natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съюзът има изключителна компетентност по отношение на членове XI и XII от Виенската конвенция, изменена с Протокола от 1997 г., доколкото тези разпоредби засягат правилата, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела [1].
The Union has exclusive competence with regard to Articles XI and XII of the Vienna Convention as amended by the 1997 Protocol in so far as those provisions affect the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters [1].
От 10 януари 2015 г. Регламент (ЕО) № 44/2001 ще бъде заменен от Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела [2].
Regulation (EC) No 44/2001 is to be replaced as of 10 January 2015 by Regulation (EU) No 1215/2012 of the European Parliament and of the Council of 12 December 2012 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters [2].
Държавите членки запазват своята компетентност по въпросите, уредени с Протокола от 1997 г., които не засягат правото на Съюза.
The Member States retain their competence for matters covered by the 1997 Protocol which do not affect Union law.
Предвид предмета и целта на Протокола от 1997 г. приемането на разпоредбите от протокола, които попадат в рамките на компетентност на Съюза, не може да бъде изолирано от разпоредбите, които попадат в рамките на компетентност на държавите членки.
Given the subject matter and the aim of the 1997 Protocol, acceptance of the provisions of the Protocol which fall under Union competence cannot be dissociated from the provisions which fall under the competence of the Member States.
Виенската конвенция и Протоколът от 1997 г. не са отворени за участие от страна на регионални организации за икономическа интеграция.
The Vienna Convention and the 1997 Protocol are not open to participation by regional economic integration organisations.
В резултат на това Съюзът не е в позиция да стане договаряща се страна по Протокола от 1997 г.
As a result, the Union is not in a position to become a Contracting Party to the 1997 Protocol.
Поради тази причина държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция и не са ратифицирали Протокола от 1997 г. преди присъединяването си към Съюза, следва да бъдат упълномощени да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 1997 г.
The Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention and which did not ratify the 1997 Protocol prior to their accession to the Union should therefore be authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol in the interest of the Union.
Дванадесет от държавите — членки на Съюза, а именно Белгия, Германия, Гърция, Испания, Франция, Италия, Нидерландия, Португалия, Словения, Финландия, Швеция и Обединеното кралство са договарящи се страни по Парижката конвенция от 29 юли 1960 г. за отговорността на трети страни в областта на ядрената енергетика, изменена с Допълнителния протокол от 28 януари 1964 г. и с Протокола от 16 ноември 1982 г. (наричана по-долу „Парижката конвенция“).
Twelve of the Member States of the Union, namely Belgium, Germany, Greece, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal, Slovenia, Finland, Sweden and the United Kingdom, are Contracting Parties to the Paris Convention on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy of 29 July 1960, as amended by the Additional Protocol of 28 January 1964 and by the Protocol of 16 November 1982 (hereinafter ‘the Paris Convention’).
Парижката конвенция въвежда режим за обезщетение на пострадалите от вреди, причинени от ядрени аварии, основан на принципи, сходни с тези на Виенската конвенция.
The Paris Convention establishes a regime for the compensation of victims for damage caused by nuclear incidents based on principles similar to those of the Vienna Convention.
Протоколът от 12 февруари 2004 г. (наричан по-долу „Протоколът от 2004 г.“) за изменение на Парижката конвенция осигурява по-добро обезщетение за вреди, причинени от ядрени аварии.
The Protocol of 12 February 2004 (hereinafter ‘the 2004 Protocol’) amending the Paris Convention improves compensation for damage caused by nuclear incidents.
С решения 2004/294/ЕО [3] и 2007/727/ЕО [4] на Съвета държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция, бяха упълномощени да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 2004 г. в интерес на тогавашната Общност.
By Council Decisions 2004/294/EC [3] and 2007/727/EC [4] the Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention were authorised to ratify, or to accede to, the 2004 Protocol in the interest of the then Community.
Ето защо има обективно основание това решение да не бъде адресирано към държавите членки, които са договарящи се страни по Парижката конвенция и не са договарящи се страни по Виенската конвенция.
It is therefore objectively justified that this Decision should not be addressed to those Member States which are Contracting Parties to the Paris Convention and not to the Vienna Convention.
Освен това пет от държавите — членки на Съюза, а именно Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия, не са договарящи се страни нито по Виенската, нито по Парижката конвенция.
Furthermore, five of the Member States of the Union, namely Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria, are neither Contracting Parties to the Vienna Convention nor to the Paris Convention.
Предвид факта, че Протоколът от 1997 г. внася изменения във Виенската конвенция и че Регламент (ЕО) № 44/2001 упълномощава държавите членки, обвързани от посочената конвенция, да продължат да прилагат предвидените в нея правила относно юрисдикцията и относно признаването и изпълнението, има обективно основание настоящото решение да бъде адресирано единствено към държавите членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция.
Given that the 1997 Protocol amends the Vienna Convention and that Regulation (EC) No 44/2001 authorises the Member States bound by that Convention to continue to apply the rules on jurisdiction and on recognition and enforcement provided for in it, it is objectively justified that this Decision should be addressed only to those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention.
В съответствие с това Ирландия, Кипър, Люксембург, Малта и Австрия следва да продължат да спазват правилата, предвидени в Регламент (ЕО) № 44/2001, и да ги прилагат в областта, която е обхваната от Виенската конвенция и от Протокола от 1997 г. за изменение на тази конвенция.
Accordingly, Ireland, Cyprus, Luxembourg, Malta and Austria should continue to base themselves on the rules contained in Regulation (EC) No 44/2001 and to apply them in the area covered by the Vienna Convention and the 1997 Protocol amending that Convention.
В резултат на това разпоредбите на Протокола от 1997 г. ще се прилагат по отношение на Съюза единствено от тези държави членки, които са договарящи се страни по Виенската конвенция към момента на приемане на настоящото решение.
As a consequence, the provisions of the 1997 Protocol will be applied, as regards the Union, only by those Member States which are Contracting Parties to the Vienna Convention at the time of the adoption of this Decision.
Правилата за признаване и изпълнение на съдебни решения, определени в член XII от Виенската конвенция и изменени с член 14 от Протокола от 1997 г., не следва да се прилагат с предимство пред правилата, уреждащи процедурата за признаване и изпълнение на съдебни решения, установени с Регламент (ЕО) № 44/2001.
The rules on recognition and enforcement of judgments laid down in Article XII of the Vienna Convention, as amended by Article 14 of the 1997 Protocol, should not take precedence over the rules governing the procedure for recognition and enforcement of judgments established by Regulation (EC) No 44/2001.
Следователно държавите членки, които са упълномощени с настоящото решение да ратифицират или да се присъединят към Протокола от 1997 г., следва да направят декларацията, предвидена в настоящото решение, за да се гарантира прилагането на подходящите правила на Съюза.
Therefore, the Member States which are authorised to ratify, or to accede to, the 1997 Protocol by this Decision should make the declaration provided for in this Decision with the aim of ensuring application of the relevant Union rules.
Обединеното кралство и Ирландия, към които се прилага Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
The United Kingdom and Ireland, to which Protocol No 21 on the position of the United Kingdom and Ireland in respect of the Area of Freedom, Security and Justice, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, applies, are taking part in the adoption and application of this Decision.
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на това решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Decision and is not bound by it or subject to its application,
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да ратифицират или да се присъединят в интерес на Съюза към Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г.
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to ratify, or to accede to, the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, in the interest of the Union.
Текстът на Протокола от 1997 г. е приложен към настоящото решение.
The text of the 1997 Protocol is attached to this Decision.
Съветът упълномощава България, Чешката република, Естония, Литва, Унгария, Полша и Словакия да направят следната декларация:
The Council hereby authorises Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Lithuania, Hungary, Poland and Slovakia to make the following declaration:
„Съдебните решения по въпроси, уредени с Протокола от 12 септември 1997 г. за изменение на Виенската конвенция за гражданска отговорност за ядрена вреда от 21 май 1963 г., които са постановени от съд на държава — членка на ЕС, която е договаряща се страна по Протокола, се признават и изпълняват в [име на държавата членка, която прави декларацията] в съответствие с приложимите по предмета на делото правила на Европейския съюз.“
‘Judgments on matters covered by the Protocol of 12 September 1997 amending the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963, when given by a court of a Member State of the European Union, which is a Contracting Party to that Protocol, shall be recognised and enforceable in [name of the Member State making the declaration] in accordance with the relevant rules of the European Union on the subject.’
Адресати на настоящото решение са Република България, Чешката република, Република Естония, Република Литва, Унгария, Република Полша и Словашката република, в съответствие с Договорите.
This Decision is addressed to the Republic of Bulgaria, the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Lithuania, Hungary, the Republic of Poland and the Slovak Republic in accordance with the Treaties.
ОВ L 12, 16.1.2001 г., стр.1.
OJ L 12, 16.1.2001, p. 1.
ОВ L 351, 20.12.2012 г., стр. 1.
OJ L 351, 20.12.2012, p. 1.
ОВ L 97, 1.4.2004 г., стр. 53.
OJ L 97, 1.4.2004, p. 53.
ОВ L 294, 13.11.2007 г., стр. 23.
OJ L 294, 13.11.2007, p. 23.
относно държавна помощ SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) приведена в действие от Франция в полза на Société Nationale Corse Méditerranée и Compagnie Méridionale de Navigation
on State aid SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) implemented by France in favour of Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée
(нотифицирано под номер C(2013) 1926)
(notified under document C(2013) 1926)
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, алинея първа от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 108(2)(1) thereof;
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него [1],
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 62(1)(a) thereof [1],
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 г. относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите членки (морски каботаж) [2],
Having regard to Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage) [2],
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с горепосочените разпоредби [3] и като взе предвид техните мнения,
Having invited the interested parties to submit their comments in accordance with the said Articles [3], and having regard to those comments,
С писма от 27 септември, 30 ноември и 20 декември 2007 г. Комисията получи жалба от дружество Corsica Ferries относно неправомерна и несъвместима помощ, в която се твърди, че дружеството Société nationale Corse-Méditerranée (наричано по-долу „SNCM“) и дружеството Compagnie Maritime de Navigation („CMN“) са получили благодарение на споразумение за възлагане на обществена услуга, подписано между Териториалния орган на Корсика (Collectivité territoriale de Corse, наричан по-долу „CTC“) и Службата по транспорт на Корсика (Office des transports de Corse, наричана по-долу „OTC“) от една страна и SNCM и CMN от друга страна.
By letters dated 27 September, 30 November and 20 December 2007 the Commission received a complaint from Corsica Ferries about illegal, incompatible aid allegedly received by Société Nationale Corse-Méditerranée (‘SNCM’) and Compagnie Maritime de Navigation (‘CMN’) under the public service delegation contract signed between the Corsican regional authorities and the Corsican Transport Board, on the one hand, and SNCM and CMN, on the other.
Това споразумение (наричано по-долу „СВОУ“) се отнася за морските връзки между Корсика и Марсилия за периода 2007—2013 г. С писма от 20 май 2010 г., 16 юли 2010 г., 22 март 2011 г., 22 юни 2011 г., 15 декември 2011 г. и 10 януари 2012 г. жалбоподателят изпрати допълнителни сведения в подкрепа на своята жалба.
The contract concerns the shipping routes between Corsica and Marseille during the period 2007-2013. By letters dated 20 May 2010, 16 July 2010, 22 March 2011, 22 June 2011, 15 December 2011 and 10 January 2012 the complainant sent additional information in support of its complaint.
С писма от 17 март 2008 г., 12 ноември 2008 г., 13 октомври 2011 г. и 14 декември 2011 г. Комисията поиска допълнителни сведения от Франция.
By letters dated 17 March 2008, 12 November 2008, 13 October 2011 and 14 December 2011 the Commission requested additional information from France.
Френските органи представиха коментарите и отговорите си с писма съответно от 3 юни 2008 г., 14 януари 2009 г., 7 декември 2011 г. и 20 януари 2012 г.
The French authorities sent their comments and replies by letters dated 3 June 2008, 14 January 2009, 7 December 2011 and 20 January 2012.
С писмо от 27 юни 2012 г. Комисията информира Франция за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) относно предполагаема помощ в полза на SNCM и CMN, включени в СВОУ.
By letter dated 27 June 2012, the Commission informed France of its decision to initiate the procedure under Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) on the potential aid to SNCM and CMN contained in the public service delegation contract.
Решението на Комисията („решението за откриване“) беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз [4] на 5 октомври 2012 г.
The Commission decision (the ‘opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union [4] on 5 October 2012.
Френските органи представиха коментарите и отговорите си с писма съответно от 13 юли 2012 г., 7 септември 2012 г., 14 ноември 2012 г. и 16 януари 2013 г.
The French authorities submitted their comments and answers to questions contained in the opening decision in letters dated 13 July 2012, 7 September 2012, 14 November 2012 and 16 January 2013.
Дружествата Corsica Ferries, SNCM и CMN представиха мненията си през определения за това срок в решението за откриване.
Corsica Ferries, SNCM and CMN submitted observations within the deadlines provided for in the opening decision.
С писма от 22 октомври 2012 г. и 21 декември 2012 г. Комисията препрати тези мнения на френските органи.
By letters dated 22 October 2012 and 21 December 2012, the Commission forwarded these observations to the French authorities.
Франция представи коментарите си по мненията на третите страни с писма от 3 януари 2013 г. и 12 февруари 2013 г.
France sent its observations on the comments of the third parties by letters dated 3 January 2013 and 12 February 2013.
ФАКТИ
FACTUAL BACKGROUND
ВРЪЗКА МЕЖДУ КОРСИКА И КОНТИНЕНТА
THE LINK BETWEEN CORSICA AND THE MAINLAND
Както се припомня в решението за откриване, териториалното единство между Корсика и континента от 25 години насам се е осигурявало чрез първата подписана през 1976 г. концесия между SNCM и CMN от една страна и държавата от друга страна.
As stated in the opening decision, the territorial continuity between Corsica and the mainland was provided by the first 25-year concession signed in 1976 between SNCM and CMN, on the one hand and the State, on the other.
От 1 януари 2002 г. SNCM и CMN са обслужвали само линиите, тръгващи от Марсилия по силата на договор за възлагане на обществена услуга, подписан между Териториалния орган и OTC за петгодишен период.
From 1 January 2002, only lines from Marseille were served by SNCM and CMN under a public service delegation contract signed with the regional authorities and the Corsican Transport Board for a period of five years.
За другите линии паралелно е бил въведен механизъм за социално подпомагане [5].
For the other lines, a social assistance system [5] was set up in parallel.
Последният, както и удължаването му за периода 2007—2013 г., са били одобрени от Комисията [6].
This system, and its extension for 2007-2013, was approved by the Commission [6].
От 1 юли 2007 г. SNCM и CMN обслужват линиите между Марсилия и Корсика по силата на СВОУ, сключено на 7 юни 2007 г. (вж. раздел 2.5 по-долу).
Since 1 July 2007, SNCM and CMN have been providing a shipping service between Marseille and Corsica under the public service delegation contract, signed on 7 June 2007 (see section 2.5 below).
Това споразумение изтича на 31 декември 2013 г.
This agreement will expire on 31 December 2013.
Основните дружества, които оперират на пазара на морския транспорт между континенталната част на Франция и Корсика, са SNCM, CMN (вж. раздели 2.2 и 2.3 по-долу) и дружеството Corsica Ferries, което осъществява транспортни услуги с начална точка Тулон и с начална точка Ница.
The main maritime transport companies operating on the market for the route between the French mainland and Corsica are SNCM, CMN (see sections 2.2 and 2.3 below) and Corsica Ferries, which operates services from Toulon and Nice.
Обслужването на Корсика от дълги години се характеризира със силно изразен сезонен характер, тъй като по-голямата част от пътническия трафик е през летните месеци.
For many years, the routes to Corsica have been very seasonal, with the bulk of passenger traffic during the summer months.
През изминалото десетилетие основната тенденция на транспортния пазар между Корсика и континентална Франция е развитието на предлагането на транспорт с начална точка Тулон, превърнал се в първото по важност пристанище за обслужването на Корсика по отношение на трафика.
During the 2000s, the main trend in the transport markets between Corsica and the French mainland was the development of the offer of crossings from Toulon, now the main port offering services to Corsica in terms of traffic.
Трябва да се отбележи по-специално, че тенденцията за увеличаване на трафика от Тулон започва още преди въвеждането на механизма за социално подпомагане през 2002 г. и все още продължава [7].
It is particularly important to note that the trend towards more traffic from Toulon predates the establishment of the social assistance system in 2002 and has continued since [7].
Тези промени са придружени с нарастване на пазарния дял на дружеството Corsica Ferries.
This trend is consistent with the increase in the market share of the company Corsica Ferries.
SNCM е морско дружество със седалище в Марсилия, избрано през 1976 г. от френското правителство за осигуряването на териториалното единство с Корсика.
SNCM is a shipping company with its registered office in Marseille and was selected by the French government to ensure territorial continuity with Corsica in 1976.
То обслужва всички линии към Корсика, които тръгват от Марсилия и Ница, като свързва пристанищата им с пристанищата на Аячо, Бастия, Калви, Л'Ил-Рус, Порто-Векио и Проприано.
It provides a full range of lines to Corsica from Marseille and Nice, connecting these ports to those of Ajaccio, Bastia, Calvi, Ile Rousse, Porto Vecchio and Propriano.
SNCM обслужва и линиите до Сардиния (Порто Торес), тръгващи от Марсилия и от Корсика (Аячо и Проприано).
SNCM also provides a service to Sardinia (Porto Torres) from Marseille and Corsica (Ajaccio and Propriano).
Накрая дружеството осигурява връзката между Алжир (град Алжир, Скикда, Беджая, Оран) и Тунис за линиите, които тръгват от Сет, Марсилия и Тулон.
Finally, it connects Algeria (Algiers, Skikda, Bejaia, Oran) and Tunisia from Sète, Marseille and Toulon.
До май 2006 г. SNCM е притежавало 80 % от дружеството Compagnie générale maritime et financière (CGMF) [8] и 20 % от дружеството Société nationale des chemins de fer (SNCF).
Until May 2006, SNCM was 80 % owned by the Compagnie générale maritime et financière (CGMF) [8] and 20 % was held by the Société nationale des chemins de fer (SNCF).
На 26 януари 2005 г. френското правителство е започнало процес на приватизация на SNCM, в резултат на който е одобрена кандидатурата на Butler Capital Partners (38 % от дяловете), асоциирано с групата Connex, дъщерно дружество на Veolia (28 % от дяловете).
On 26 January 2005, the French government began to privatise SNCM, accepting the bid by Butler Capital Partners (holding a 38 % stake) associated with the Connex Group, a subsidiary of Veolia (with a 28 % stake).
Служителите получават 9 % от дяловете, докато държавата запазва оставащите 25 % чрез CGMF.
The employees were allowed a 9 % stake, and the State held on to the remaining 25 % through CGMF.
При приватизацията е била предвидена клауза за прекратяване в полза на Butler Capital Partners и Veolia, на която купувачите е можело да се позоват в следните случаи:
This privatisation process included a clause on termination in favour of Butler Capital Partners and Veolia, and could be invoked by the buyers, particularly in the following cases: