natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Не всички видове ЛУАИФ могат да разполагат с актуализирани документи за предлагане, в които са отразени най-актуалните събития по отношение на управляваните от тях АИФ, и за тези ЛУАИФ може да бъде практически по-целесъобразно да излагат необходимата информация в отделен документ, описващ инвестиционната стратегия на фонда.
Not all types of AIFMs may have updated offering documents reflecting the latest developments related to the AIFs they manage and such AIFMs may find it more practical to specify the required information in a separate document describing the funds’ investment strategy.
Това може да се отнася за фондовете за дялово участие или за рисков капитал, които често набират средства чрез договаряне с потенциални инвеститори.
This could be the case of private equity or venture capital funds which often raise money through negotiations with potential investors.
Не следва да се счита, че АИФ, притежаващ единствено акции на дружества, които са допуснати до търговия на регулиран пазар, използва ливъридж, освен когато акциите са придобити чрез заем.
An AIF which holds only equity shares in listed companies should not be regarded as being leveraged as long as the equity shares are not acquired through borrowing.
Когато същият АИФ закупува опции върху индекс на капиталови инструменти, следва да се счита, че той използва ливъридж, тъй като е била увеличена експозицията на АИФ към дадената инвестиция.
Where the same AIF purchases options on an equity index, it should be regarded as being leveraged, since it has increased the exposure of the AIF to a given investment.
За да се осигури съгласуваното прилагане на задълженията на ЛУАИФ за предоставяне на обективен преглед на използвания ливъридж, е необходимо да се предвидят два метода за изчисляване на ливъридж.
In order to ensure a uniform application of AIFM obligations to grant an objective overview of the leverage used, it is necessary to provide two methods to calculate the leverage.
Проучванията на пазара показаха, че най-добрите резултати могат да бъдат постигнати чрез комбиниране на т.нар. „брутен“ метод и метода на „задълженията“.
As it results from market studies, the best results can be achieved by combining the so-called ‘gross’ and ‘commitment’ methods.
За да получат подходящата информация за мониторинг на системните рискове и да придобият пълна представа за използването на ливъридж от ЛУАИФ, на компетентните органи и инвеститорите следва да бъде предоставяна информация относно експозициите на ЛУАИФ, изчислени както по брутния, така и по метода на задълженията, и поради това всички ЛУАИФ следва да изчисляват експозициите си по двата метода.
In order to receive appropriate information for monitoring systemic risks and to gain a complete picture of the use of leverage by the AIFM, information about the exposure of an AIF should be provided to competent authorities and investors both on a gross and on a commitment method basis and all AIFMs should therefore calculate exposure using both the gross and the commitment method.
Брутният метод показва общата експозиция на АИФ, докато методът на задълженията разкрива използваните от ЛУАИФ техники за хеджиране и нетиране;
The gross method gives the overall exposure of the AIF whereas the commitment method gives insight in the hedging and netting techniques used by the manager;
следователно и двата метода трябва да се разглеждат заедно.
therefore both methods shall be seen in conjunction.
По-специално, полезна информация може да бъде получена от степента на отклонение при изчисляване на общата експозиция по брутния метод и по метода на задълженията.
Specifically, the degree to which overall exposure differs between the gross method and the commitment method may provide useful information.
Ако е необходимо, за да се гарантира, че всяко увеличение на експозицията на АИФ бива адекватно отразено, Комисията може да приеме допълнителни делегирани актове относно допълнителен незадължителен метод за изчисляване на ливъридж.
If necessary to ensure that any increase of the exposure of AIFs is adequately reflected the Commission may adopt additional delegated acts on an additional and optional method for the calculation of leverage.
При изчисляване на експозицията следва първоначално да бъдат включени всички позиции на АИФ, в т.ч. къси и дълги активи и пасиви, заеми, дериватни инструменти и всички други увеличаващи експозициите техники, при които рисковете и печалбите от активите или пасивите се поемата от АИФ, както и всички други позиции, които формират нетната стойност на активите.
When calculating the exposure, all positions of the AIF should initially be included, including short and long assets and liabilities, borrowings, derivative instruments and any other method increasing the exposure where the risks and rewards of assets or liabilities are with the AIF, and all other positions that make up the net asset value.
Сключените от АИФ кредитни споразумения следва да бъдат изключени, ако са с временен характер и са свързани и изцяло покрити от капиталови ангажименти на инвеститорите.
Borrowing arrangements entered into by the AIF should be excluded if they are temporary in nature and relate to and are fully covered by capital commitments from investors.
Не следва да се счита, че револвиращите кредитни инструменти са с временен характер.
Revolving credit facilities should not be considered being temporary in nature.
Освен чрез брутния метод всички ЛУАИФ следва да изчисляват експозициите и посредством метода на задълженията.
In addition to calculating exposure using the gross method, all AIFMs should calculate exposure using the commitment method.
В съответствие с метода на задълженията дериватните финансови инструменти следва да се преобразуват в еквивалентни позиции в базовите активи.
According to the commitment method financial derivative instruments should be converted into equivalent positions in the underlying asset.
Когато обаче АИФ инвестират в определени деривати, за да компенсират пазарния риск на други активи, в които АИФ са инвестирали, тези деривати следва при определени условия да не бъдат преобразувани в еквивалентни позиции в базовите активи, тъй като експозициите по двете инвестиции се компенсират.
However, if an AIF invests in certain derivatives in order to off-set the market risk of other assets in which the AIF is invested, under certain conditions, those derivatives should not be converted into an equivalent position in the underlying assets as the exposures of the two investments balance one another.
Такъв например би бил случаят, когато АИФ инвестира в определен индекс и притежава дериватен суапов инструмент, заменящ промяната в стойността на този индекс с промяната в стойността на друг индекс, което би било аналогично на притежаването на експозиция към втория индекс и следователно нетната стойност на активите на АИФ няма да зависи от промяната в стойността на първия индекс.
That should be the case where, for instance, an AIF portfolio invests in a certain index and holds a derivative instrument which swaps the performance of that index with the performance of a different index, that should be equivalent to holding exposure to the second index in the portfolio and therefore the AIF’s net asset value would not depend on the performance of the first index.
При изчисляване на експозициите по метода на задълженията деривативите, отговарящи на посочените в настоящия регламент критерии, не създават допълнителни експозиции.
When calculating exposure according to the commitment method, derivatives which fulfil the criteria set out in this Regulation do not provide any incremental exposure.
Следователно, ако АИФ инвестира във фючърсни договори върху индекс и притежава касова позиция, равна на общата базова пазарна стойност на фючърсните договори, това би било аналогично на пряка инвестиция в акциите от индекса и следователно фючърсният договор върху индекс не следва да бъде вземан под внимание при изчисляване на експозицията на АИФ.
Thus, if the AIF invests in index future contracts and holds a cash position equal to the total underlying market value of future contracts, this would be equivalent to directly investing in index shares and therefore the index future contract should not be taken into account for the purpose of calculating the exposure of the AIF.
При изчисляване на експозициите по метода на задълженията на ЛУАИФ следва да бъде позволено да отчитат споразуменията за нетиране и хеджиране, при условие че изпълняват свързаните с метода на задълженията критерии.
When calculating exposure according to the commitment method, AIFMs should be allowed to consider hedging and netting arrangements provided they fulfil the criteria relating to the commitment method.
Изискването, според което споразуменията за нетиране трябва да се отнасят до един и същ базов актив, следва да бъде стриктно тълкувано, така че активите, които ЛУАИФ счита за еквивалентни или с висока степен на корелация, например различни класове акции или облигации, емитирани от един емитент, не следва да се считат за идентични за целите на споразуменията за нетиране.
The requirement that netting arrangements refer to the same underlying asset should be interpreted strictly so that assets which the AIFM considers as equivalent or highly correlated, such as different share classes or bonds issued by the same issuer, should not be considered as identical for the purposes of netting arrangements.
С определението на споразуменията за нетиране се цели да се гарантира, че ще бъдат взети предвид само онези сделки, при които се компенсират свързаните с други сделки рискове и не остава съществен остатъчен риск.
The definition of netting arrangements aims to ensure that only those trades which offset the risks linked to other trades, leaving no material residual risk, are taken into account.
За споразумения за нетиране не следва да се считат комбинациите от сделки, с които се цели генериране на макар и малки печалби чрез намаляване на някои рискове при запазване на други, както и арбитражните инвестиционни стратегии, целящи генериране на печалба чрез използване на ценовите различия между дериватни инструменти върху един и същ базов актив, но с различни падежи.
Combinations of trades which aim to generate a return, however small, by reducing some risks while keeping others should not be considered as netting arrangements, as with arbitrage investment strategies which aim to generate a return by taking advantage of pricing discrepancies between derivative instruments with the same underlying but different maturities.
Практиката при управление на портфейла, с която се цели намаляване на дюрационния риск чрез съчетаване на инвестиции в облигации с дълъг матуритет с лихвен суап или намаляване на дюрацията на портфейл от облигации на АИФ чрез откриване на къса позиция във фючърсни договори върху облигации, представителни за лихвения риск на портфейла (дюрационно хеджиране), следва да се разглежда като споразумение за хеджиране, при условие че то отговаря на критериите за хеджиране.
A portfolio management practice which aims to reduce the duration risk by combining an investment in a long-dated bond with an interest rate swap or to reduce the duration of an AIF bond portfolio by concluding a short position on bond future contracts representative of the interest rate risk of the portfolio (duration hedging) should be considered as a hedging arrangement provided that it complies with the hedging criteria.
Следва да се счита, че практиката на управление на портфейла, с която се цели компенсиране на значителните рискове, свързани с инвестиция в добре диверсифициран портфейл от акции, чрез поемането на къса позиция във фючърс върху борсов индекс, когато съставът на портфейла от акции е много близък до този на борсовия индекс и между възвръщаемостта на портфейла и индекса съществува висока степен на корелация и когато късата позиция във фючърса върху борсов индекс позволява неоспоримо намаление на свързания с портфейла от акции общ пазарен риск, а специфичният риск е незначителен, като например бета-хеджиране на добре диверсифициран портфейл от акции, при което специфичният риск се счита за незначителен, отговаря на критериите за хеджиране.
A portfolio management practice, which aims to offset the significant risks linked to an investment in a well diversified portfolio of shares by taking a short position on a stock market index future, where the composition of the equity portfolio is very close to that of the stock market index and its return highly correlated to that of the stock market index and where the short position on the stock market index future allows an unquestionable reduction of the general market risk related to the equity portfolio and the specific risk is insignificant, such as a beta-hedging of a well-diversified equity portfolio where the specific risk is considered to be insignificant, should be considered as complying with the hedging criteria.
Следва да се счита, че практиката на управление на портфейла, с която се цели компенсиране на риска, свързан с инвестиция в облигации с фиксиран лихвен процент, чрез комбиниране на дълга позиция в суап за кредитно неизпълнение и лихвен суап, заменящ фиксирания лихвен процент с подходящ референтен процент на паричния пазар плюс лихвен спред, представлява споразумение за хеджиране, при което по принцип са спазени всички критерии за хеджиране по метода на задълженията.
A portfolio management practice which aims to offset the risk linked to an investment in a fixed interest rate bond by combining a long position on a credit default swap and an interest rate swap which swaps that fixed interest rate with an interest rate equal to an appropriate money market reference rate plus a spread should be considered as a hedging arrangement where all the hedging criteria of the commitment method are in principle complied with.
Следва да се счита, че практиката на управление на портфейла, с която се цели компенсиране на свързания с определена акция риск чрез поемането на къса позиция посредством дериватен договор върху друга акция, силно корелираща с първата акция, не отговаря на критериите за хеджиране.
A portfolio management practice which aims to offset the risk of a given share by taking a short position through a derivative contract on a share that is different to but strongly correlated with that first share should not be considered as complying with the hedging criteria.
Въпреки че тази стратегия се основава на поемането на противоположни позиции в един и същ клас активи, тя не хеджира специфичния риск, свързан с инвестицията в определена акция.
Although such a strategy relies on taking opposite positions on the same asset class, it does not hedge the specific risk linked to the investment in a certain share.
Поради това тя не следва да се счита за споразумение за хеджиране, както е посочено в свързаните с метода на задълженията критерии.
Therefore, it should not be considered as a hedging arrangement as laid down in the criteria related to the commitment method.
Следва да се счита, че практиката на управление на портфейла, с която се цели поддържане на алфа-коефициента на кошница от акции (обхващаща ограничен брой акции) чрез комбиниране на инвестициите в тази кошница от акции с бета-коригираната къса позиция във фючърс върху борсов индекс, не отговаря на критериите за хеджиране.
A portfolio management practice which aims to keep the alpha of a basket of shares (comprising a limited number of shares) by combining the investment in that basket of shares with a beta-adjusted short position on a future on a stock market index should not be considered as complying with the hedging criteria.
Тази стратегия не цели компенсиране на значителните рискове, свързани с инвестицията в тази кошница от акции, а компенсиране на бета-коефициента (пазарния риск) на тази инвестиция и поддържане на алфа-коефициента.
Such a strategy does not aim to offset the significant risks linked to the investment in that basket of shares but to offset the beta (market risk) of that investment and keep the alpha.
Алфа-коефициентът на кошницата от акции може да доминира над бета-коефициента и по този начин да доведе до загуби на равнище АИФ.
The alpha component of the basket of shares may dominate over the beta component and as such lead to losses at the level of the AIF.
По тази причина тази стратегия не следва да се счита за споразумение за хеджиране.
For that reason, it should not be considered as a hedging arrangement.
При стратегията за арбитраж на сливането се съчетават къса позиция в акция с дълга позиция в друга акция.
A merger arbitrage strategy is a strategy that combines a short position on a stock with a long position on another stock.
С тази стратегия се цели хеджиране на бета-коефициента (пазарния риск) на позициите и генериране на възвръщаемост, свързана с относителната промяна в цената на двете акции.
Such a strategy aims to hedge the beta (market risk) of the positions and generate a return linked to the relative performance of both stocks.
Аналогично, алфа-коефициентът на кошницата от акции може да доминира над бета-коефициента и по този начин да доведе до загуби на равнище АИФ и тази стратегия не следва да се счита за споразумение за хеджиране, както е посочено в свързаните с метода на задълженията критерии.
Similarly, the alpha component of the basket of shares may dominate over the beta component and as such lead to losses at the level of the AIF. It should not be considered as a hedging arrangement as laid down in the criteria related to the commitment method.
Стратегия, с която се цели хеджиране на дълга позиция в акция или облигация със закупена кредитна защита на същия емитент, се отнася до два различни класа активи и поради това не следва да се счита за споразумение за хеджиране.
A strategy, which aims to hedge a long position in a stock or bond with purchased credit protection on the same issuer, relates to two different asset classes and therefore should not be considered as a hedging arrangement.
При използването на методи, водещи до увеличаване на експозицията на АИФ, ЛУАИФ следва да спазват общи принципи, като например да отчитат както правната форма, така и същността на сделката.
When using methods which increase the exposure of an AIF, the AIFM should observe general principles such as considering the substance of the transaction in addition to its legal form.
Особено по отношение на сделките по обратно изкупуване ЛУАИФ следва да вземат предвид дали рисковете и печалбите от съответните активи са прехвърлени или остават за АИФ.
Specifically with respect to repurchase transactions, the AIFM should consider whether the risks and rewards of the assets involved are passed or retained by the AIF.
ЛУАИФ следва също да проучат базовите активи, стоящи в основата на дериватните инструменти или други договорни споразумения, за да определят евентуалните бъдещи ангажименти на АИФ, произтичащи от тези сделки.
The AIFM should also look through derivative instruments or other contractual arrangements to the underlying assets to determine the possible future commitments of the AIF resulting from those transactions.
Тъй като при метода на задълженията лихвените проценти с различни срокове до падеж се разглеждат като различни базови активи, АИФ, които в съответствие със своята основна инвестиционна политика инвестират предимно в лихвени деривати, могат да използват правила за нетиране на дюрацията, за да бъде отчетена корелацията между падежните интервали на кривата на лихвения процент.
As the commitment method leads to interest rates with different maturities being considered as different underlying assets, AIFs that according to their core investment policy primarily invest in interest rate derivatives may use specific duration netting rules in order to take into account the correlation between the maturity segments of the interest rate curve.
Когато установяват своята инвестиционна политика и профил на риска, АИФ следва да могат да определят нивото на лихвения риск и следователно да посочат своята целева дюрация.
When setting out its investment policy and risk profile, an AIF should be able to define the level of the interest rate risk and consequently to determine its target duration.
При вземането на инвестиционни решения АИФ следва да отчитат предварително определената целева дюрация.
The AIF should take into account the predefined target duration when making its investment choices.
Когато дюрацията на портфейла се отклонява от целевата дюрация, стратегията не следва да се разглежда като споразумение за нетиране на дюрацията, както е посочено в свързаните с метода на задълженията критерии.
When the portfolio duration diverges from the target duration, the strategy should not be considered as a duration netting arrangement as laid down in the criteria related to the commitment method.
Правилата за нетиране на дюрацията позволяват дълги позиции да бъдат нетирани с къси позиции, чиито базови активи са различни лихвени проценти.
The duration netting rules allow long positions to be netted with short positions whose underlying assets are different interest rates.
Падежните интервали са разделени на две, седем и петнадесет години.
The maturities serving as the thresholds of the maturity ranges are two years, seven years and 15 years.
Нетиране на позициите се позволява във всеки един падежен интервал.
Within each maturity range, netting positions should be allowed.
Нетиране на позиции между два различни падежни интервала следва да бъде частично позволено.
Netting positions between two different maturity ranges should be partially allowed.
За да бъде позволено частично нетиране, спрямо нетираните позиции трябва да бъдат наложени санкции.
Penalties have to be applied to the netted positions to allow only partial netting.
Те следва да бъдат под формата на проценти, зависещи от средната корелация между падежните интервали за две, пет, десет и тридесет години от кривата на лихвения процент.
They should be expressed by means of percentages relying on the average correlations between the maturity ranges for two years, five years, 10 years and 30 years of the interest rate curve.
С нарастване на разликата между падежите на позициите се повишава и необходимостта от санкциониране на тяхното нетиране и следователно процентите трябва да бъдат увеличени.
The longer the difference between the maturities of the positions, the more their netting must be subject to a penalty, and therefore the percentages must increase.
Позициите, чиято модифицирана дюрация надвишава значително модифицираната дюрация на съвкупния портфейл, не съответстват на инвестиционната стратегия на АИФ и тяхното пълно нетиране не следва да бъде допускано.
Positions whose modified duration is much longer than the whole portfolio’s modified duration are not in line with the investment strategy of the AIF and fully matching them should not be allowed.
Следователно няма да се допуска къса позиция с падеж 18 месеца (от падежен интервал 1) да бъде нетирана с дълга позиция с падеж 10 години (от падежен интервал 3), ако целевата дюрация на АИФ е около 2 години.
Thus, it should not be acceptable to match an 18 months maturity short position (set in maturity range 1) with a 10 years maturity long position (set in maturity range 3), if the target duration of the AIF is around two years.
При изчисляване на експозицията АИФ могат първо да установят споразуменията за хеджиране.
When calculating the exposure, AIFs can firstly identify the hedging arrangements.
Дериватните инструменти, които са част от тези споразумения, се изключват от изчисляването на глобалната експозиция.
The derivatives involved in these arrangements are then excluded from the global exposure calculation.
При споразуменията за хеджиране АИФ следва да разчитат на точни изчисления.
AIFs should use an exact calculation in hedging arrangements.
При изчисляване на хеджирането АИФ не следва да използват правила за нетиране на дюрацията.
AIFs should not use duration netting rules in the hedging calculation.
Правилата за нетиране на дюрацията могат да се използват за трансформиране на останалите лихвени деривати в техните еквивалентни позиции от базови активи.
The duration-netting rules may be used to convert the remaining interest rate derivatives into their equivalent underlying asset positions.