natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подходящи са и други съдове, но те следва да осигуряват подходяща дълбочина на водата над седимента и на самия седимент.
Other vessels are suitable, but they should guarantee a suitable depth of overlying water and sediment.
Площта на седимента трябва да бъде достатъчна, за да осигурява 2 до 3 cm2 на ларва.
The sediment surface should be sufficient to provide 2 to 3 cm2 per larvae.
Съотношението между дебелината на слоя седимент и тази на водата над него трябва да бъде 1:4.
The ratio of the depth of the sediment layer to the depth of the overlying water should be 1:4.
Съдовете за изпитване и другото оборудване, което ще влезе в контакт с изпитваната система, следва да бъде изцяло от стъкло или от друг химически инертен материал (напр. тефлон).
Test vessels and other apparatus that will come into contact with the test system should be made entirely of glass or other chemically inert material (e.g. Teflon).
Избор на видове
Selection of species
Видът, който трябва да се използват при изпитването, е за предпочитане Chironomus riparius.
The species to be used in the test is preferably Chironomus riparius.
Chironomus tentans също е подходящ, но с него се борави по-трудно и е необходим по-дълъг период на изпитване.
Chironomus tentans is also suitable but more difficult to handle and requires a longer test period.
Chironomus yohimatsui също може да бъде подходящ.
Chironomus yohimatsui may also be used.
Подробности за методите на отглеждане на Chironomus riparius са дадени в допълнение 2.
Details of culture methods are given in Appendix 2 for Chironomus riparius.
Налична е и информация за условията на отглеждане на други видове, т.е. Chironomus tentans (4) и Chironomus yohimatsui (11).
Information on culture conditions is also available for other species, i.e. Chironomus tentans (4) and Chironomus yoshimatsui (11).
Идентичността на видовете трябва да се потвърждава преди изпитването, но не е задължителна преди всеки експеримент, ако организмите са получени при отглеждане в изпитващата лаборатория.
Identification of species must be confirmed before testing but is not required prior to every test if organisms come from an in-house culture.
Седимент
Sediment
За предпочитане е да се използва приготвен седимент (наричан още възстановен, изкуствен или синтетичен седимент).
Formulated sediment (also called reconstituted, artificial or synthetic sediment) should preferably be used.
Ако обаче се използва естествен седимент, трябва да се определят характеристиките му (най-малко рН и съдържание на органичен въглерод, а определянето на други параметри, напр., на съотношението C/N и зърнометричния състав, също се препоръчва), той следва да бъде незамърсен и в него да няма други организми, които да се конкурират с хирономидите, или да се хранят с тях.
However, if natural sediment is used, it should be characterised (at least pH, organic carbon content, determination of other parameters such as C/N ratio and granulometry are also recommended), and it should be free from any contamination and other organisms that might compete with, or consume the chironomids.
Препоръчва се също така, преди използването му в изпитване за токсичност за хирономиди, естественият седимент да бъде аклиматизиран в продължение на седем дни при същите условия, при които ще се провежда изпитването.
It is also recommended that, before it is used in a chironomid toxicity test, the natural sediment be conditioned for seven days under the same conditions which prevail in the subsequent test.
За използване в описаното тук изпитване се препоръчва следният седимент (1)(15)(16), приготвен въз основа на изкуствената почва, използвана в метод за изпитване В.8 (14):
The following formulated sediment, based on the artificial soil used in Test Method C.8 (14), is recommended for use in this test (1)(15)(16):
4—5 % торф (сухо тегло); с рН възможно най-близко до обхвата 5,5—6,0; важно е да се използва торф под формата на прах, ситно смлян (размер на частиците < 1 mm) и изсушен само с въздух;
4-5 % (dry weight) peat: as close to pH 5,5 to 6,0 as possible; it is important to use peat in powder form, finely ground (particle size ≤ 1 mm) and only air dried.
20 % каолин (сухо тегло) (за предпочитане съдържанието на каолинит да е повече от 30 %);
20 % (dry weight) kaolin clay (kaolinite content preferably above 30 %).
75—76 % кварцов пясък (сухо тегло) (трябва да преобладава финият пясък с размер на над 50 % от частиците между 50 и 200 μm);
75-76 % (dry weight) quartz sand (fine sand should predominate with more than 50 per cent of the particles between 50 and 200 μm).
добавя се дейонизирана вода, така че да влажността на крайната смес да бъде в обхвата 30—50 %;
Deionised water is added to obtain moisture content of the final mixture in a range of 30-50 %.
добавя се химически чист калциев карбонат (CaCO3), за да се коригира рН на крайната смес на седимента до 7,0 ± 0,5.
Calcium carbonate of chemically pure quality (CaCO3) is added to adjust the pH of the final mixture of the sediment to 7,0 ± 0,5.
съдържанието на органичен въглерод в крайната смес следва да бъде 2 % (± 0,5 %) и да бъде коригирано, като се използват подходящи количества торф и пясък, в съответствие с а) и в).
Organic carbon content of the final mixture should be 2 % (± 0,5 %) and is to be adjusted by the use of appropriate amounts of peat and sand, according to (a) and (c).
Източниците на торф, каолин и пясък трябва да са известни.
The source of peat, kaolin clay and sand should be known.
Съставките на седимента следва да се проверят за липса на химическо замърсяване (напр. тежки метали, органични хлорни съединения, органични фосфорни съединения и т.н.).
The sediment components should be checked for the absence of chemical contamination (e.g. heavy metals, organochlorine compounds, organophosphorous compounds, etc.).
Пример за приготвянето на синтетичния седимент е даден в допълнение 3.
An example for the preparation of the formulated sediment is described in Appendix 3.
Допустимо е също и смесването на сухи съставки, ако се докаже, че след добавянето на надседиментната вода не настъпва разделяне на съставките (напр. изплуване на торфените частици), и че торфът или седиментът е подготвен в необходимата степен.
Mixing of dry constituents is also acceptable if it is demonstrated that after addition of overlying water a separation of sediment constituents (e.g. floating of peat particles) does not occur, and that the peat or the sediment is sufficiently conditioned.
Всяка вода, която отговаря на химичните характеристики за вода, приемлива за използване за разреждане, както са изброени в допълнение 2 и 4, е подходяща да се използва като вода за изпитването.
Any water which conforms to the chemical characteristics of acceptable dilution water as listed in Appendices 2 and 4 is suitable as test water.
Всяка подходяща вода, природна вода (от повърхностни или подпочвени води), реконституирана вода (вж. допълнение 2) или дехлорирана чешмяна вода може да се използва за отглеждане и за изпитване, ако хирономидите оцеляват в нея за времето на отглеждане и изпитване, без да показват признаци на стрес.
Any suitable water, natural water (surface or ground water), reconstituted water (see Appendix 2) or dechlorinated tap water are acceptable as culturing water and test water if chironomids will survive in it for the duration of the culturing and testing without showing signs of stress.
В началото на изпитването рН на водата за изпитване трябва да бъде между 6 и 9, а общата ѝ твърдост — не по-висока от 400 mg/l, изразена като CaCO3.
At the start of the test, the pH of the test water should be between 6 and 9 and the total hardness not higher than 400 mg/l as CaCO3.
Ако обаче се предполага взаимодействие между отговорните за твърдостта йони и изпитваното вещество, следва да се използва вода с по-ниска твърдост (и затова в този случай не трябва да се използва среда „Elendt M4“).
However, if there is an interaction suspected between hardness ions and the test substance, lower hardness water should be used (and thus, Elendt Medium M4 must not be used in this situation).
По време на цялото изпитване трябва да се използва един и същи тип вода.
The same type of water should be used throughout the whole study.
Качествените параметри на водата, изброени в допълнение 4, следва да се измерват поне два пъти годишно или всеки път когато има подозрение, че тези характеристики може да са се променили значително.
The water quality characteristics listed in Appendix 4 should be measured at least twice a year or when it is suspected that these characteristics may have changed significantly.
Изходни разтвори — седименти с добавка
Stock solutions — Spiked sediments
Обикновено седименти те с добавка с избрана концентрация се приготвят чрез добавяне на разтвор на изпитваното вещество директно към седимента.
Spiked sediments of the chosen concentration are usually prepared by addition of a solution of the test substance directly to the sediment.
Изходен разтвор на изпитваното вещество, разтворено в дейонизирана вода, се смесва с приготвения седимент с помощта на валцова мелница, смесител за фураж, или смесване с ръка.
A stock solution of the test substance dissolved in deionised water is mixed with the formulated sediment by rolling mill, feed mixer or hand mixing.
Ако е малко разтворимо във вода, изпитваното вещество може да бъде разтворено във възможно най-малък обем подходящ органичен разтворител (например хексан, ацетон или хлороформ).
If poorly soluble in water, the test substance can be dissolved in as small a volume as possible of a suitable organic solvent (e.g. hexane, acetone or chloroform).
След това този разтвор се смесва с 10 g фин кварцов пясък за всеки съд за изпитване.
This solution is then mixed with 10 g of fine quartz sand for one test vessel.
Оставя се разтворителят да се изпари и същият следва да бъде напълно елиминиран от пясъка; тогава пясъкът се смесва с необходимото количество седимент за всяка бехерова чаша за изпитването.
The solvent is allowed to evaporate and it has to be totally removed from sand; the sand is then mixed with the suitable amount of sediment per test beaker.
За разтваряне, диспергиране или емулгиране на изпитваното вещество могат да се използват само средства, които лесно се изпаряват.
Only agents which volatilise readily can be used to solubilise, disperse or emulsify the test substance.
Трябва да се помни, че пясъкът, добавен заедно с изпитваното вещество и пясъчната смес, трябва да се взема предвид при приготвянето на седимента (т.е., седиментът трябва следователно да се приготвя с по-малко количество пясък).
It should be born in mind that the sand provided by the test substance and sand mixture, has to be taken into account when preparing the sediment (i.e. the sediment should thus be prepared with less sand).
Трябва да се внимава изпитваното вещество, добавено към седимента, да бъде старателно и равномерно разпределено в целия му обем.
Care should be taken to ensure that the test substance added to sediment is thoroughly and evenly distributed within the sediment.
Ако е необходимо, може да се анализират проби от пробите, за да се определи степента на хомогенност.
If necessary, subsamples can be analysed to determine degree of homogeneity.
ПЛАНИРАНЕ НА ИЗПИТВАНЕТО
TEST DESIGN
Планирането на изпитването се изразява в избор на броя на стойностите на концентрацията на изпитване и интервалите между тези стойности, броя на съдовете за всяка концентрация и броя на ларвите във всеки съд.
The test design relates to the selection of the number and spacing of the test concentrations, the number of vessels at each concentration and the number of larvae per vessel.
Описани са планове на изпитване за определяне на концентрацията на въздействие ЕС, за определяне на NOEC и за провеждане на гранично изпитване.
Designs for EC point estimation, for estimation of NOEC, and for conducting a limit test are described.
Планиране на регресионния анализ
Design for analysis by regression
Концентрацията, при която се проявява въздействие (напр. ЕС15, EC50) и интервалът концентрации, над които въздействието на изпитваното вещество е от значение, следва да бъдат обхванати от концентрациите, включени в изпитването.
The effect concentration (e.g. EC15, EC50) and the concentration range, over which the effect of the test substance is of interest, should be spanned by the concentrations included in the test.
По принцип точността, и по-специално валидността, с която може да се направи оценка на стойностите на концентрацията на въздействие (ECx), се повишава, когато концентрацията на въздействие е в обхвата на изпитваните стойности на концентрацията.
Generally, the accuracy and especially validity, with which estimates of effect concentrations (ECx) can be made, is improved when the effect concentration is within the range of concentrations tested.
Следва да се избягват екстраполации за стойности, много по-ниски от най-ниската концентрация на въздействие или по-високи от най-високата концентрация.
Extrapolating much below the lowest positive concentration or above the highest concentration should be avoided.
За избора на интервал от концентрации, които да се изпитат, е полезно да се извърши предварително изпитване за определяне на обхвата (вж. точка 27).
A preliminary range-finding test is helpful for selecting the range of concentrations to be used (see paragraph 27).
Ако трябва да се направи оценка на ECx, следва да се направи изпитване при най-малко пет концентрации и три повторения за всяка концентрация.
If the ECx is to be estimated, at least five concentrations and three replicates for each concentration should be tested.
Във всички случаи, препоръчва се да се използват достатъчно стойности на концентрациите на изпитване, за да може да се получи удовлетворителна оценка чрез модела.
In any case, it is advisable that sufficient test concentrations are used to allow good model estimation.
Коефициентът, с чиято помощ се получава следващата концентрация, не бива да бъде по-голям от две (може да се направи изключение в случаите, в които графиката на зависимостта на реакцията от дозата има твърде слаб наклон).
The factor between concentrations should not be greater than two (an exception could be made in cases when the dose response curve has a shallow slope).
Броят на повторенията за всяко третиране може да се намали, ако броят на изпитваните концентрации, които предизвикват различна реакция, се увеличи.
The number of replicates at each treatment can be reduced if the number of test concentrations with different responses is increased.
Увеличаването на броя на повторенията или съкращаването на интервала между концентрациите обикновено води до стесняване на доверителния интервал на изпитването.
Increasing the number of replicates or reducing the size of the test concentration intervals tends to lead to narrower confidence intervals for the test.
Ако трябва да се направи оценка на преживяването и растежа на ларвите, необходими са допълнителни повторения.
Additional replicates are required if 10-day larval survival and growth are to be estimated.
Планиране на изпитване за оценка на NOEC/LOEC
Design for estimation of a NOEC/LOEC
Ако трябва да се оценят NOEC или LOEC, следва да се направи изпитване при пет концентрации с най-малко по четири повторения, а коефициентът между стойностите на концентрациите не бива да е по-голям от две.
If the LOEC or NOEC are to be estimated, five test concentrations with at least four replicates should be used and the factor between concentrations should not be greater than two.
Броят на отделните повторения следва да е достатъчен за осигуряване на достатъчно статистическа мощност за откриване на разлика от 20 % по отношение на контролата при равнище на значимост от 5 % (p = 0,05).
The number of replicates should be sufficient to ensure adequate statistical power to detect a 20 % difference from the control at the 5 % level of significance (p = 0,05).
По отношение на скоростта на развитие, обикновено е подходящо да се предприеме дисперсионен анализ (ANOVA), напр., тест на Dunnett и тест на Willams (17)(18)(19)(20).
With the development rate, an Analysis of Variance (ANOVA) is usually appropriate, such as Dunnett-test and Williams-test (17)(18)(19)(20).
По отношение на коефициента на имагиниране може да се използва тестът на Cochran-Armitage, точният тест на Fisher (с корекция на Bonferroni), или тестът на Mantel-Haenszel.
In the emergence ratio the Cochran-Armitage, Fisher’s exact (with Bonferroni correction), or Mantel-Haenszel tests may be used.
Може да се предприеме гранично изпитване (с една концентрация за изпитване и една контрола), ако не е наблюдавано въздействие в предварителното изпитване за определяне на обхвата.
A limit test may be performed (one test concentration and control) if no effects were seen in the preliminary range-finding test.
Предназначението на граничното изпитване е да се извърши изпитване при достатъчно висока концентрация, така че да се позволи на лицата, взимащи решения, да отхвърлят възможно токсично въздействие на изпитваното вещество, като за прагова стойност се избира концентрация, каквато не се очаква да се прояви при каквато и да било ситуация.
The purpose of the limit test is to perform a test at a concentration sufficiently high to enable decision makers to exclude possible toxic effects of the test substance, and the limit is set at a concentration which is not expected to appear in any situation.
Препоръчва се 1000 mg/kg (сухо тегло).
1000 mg/kg (dry weight) is recommended.
Обикновено са необходими най-малко шест повторения както на третираните проби, така и на контролата.
Usually, at least six replicates for both the treatment and control are necessary.
Следва да се докаже достатъчно статистическа мощност за откриване на разлика от 20 % по отношение на контролата при равнище на значимост от 5 % (p = 0,05).
Adequate statistical power to detect a 20 % difference from the control at the 5 % level of significance (p = 0,05) should be demonstrated.
По отношение на метричния отговор (скорост на развитие и тегло), t-тестът е подходящ статистически метод, ако данните отговарят на изискванията на изпитването (нормалност, хомогенни дисперсии).
With metric response (development rate and weight), the t-test is a suitable statistical method if data meet the requirements of this test (normality, homogeneous variances).
Може да се използва и t-тест с нееднаква дисперсия или непараметричен тест, напр. тест на Wilcoxon-Mann-Whithey, ако изискванията не са изпълнени.
The unequal-variance t-test or a non parametric test, such as the Wilcoxon-Mann-Whithey test may be used, if these requirements are not fulfilled.
По отношение на коефициента на имагиниране, точният тест на Fisher е подходящ.
With the emergence ratio, the Fisher exact test is appropriate.
Условия на експозиция
Conditions of exposure
Приготвяне на системата седимент с добавка — вода
Preparation of spiked sediment — water system
За прилагане на изпитваното вещество се препоръчва процедурата за добавяне, описана в метод за изпитване В.8: „Токсичност за червеи“ (14).
The spiking procedure described in Test Method C.8: Toxicity for Earthworms is recommended for application of the test substance (14).
Седиментите с добавка се поставят в съдовете и се добавя водата до получаване на обемно съотношение седимент — вода 1:4 (вж. точки 11 и 15).
The spiked sediments are placed in the vessels and overlying water is added to produce a sediment-water volume ratio of 1:4 (see paragraphs 11 and 15).
Дълбочината на слоя седимент трябва да бъде между 1,5 и 3 cm.
The depth of the sediment layer should be in the range of 1,5-3 cm.
За да се избегне разделяне на съставките на седимента и повторно суспендиране на фините частици по време на добавянето на водата за изпитването във водната колона, седиментът може да се покрие с пластмасов диск, докато се налива водата, веднага след което дискът да се извади.
To avoid separation of sediment ingredients and re-suspension of fine material during addition of test water in the water column, the sediment can be covered with a plastic disc while water is poured onto it, and the disc removed immediately afterwards.
Могат да бъдат подходящи и други устройства.
Other devices may also be appropriate.
Съдовете за изпитването следва да бъдат покрити (напр. със стъклени пластинки).
The test vessels should be covered (e.g. by glass plates).
Ако е необходимо, по време на изследването съдовете се допълват до първоначалния обем, за да се компенсира изпаряването на водата.
If necessary, during the study the water levels will be topped to the original volume in order to compensate for water evaporation.
Това следва да се извърши, като се използва дестилирана или дейонизирана вода, за да се избегне образуването на соли.
This should be performed using distilled or deionised water to prevent build-up of salts.
Стабилизиране
Stabilisation
След като е приготвена системата от седимент с добавка и вода, желателно е да се даде възможност изпитваното вещество да се разпредели между течната фаза и седимента (3)(4)(6)(13).
Once the spiked sediment with overlying water has been prepared, it is desirable to allow partitioning of the test substance from the aqueous phase to the sediment (3)(4)(6)(13).
За препоръчване е това да стане при температурата и аерирането, използвани при изпитването.
This should preferably be done under the conditions of temperature and aeration used in the test.
Подходящото време за установяване на равновесие зависи от седимента и химикала и може да варира от няколко часа до дни, дори до няколко (4—5) седмици в редки случаи.
Appropriate equilibration time is sediment and chemical specific, and can be in the order of hours to days and in rare cases up to several weeks (4-5 weeks).
Тъй като това би довело до разграждането на много химикали, не се чака установяване на равновесие, а се препоръчва период за уравновесяване, равен на 48 часа. в края на този допълнителен период, следва да се измери концентрацията на изпитваното вещество във водата над седимента, водата в порите и водата в седимента, най-малкото при най-високата и при по-ниска концентрация (вж. точка 38).
As this would leave time for degradation of many chemicals, equilibrium is not awaited but an equilibration period of 48 hours is recommended. At the end of this further equilibration period, the concentration of the test substance should be measured in the overlying water, the pore water and the sediment, at least at the highest concentration and a lower one (see paragraph 38).
Посочените измервания на изпитваното вещество дават възможност за изчисляване на масовия баланс и изразяване на резултатите въз основа на измерените концентрации.
These analytical determinations of the test substance allow for calculation of mass balance and expression of results based on measured concentrations.
Добавяне на опитните организми
Addition of test organisms
Четири до пет дни преди добавянето на опитните организми в съдовете за изпитване, агломератите от яйца следва да се извадят от културите и да се сложат в малки съдове в среда за отглеждане.
Four to five days before adding the test organisms to the test vessels, egg masses should be taken from the cultures and placed in small vessels in culture medium.
Може да се използва зряла среда от онази, в която е отглеждана изходната култура, или прясно приготвена среда.
Aged medium from the stock culture or freshly prepared medium may be used.
Ако се използва такава, към нея се добавя малко количество храна, т.е., зелени водорасли и/или няколко капки филтрат от суспензия от фино смляна храна за риби (вж. допълнение 2).
If the latter is used, a small amount of food e.g. green algae and/or a few droplets of filtrate from a finely ground suspension of flaked fish food should be added to the culture medium (see Appendix 2).
Следва да се използват само прясно снесени агломерати от яйца.
Only freshly laid egg masses should be used.