natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В Ръководството на ASTM за извършване на лабораторни изпитвания за определяне на токсичността на почвата или биоакумулацията в земни червеи Eisenia fetida и енхитреиди Enchytraeus albidus (3) се съдържат множество важни и полезни данни за прилагането на изложения тук метод за изпитване на биоакумулацията в почвата.
The ASTM Standard Guide for Conducting Laboratory Soil Toxicity or Bioaccumulation Tests with the Lumbricid Earthworm Eisenia fetida and the Enchytraeid Potworm Enchytraeus albidus (3) provides many essential and useful details for the performance of the present soil bioaccumulation Test Method.
Други документи, които се споменават в настоящия метод за изпитване, са глава В.13 от настоящото приложение, озаглавена „Биоконцентрация: проточен тест за риби“ (49), и Насоки на ОИСР TG 315: „Биоакумулация в седиментните бентосни олигохети“ (53).
Further documents that are referred to in this Test Method are chapter C.13 of this Annex, Bioconcentration: Flow-through Fish Test (49) and OECD TG 315: Bioaccumulation in Sediment-dwelling Benthic Oligochates (53).
Практическият опит по отношение на биоакумулацията в почвата и публикациите в научните издания, напр. (1) (5) (11) (12) (28) (40) (43) (45) (57) (59) (76) (78) (79), също са значим източник на информация за настоящия метод за изпитване.
Practical experience with soil bioaccumulation studies and publications from LITERATURE e.g. (1) (5) (11) (12) (28) (40) (43) (45) (57) (59) (76) (78) (79) are also major sources of information for this Test Method.
Настоящият метод за изпитване е приложим главно по отношение на стабилни, неутрални органични химикали, които имат склонност за адсорбция в почвата.
This Test Method is mostly applicable to stable, neutral organic chemicals, which tend to adsorb to soils.
С настоящия метод за изпитване е възможно да се извършват изпитвания за биоакумулация на свързващи се с почвата стабилни органометални съединения.
Testing for bioaccumulation of soil-associating, stable metallo-organic compounds may be possible with this Test Method.
Той е приложим и към метали и други микроелементи.
It is also applicable to metals and other trace elements.
НЕОБХОДИМИ УСЛОВИЯ
PRE-REQUISITE
Изпитвания за измерване на биоакумулацията на химикали в сухоземни олигохети са били извършвани с тежки метали (вж. напр. (63) и устойчиви органични химикали със стойности на log Kow между 3,0 и 6,0 (40). Подобни изпитвания са приложими и към:
Tests for measuring the bioaccumulation of a chemical in terrestrial oligochaetes have been performed with heavy metals (see e.g. (63)) and persistent, organic chemicals having log Kow values between 3,0 and 6,0, e.g. (40). Such tests also apply to:
химикали, при които log Kow е по-голямо от 6,0 (силно хидрофобни химикали),
Chemicals that show a log Kow of more than 6,0 (super-hydrophobic chemicals);
химикали, принадлежащи към клас органични химикали, за който е известно, че има потенциал за натрупване в живи организми, напр., повърхностноактивни или силно адсорбиращи се химикали,
Chemicals which belong to a class of organic chemicals known to have the potential to bioaccumulate in living organisms, e.g. surface active or highly adsorptive chemicals;
химикали, в чиято структура има указания за потенциал за биоакумулация, т.е., аналози на химикали с известен потенциал за биоакумулация, и
Chemicals that indicate the potential for bioaccumulation from structural features, e.g. analogues of chemicals with known bioaccumulation potential; and
метали.
Metals.
Преди започването на изследването следва да се събере информация за изпитвания химикал, напр. общоприето наименование, химично наименование (за предпочитане по IUPAC) структурна формула, номер по CAS, чистота, мерки за безопасност, правилни условия за съхранение и методи за анализ.
Information on the test chemical such as common name, chemical name (preferably IUPAC name), structural formula, CAS registry number, purity, safety precautions, proper storage conditions and analytical methods should be obtained before beginning the study.
Освен това следва да е известна и следната информация:
In addition, the following information should be known:
разтворимост във вода;
solubility in water;
коефициент на разпределение октанол-вода, Kow;
octanol-water partition coefficient, Kow;
коефициент на разпределение почва-вода, изразен като Koc;
soil-water partition coefficient, expressed as Koc;
парно налягане;
vapour pressure;
разградимост (напр. в почва или вода);
degradability (e.g. in soil, water);
известни метаболити.
known metabolites.
Могат да се използват белязани или небелязани с радиоактивен изотоп изпитвани химикали.
Radiolabelled or non-radiolabelled test chemicals can be used.
Въпреки това, за да се улесни анализът, препоръчва се да се използва белязан изпитван химикал.
However, to facilitate analysis it is recommended to use a radiolabelled test chemical.
Решението за това се взема в зависимост от границите на откриване или на необходимостта да се измерват изходният изпитван химикал и метаболитите му.
The decision will be made based on the detection limits or a requirement to measure parent test chemical and metabolites.
Ако се използва белязан с радиоактивен изотоп химикал и се измерват общите радиоактивни остатъци, важно е белязаните остатъци в почвата и в опитните организми да се характеризират по отношение на процента съответно на изходния изпитван химикал и на белязания неизходен химикал, т.е., в пробите, взети при стационарно състояние или в края на фазата на поглъщане, за да може да се пресметне коефициентът на биоакумулация (BAF) за изходния изпитван химикал и за значимите почвени метаболити (вж. точка 50).
If a radiolabelled test chemical is used and total radioactive residues are measured, it is important that the radiolabelled residues in both the soil and the test organisms are characterised for percentages of parent test chemical and labelled non-parent, e.g. in samples taken at steady state or at the end of the uptake phase, to allow a bioaccumulation factor (BAF) calculation for the parent test chemical and for the soil metabolites of concern (see paragraph 50).
Може да се наложи описаният тук метод да бъде изменен, напр. с оглед на получаването на достатъчно количество биомаса за измерване на небелязани с радиоактивен изотоп органични изпитвани химикали или метали.
The method described here may have to be modified, e.g. to provide sufficient biomass, for measuring non-radiolabelled organic test chemical or metals.
Ако се измерват общите радиоактивни остатъци (чрез течно сцинтилационно броене след извличане, изгаряне или разтваряне на тъкани), то BAF се базира на изходния изпитван химикал и метаболитите му.
When total radioactive residues are measured (by liquid scintillation counting following extraction, combustion or tissue solubilisation), the bioaccumulation factor is based on the parent test chemical and metabolites.
Изчисляването на BAF за предпочитане се прави въз основа на концентрацията на изходния изпитван химикал в организмите и на общите радиоактивни остатъци.
The BAF calculation should preferably be based on the concentration of the parent test chemical in the organisms and total radioactive residues.
След това се изчислява коефициентът на биоакумулация биота-почва (BSAF), нормализиран по отношение на съдържанието на липиди на червеите и на съдържанието на органичен въглерод (OC) в почвата, като се взема за основа BAF, за да се осигури съпоставимост между резултатите от различни изпитвания за биоакумулация.
Subsequently, the biota-soil accumulation factor (BSAF), normalized to the lipid content of worm and organic carbon content (OC) of soil should be calculated from the BAF for reasons of comparability between results from different bioaccumulation tests.
Токсичността на изпитвания химикал спрямо използваните в изпитването видове следва да бъде известна, например ефективна концентрация (ECx) или леталната концентрация (LCx) за времето на фазата на поглъщане (напр. (19). Избраната концентрация на изпитвания химикал следва да бъде около 1 % от острата асимптотична LC50 и поне 10 пъти по-висока от границата на откриване на изпитвания химикал в почвата чрез използвания метод за анализ. Следва да се предпочитат, ако такива са налице, стойности на токсичността, изведени от дългосрочни изследвания върху сублетални крайни точки (51) (52). Ако не са налични такива данни, полезна информация може да се получи с изпитване за остра токсичност (вж. напр. (23).
Toxicity of the test chemical to the species used in the test should be known, e.g. an effect concentration (ECx) or lethal concentration (LCx) for the time of the uptake phase (e.g. (19)). The selected concentration of the test chemical should preferably be about 1 % of its acute asymptotic LC50, and at least 10-fold higher than its detection limit in soil by the analytical method used. If available, preference should be given to toxicity values derived from long-term studies on sublethal endpoints (51) (52). If such data are not available, an acute toxicity test will provide useful information (see e.g. (23)).
Следва да е наличен подходящ метод за анализ, чиито точност, прецизност и чувствителност при количественото определяне на химикала в изпитвателните разтвори, в почвата и в биологичния материал, са известни, както и подробни данни за подготовката на пробата и нейното съхранение, а също и информационните листове за безопасност на веществата.
An appropriate analytical method of known accuracy, precision, and sensitivity for the quantification of the chemical in the test solutions, in the soil, and in the biological material should be available, together with details of sample preparation and storage as well as material safety data sheets.
Аналитичните граници на откриване на изпитвания обект в почвата и в тъканите на червеите трябва също да са известни.
Analytical detection limits of the test item in soil and worm tissue should also be known.
Когато се използва изпитван химикал, белязан с 14С, трябва да се познава специфичната радиоактивност (т.е., Bq mol-1) и процентът радиоактивност, свързан с примесите.
If a 14C-labelled test chemical is used, the specific radioactivity (i.e. Bq mol-1) and the percentage of radioactivity associated with impurities should be known.
Специфичната радиоактивност на изпитвания химикал следва да бъде достатъчно висока с оглед на улесняване на анализа, а използваните концентрации на изпитване да не предизвикват токсично въздействие.
The specific radioactivity of the test chemical should be high enough to facilitate analysis, and the test concentrations used should not elicit toxic effects.
Изпитването може да се извърши с изкуствена почва или с естествени почви.
The test can be performed with an artificial soil or with natural soils.
Преди започване на изпитването (3) (48) трябва да е налична информация за характеристиките на използваните естествени почви, т.е., за произхода на почвата или съставките ѝ, за рН, съдържанието на органичен въглерод, зърнометричния състав (процентно съдържание на пясък, прах и глина) и за способността ѝ за задържане на вода (СЗВ).
Information on characteristics of the natural soil used, e.g. origin of soil or its constituents, pH, organic carbon content, particle size distribution (percent sand, silt, and clay), and water holding capacity (WHC), should be known before the start of the test (3) (48).
Параметрите, които характеризират биоакумулацията на изпитвания химикал, включват коефициента на биоакумулация (BAF), константата на скоростта на поглъщане (ks) и константата на скоростта на елиминиране (ke).
The parameters which characterise the bioaccumulation of a test chemical include the bioaccumulation factor (BAF), the uptake rate constant (ks) and the elimination rate constant (ke).
Определенията са дадени в допълнение 1.
Definitions are provided in Appendix 1.
Изпитването се състои от две фази: фаза на поглъщане (експозиция) и фаза на елиминиране (след експозиция).
The test consists of two phases: the uptake (exposure) phase and the elimination (post-exposure) phase.
По време на фазата на поглъщане идентични групи червеи се експонират на почва, в която е добавен изпитваният химикал.
During the uptake phase, replicated groups of worms are exposed to soil, which has been spiked with the test chemical.
Освен изпитваните животни, има и контролни групи от червеи, които се държат при идентични условия, но без изпитвания химикал.
In addition to the test animals, groups of control worms are held under identical conditions without the test chemical.
Измерват се сухото тегло и съдържанието на липиди на опитните организми.
The dry weight and lipid content of the test organisms are measured.
Това може да се извърши с червеите от контролната група.
This can be done using worms of the control group.
Като се анализират проби от червеите от контролните групи и от почвата, могат да се получат аналитични контролни стойности.
Analytical background values (blank) can be obtained by analysing samples of the control worms and soil.
За фазата на елиминиране червеите се прехвърлят в почва, несъдържаща изпитвания химикал.
For the elimination phase, the worms are transferred to a soil free of the test chemical.
Фазата на елиминиране е необходима във всички случаи, освен ако поглъщането на химикала по време на фазата на експозиция е било незначително.
An elimination phase is always required unless uptake of the test chemical during the exposure phase has been insignificant.
Фазата на елиминиране дава информация за скоростта, при която изпитваният химикал се екскретира от изпитвания организъм (напр. (27). Ако по време на фазата на поглъщане не бъде достигнато стационарно състояние, определянето на кинетичните параметри — кинетичният коефициент на биоакумулация BAFk, константата/ите на скоростта на поглъщане и елиминиране — следва да се основават за предпочитане на едновременното коригиране на резултатите от фазите на поглъщане и елиминиране. Концентрацията на изпитвания химикал във/върху червеите се следи по време на цялото изпитване в двете му фази.
An elimination phase provides information on the rate at which the test chemical is excreted by the test organisms (e.g. (27)). If a steady state has not been reached during the uptake phase, the determination of the kinetic parameters – kinetic bioaccumulation factor BAFk, uptake and elimination rate constant(s) – should preferably be based on simultaneous fitting of the results of the uptake and elimination phases. The concentration of the test chemical in/on the worms is monitored throughout both phases of the test.
По време на фазата на поглъщане измерванията се правят при вземането на проби до 14 дни (енхитреиди) или до 21 дни (земни червеи), докато не бъде достигнато стационарно състояние (11) (12) (67).
During the uptake phase, measurements are made at sampling times up to 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) until the steady state is reached (11) (12) (67).
Стационарното състояние е достигнато, когато кривата на концентрацията в червеите като функция на времето стане успоредна на оста на времето, и три последователни анализа на концентрацията, извършени върху проби, взети на интервали от най-малко два дни, не се различават с повече от 20 % един от друг, въз основа на статистически сравнения (напр., анализ на дисперсията, регресионен анализ).
The steady state occurs when a plot of the concentration in worms against time is parallel to the time axis, and three successive concentration analyses made on samples taken at intervals of at least two days do not vary more than ± 20 % of each other based on statistical comparisons (e.g. analysis of variance, regression analysis).
Фазата на елиминиране се състои в прехвърляне на изпитваните организми в съдове, които съдържат същия субстрат, но без изпитвания химикал.
The elimination phase consists of transferring the test organisms to vessels containing the same substrate without the test chemical.
По време на фазата на елиминиране измерванията се правят при вземането на проби в продължение на 14 дни (енхитреиди) или 21 дни (земни червеи), освен ако по-ранно аналитично определяне не е показало намаляване с 90 % на остатъчните вещества от изпитвания химикал в червеите.
During the elimination phase, measurements are made at sampling times during 14 days (enchytraeids) or 21 days (earthworms) unless earlier analytical determination showed 90 % reduction of the test chemical residues in worms.
Концентрацията на изпитвания химикал в червеите в края на фазата на елиминиране се отчита като неелиминирани остатъчни вещества.
The concentration of the test chemical in the worms at the end of the elimination phase is reported as non-eliminated residues.
За предпочитане е коефициентът на биоакумулация в стационарно състояние (BCFss) да се изчислява както като съотношение между концентрацията в червеите (Ca) и концентрацията в почвата (Cs) при видимо стационарно състояние, така и като кинетичен коефициент на биоакумулация BAFK, т.е., като съотношение между константата на скоростта на поглъщане от почвата (ks) и константата на скоростта на елиминиране (ke) (вж. допълнение 1 за определения), като се предполага кинетика от първи порядък (вж. допълнение 2 за изчислението).
The steady state bioaccumulation factor (BAFss) is calculated preferably both as the ratio of the concentration in worms (Ca) and in the soil (Cs) at apparent steady state, and as a kinetic bioaccumulation factor, BAFK, as the ratio of the rate constant of uptake from soil (ks) and the elimination rate constant (ke) (see Appendix 1 for definitions) assuming first-order kinetics (see Appendix 2 for calculations).
Ако не може да се приложи кинетика от първи порядък, следва да се използват други модели.
If first-order kinetics is obviously not applicable, other models should be employed.
Константата на скоростта на поглъщане, константата на скоростта на елиминиране (или константите, когато се използват други модели), кинетичният коефициент на биоакумулация (BAFK), и, когато е възможно, доверителните граници на всеки един от тези параметри, се изчисляват с помощта на уравненията от информатизирания модел (вж. допълнение 2 за насоки).
The uptake rate constant, the elimination rate constant (or constants, where other models are involved), the kinetic bioaccumulation factor (BAFK), and where possible, the confidence limits of each of these parameters are calculated from computerised model equations (see Appendix 2 for guidance).
Пригодността на даден модел може да се определи, напр. от корелационния коефициент или от коефициента на определяне (коефициенти, чиито стойности са близки до единица, показват добра пригодност) или от закона за хи-квадрат.
The goodness of fit of any model can be determined from e.g. the correlation coefficient or the coefficient of determination (coefficients close to one indicate a good fit) or chi-squared.
Също така, за пригодността на модела може да съди от големината на стандартната грешка или доверителните интервали около очакваните параметри.
Also the size of the standard error or confidence limit around the estimated parameters may be indicative of the goodness of fit of the model.
За да се намали варирането на резултатите от изпитването на химикали с висока липофилност, коефициентите на биоакумулация следва да се изразяват по отношение на съдържанието на липиди и съдържанието на органичен въглерод (съдържание в kg на органичен въглерод (ОС) в почвата върху съдържание в kg-1 на липиди в червеите).
To reduce variability in test results for test chemicals with high lipophilicity, bioaccumulation factors should be expressed in relation to lipid content and organic carbon content (kg soil organic carbon (OC) kg-1 worm lipid content).
Този подход се основава на факта, че за някои класове химикали има ясна връзка между потенциала за биоакумулация и липофилността; тази връзка е добре изяснена при риби (47).
This approach is based on the fact that for some chemical classes, there is a clear relationship between the potential for bioaccumulation and lipophilicity; this has been well established for fish (47).
Има връзка между съдържанието на липиди в рибата и биоакумулацията на такива химикали.
There is a relationship between the lipid content of fish and the bioaccumulation of such chemicals.
За бентосните организми е установена сходна корелация, напр. (30) (44).
For benthic organisms, similar correlations have been found e.g. (30) (44).
Също така, тази корелация е установена за сухоземните олигохети, напр. (5) (6) (7) (14).
Likewise for terrestrial oligochaetes this correlation has been demonstrated e.g. (5) (6) (7) (14).
Ако е налице достатъчно количество тъкан от червеи, липидното съдържание на изпитваните животни може да се определи върху същия биологичен материал, който се използва за определяне на концентрацията на изпитвания химикал.
If sufficient worm tissue is available, the lipid content of the test animals can be determined on the same biological material as the one used to determine the concentration of the test chemical.
Друга възможност е да се използват контролни животни за определяне на съдържанието на липиди.
Alternatively, control animals can be used to measure the lipid content.
За да бъде изпитването валидно, следва да са изпълнени следните критерии както при контролните, така и при третираните животни:
For a test to be valid the following criteria should be fulfilled for both controls and treatments:
В края на изпитването, общата смъртност по време на фазата на поглъщане и фазата на елиминиране не трябва да надвишава 10 % (земни червеи) или 20 % (енхитреиди) от общия брой въведени червеи.
At the end of the test, the overall mortality during uptake and elimination phase should not exceed 10 % (earthworms) or 20 % (enchytraeids) of the total number of the introduced worms.
За Eisenia fetida и Eisenia Andrei, средната загуба на маса, измерена в края на фазата на поглъщане и в края на фазата на елиминиране, не трябва да надвишава 20 % от началната маса (f.w.) в началото на всяка от фазите.
For Eisenia fetida and Eisenia andrei, the mean mass loss as measured at the end of the uptake and at the end of the elimination phase should not exceed 20 % compared to the initial fresh weight (f.w.) at start of each phase.
Животински видове за изпитването
Test species
За изпитването за биоакумулация се препоръчват няколко вида сухоземни олигохети.
Several species of terrestrial oligochaetes are recommended for bioaccumulation testing.
Най-често използваните видове — Eisenia fetida или Eisenia andrei (Lumbricidae), или Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, или Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae) — са описани в допълнение 5.
The most commonly used species Eisenia fetida or Eisenia andrei (Lumbricidae), or Enchytraeus albidus, Enchytraeus crypticus, or Enchytraeus luxuriosus (Enchytraeidae)) are described in Appendix 5.
Трябва внимателно да се избягва използването на материали за всички части от оборудването, които могат да разтворят или адсорбират изпитвания химикал, или да освободят друг химикал и да окажат неблагоприятно въздействие върху изпитваните животни.
Care should be taken to avoid the use of materials, for all parts of the equipment, which can dissolve, adsorb the test chemical or leach other chemicals, and have an adverse effect on the test animals.
Могат да се използват стандартни правоъгълни или цилиндрични резервоари, изработени от химически инертен материал и с подходящ капацитет, които съответстват на степента на зареждане, т.е. на броя на червеите.
Standard rectangular or cylindrical vessels, made of chemically inert material and of suitable capacity can be used in compliance with the loading rate, i.e. the number of test worms.
За оборудването, което влиза в контакт с изпитвателната среда, могат да се използват неръждаема стомана, пластмаса или стъкло.
Stainless steel, plastic or glass may be used for any equipment having contact with the test media.
Съдовете за изпитване следва да са затворени по подходящ начин, за да се предотврати излизането на червеите, но като се осигурява достатъчен приток на въздух.
The test vessels should be appropriately covered to prevent escaping of the worms, while allowing sufficient air supply.