natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа и Пътната карта за постигане на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност [30] са основни градивни елементи на водещата инициатива, като очертават рамката за бъдещи действия за осъществяване на тези цели и следва да бъдат подкрепени от обмена на най-добри практики между държавите членки.
The Roadmap to a Resource Efficient Europe and the Roadmap for moving to a competitive low-carbon economy [30] are key building blocks of the Flagship Initiative, setting out the framework for future actions to deliver on those objectives, and should be supported by the exchange of best practice between Member States.
Освен това партньорството между Съюза, неговите държави членки и промишлеността, в рамките на интегрираната промишлена политика на Съюза, ще осигури средство за увеличаване на инвестициите и иновациите на шест водещи пазара, свързани с екологичната икономика [31].
Furthermore, a partnership between the Union, its Member States and industry, under the Union’s integrated industrial policy will provide a means of stepping up investment and innovation in six green economy-related growth markets [31].
Необходими са иновации в цялата икономика за подобряване на ефективността от гледна точка на използването на ресурсите, за да се повиши конкурентоспособността в условията на растящи цени на ресурсите, недостиг, ограничения в снабдяването със суровини и зависимост от вноса.
Innovation to improve resource efficiency is required throughout the economy to improve competitiveness in the context of rising resource prices, scarcity, raw material supply constraints and dependency on imports.
Стопанският сектор е главният двигател на иновациите, включително в областта на околната среда.
The business sector is the primary driver of innovation, including eco-innovation.
Пазарите обаче няма да дадат сами по себе си очакваните резултати и, с цел подобряване на екологичните им показатели, малките и средните предприятия (МСП) по-конкретно се нуждаят от специална помощ при въвеждането на нови технологии, включително чрез партньорства за научни изследвания и иновации в областта на отпадъците [32].
However, markets alone will not yield the desired results, and in order to improve their environmental performance, small and medium-sized enterprises (SMEs), in particular, require specific assistance with the uptake of new technologies, including through research and innovation partnerships on waste [32].
От съществено значение са действията на правителствата на равнището на Съюза и на равнището на отделни държави членки, за да се осигурят подходящите правни рамкови условия за инвестиции и екоиновации, така че да се насърчи разработването на устойчиви стопански или технологични решения за предизвикателства, свързани с околната среда, и да се насърчат устойчиви модели на използване на ресурсите [33].
Government action, at Union and Member State level, is essential to provide the right framework conditions for investment and eco-innovation, stimulating the development of sustainable business or technological solutions to environmental challenges and promoting sustainable patterns of resource use [33].
Изпълнението на това основно изискване за справяне с екологични предизвикателства ще донесе и значителни социално-икономически ползи и може да насърчи конкурентоспособността.
This key requirement for meeting environmental challenges also has important socioeconomic benefits and can stimulate competitiveness.
Възможният ръст на заетостта, получен от преминаването към нисковъглеродна, безопасна и устойчива икономика с ефективно използване на ресурсите, е от централно значение за постигане на целите на стратегията „Европа 2020“ по отношение на заетостта [34].
Potential job growth brought about by the transformation to a low carbon, resource-efficient, safe and sustainable economy is central to the fulfilment of the Europe 2020 employment objectives [34].
Заетостта в сектора на екологичните технологии и сектора на услугите в Съюза нараства с около 3 % годишно през последните години [35].
Employment in environmental technologies and service sectors in the Union has been growing by around 3 % annually over recent years [35].
Стойността на световния пазар за екологичните отрасли се оценява на най-малко един трилион евро [36] и се предвижда почти да се удвои през следващите 10 години.
The global market for eco-industries is estimated to be worth at least one trillion EUR [36], and is forecast to almost double over the next 10 years.
Европейски дружества вече са водещи в света по отношение на рециклирането и енергийната ефективност и следва, подкрепени от Плана за действие за екологични иновации, да бъдат насърчени да се възползват от този ръст на търсенето в световен мащаб [37].
European companies already have a global lead in recycling and energy efficiency and should be encouraged to benefit from this growth in global demand, supported by the Eco-innovation Action Plan [37].
Например само от европейския сектор за енергия от възобновяеми източници се очаква да генерира повече от 400000 нови работни места до 2020 г. [38].
For example, the European renewables sector alone is expected to generate more than 400000 new jobs by 2020 [38].
Устойчивата биоикономика може да допринесе също така за интелигентен и екологичен растеж в Европа и същевременно за нея ще има ползи от подобрена ефективност на използването на ресурсите.
A sustainable bioeconomy can also contribute to intelligent and green growth in Europe, and, at the same time, it will benefit from improved resource efficiency.
Пълното прилагане на законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката е от съществено значение за постигане на етапните цели, определени за 2020 г., и за изграждане на конкурентоспособна, безопасна и устойчива нисковъглеродна икономика до 2050 г. Докато понастоящем Съюзът успешно напредва към намаляването до 2020 г. на собствените си емисии на парникови газове с 20 % спрямо равнището от 1990 г., за постигането на целта за повишаване с 20 % на енергийната ефективност ще са необходими много по-бързи подобрения и промени в модела на поведение.
Fully implementing the Union Climate and Energy Package is essential to reaching the milestones identified for 2020 and for building a competitive, safe and sustainable low-carbon economy by 2050. Whereas the Union is currently on track to reduce domestic GHG emissions 20 % below 1990 levels by 2020, meeting the 20 % energy efficiency target will require far more rapid efficiency improvements and behavioural change.
Очаква се Директивата за енергийната ефективност [39] да даде значителен принос в това отношение, като тя би могла да се допълни с изисквания за ефективност на енергийното потребление на продукти, които се пускат на пазара на Съюза.
The Energy Efficiency Directive [39] is expected to make a significant contribution in this regard, and could be complemented by efficiency requirements for the energy use of products placed on the Union market.
Задълбочена оценка на наличността на устойчива биомаса е важна и с оглед на растящото търсене на енергия и продължаващия дебат относно конфликта между земеползването за производство на храни и земеползването за производство на биоенергия.
A comprehensive assessment of the availability of sustainable biomass is also important in the light of the increasing demand for energy and the on-going debate on the conflict between land use for food and land use for bio-energy.
Също така от важно значение е да се гарантира, че биомасата във всичките си форми се произвежда и използва по устойчив и ефективен начин по време на целия неин жизнен цикъл, така че да се сведе до минимум или да се избегне отрицателното въздействие върху околната среда и климата, като се отчете надлежно икономическия контекст на различните употреби на биомаса като ресурс.
It is also vital to ensure that biomass in all its forms is produced and used sustainably and efficiently over its whole life cycle, so as to minimise or avoid negative impacts on the environment and climate and with due regard for the economic context of the various uses of biomass as a resource.
Това би допринесло за изграждане на нисковъглеродна икономика.
This would contribute to building a low-carbon economy.
Всички сектори на икономиката ще трябва да допринесат за намаляване на емисиите на парникови газове, за да поеме Съюзът своя подобаващ дял от общите усилия.
All sectors of the economy will need to contribute to reducing GHG emissions if the Union is to deliver its fair share of global efforts.
Съюзът трябва да се договори за следващите стъпки за своята рамка в областта на климата и енергетиката за периода след 2020 г., за да се подготви за международни преговори за ново правнообвързващо споразумение, както и да осигури на държавите членки, промишлеността и другите сектори ясна правнообвързваща рамка и цел(и) за предприемане на необходимите средносрочни и дългосрочни инвестиции в намаляване на емисиите, енергийна ефективност и енергия от възобновяеми източници.
The Union needs to agree the next steps for its climate and energy framework beyond 2020 in order to prepare itself for international negotiations on a new legally binding agreement, but also to provide Member States, industry and other sectors with a clear legally-binding framework and target(s) to make the medium- and long-term investments needed in emissions reduction, energy efficiency and renewable energy.
Следователно Съюзът трябва да разгледа варианти на политиката, за да извърши прехода към нисковъглеродна икономика по плавен, икономически ефективен начин, като отчита примерните основни етапи, посочени в Пътната карта за постигане на икономика с ниска въглеродна интензивност за периода след 2050 г., която следва да служи като основа за по-нататъшна работа.
Hence the Union needs to consider policy options to make the transition to a low-carbon economy in a gradual, cost-effective way, taking into account the indicative milestones set out in the Low-Carbon Economy Roadmap to 2050, which should serve as the basis for further work.
Зелената книга за рамка за 2030 г. за политиките в областта на климата и енергетиката [40] е важна стъпка в това отношение.
The Green Paper on a 2030 framework for climate and energy policies [40] represents an important step in this regard.
Пътната карта за енергетиката до 2050 г. и Бялата книга за транспорта трябва да бъдат подкрепени от стабилна политическа рамка.
The 2050 Energy roadmap and the White Paper on transport need to be underpinned by strong policy frameworks.
Освен това държавите членки трябва да разработят и приложат дългосрочни, икономически ефективни стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, насочени към постигането на целта на Съюза емисиите на парникови газове да се намалят с 80 % до 95 % до средата на века в сравнение с нивата от 1990 г. като част от глобалните усилия за ограничаване на средното увеличение на температурата на по-малко от 2 °C в сравнение с нивата преди началото на индустриализацията, и в контекста на намаленията от страна на развитите държави като група, които са необходими според данните, представени от Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК).
Moreover, Member States need to develop and put in place long-term, cost-effective low-carbon development strategies aimed at achieving the Union objective of reducing GHG emissions by 80 % to 95 % by mid-century, compared to 1990 levels, as part of a global effort to limit the average temperature increase to below 2 °C compared to pre-industrial levels, and in the context of necessary reductions by developed countries as a group, according to evidence provided by the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC).
Системата за търговия с емисии на Съюза ще продължи да бъде централен стълб на политиката на Съюза в областта на климата за периода след 2020 г. и следва да бъде структурно реформирана, за да се насърчат нисковъглеродни инвестиции.
The Union Emissions Trading System will continue to be a central pillar of Union climate policy beyond 2020, and should be structurally reformed to incentivise low-carbon investment.
В съответствие с международните ангажименти, Съюзът заедно с другите страни по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата (РКООНИК), следва да подкрепя развиващите се държави в усилията им да смекчат изменението на климата чрез изграждане на капацитет, финансова помощ и трансфер на технологии.
Consistent with international commitments, the Union, together with other parties to the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC), should support developing countries in their efforts to mitigate climate change through capacity-building, financial aid and technology transfer.
Внедряването от промишлеността на най-добрите налични техники съгласно Директивата относно емисиите от промишлеността [41] ще осигури модели за по-ефективноизползване на ресурсите и намаляване на емисиите при повече от 50000 големи промишлени инсталации в Съюза, като по този начин значително ще се допринесе за насърчаване на развитието на иновативни техники, по-зелена икономика и намаляване на разходите за промишлеността в по-дългосрочен план.
The uptake by industry of the ‘Best Available Techniques’ under the Industrial Emissions Directive [41] will deliver improved resource-use patterns and reduced emissions for over 50000 major industrial installations in the Union, thus making a significant contribution to stimulating the development of innovative techniques, greening the economy and reducing costs for industry in the longer term.
Това развитие може да бъде допълнително насърчено като промишлеността прилага системи за управление на околната среда, като EMAS [42].
This development can be further encouraged by the implementation of enviromental management systems, such as EMAS [42], by industry.
Някои съществуващи инструменти на политиката, свързани с производството и потреблението, са с ограничен обхват.
Some existing policy instruments relating to production and consumption are limited in scope.
Съществува необходимост от рамка, която изпраща подходящи сигнали на производителите и потребителите, за да се насърчава ефективното използване на ресурсите и кръговата икономика.
There is a need for a framework that gives appropriate signals to producers and consumers to promote resource efficiency and the circular economy.
Ще бъдат взети мерки за по-нататъшно подобряване на екологичните характеристики на стоките и услугите на пазара в Съюза през целия им жизнен цикъл, включително мерки за увеличаване предлагането на екологично устойчиви продукти и насърчаване на значително увеличаване в търсенето на такива продукти от страна на потребителите.
Measures will be taken to further improve the environmental performance of goods and services on the Union market over their whole life cycle including measures to increase the supply of environmentally sustainable products and stimulate a significant shift in consumer demand for such products.
Това ще бъде постигнато, като се използва балансирана комбинация от стимули за потребителите и предприятията (включително МСП), пазарни инструменти и нормативни актове, за да се намали въздействието от техните дейности и продукти върху околната среда.
This will be achieved using a balanced mix of incentives for consumers and businesses (including SMEs), market-based instruments and regulations to reduce the environmental impacts of their operations and products.
Потребителите следва да получават точна, лесно разбираема и надеждна информация за продуктите, които купуват, чрез ясно и последователно етикетиране, включително във връзка с екологични претенции.
Consumers should receive accurate, easy to understand and reliable information about the products they purchase, through clear and coherent labelling, including in relation to environmental claims.
Опаковането следва да бъде оптимизирано, за да се намали въздействието му върху околната среда и следва също така да бъдат подкрепяни ефективни от гледна точка на използването на ресурсите стопански модели, като системи за продуктови услуги, включително лизинг на продукти.
Packaging should be optimised to minimise environmental impacts, and resource efficient business models such as product service systems, including leasing of products, should also be supported.
Действащото законодателство относно продуктите, като например директивите за екопроектирането и за енергийния етикет [43], както и Регламентът относно екомаркировката [44], ще бъде преработено, за да се подобрят екологичните характеристики и ефективността от гледна точка на използването на ресурсите на продуктите през целия им жизнен цикъл и да се отчетат съществуващите разпоредби чрез по-съгласувана политическа и законодателна рамка за устойчиво производство и потребление в Съюза [45].
Existing product legislation such as the Ecodesign and Energy Label Directives [43] and the Ecolabel Regulation [44] will be reviewed with a view to improving the environmental performance and resource efficiency of products throughout their lifecycle, and addressing existing provisions through a more coherent policy and legislative framework for sustainable production and consumption in the Union [45].
Тази рамка, подкрепена от показатели за жизнения цикъл, следва да се справи с разпокъсването и ограниченията на приложното поле на съществуващите достижения на правото в областта на устойчивото потребление и производство (УПП), както и да установи и, където е необходимо, да запълни пропуските в политиката, стимулите и законодателството, за да се гарантират наличието на минимални изисквания по отношение на екологичните характеристики на продуктите и услугите.
This framework supported by lifecycle indicators should address the fragmentation and scope limitations of the existing Sustainable Consumption and Production (SCP) acquis, and identify, and where necessary fill, gaps in policy, incentives and legislation to ensure minimum requirements are in place with regard to the environmental performance of products and services.
Тъй като 80 % от всички въздействия върху околната среда на даден продукт по време на неговия жизнен цикъл произтичат от етапа на неговото проектиране, политическата рамка на Съюза следва да гарантира, че пуснатите на пазара на Съюза приоритетни продукти са с „екологичен дизайн“, за да се оптимизира ефективността на използване на ресурси и материали.
Since 80 % of all environmental impacts of a product during its lifecycle originate in its design phase, the Union policy framework should ensure that priority products placed on the Union market are ‘eco-designed’ with a view to optimising resource and material efficiency.
Това следва да включва отчитане, inter alia, на трайността, пригодеността за поправяне, пригодеността за повторно употреба и пригодеността за рециклиране на продукта, съдържанието на рециклирани материали и продължителността на жизнения цикъл на продукта.
This should include addressing, inter alia, product durability, reparability, re-usability, recyclability, recycled content and product lifespan.
Продуктите следва да произхождат от устойчиви източници и да бъдат проектирани за повторна употреба и рециклиране.
Products should be sustainably sourced and designed for re-use and recycling.
Тези изисквания ще трябва да са приложими и изпълними.
Those requirements will have to be implementable and enforceable.
Ще бъдат увеличени усилията на равнище на Съюза и на национално равнище за отстраняване на пречките пред екоиновациите [46] и по този начин за оползотворяване на пълния потенциал на екологичната индустрия на Европа, като така се създадат „зелени“ работни места и растеж.
Efforts will be stepped up at Union and national level to remove barriers to eco-innovation [46], and to unlock the full potential of Europe’s eco-industries, thereby generating benefits for green jobs and growth.
За да се създаде рамка за действие за подобряване на ефективността на използването на ресурсите по аспекти, различни от емисиите на парникови газове и енергията, ще бъдат поставени специфични цели за намаляване на общото въздействие на потреблението върху околната среда по време на жизнения цикъл на продукта, по-специално в секторите на храните, жилищата и мобилността [47].
To set a framework for action to improve resource efficiency aspects beyond GHG emissions and energy, targets for reducing the overall lifecycle environmental impact of consumption will be set, in particular in the food, housing and mobility sectors [47].
Взети заедно, тези сектори причиняват почти 80 % от въздействията на потреблението върху околната среда.
Taken together, those sectors are responsible for almost 80 % of the environmental impacts of consumption.
Показателите и целите за отражението върху земята, водата, материалите и въглеродния отпечатък, както и тяхната роля в рамките на Европейския семестър следва също да бъдат взети предвид във връзка с това.
Indicators and targets for land, water, material and carbon footprints as well as their role within the European Semester should also be considered in this regard.
В заключителния документ от „Рио + 20“ се признава необходимостта значително да се намалят загубите на храни след прибиране на реколтата, както и други загуби и изхвърлянето на храни по цялата верига на продоволствено снабдяване.
The Rio + 20 outcome recognised the need to significantly reduce post-harvest and other food losses and waste throughout the food supply chain.
Комисията следва да представи мащабна стратегия за борба с ненужните хранителни отпадъци и да работи с държавите членки в борбата срещу прекомерното генериране на хранителни отпадъци.
The Commission should present a comprehensive strategy to combat unnecessary food waste and work with Member States in the fight against excessive food waste generation.
В това отношение биха били полезни мерки за увеличаване на компостирането и анаеробното разграждане на изхвърлена храна, в зависимост от случая.
Measures to increase composting and anaerobic digestion of discarded food, as appropriate, would be helpful in this regard.
В допълнение към задължителните изисквания за „зелени“ обществени поръчки за определени категории продукти [48] повечето държави членки са приели доброволни планове за действие и много от тях са поставили специфични цели за конкретни продуктови групи.
In addition to mandatory green public procurement requirements for certain product categories [48], most Member States have adopted voluntary action plans and many have set targets for specific product groups.
Съществува обаче значителен потенциал за администрациите на всички равнища да намалят още повече въздействието си върху околната среда чрез своите решения за покупки.
There is, however, considerable scope for administrations at all levels to further reduce their environmental impact through their purchasing decisions.
Държавите членки и регионите следва да предприемат по-нататъшни стъпки, за да постигнат целта критериите за „зелени“ обществени поръчки да се прилагат поне при 50 % от публичните търгове.
Member States and regions should take further steps to reach the target of applying green procurement criteria to at least 50 % of public tenders.
Комисията ще обмисли предлагането на специално секторно законодателство, за да се определят задължителни изисквания за зелени обществени поръчки за допълнителни продуктови категории и обхватът на периодичния мониторинг на напредъка на държавите членки въз основа на подходящи данни от държавите членки, като същевременно се отчита необходимостта от намаляване на равнището на административната тежест.
The Commission will consider proposing sector-specific legislation to set mandatory green public procurement requirements for additional product categories and the scope for periodic monitoring of Member States’ progress on the basis of adequate Member State data, while having regard for the need to minimise the level of administrative burden.
Следва да се развият мрежи от „зелени“ възложители на доброволна основа.
Voluntary green purchaser networks should be developed.