natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като правило, ларвите започват да се излюпват няколко дни след снасянето на яйцата (2 до 3 за Chironomus riparius при 20 °С, 1 до 4 за Chironomus tentans при 23 °С и Chironomus yohimatsui при 25 °С, а растежът на ларвите преминава през четири стадия, всеки от които трае от 4 до 8 дни. В изпитването се следва да се използват ларви в първи стадий на развитие (2—3 или 1—4 дни след излюпване). Стадият на развитие на насекомите може да се провери чрез проверка на широчината на капсулата на главата (6).
Normally, the larvae begin to hatch a couple of days after the eggs are laid (2 to 3 days for Chironomus riparius at 20 °C and 1 to 4 days for Chironomus tentans at 23 °C and Chironomus yoshimatui at 25 °C) and larval growth occurs in four instars, each of 4-8 days duration. First instar larvae (2-3 or 1-4 days post hatching) should be used in the test. The instar of midges can possibly be checked using head capsule width (6).
Двадесет ларви в първи ларвен стадий се разпределят на случаен принцип във всеки съд за изпитване, който съдържа седимент с добавка и вода, като се използва пипета с тъп край.
Twenty first instar larvae are allocated randomly to each test vessel containing the spiked sediment and water, using a blunt pipette.
Аерирането на водата трябва да се спре, когато ларвите се добавят в съдовете за изпитване, и да остане в това състояние 24 часа след добавянето (вж. точки 25 и 32).
Aeration of the water has to be stopped while adding the larvae to test vessels and remain so for another 24 hours after addition of larvae (see paragraphs 25 and 32).
В зависимост от използвания протокол за изпитване (вж. точки 19 и 20), броят на ларвите, използвани за всяка концентрация е най-малко 60 за оценка на стойността на EC и 80 за определяне на NOEC.
According to the test design used (see paragraphs 19 and 20), the number of larvae used per concentration is at least 60 for the EC point estimation and 80 for determination of NOEC.
Концентрации на изпитване
Test concentrations
За определяне на интервала от концентрации за окончателното изпитване може да бъде от полза извършването на изпитване за определяне на обхвата.
A range-finding test may be helpful to determine the range of concentrations for the definitive test.
За тази цел се използва серия от много раздалечени концентрации на изпитваното вещество.
For this purpose a series of widely spaced concentrations of the test substance are used.
За да се осигури гъстота на хирономиди на повърхността, еднаква с използваната в същинското изпитване, хирономидите се експонират на всяка една концентрация на изпитваното вещество за период, който позволява оценка на подходящите концентрации за изпитването, като не са необходими повторения.
In order to provide the same density of surface per chironomids, which is to be used for the definitive test, chironomids are exposed to each concentration of the test substance for a period which allows estimation of appropriate test concentrations, and no replicates are required.
Концентрациите за същинското изпитване се определят въз основа на резултата на изпитването за определяне на обхвата.
The test concentrations for the definitive test are decided based on the result of the range-finding test.
Следва да се използват най-малко пет концентрации, които се избират, както е описано в точки 18—20.
At least five concentrations should be used and selected as described in paragraphs 18 to 20.
Контролни съдове
Controls
В изпитването трябва да се включи и съответният брой контролни съдове без изпитвано вещество, но със седимент (вж. точки 19—20), като се предвиди съответният брой повторения.
Control vessels without any test substance but including sediment should be included in the test with the appropriate number of replicates (see paragraphs 19-20).
Ако за прилагането на изпитваното вещество е използван разтворител (вж. точка 16), следва да се добави и контролен съд със седимент с разтворител.
If a solvent has been used for application of test substance (see paragraph 16), a sediment solvent control should be added.
Използват се статични системи.
Static systems are used.
Могат да се използват и полустатични системи или такива с периодично или непрекъснато обновяване на водата над седимента в изключителни случаи, например, когато спецификациите на качеството на водата станат неподходящи за организма, с който се провежда изпитването, или когато се нарушава химическото равновесие (напр. нивото на разтворения кислород е твърде ниско, концентрацията на продукти от екскреция е прекалено висока, или от седимента се просмукват минерали и влияят на стойността на рН и/или твърдостта на водата).
Semi-static or flow-through systems with intermittent or continuous renewal of overlying water might be used in exceptional cases as for instance if water quality specifications become inappropriate for the test organism or affect chemical equilibrium (e.g. dissolved oxygen levels fall too low, the concentration of excretory products rises too high or minerals leach from sediment and affect pH and/or water hardness).
Въпреки това, други методи за подобряване на качеството на водата над седимента, като напр. аериране, обикновено са достатъчни и са за предпочитане.
However, other methods for ameliorating the quality of overlying water, such as aeration, will normally suffice and be preferable.
Необходимо е да се хранят ларвите, за предпочитане всеки ден или най-малко три пъти седмично.
It is necessary to feed the larvae, preferably daily or at least three times per week.
Храна за риби (суспензия във вода или фино смляна храна, напр. Tetra-Min или Tetra-Phyll; вж. подробности в допълнение 2) в количество по 0,25—0,5 mg (0,35—0,5 mg за C. yoshimatui) на ларва на ден изглежда подходяща за млади ларви в първите 10 дни. За по-възрастни ларви е необходима малко повече храна.
Fish-food (a suspension in water or finely ground food, e.g. TetraMin or TetraPhyll; see details in Appendix 2) in the amount of 0,25-0,5 mg (0,35-0,5 mg for C. yoshimatui) per larvae per day seems adequate for young larvae for the first 10 days.
0,5—1 mg за ларва дневно трябва да е достатъчно за оставащото време на изпитването.
Slightly more food may be necessary for older larvae: 0,5-1 mg per larvae per day should be sufficient for the rest of the test.
Дажбата храна на всички опитни и контролни организми следва да се намали, ако е забелязано развитие на гъбички, или ако сред контролните организми има смъртност.
The food ration should be reduced in all treatments and control if fungal growth is seen or if mortality is observed in controls. If fungal development cannot be stopped the test is to be repeated.
Ако е невъзможно да се спре развитието на гъбички, изпитването трябва да се повтори. когато се изпитват силно адсорбиращи вещества (напр. с log Kow > 5) или вещества, които се свързват ковалентно със седимента, количеството храна, необходима за гарантиране на оцеляването и нормалното развитите на организмите може да се добави към приготвения седимент преди периода на стабилизация.
When testing strongly adsorbing substances (e.g. with log Kow > 5), or substances covalently binding to sediment, the amount of food necessary to ensure survival and natural growth of the organisms may be added to the formulated sediment before the stabilisation period.
За тази цел вместо храна за риби трябва да се използва растителна материя, например да се добавят 0,5 % (сухо тегло) фино смлени листа от коприва (Urtica dioica), черница (Morus alba), бяла детелина (Trifolium repens), спанак (Spinacia oleracea) или друг растителен материал (Cerophyl или алфа-целулоза).
For this, plant material must be used instead of fish food, e.g. addition of 0,5 % (dry weight) finely ground leaves of e.g. stinging nettle (Urtica dioica), mulberry (Morus alba), white clover (Trifolium repens), spinach (Spinacia oleracea) or of other plant material (Cerophyl or alpha-cellulose) may be used.
Условия за инкубиране
Incubation conditions
Водата над седимента в съдовете за изпитване леко се аерира, за предпочитане 24 часа след добавянето на ларвите, като аерирането продължава през цялото време на изпитването (следва да се вземат мерки концентрацията на кислород да не пада под 60 % от стойността на насищане във въздух. Аерирането се осъществява с помощта на стъклена пипета „Пастьор“, закрепена на 2—3 cm над слоя седимент (едно или няколко мехурчета в секунда). когато се изпитват летливи химикали, следва да се разгледа възможността да не се аерира системата седимент-вода.
Gentle aeration of the overlying water in test vessels is supplied preferably 24 hours after addition of the larvae and is pursued throughout the test (care should be taken that dissolved oxygen concentration does not fall below 60 per cent of ASV). Aeration is provided through a glass Pasteur pipette fixed 2-3 cm above the sediment layer (i.e. one or few bubbles/sec). When testing volatile chemicals, consideration may be given not to aerate the sediment-water system.
Изпитването се провежда при постоянна температура 20 °С (± 2 °С).
The test is conducted at a constant temperature of 20 °C (± 2 °C).
Препоръчваните за C. tentans и C. yoshimatui температури са съответно 23 °C и 25 °C (± 2 °С).
For C. tentans and C. yoshimatui recommended temperatures are 23 °C and 25 °C (± 2 °C), respectively.
Продължителността на излагане на светлина е 16 часа, а интензитетът на светлината трябва да бъде между 500 и 1000 lux.
A 16 hours photoperiod is used and the light intensity should be 500 to 1000 lux.
Продължителност на експозицията
Exposure duration
Експозицията започва с поставянето на ларвите в съдовете с изпитваното вещество и в контролните съдове.
The exposure commences with the addition of larvae to the spiked and control vessels.
Максималната продължителност на експозицията е 28 дни за C. riparius и C. yoshimatsui и 65 за C. tentans.
The maximum exposure duration is 28 days for C. riparius and C. yoshimatsui, and 65 days for C. tentans.
Ако насекомите имагинират по-рано, изпитването може да се прекрати след най-малко пет дни след имагинирането на последното възрастно насекомо в контролните съдове.
If midges emerge earlier, the test can be terminated after a minimum of five days after emergence of the last adult in the control.
Имагиниране
Emergence
Определя се времето на развитие и общият брой на напълно имагинирали мъжки и женски насекоми.
The development time and the total number of fully emerged male and female midges are determined.
Мъжките лесно се разпознават по перестите си антени.
Males are easily identified by their plumose antennae.
Съдовете за изпитване се наблюдават най-малко три пъти седмично, за да се оцени визуално дали не е налично ненормално по отношение на контролите поведение (напр. напускане на седимента, необичайно плуване).
The test vessels should be observed at least three times per week to make visual assessment of any abnormal behaviour (e.g. leaving sediment, unusual swimming), compared with the control.
През периода, когато се очаква имагинирането на насекомите, е необходимо ежедневно броене на имагиниралите индивиди.
During the period of expected emergence a daily count of emerged midges is necessary.
Полът и броят на напълно имагиниралите насекоми се записва всеки ден.
The sex and number of fully emerged midges are recorded daily.
След разпознаване, насекомите се изваждат от съдовете.
After identification the midges are removed from the vessels.
Всички яйца, снесени преди завършването на изпитването, се записват и изваждат, за да се предотврати повторно въвеждане на ларви в седимента.
Any egg masses deposited prior to the termination of the test should be recorded and then removed to prevent re-introduction of larvae into the sediment.
Броят на видимите пашкули, които не са имагинирали, също се записва.
The number of visible pupae that have failed to emerge is also recorded.
В допълнение 5 са дадени насоки за измерването на имагинирането.
Guidance on measurement of emergence is provided in Appendix 5.
Растеж и преживяване
Growth and survival
Ако трябва да се получат данни за преживяването и растежа на ларвите след 10-ия ден, в началото на изпитването в него се включват допълнителни съдове за изпитване, така че да могат да бъдат използвани по-късно.
If data on 10-day larval survival and growth are to be provided, additional test vessels should be included at the start, so that they may be used subsequently.
Седиментът от допълнителните съдове се пресява през сито с размер на отворите 250 μm, за да се задържат ларвите.
The sediment from these additional vessels is sieved using a 250 μm sieve to retain the larvae.
Критериите за смърт са неподвижност или липса на реакция спрямо механичен стимул.
Criteria for death are immobility or lack of reaction to a mechanical stimulus.
Липсващите ларви също се смятат за мъртви (ларвите, които са умрели в началото на изпитването може да са били разградени от микроби).
Larvae not recovered should also be counted as dead (larvae which have died at beginning of the test may have been degraded by microbes).
Определя се сухото тегло (без пепел) на оцелелите ларви за опитен съд и се изчислява средното индивидуално сухо тегло за съд.
The (ash free) dry weight of the surviving larvae per test vessel is determined and the mean individual dry weight per vessel calculated.
Полезно е да се определи на кой стадий на развитие се намират ларвите; за целта може да се използва широчината на капсулата на главата на всеки индивид.
It is useful to determine which instar the surviving larvae belong to; for that measurement of the width of the head capsule of each individual can be used.
Аналитични измервания
Analytical measurements
Концентрация на изпитваното вещество
Concentration of the test substance
Преди започването на изпитването (т.е. преди въвеждането на ларвите) се вземат проби от седимента от най-малко един съд на третиране, за аналитично определяне концентрацията на изпитваното вещество в седимента.
Prior to test commencement (i.e. addition of larvae), samples of bulk sediment are removed from at least one vessel per treatment for the analytical determination of the test substance concentration in the sediment.
Препоръчва се, като минимум да се анализират проби от водата над седимента, водата от порите и седимента в началото (вж. точка 24) и в края на изпитването, при най-високата концентрация и при по-ниска такава.
It is recommended that, as a minimum, samples of the overlying water, the pore water and the sediment be analysed at the start (see paragraph 24) and at the end of the test, at the highest concentration and a lower one.
Посоченото определяне на концентрацията на изпитваното вещество дава информация за трансформациите/разпределението му в системата вода-седимент.
These determinations of test substance concentration inform about the behaviour/partitioning of the test substance in the water-sediment system.
Когато се правят междинни измервания (напр. на 7-ия ден) и ако анализът изисква големи проби, които не могат да се вземат от лабораторните съдове, без да се повлияе върху системата за изпитване, аналитичните определяния следва да се извършват върху проби от допълнителните съдове за изпитване, които са третирани по същия начин (включително присъствието на организми за изпитването), но които не се използват за биологични наблюдения.
When intermediate measurements are made (e.g. at day 7) and if the analysis needs large samples which cannot be taken from test vessels without influencing the test system, analytical determinations should be performed on samples from additional test vessels treated in the same way (including the presence of test organisms) but not used for biological observations.
За изолиране на интерстициалната вода се препоръчва центрофугиране при 10000 g и 4 °C в продължение на 30 min. Ако обаче изпитваното вещество не се адсорбира от филтрите, филтруването също е приемливо.
Centrifugation at e.g. 10000 g and 4 °C for 30 min. is the recommended procedure to isolate interstitial water. However, if the test substance is demonstrated not to adsorb to filters, filtration may also be acceptable.
В някои случаи не е възможно да се анализират концентрациите във водата от порите, тъй като пробата е с много малък размер.
In some cases it might not be possible to analyse concentrations in the pore water as the sample size is too small.
Физични и химични характеристики
Physical-chemical parameters
рН и температурата на съдовете за изпитване следва да се измерват по подходящ начин (вж. точка 10).
pH and temperature of the test vessels should be measured in an appropriate manner (see paragraph 10).
Твърдостта и амонякът се измерват в контролните съдове и в един съд за изпитване при най-високата концентрация в началото и в края на изпитването.
Hardness and ammonia should be measured in the controls and one test vessel at the highest concentration at the start and the end of the test.
Целта на настоящото изпитване е да се определи въздействието на изпитваното вещество върху скоростта на развитие и общия брой на достигналите до стадий на имаго мъжки и женски хирономиди, а при 10-дневното изпитване – въздействието върху преживяването и теглото на ларвите.
The purpose of this test is to determine the effect of the test substance on the development rate and the total number of fully emerged male and female midges, or in the case of the 10-day test effects on survival and weight of the larvae.
Ако няма указания, че съществуват статистически значими различия между половете по отношение на чувствителността към изпитваното вещество, резултатите за мъжките и женските индивиди могат да се обединят за целите на статистическия анализ.
If there are no indications of statistically different sensitivities of sexes, male and female results may be pooled for statistical analyses.
Разликите в чувствителността между половете могат да се оценят статистически с помощта напр. на табличния критерий χ2-r × 2.
The sensitivity differences between sexes can be statistically judged by e.g. a χ2-r × 2 table test.
Преживяването на ларвите и средното индивидуално сухо тегло за всеки съд може да се определи след 10 дни, когато това се изисква.
Larval survival and mean individual dry weight per vessel must be determined after 10 days where required.
Концентрациите, оказващи въздействие, изразени и основани на сухото тегло, се изчисляват за предпочитане въз основа на измерените концентрации в седимента в началото на изпитването (вж. точка 38).
Effect concentrations expressed and based on dry weight, are calculated preferably based on measured sediment concentrations at the beginning of the test (see paragraph 38).
За да се изчисли конкретна прогнозна стойност на EC50 или всяка друга стойност ECх, статистическите данни за всеки съд може да се използват като истински повторения.
To compute a point estimate for the EC50 or any other ECx, the per-vessel statistics may be used as true replicates.
При изчисляването на доверителния интервал за всяка стойност на ЕСх, трябва да се вземе предвид варирането между съдовете, или трябва да се покаже, че то е толкова малко, че може да се пренебрегне.
In calculating a confidence interval for any ECx the variability among vessels should be taken into account, or it should be shown that this variability is so small that it can be ignored.
Когато моделът е коригиран с помощта на метода на най-малките квадрати, трябва да се приложи трансформация към статистическите данни за съд, за да се подобри хомогенността на дисперсията.
When the model is fitted by Least Squares, a transformation should be applied to the per-vessel statistics in order to improve the homogeneity of variance.
Стойностите обаче на ЕСх следва да се изчисляват след като резултатите се преобразуват обратно в изходни стойности.
However, ECx values should be calculated after the response is transformed back to the original value.
Когато със статистическия анализ се цели определяне на NOEC/LOEC чрез проверка на хипотези, дисперсията между съдовете трябва да се взема под внимание, напр. с помощта на „вложена“ ANOVA.
When the statistical analysis aims at determining the NOEC/LOEC by hypothesis testing, the variability among vessels needs to be taken into account, e.g. by a nested ANOVA.
Напротив, при ситуации, в които са налице нарушения на обичайните допускания на ANOVA, може да се окажат полезни по-мощни критерии (21).
Alternatively, more robust tests (21) can be appropriate in situations where there are violations of the usual ANOVA assumptions.
Съотношение на имагиниране
Emergence ratio
Стойностите на съотношението на имагиниране (СИ) са данни с две възможни алтернативни значения и могат да се анализират с теста на Cochran-Armitage, който се прилага регресивно, когато се очаква монотонна зависимост между дозата и отговора, а тези данни потвърждават очакванията.
Emergence ratios are quantal data, and can be analyzed by the Cochran-Armitage test applied in step-down manner where a monotonic dose-response is expected and these data are consistent with this expectation.
В противен случай може да се използва точният тест на Fisher или тестът на Mantel-Haenszel с коригирани по Bonferroni-Holm р-стойности.
If not, a Fisher’s exact or Mantel-Haenszel test with Bonferroni-Holm adjusted p-values can be used.
Ако между повторения при една и съща концентрация са налице данни за по-голямо вариране, отколкото би показало биномно разпределение (често наричано „екстра биномна“ вариация), се прилага устойчив тест на Cochran-Armitage или точен тест на Fisher, както се предлага в (21).
If there is evidence of greater variability between replicates within the same concentration than a binomial distribution would indicate (often referenced as “extra-binomial” variation), then a robust Cochran-Armitage or Fisher exact test such as proposed in (21), should be used.
Сборът от достигналите до стадий на имаго насекоми на съд, ne се определя и се разделя на броя на въведените ларви nа:
The sum of midges emerged per vessel, ne, is determined and divided by the number of larvae introduced, na:
съотношение на имагиниране
emergence ratio
брой на достигналите до стадий на имаго насекоми на съд
number of midges emerged per vessel
брой на въведените ларви на съд
number of larvae introduced per vessel
Алтернативното решение, което е най-пригодно за големи извадки, когато е налице екстра биномна дисперсия, е да се третира съотношението на имагиниране като непрекъснат отговор и да се използват процедури като тест на William, когато се очаква монотонна зависимост между дозата и отговора и тя съответства на тези данни за съотношението на имагиниране.
An alternative that is most appropriate for large sample sizes, when there is extra binomial variance, is to treat the emergence ratio as a continuous response and use procedures such as William’s test when a monotonic dose-response is expected and is consistent with these ER data.
Когато е нарушена монотонността, подходящ е тестът на Dunnett.
Dunnett’s test would be appropriate where monotonicity does not hold.
Като голяма извадка тук се определя такава, при която броят както на имагиниралите, така и на неимагиниралите хирономиди надвишава пет за всяко повторение (съд).
A large sample size is defined here as the number emerged and the number not emerging both exceeding five, on a per replicate (vessel) basis.
За да се приложат методите на ANOVA, стойностите на СИ трябва първо да се преобразуват с трансформация арксинус–корен квадратен или с трансформация Freeman-Tukey, за да се получи приблизително нормално разпределение и да се изравнят дисперсиите.
To apply ANOVA methods values of ER should first be transformed by the arcsin-sqrt-transformation or Freeman-Tukey transformation to obtain an approximate normal distribution and to equalise variances.
По отношение на коефициента на имагиниране може да се използва тестът на Cochran-Armitage, точният тест на Fisher (с корекция на Bonferroni), или тестът на Mantel-Haenszel при използване на абсолютни честоти.
The Cochran-Armitage, Fisher’s exact (Bonferroni), or Mantel-Haenszel tests can be applied when using the absolute frequencies.
Трансформацията арксинус–корен квадратен се прилага, като се вземе реципрочната стойност на синус (sin–1) от квадратния корен на СИ.
The arcsin-sqrt transformation is applied by taking the inverse sine (sin-1) of the square root of ER.