по реда на бързо производство с цел да се предотврати причиняването на вреда или причиняването на нова такава вследствие на това нарушение.
The courts and the competent public authorities should treat claims for injunctive orders requiring cessation of or prohibiting a violation of rights granted under Union law with all due expediency, where appropriate by way of summary proceedings, in order to prevent any or further harm causing damage because of such violation.
Ефикасно изпълнение на разпорежданията за преустановяване на нарушения
Efficient enforcement of injunctive orders
Държавите членки следва да предвидят подходящи санкции срещу загубилия делото ответник, за да се гарантира ефективното изпълнение на разпореждането за преустановяване на нарушения, включително плащането на фиксирана сума за всеки ден закъснение или всяка друга сума, предвидена в националното законодателство.
The Member States should establish appropriate sanctions against the losing defendant with a view to ensuring the effective compliance with the injunctive order, including the payments of a fixed amount for each day’s delay or any other amount provided for in national legislation.
V. СПЕЦИАЛНИ ПРИНЦИПИ, СВЪРЗАНИ С КОЛЕКТИВНИТЕ ИСКОВЕ ЗА ОБЕЗЩЕТЕНИЕ
V. SPECIFIC PRINCIPLES RELATING TO COMPENSATORY COLLECTIVE REDRESS
Конституиране като страна ищец на принципа „възможност за участие“
Constitution of the claimant party by ‘opt-in’ principle
Страната ищец се конституира въз основа на изричното съгласие на физическите или юридическите лица, които претендират, че са претърпели вреди (на принципа „възможност за участие“).
The claimant party should be formed on the basis of express consent of the natural or legal persons claiming to have been harmed (‘opt-in’ principle).
Всяко изключение от този принцип, по закон или по силата на съдебно решение, следва да бъде надлежно обосновано поради съображения за добро правораздаване.
Any exception to this principle, by law or by court order, should be duly justified by reasons of sound administration of justice.
Всеки член на страната ищец следва да бъде свободен да я напусне по всяко време преди постановяване на окончателното съдебно решение или валидно уреждане на спора по друг начин, при същите условия, които се прилагат за оттегляне на индивидуални искове, без да бъде лишаван от възможността да предяви своите искове под друга форма, ако това не накърнява доброто правораздаване.
A member of the claimant party should be free to leave the claimant party at any time before the final judgement is given or the case is otherwise validly settled, subject to the same conditions that apply to withdrawal in individual actions, without being deprived of the possibility to pursue its claims in another form, if this does not undermine the sound administration of justice.
Физическите или юридическите лица, които претендират, че са били увредени в същата ситуация на масова вреда, следва да могат да се присъединят към страната ищец по всяко време преди постановяване на съдебното решение или валидно уреждане на спора по друг начин, ако това не накърнява доброто правораздаване.
Natural or legal persons claiming to have been harmed in the same mass harm situation should be able to join the claimant party at any time before the judgement is given or the case is otherwise validly settled, if this does not undermine the sound administration of justice.
Ответникът следва да бъде уведомен за състава на страната ищец и за всички промени в него.
The defendant should be informed about the composition of the claimant party and about any changes therein.
Колективно алтернативно решаване на спорове и колективни спогодби
Collective alternative dispute resolution and settlements
Държавите членки следва да гарантират, че страните по спор в ситуация на масова вреда се насърчават да уредят спора за обезщетение по взаимно съгласие или по извънсъдебен път, както в досъдебната фаза, така и по време на гражданското производство, като се отчитат също така изискванията на Директива 2008/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2008 г. относно някои аспекти на медиацията по гражданскоправни и търговскоправни въпроси [8].
The Member States should ensure that the parties to a dispute in a mass harm situation are encouraged to settle the dispute about compensation consensually or out-of-court, both at the pre-trial stage and during civil trial, taking also into account the requirements of Directive 2008/52/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on certain aspects of mediation in civil and commercial matters [8].
Държавите членки следва да гарантират, че механизмите за колективна съдебна защита са придружени от подходящи средства за колективно алтернативно решаване на спорове, които са на разположение на страните преди и по време на съдебното производство.
The Member States should ensure that judicial collective redress mechanisms are accompanied by appropriate means of collective alternative dispute resolution available to the parties before and throughout the litigation.
Ползването на тези средства следва да зависи от съгласието на страните по делото.
Use of such means should depend on the consent of the parties involved in the case.
Всички давностни срокове, които се прилагат за исковете, следва да спрат да текат в периода между момента, в който страните се споразумеят да опитат да решат спора си чрез процедура за алтернативно решаване на спорове, и най-рано момента, в който едната или и двете страни изрично се оттеглят от процедурата за алтернативно решаване на спорове.
Any limitation period applicable to the claims should be suspended during the period from the moment the parties agree to attempt to resolve the dispute by means of an alternative dispute resolution procedure until at least the moment at which one or both parties expressly withdraw from that alternative dispute resolution procedure.
Законността на правнообвързващите резултати от колективното уреждане на спора следва да бъде проверена от съдилищата, като се взема под внимание надлежната защита на интересите и правата на всички участващи страни.
The legality of the binding outcome of a collective settlement should be verified by the courts taking into consideration the appropriate protection of interests and rights of all parties involved.
Процесуално представителство и адвокатски хонорари
Legal representation and lawyers’ fees
Държавите членки следва да гарантират, че адвокатските възнаграждения и методът за тяхното изчисляване не създават стимули за воденето на съдебни производства, които са ненужни от гледна точка на интереса на всяка от страните.
The Member States should ensure that the lawyers’ remuneration and the method by which it is calculated do not create any incentive to litigation that is unnecessary from the point of view of the interest of any of the parties.
Държавите членки не следва да допускат адвокатски хонорари, които се определят според присъденото обезщетение и по този начин крият риск от създаване на такива стимули.
The Member States should not permit contingency fees which risk creating such an incentive.
Държавите членки, които по изключение позволяват адвокатските хонорари да се определят според присъденото обезщетение, следва да предвидят подходяща национална уредба на тези хонорари при дела по колективни искове, като по-специално се отчита правото на пълно обезщетение на членовете на страната ищец.
The Member States that exceptionally allow for contingency fees should provide for appropriate national regulation of those fees in collective redress cases, taking into account in particular the right to full compensation of the members of the claimant party.
Забрана на наказателните обезщетения
Prohibition of punitive damages
Присъденото обезщетение на физически или юридически лица, претърпели вреди в ситуация на масова вреда, не следва да надвишава размера на обезщетението, което би било присъдено, ако искът е бил предявен индивидуално.
The compensation awarded to natural or legal persons harmed in a mass harm situation should not exceed the compensation that would have been awarded, if the claim had been pursued by means of individual actions.
По-специално наказателните обезщетения, водещи до свръхкомпенсиране за претърпените вреди в полза на страната ищец, следва да бъдат забранени.
In particular, punitive damages, leading to overcompensation in favour of the claimant party of the damage suffered, should be prohibited.
Финансиране на колективните искове за обезщетение
Funding of compensatory collective redress
Държавите членки следва да гарантират, че, освен спазването на общите принципи за финансиране, в случай на финансиране от частна трета страна на колективни искове за обезщетение е забранено платеното възнаграждение или лихвата, начислявана от предоставящата средствата страна, да се основава на размера на постигнатата спогодба или присъденото обезщетение, освен ако тази договореност за финансиране е предвидена от публичен орган с цел защита на интересите на страните.
The Member States should ensure, that, in addition to the general principles of funding, for cases of private third party funding of compensatory collective redress, it is prohibited to base remuneration given to or interest charged by the fund provider on the amount of the settlement reached or the compensation awarded unless that funding arrangement is regulated by a public authority to ensure the interests of the parties.
Последващи колективни искове
Collective follow-on actions
Държавите членки следва да гарантират, че в правните области, в които даден публичен орган е оправомощен да приеме решение, в което се констатира нарушение на правото на Съюза, като общо правило ход на колективните искове се дава едва след като са приключили окончателно всички производства на публичния орган, започнали преди производството по частния иск.
The Member States should ensure that in fields of law where a public authority is empowered to adopt a decision finding that there has been a violation of Union law, collective redress actions should, as a general rule, only start after any proceedings of the public authority, which were launched before commencement of the private action, have been concluded definitively.
Ако производството на публичния орган е започнало след производството по колективния иск, съдът би следвало да се въздържи от постановяването на решение, което би противоречало на очакваното решение на публичния орган.
If the proceedings of the public authority are launched after the commencement of the collective redress action, the court should avoid giving a decision which would conflict with a decision contemplated by the public authority.
За тази цел съдът може да спре производството по колективния иск до приключването на производството на публичния орган.
To that end, the court may stay the collective redress action until the proceedings of the public authority have been concluded.
Държавите членки следва да гарантират, че в случай на последващи искове лицата, които претендират, че са понесли вреди, не са възпрепятствани да търсят обезщетение поради изтичането на преклузивни и давностни срокове преди окончателното приключване на производството на публичния орган.
The Member States should ensure that in the case of follow-on actions, the persons who claim to have been harmed are not prevented from seeking compensation due to the expiry of limitation or prescription periods before the definitive conclusion of the proceedings by the public authority.
Регистър на колективните искове
Registry of collective redress actions
Държавите членки следва да създадат национален регистър на колективните искове.
The Member States should establish a national registry of collective redress actions.
Националният регистър следва да бъде безплатно достъпен за всички заинтересовани лица чрез електронни и други средства.
The national registry should be available free of charge to any interested person through electronic means and otherwise.
Уебсайтовете, на които се публикуват регистрите, следва да предоставят достъп до изчерпателна и обективна информация относно наличните методи за получаване на обезщетение, включително извънсъдебните методи.
Websites publishing the registries should provide access to comprehensive and objective information on the available methods of obtaining compensation, including out of court methods.
С помощта на Комисията държавите членки следва да се стремят да осигурят съгласуваност на събраната в регистрите информация и тяхната оперативна съвместимост.
The Member States, assisted by the Commission should endeavour to ensure coherence of the information gathered in the registries and their interoperability.
КОНТРОЛ И ДОКЛАДВАНЕ
SUPERVISION AND REPORTING
Държавите членки следва да приложат посочените в настоящата препоръка принципи в националните си системи за колективна защита най-късно до 26 юли 2015 г.
The Member States should implement the principles set out in this Recommendation in national collective redress systems by 26 July 2015 at the latest.
Държавите членки следва да събират надеждни годишни статистически данни за броя на споровете, уредени по извънсъдебен път, и за съдебните производства по колективни искове, както и информация относно страните, предмета и изхода на делата.
The Member States should collect reliable annual statistics on the number of out-of-court and judicial collective redress procedures and information about the parties, the subject matter and outcome of the cases.