natgillin/translations-raw huggingface dataset:
След изтичането на мандата на г-н Achill RUMPOLD и на г-жа Bernadette MENNEL се освободиха две места за заместник-членове на Комитета на регионите,
Two alternate members’ seats on the Committee of the Regions have become vacant following the end of the terms of office of Mr Achill RUMPOLD and Ms Bernadette MENNEL,
Назначават се за заместник-членове на Комитета на регионите за остатъка от мандата, а именно до 25 януари 2015 г.:
The following are hereby appointed to the Committee of the Regions as alternate members for the remainder of the current term of office, which runs until 25 January 2015:
г-н Wolfgang WALDNER, Landesrat beim Amt der Kärntner Landesregierung.
Mr Wolfgang WALDNER, Landesrat beim Amt der Kärntner Landesregierung,
д-р Gabriele NUSSΒАUMER, Landtagspräsidentin.
Dr Gabriele NUSSΒAUMER, Landtagspräsidentin.
На 22 декември 2009 г. и на 18 януари 2010 г. Съветът прие решения 2009/1014/ЕС [1] и 2010/29/ЕС [2] за назначаване на членове и заместник-членове в Комитета на регионите за периода от 26 януари 2010 г. до 25 януари 2015 г..
On 22 December 2009 and on 18 January 2010, the Council adopted Decisions 2009/1014/EU [1] and 2010/29/EU [2] appointing the members and alternate members of the Committee of the Regions for the period from 26 January 2010 to 25 January 2015.
След назначаването на г-жа Dagmar MÜHLENFELD за член се освободи едно място на заместник-член в Комитета на регионите [3],
An alternate member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following the appointment of Ms Dagmar MÜHLENFELD as member [3],
г-жа Helma OROSZ, Oberbürgermeisterin der Stadt Dresden.
Ms Helma OROSZ, Oberbürgermeisterin der Stadt Dresden.
ОВ L 287, 18.10.2012 г., стр. 11.
OJ L 287, 18.10.2012, p. 11.
за назначаване на член и заместник-член от Португалия в Комитета на регионите
appointing a Portuguese member and a Portuguese alternate member of the Committee of the Regions
След изтичането на мандата на г-н Carlos CESAR се освободи едно място за член на Комитета на регионите.
A member’s seat on the Committee of the Regions has become vacant following the end of the term of office of Mr Carlos CESAR.
След изтичането на мандата на г-н André BRADFORD се освободи едно място за заместник-член на Комитета на регионите,
An alternate member’s seat has become vacant following the end of the term of office of Mr André BRADFORD,
Г-н Vasco Ilídio ALVES CORDEIRO, Presidente do Governo Regional dos Açores
Mr Vasco Ilídio ALVES CORDEIRO, Presidente do Governo Regional dos Açores
Г-н Rodrigo VASCONCELOS DE OLIVEIRA, Subsecretário Regional da Presidência para as Relações Externas.
Mr Rodrigo VASCONCELOS DE OLIVEIRA, Subsecretário Regional da Presidência para as Relações Externas.
от 24 януари 2013 година
of 24 January 2013
за приемане на насоки за прилагането на специфичните условия за здравни претенции, изложени в член 10 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета
adopting guidelines for the implementation of specific conditions for health claims laid down in Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните [1], и по-специално член 10, параграф 4 от него,
Having regard to Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on nutrition and health claims made on foods [1] and in particular Article 10(4) thereof,
В член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда възможност да се приемат насоки за прилагането на посочения член във връзка със специфичните условия за здравни претенции.
Article 10(4) of Regulation (EC) No 1924/2006 provides for a possibility to adopt guidelines for the implementation of that Article on specific conditions for health claims.
Както националните контролни органи, така и бизнес операторите на храни поставиха въпроси във връзка с прилагането на член 10, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) № 1924/2006.
Both national control authorities and food business operators have raised questions about the implementation of paragraphs 2 and 3 of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006.
За да се гарантира единното прилагане на тези разпоредби и да се улесни дейността на контролните органи, както и за по-голяма яснота и сигурност за икономическите оператори, е целесъобразно да бъдат приети насоки.
In order to ensure consistency in the application of those provisions and to facilitate the work of the control authorities and ensure greater clarity and certainty for economic operators, it is appropriate to issue guidelines.
Насоките, формулирани в приложението към настоящото решение, следва да се вземат предвид от националните органи за контрол и бизнес операторите на храни.
The guidelines set out in the Annex to this Decision should be taken into account by the national control authorities and food business operators.
На 12 октомври 2012 г. се проведе консултация със заинтересованите страни, по-специално бизнес оператори на храни и групи на потребителите.
Interested parties, in particular food business operators and consumer groups, have been consulted on 12 October 2012.
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните [2],
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health [2].
Насоките за прилагането на член 10 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се съдържат в приложението към настоящото решение.
The guidelines for the implementation of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 are set out in the Annex to this Decision.
Съставено в Брюксел на 24 януари 2013 година.
Done at Brussels, 24 January 2013.
Насоки за прилагането на специфичните условия за здравни претенции, изложени в член 10 от Регламент (ЕО) № 1924/2006
Guidelines for the implementation of specific conditions for health claims laid down in Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006
Настоящите насоки са предназначени за националните органи за контрол и за бизнес операторите на храни във връзка с прилагането на член 10 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 относно хранителни и здравни претенции за храните (наричан по-долу „регламентът“).
The following guidelines are addressed to the national control authorities and food business operators as regards the implementation of Article 10 of Regulation (EC) No 1924/2006 on nutrition and health claims made on foods (‘the Regulation’).
Здравна претенция е всяко незадължително търговско съобщение или представяне под каквато и да било форма, например текстове, информация, картина, лого и т.н., което заявява, създава впечатление или внушава, че съществува връзка между храната, предмет на претенцията, и здравето.
A health claim is any voluntary commercial message or representation in any form such as words, statements, pictures, logos, etc. which states, suggests or implies that a relationship exists between the food that is the subject of the claim and health.
В член 10 са изложени специфичните условия за разрешената употреба на разрешени здравни претенции.
Article 10 lays down specific conditions for the permitted use of authorised health claims.
Тези условия следва да бъдат спазвани наред с общите принципи и изисквания за всички претенции (например член 3 от регламента и разпоредбите на директиви 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [1] и 84/450/ЕИО на Съвета [2], които операторите, използващи здравни претенции, също са длъжни да спазват), с условията за използване на хранителни и здравни претенции по член 4 и с общите положения за всички претенции по член 5, както и със специфичните условия за използването им, посочени в списъка на разрешените здравни претенции.
It should be observed together with the general principles and requirements for all claims (e.g. Article 3 of the Regulation and provisions of Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council [1] and Council Directive 84/450/EEC [2] that operators using health claims must also respect), with the conditions for the use of nutrition and health claims set in Article 4 and with the general conditions for all claims provided in Article 5 as well as with the specific conditions of use foreseen in the list of permitted health claims.
Например в случай на здравни претенции за „намаляване на риска от заболяване“, посочени в член 14, параграф 1, буква а), се изисква допълнителна информация по смисъла на член 14, параграф 2.
For example, in the case of ‘reduction of disease risk’ health claims referred to in point (a) of Article 14(1), additional information is required in Article 14(2).
Важно е да се отбележи, че не могат да се използват дори разрешени здравни претенции, ако използването им не отговаря изцяло на всички изисквания на регламента.
It is important to note that even authorised health claims may not be used unless their use fully complies with all the requirements of the Regulation.
По тази причина дори когато дадена претенция е разрешена и е включена в списъците на разрешени здравни претенции, националните органи следва да вземат мерки, ако използването ѝ не отговаря на всички изисквания на регламента.
Accordingly, even where a claim is authorised and included in the lists of permitted health claims, national authorities should take action if its use does not comply with all the requirements of the Regulation.
Постигането на съответствие с разпоредбите на регламента, и по-специално с разпоредбите на член 10, би било улеснено, ако бизнес операторът на храни е в състояние да покаже, че е действал с дължимата грижа и е предприел конкретни стъпки за спазване на всяка част от регламента.
It would be easier to achieve compliance with the provisions of the Regulation and in particular Article 10, if the food business operator is able to demonstrate due diligence and steps taken to comply with each part of the Regulation.
Забрана за неразрешени здравни претенции и здравни претенции, чието използване не е в съответствие с регламента — член 10, параграф 1
Prohibition of unauthorised health claims and of health claims the use of which does not comply with the Regulation – Article 10(1)
В член 10, параграф 1 се предвижда, че всякакви здравни претенции са забранени, освен в случаите, когато: a) са разрешени от Комисията и б) използването им отговаря на разпоредбите на регламента.
Article 10(1) provides that all health claims are prohibited unless: a) authorised by the Commission and b) their use complies with the provisions of the Regulation.
Здравните претенции трябва да са били разрешени по съответната процедура, предвидена в регламента, и да са включени в един от списъците на разрешени здравни претенции, посочени в член 13, параграф 3 и член 14, параграф 1.
Health claims must have been authorised under the appropriate procedure provided in the Regulation and been inserted in one of the lists of permitted health claims referred to in Article 13(3) and Article 14(1).
Забраняват се здравни претенции, които не са разрешени (не са включени в един от списъците на разрешени здравни претенции) и здравни претенции, които са разрешени (включени в един от списъците на разрешени здравни претенции), но използването им не отговаря на предписанията на регламента.
Health claims which are not authorised (not inserted in one of the lists of permitted health claims) and health claims which have been authorised (inserted in one of the lists of permitted health claims) but their use does not comply with the rules set out in the Regulation are prohibited.
Задължителна информация, придружаваща разрешените здравни претенции — член 10, параграф 2
Mandatory information accompanying authorised health claims – Article 10(2)
Разграничаване на три случая на прилагане на член 10, параграф 2
Distinction of three cases for the implementation of Article 10(2)
За да бъде спазен регламентът, в член 10, параграф 2 се предвижда при използване на здравна претенция на потребителя да бъдат предоставяни два или ако е необходимо, четири вида задължителна информация.
In order to comply with the Regulation, Article 10(2) requires two, or where appropriate, four pieces of mandatory information to be provided to the consumer when using a health claim.
Информацията, изисквана по член 10, параграф 2, букви а) — г), следва да бъде посочена при етикетирането на храната или в представянето и рекламата ѝ, ако такова етикетиране не е налично.
The information laid down in points (a) to (d) of Article 10(2) must be given in the labelling of the food, or in its presentation and advertising if no such labelling exists.
Тази разпоредба следва да се разбира с оглед на целта на законодателя да гарантира висока степен на защита на потребителя чрез предоставяне на точна и вярна информация, която да помага на потребителите да направят информиран избор.
This provision should be understood in the light of the objective of the legislator to ensure a high level of consumer protection by providing accurate and truthful information to help consumers make an informed choice.
Определение за „етикетиране“ е дадено в член 1, параграф 3, буква а) от Директива 2000/13/ЕО и член 2, параграф 2, буква й) от Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета [3].
‘Labelling’, is defined in point (a) of Article 1(3) of Directive 2000/13/EC and point (j) of Article 2(2) of Regulation (EU) No 1169/2011 of the European Parliament and of the Council [3].
Според това определение „етикетиране“ означава всички текстове, данни, марки, търговско наименование, изображения или символи, свързани с дадена храна и нанесени върху опаковка, документ, надпис, етикет, пръстен или увивна лента, които придружават или се отнасят до такава храна“.
That definition states that ‘“labelling” means any words, particulars, trade marks, brand name, pictorial matter or symbol relating to a food and placed on any packaging, document, notice, label, ring or collar accompanying or referring to such food’’.
В законодателството на Съюза е дадено определение за „реклама“ [4], но не и определение за „представяне“, поради което то следва да се разбира в светлината на обяснението в член 2, параграф 3, буква а) от Директива 2000/13/ЕО и член 7, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
In the Union law there is a definition of ‘advertising’ [4], but no definition of ‘presentation’, which should therefore be understood in the light of the explanation provided for in point (a) of Article 2(3) of Directive 2000/13/EC and point (b) of Article 7(4) of Regulation (EU) No 1169/2011.
Здравната претенция може да бъде предявена при „етикетирането“, което може да включва не само етикета, а и цялата предоставена на потребителя информация за храната, която придружава тази храна или се отнася до нея.
A health claim can be made on the ‘labelling’ which can mean more than just the label, since it encompasses all the information to the consumer about the food which it accompanies or refers to.
Разграничението между „етикетиране“ и „реклама“ е в това, че „етикетирането“ засяга доставката на храната до крайния потребител, докато „реклама“ се отнася за насърчаване на реализацията на храни от бизнес оператора на храни.
The distinction between ‘labelling’ and ‘advertising’ is that ‘labelling’ is concerned with the delivery of the food to the final consumer, while ‘advertising’ is about the promotion of the supply of food by the food business operator.
За спазване на разпоредбите на член 10, параграф 2 е необходимо задължителната информация да се посочи при етикетирането на храната, за която се отнася здравната претенция.
In order to comply with Article 10(2), it is necessary to include the mandatory information in the labelling of the food for which the health claim is made.
Когато не е налице „етикетиране“, задължителната информация се предоставя в „рекламата“ и „представянето“ на храната, за която се отнася здравната претенция.
Where no ‘labelling’ exists, the mandatory information shall be given in the ‘advertising’ and ‘presentation’ of the food for which the health claim is made.
Например когато се използва здравна претенция в обща реклама на храна (напр. маслиново масло, млечни продукти, месо и т.н.), която не я свързва с конкретен продукт, който също би подлежал на „етикетиране“, и в този случай задължителната информация трябва да бъде посочена в „рекламата“ или „представянето“ на тази храна.
For example, where a health claim is used in a generic advertising for a food (e.g. olive oil, dairy, meat, etc.) which does not link it to a specific product which would have ‘labelling’, then the mandatory information must also be given in the ‘advertising’ and ‘presentation’ of that food.
В член 12 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е залегнал принципът, че потребителят винаги следва да разполага със задължителната информация, когато взема решение за закупуване на дадена храна.
Article 12 of Regulation (EU) No 1169/2011 establishes a principle that the consumer should always have the mandatory information when making a decision about a purchase of a food.
Специално трябва да се отбележи член 14 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 за продажбата от разстояние.
Special mention must be made as regards Article 14 of Regulation (EU) No 1169/2011 on distance selling.
Потребителят трябва да разполага със задължителната информация преди покупката, а в случаите на продажба от разстояние, в които достъпът до „етикетиране“ е ограничен, задължителната информация трябва да бъде включена в представянето и рекламата на храната, в материала, подпомагащ продажбите от разстояние, независимо дали той представлява уебсайт, каталог, листовка, писмо и т.н.
Mandatory information shall be available to the consumer before purchase and in the cases of distance selling where access to the ‘labelling’ is restricted, mandatory information must be included in the presentation and advertising of the food, in the material supporting the distance selling whether this is a website, a catalogue, a leaflet, a letter, etc.
В член 1, параграф 2 от регламента се предвижда освобождаване за продукти, които не са предварително опаковани, предлагани за продажба на краен потребител или за доставка на заведения за обществено хранене, и за храни, опаковани на мястото на продажба по искане на купувача или предварително опаковани с оглед непосредствена продажба.
An exemption exists in Article 1(2) of the Regulation for non-prepacked foodstuffs put up for sale to the final consumer or to mass caterers and foodstuffs packed at the point of sale at the request of the purchaser or pre-packed with a view to an immediate sale.
Това освобождаване означава, че не се изисква задължителната информация по член 10, параграф 2, букви а) и б).
That exemption means that the mandatory information listed in points (a) and (b) of Article 10(2) is not required.
Напротив, при необходимост винаги се изисква информацията по член 10, параграф 2, букви в) и г).
On the contrary, where appropriate, the information required under points (c) and (d) of Article 10(2) is always required.
Четири вида задължителна информация
Four pieces of mandatory information
Макар че позволява определена гъвкавост за бизнес операторите на храни по отношение на изразяването на задължителната информация, регламентът предвижда задължително предоставяне на следните четири вида информация, когато се използва разрешена здравна претенция:
While allowing certain flexibility to food business operators as regards how to express mandatory information, the Regulation foresees that the following four pieces of information must be provided when a permitted health claim is used:
„Информация, в която се посочва важността на разнообразната и балансирана диета и здравословния начин на живот“
‘A statement indicating the importance of a varied and balanced diet and a healthy lifestyle’
Целта на тази разпоредба е да помогне на потребителя да разбере конкретния полезен ефект на храната, за която се отнася здравната претенция.
The purpose of this provision is to help the consumer understand the specific beneficial effect of the food bearing the health claim.
С нея се подчертава, че потребителите следва да бъдат осведомени, че консумацията на тази конкретна храна трябва да бъде част от разнообразна и балансирана диета, а не да се консумира прекомерно и в разрез с добрата диетична практика (съображение 18), за да се постигнат здравословни резултати, и че консумацията на храната, за която се отнася здравната претенция, като част от разнообразна и балансирана диета е само един аспект от здравословния начин на живот;
It underlines that consumers should be made aware that consumption of this particular food should be part of a varied and balanced diet and not eaten excessively or against good dietary practice (recital 18) in order to achieve healthy outcomes and that consumption of the food bearing the health claim in the context of a varied and balanced diet is only one aspect of a healthy lifestyle;
„Количество от храната и начин на консумирането ѝ за получаване на означения благоприятен ефект“
‘The quantity of the food and pattern of consumption required to obtain the claimed beneficial effect’
Тази разпоредба се отнася до информацията, която бизнес операторът на храни следва да предостави въз основа на състава на храната, за да гарантира, че може да бъде постигнат ефектът, предмет на претенцията.
The provision relates to the information that a food business operator should provide, based on the composition of the food, to ensure that the claimed effect can be delivered.
Начинът на консумация на храната е важен и информирането на потребителя за това може също да бъде задължително в рамките на специфичните условия за използване на здравни претенции, определени от Комисията за целите на разрешаването и включването им в регистъра на Съюза [5].
The way the food is consumed is important and communicating that to the consumer may also be a requirement of the specific conditions of use set for health claims by the Commission when authorising and listing them in the Union Register [5].
Тази разпоредба трябва обаче да гарантира, че при всички здравни претенции потребителят е напълно информиран колко храна е необходима и как да бъде консумирана тя в течение на деня.
However, that provision must ensure that for all health claims the consumer is fully informed of how much of the food is required and how it should be consumed during the day.
Например, следва да се предостави информация за това, дали има вероятност ефектът, предмет на претенцията, да бъде постигнат чрез еднократна или неколкократна консумация на храната в рамките на деня.
For example, information should be given whether the claimed effect is likely to be achieved by consuming the food just once or several times over the course of the day.
Освен това, тази информация не трябва да насърчава или да оправдава свръхконсумацията на храна, както е посочено в член 3, втора алинея, буква в).
In addition, that information must not encourage or condone excess consumption of a food as provided in point (c) of the second paragraph of Article 3.
Когато това не е възможно, здравната претенция не следва да се използва;в) „Според случая, информация, адресирана към лицата, които следва да избягват употребата на храната“; както и
Where that is not possible, the health claim should not be made; (c) ‘Where appropriate, a statement addressed to persons who should avoid using the food’; and
„Подходящо предупреждение за продукти, чиято прекомерна консумация може да представлява риск за здравето“.
‘An appropriate warning for products that are likely to present a health risk if consumed to excess’.
Някои претенции могат да бъдат разрешени с ограничения за използването им, докато за някои вещества може да се предвидят допълнителни изисквания за етикетиране в други специални разпоредби по отношение на категории храни.
Some claims may be authorised with restrictions on their use, or in the case of some substances other provisions specific to categories of foods may foresee additional labelling requirements.
Всички тези изисквания са кумулативни, като операторите са длъжни да спазват всички относими разпоредби, приложими за храните и претенциите.
All such requirements are cumulative and operators should respect all the relevant provisions applying to foods and claims.