natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Резултатите от изследването дават информация за потенциала на активното вещество да предизвиква дразнене на кожата, в това число, където е приложимо, за възможната обратимост на наблюдаваното въздействие.
The results of the study shall provide information on the potential for skin irritancy of the active substance including, where relevant, the potential reversibility of the effects observed.
Преди да се предприемат изследвания на активното вещество in vivo за оценка на неговото корозивно/дразнещо действие се извършва анализ на съществуващите данни за химичното вещество, които имат отношение към това действие, чрез подхода „значимост на доказателствата“.
Before undertaking in vivo studies for corrosion/irritation of the active substance, a weight-of-evidence analysis shall be performed on the existing relevant data.
Когато липсват достатъчно данни, те могат да се получат чрез извършване на последователно изпитване.
Where insufficient data are available, they can be developed through application of sequential testing.
Използва се многоетапен подход на изпитване:
The testing strategy shall follow a tiered approach:
оценка на оказваното върху кожата корозивно действие, като се използва метод за изпитване in vitro с доказана достоверност;
the assessment of dermal corrosivity using a validated in vitro test method;
оценка на оказваното върху кожата дразнещо действие, като се използва метод за изпитване in vitro с доказана достоверност (напр. модели на възстановена човешка кожа);
the assessment of dermal irritation using a validated in vitro test method (such as human reconstituted skin models);
първоначално изследване за дразнещо действие върху кожата in vivo с използване на едно животно, при което изследване не се наблюдава неблагоприятно въздействие;
an initial in vivo dermal irritation study using one animal, and where no adverse effects are noted;
изпитване за потвърждаване върху едно или две допълнителни животни.
confirmatory testing using one or two additional animals.
Дразнещото действие на активното вещество върху кожата се отчита винаги.
The skin irritancy study of the active substance shall always be provided.
Когато е налично, изследване на токсичността при проникване през кожата, при което е доказано, че при равнище на граничната изпитвателна доза от 2000 mg/kg телесно тегло не се получава дразнене на кожата, се използва за освобождаване от задължението да се извършват изследвания за токсичност при проникване през кожата.
Where available, a dermal toxicity study shown not to produce irritation of the skin at the limit test dose level of 2000 mg/kg body weight shall be used to waive the need for any dermal irritation studies.
Резултатите от изследването дават информация за потенциала на активното вещество да предизвиква дразнене на очите, в това число, където е приложимо, за възможната обратимост на наблюдаваното въздействие.
The results of the study shall provide the potential of eye irritancy of the active substance including, where relevant, the potential reversibility of the effects observed.
Преди да се предприемат изследвания на активното вещество in vivo за оценка на неговото корозивно/дразнещо действие върху очите, извършва се анализ на съществуващите данни за химичното вещество, които имат отношение към това действие, чрез подхода „значимост на доказателствата“.
Before undertaking in vivo studies for eye corrosion/irritation of the active substance, a weight-of-evidence analysis shall be performed on the existing relevant data.
Когато се прецени, че наличните данни не са достатъчни, те могат да се получат чрез извършване на последователно изпитване.
Where available data are considered insufficient, further data may be developed through application of sequential testing.
извършва се изпитване in vitro за дразнещо/корозивно действие, за да се предскаже дразнещото/корозивното действие върху очите;
the use of an in vitro dermal irritation/corrosion test to predict eye irritation/corrosion;
извършва се утвърдено или прието изпитване in vitro за дразнене на очите с цел да се открият вещества със силно дразнещо/корозивно действие (напр. изпитване на непрозрачност и пропускливост на говеждата роговица (НПГР), изпитване с изолирани птичи очи (ИПО), изпитване с изолирани заешки очи (ИЗО), изпитване с кокоши яйца — изпитване с хорионово-алантоисна мембрана (ИКЯ—ХАМ), а при получаване на отрицателни резултати — оценка на дразненето на очите с използване на метод на изпитване in vitro за откриване на недразнещи и дразнещи вещества, а когато не е налично такова изпитване;
the performance of a validated or accepted in vitro eye irritation study to identify severe eye irritants/corrosives (such as Bovine Corneal Opacity and Permeability (BCOP) assay, Isolated Chicken Eye (ICE) assay, Isolated Rabbit Eye (IRE) assay, Hen's Egg Test - Chorio-Allantoic Membrane assay (HET-CAM)), and where negative results are obtained, the assessment of eye irritation using an in vitro test method for identification of non-irritants or irritants, and where not available;
първоначално изследване за дразнене на окото in vivo с използване на едно животно, при което изследване не се наблюдава неблагоприятно въздействие;
an initial in vivo eye irritation study using one animal, and where no adverse effects are noted;
Способността на активното вещество да предизвиква дразнене на очите се подлага винаги на изпитване, освен ако въз основа на включените в методите за изпитване критерии не се преценява, че е вероятно да има сериозно засягане на очите.
The eye irritancy of the active substance shall always be tested, except where it is likely that severe effects on the eyes may be produced based on criteria listed in the test methods.
С изпитването се предоставя достатъчно информация, за да се оцени потенциалът на активното вещество да предизвиква реакции на сенсибилизация на кожата.
The study shall provide sufficient information to assess the potential of the active substance to provoke skin sensitisation reactions.
Изпитването се извършва винаги, освен ако активното вещество е известно със сенсибилизиращото си действие.
The study shall always be carried out, except where the active substance is a known sensitiser.
Използва се изследване на локалните лимфни възли (ИЛЛВ), включително, където е подходящо, съкратен вариант на изследването.
The local lymph node assay (LLNA) shall be used, including where appropriate the reduced variant of the assay.
Ако не може да се извърши ИЛЛВ, се представя обосновка и се извършва максимизиращ тест с морски свинчета.
In case the LLNA cannot be conducted, a justification shall be provided and the Guinea Pig Maximisation Test shall be performed.
Ако е налично изпитване (максимизиращо или по Buehler), което удовлетворява насоките на ОИСР и дава ясен резултат, не се извършват по-нататъшни изпитвания по съображения за хуманно отношение към животните.
Where a guinea pig assay (Maximisation or Buehler), meeting OECD guidelines and providing a clear result, is available, further testing shall not be carried out for animal welfare reasons.
Тъй като активно вещество, което е идентифицирано като сенсибилизиращо, може да предизвика реакция на свръхчувствителност, се взема предвид потенциалната респираторна сенсибилизация, когато са налице подходящи изпитвания или когато има сведения за поява на респираторна сенсибилизация.
Since an active substance identified as a skin sensitiser can potentially induce hypersensitivity reaction, potential respiratory sensitisation should be taken into account when appropriate tests are available or when there are indications of respiratory sensitisation effects.
С изследването се предоставя информация за способността на някои активни вещества да предизвикват цитотоксичност в съчетание със светлина, например активни вещества, които са фототоксични in vivo след системна експозиция и разпределение върху кожата, както и активни вещества, които имат дразнещо действие в съчетание със светлина след прилагане върху кожата.
The study shall provide information on the potential of certain active substances to induce cytotoxicity in combination with light, for example active substances that are phototoxic in vivo after systemic exposure and distribution to the skin, as well as active substances that act as photoirritants after dermal application.
Положителният резултат се взема предвид при разглеждане на вероятността за експозиция на човека.
A positive result shall be taken into account when considering potential human exposure.
Изследване in vitro се изисква, когато активното вещество поглъща електромагнитно лъчение в обхвата 290—700 nm и е вероятно да достигне до очите или до изложени на светлина области на кожата както чрез пряк контакт, така и чрез системно разпределение.
The in vitro study shall be required where the active substance absorbs electromagnetic radiation in the range 290-700 nm and is liable to reach the eyes or light-exposed areas of skin, either by direct contact or through systemic distribution.
Ако коефициентът на молекулярна екстинкция/абсорбция в ултравиолетовия/видимия обхват на активното вещество е по-нисък от 10 L × mol–1 × cm–1, не се изисква извършване на изпитване за токсичност.
If the Ultraviolet/visible molar extinction/absorption coefficient of the active substance is less than 10 L × mol–1 × cm–1, no toxicity testing is required.
Изследванията за краткосрочна токсичност се разработват така, че да предоставят информация за количеството активно вещество, което може да се понася, без да се предизвиква неблагоприятно въздействие при условията на изследването, и да разкриват опасностите за здравето при по-високи дози.
Short-term toxicity studies shall be designed to provide information as to the amount of the active substance that can be tolerated without adverse effects under the conditions of the study and to elucidate health hazards occurring at higher dose levels.
Този род изследвания предоставят полезни данни за рисковете за лицата, които манипулират или използват продукти за растителна защита, съдържащи активното вещество, както и за други потенциално изложени групи.
Such studies provide useful data on the risks for those handling and using plant protection products containing the active substance, among other possible exposed groups.
По-специално, изследванията за краткосрочна токсичност дават ценни сведения за възможността за натрупващо се въздействие на активното вещество и за рисковете за лицата, които могат да бъдат изложени на него.
In particular, short-term studies provide an essential insight into possible repeated actions of the active substance and the risks to humans who may be exposed.
В допълнение, краткосрочните изследвания осигуряват полезна информация за изготвянето на изследвания за хронична токсичност.
In addition short-term studies provide information useful in the design of chronic toxicity studies.
Изследванията, данните и информацията, които се предоставят и оценяват, са достатъчни, за да позволят да се идентифицира въздействието при многократна експозиция на активното вещество, и по-специално да се установят или посочат:
The studies, data and information to be provided and evaluated, shall be sufficient to permit the identification of effects following repeated exposure to the active substance, and in particular to further establish, or indicate:
връзката между дозата и неблагоприятното въздействие;
the relationship between dose and adverse effects;
токсичността на активното вещество, включително, ако е възможно, равнището без наблюдавано неблагоприятно въздействие (NOAEL);
toxicity of the active substance including where possible the No Observed Adverse Effect Level (NOAEL);
прицелни органи, където е приложимо (в това число имунна, нервна и ендокринна система);
target organs, where relevant (including immune, nervous and endocrine systems);
еволюцията във времето и характеристиките на неблагоприятното въздействие с изчерпателно описание на измененията в поведението и възможни патологични констатации при преглед post mortem;
the time course and characteristics of adverse effects with full details of behavioural changes and possible pathological findings at post-mortem;
предизвиканите специфично неблагоприятно въздействие и патологични промени;
specific adverse effects and pathological changes produced;
когато е приложимо — запазването и обратимостта след прекратяване на приема на някои констатирани прояви на неблагоприятно въздействие;
where relevant the persistence and reversibility of certain adverse effects observed, following discontinuation of dosing;
ако е възможно, начинът на токсично действие;
where possible, the mode of toxic action;
относителната опасност, която съответства на различните начини на експозиция;
the relative hazard associated with the different routes of exposure;
при необходимост, значимите съществени крайни точки в подходящите моменти за определяне на референтни стойности.
relevant critical endpoints at appropriate time points for setting reference values, where necessary.
В изследванията за краткосрочна токсичност се включват токсикокинетичните данни (т.е. данните за концентрацията в кръвта).
Toxicokinetic data (that is to say blood concentration) shall be included in short term studies.
За да се избегне увеличаването на използването на животни, данните могат да се извличат от изследвания за определяне на обхвата.
In order to avoid increased animal use, the data may be derived in range finding studies.
Ако нервната, имунната или ендокринната система са обект на специфично проучване в рамките на изследвания на краткосрочната токсичност при равнище на дозите, при което не се предизвиква явна токсична реакция, извършват се допълнителни изследвания, в това число функционални изпитвания (вж. точка 5.8.2).
If nervous system, immune system or endocrine system are specific targets in short term studies at dose levels not producing marked toxicity, supplementary studies, including functional testing, shall be carried out (see point 5.8.2).
Отчитат се 28-дневни изследвания, когато такива са налични.
Where available, 28-day studies shall be reported.
Винаги се отчита краткосрочната токсичност при приемане през устата на активното вещество както за гризачи (обикновено плъхове — използването на други видове гризачи се обосновава), така и за различни от гризачи животни (90-дневно изпитване върху кучета).
The short-term oral toxicity of the active substance to rodents (90-day), usually the rat, a different rodent species shall be justified, and non rodents (90-day toxicity study in dogs), shall always be reported.
В рамките на 90-дневното изследване внимателно се следи възможната проява на невротоксично и имунотоксично въздействие, на генотоксичност, изразена чрез образуване на микроядра, както и на въздействие, което потенциално може да бъде свързано с изменения в хормоналната система.
In the 90-day study, potential neurotoxic and immunotoxic effects, genotoxicity by way of micronuclei formation and effects potentially related to changes in the hormonal system shall be carefully addressed.
Извършването на допълнителни дерматологични изследвания за оценка на риска при човека се разглежда за всеки конкретен случай, освен ако активното вещество има силно дразнещо действие.
For human risk assessment additional dermal studies shall be considered on a case by case basis, unless the active substance is a severe irritant.
За летливите активни вещества (налягане на парите >10–2 Pa) се изисква експертна преценка (напр. въз основа на специфични за начина на приемане данни за кинетиката), за да се вземе решение дали да се извършат изследвания за краткосрочна токсичност чрез експозиция при вдишване.
For volatile active substances (vapour pressure >10–2 Pascal) expert judgement (for example based on route-specific kinetic data) shall be required to decide whether the short term studies have to be performed by inhalation exposure.
Изпитването за генотоксичност се извършва с цел:
The aim of genotoxicity testing shall be to:
да се предскаже потенциалът за генотоксичност,
predict genotoxic potential,
да се идентифицират на ранен етап генотоксични канцерогенни вещества,
identify genotoxic carcinogens at an early stage,
да се изясни механизмът на действие на някои канцерогенни вещества.
elucidate the mechanism of action of some carcinogens.
В изпитванията in vitro и in vivo се използват подходящи равнища на дозите в зависимост от изискванията на изпитването.
Appropriate dose levels, depending on the test requirements, shall be used in either in vitro or in vivo assays.
Възприема се многоетапен подход, като изборът на изпитванията на всеки следващ етап зависи от тълкуването на резултатите на предходния.
A tiered approach shall be adopted, with selection of higher tier tests being dependent upon interpretation of results at each stage.
Възможно е структурата на молекулата да наложи специални изисквания за изпитванията във връзка с фотомутагенността.
Special testing requirements in relation to photomutagenicity may be indicated by the structure of a molecule.
Ако коефициентът на молекулярна екстинкция/абсорбция в ултравиолетовия/видимия обхват на активното вещество и основните му метаболити е по-нисък от 1000 L × mol–1 × cm–1, не се изисква извършване на изпитване за фотомутагенност.
If the Ultraviolet/visible molar extinction/absorption coefficient of the active substance and its major metabolites is less than 1000 L × mol–1 × cm–1, photomutagenicity testing is not required.
Винаги се извършват следните in vitro изпитвания за мутагенност:
The following in vitro mutagenicity tests shall be performed:
изпитване върху бактерии за генна мутация, съчетано изпитване за структурни и бройни хромозомни аберации в клетки от бозайници, и изпитване за генна мутация в клетки от бозайници.
bacterial assay for gene mutation, combined test for structural and numerical chromosome aberrations in mammalian cells and test for gene mutation in mammalian cells.
Ако обаче в група изпитвания, състоящи се от тест на Еймс и изпитване in vitro за наличие на микроядра (ИВНМ), бъдат открити генна мутация и кластогенност/анеуплоидия, не е необходимо да се извършват допълнителни изпитвания in vitro.
However, if gene mutation and clastogenicity/aneuploidy are detected in a battery of tests consisting of Ames and in vitro micronucleus (IVM), no further in vitro testing needs to be conducted.
Ако при изпитване in vitro за наличие на микроядра има признаци на образуване на такива, извършват се допълнителни изпитвания с подходящи процедури за оцветяване, за да изясни дали има анеугенна или кластогенна реакция.
If there are indications of micronucleus formation in an in vitro micronucleus assay further testing with appropriate staining procedures shall be conducted to clarify if there is an aneugenic or clastogenic response.
Може да се разгледа възможността за по-нататъшни изследвания, с които се цели да определи дали има достатъчно доказателства за наличието на прагов механизъм и прагова концентрация за анеугенната реакция (по-специално за неразделяне на хромозомите).
Further investigation of the aneugenic response may be considered to determine whether there is sufficient evidence for a threshold mechanism and threshold concentration for the aneugenic response (particularly for non-disjunction).
Активни вещества, които имат силно бактериостатично действие, доказано при изпитване за определяне на обхвата, се подлагат на две различни изпитвания in vitro върху клетки от бозайници за определяне на способността им да предизвикват генни мутации.
Active substances which display highly bacteriostatic properties as demonstrated in a range finding test shall be tested in two different in vitro mammalian cell tests for gene mutation.
Предоставя се обосновка, ако не се извърши тест на Еймс.
Non performance of the Ames test shall be justified.
За съдържащи структурни признаци на токсичност активни вещества, които са показали отрицателни резултати при стандартната група изпитвания, може да се наложи извършването на допълнителни изпитвания, ако стандартните изпитвания не са били оптимизирани за посочените признаци.
For active substances bearing structural alerts that have given negative results in the standard test battery, additional testing may be required if the standard tests have not been optimised for these alerts.
Изборът на допълнително изследване или на изменения на плана за изследването зависи от химичното естество, известната реакционна способност и данните за метаболизма на съдържащото структурни признаци на токсичност активно вещество.
The choice of additional study or study plan modifications depends on the chemical nature, the known reactivity and the metabolism data on the structurally alerting active substance.
Ако всички резултати от изследванията in vitro са отрицателни, извършва се най-малко едно изследване in vivo, при което се доказва експозиция на изпитваната тъкан (напр. цитотоксичност или токсикокинетични данни), освен ако са получени потвърдени данни за микроядра от изпитване in vivo при изследване с многократна доза и ако изпитването in vivo за микроядра е подходящото изпитване за удовлетворяване на това изискване за информация.
If all the results of the in vitro studies are negative, at least one in vivo study shall be done with demonstration of exposure to the test tissue (such as cell toxicity or toxicokinetic data), unless valid in vivo micronucleus data are generated within a repeat dose study and the in vivo micronucleus test is the appropriate test to be conducted to address this information requirement.
Отрицателният резултат в първото изпитване in vivo върху соматични клетки предоставя достатъчно сигурност по отношение на активни вещества, за които са получени отрицателни резултати в трите изпитвания in vitro.
A negative result in the first in vivo test in somatic cells shall provide sufficient reassurance for active substances that are negative in the three in vitro tests.
За активни вещества, за които при някое от изпитванията in vitro са получени нееднозначни или положителни резултати, естеството на необходимите допълнителни изпитвания се разглежда за всеки конкретен случай, като се взема предвид цялата съществена информация и се използва същата крайна точка, както при изпитването in vitro.
For active substances for which an equivocal or a positive test result is obtained in any in vitro test, the nature of additional testing needed shall be considered on a case-by-case basis taking into account all relevant information using the same endpoint as in the in vitro test.
Ако изпитването in vitro за хромозомни аберации при бозайници или изпитването in vitro за микроядра дава положителен резултат за кластогенност, се извършва изпитване in vivo за кластогенност в соматични клетки, напр. анализ на метафазата в костен мозък от гризачи или изпитване за микроядра у гризачи.
If the in vitro mammalian chromosome aberration test or the in vitro micronucleus test is positive for clastogenicity, an in vivo test for clastogenicity using somatic cells such as metaphase analysis in rodent bone marrow or micronucleus test in rodents shall be conducted.
Ако е получен положителен резултат при изпитването in vitro за микроядра за откриване на бройни хромозомни аберации в клетки от бозайници или ако изпитването in vitro с хромозоми от бозайници дава положителен резултат за изменения в броя на хромозомите, се извършва изпитване in vivo за наличие на микроядра.
If the in vitro micronucleus test for numerical chromosome aberrations on mammalian cells is positive or the in vitro mammalian chromosome test is positive for numerical chromosome changes, an in vivo micronucleus test shall be conducted.
При положителен резултат от изпитването in vivo за наличие на микроядра се използва подходяща процедура за оцветяване, напр. флуоресцентна in-situ хибридизация (FISH) за идентификация на анеугенна или кластогенна реакция.
In case of positive result in the in vivo micronucleus assay, appropriate staining procedure such as fluorescence in-situ hybridisation (FISH) shall be used to identify an aneugenic and/or clastogenic response.