natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно, разграждането на подобни химикали не протича според модела, описан в допълнение 6.
Consequently the degradations of such chemicals will not fit the model described in Appendic 6.
Съществуват много модели, които биха могли да се приложат, и при условията на функциониране на системите за преработка на отпадъчни води е възможно едновременно да функционират два и повече модели.
There are many models which could be applied and, under the conditions prevailing in waste water treatment systems, more than one may be simultaneously operative.
За изясняване на проблема са необходими много по-задълбочени изследвания.
Far more research will be necessary to elucidate this problem.
Междувременно може да се следва процедурата, описана в основния текст (глава В.10-А), но само що се касае до първичната биоразградимост, като се използват подходящо ниски концентрации (< 100 μg/l) и валидирана аналитична процедура.
Meanwhile the procedure given in the main text (chapter C.10 A) can be followed, but only for primary biodegradability, using suitably low concentrations (< 100 μg/l) and a validated analytical procedure.
Процентът на биоразграждане може да се пресметне (вж. точка 54 от метода за изпитване), при условие че се отчетат абиотичните процеси (адсорбция, летливост и т.н.).
The percentage biodegradation may be calculated (see para. 54 of the Test Method) provided that abiotic processes (adsorption, volatility, etc.) are taken into account.
Пример за такова пресмятане е изследването на Nyholm и неговите сътрудници (1) (2), при което е използван цикъл с продължителност 4 часа в система с пълнене и изпомпване.
An example is the study by Nyholm and his associates (1)(2) using a 4 h cycle in a fill and draw system.
Те съобщават за константи от псевдо-първи порядък за 5 химикала, добавени към синтетични отпадъчни води в концентрация от 5 до 100 μg/l.
They reported pseudo first-order constants for 5 chemicals added in a synthetic sewage at 5 to 100 μg/l.
(за оценка на крайното биоразграждане могат да се използват белязани с 14C химикали за изпитване. Описанието на подобен метод излиза извън обхвата на настоящия метод за изпитване, тъй като все още няма приети процедури, въпреки че съществува метод, предложен за ISO 14592 (3), който съдържа насоки за използването на химикали, белязани с 14C.
(For ultimate biodegradability 14C-labelled test chemicals may be used. A description of this is beyond the scope of this Test Method since there are as yet no agreed procedures, though a proposed method for ISO 14592 (3) contains guidance on the use of 14C-labelled chemicals.
Полунепрекъснато изпитване с активна утайка
SCAS test
По-късно беше предложено по-просто изпитване от два етапа; след метода на полунепрекъснатото изпитване с активна утайка (ПИАУ) се прилагат краткосрочни кинетични изпитвания върху проби, взети от модулите за провеждане на ПИАУ.
Later, a simpler two-stage test was proposed (4)(5)(6); the semi-continuous activated sludge (SCAS) method is followed by short-term kinetic tests on samples withdrawn from the SCAS units.
Системата ПИАУ работи с известна скорост на изразходване на утайката (за разлика от оригиналния метод В.12) и се захранва с изменени синтетични отпадъчни води по рецептурата на ОИСР или с битови отпадъчни води.
The SCAS system is operated with known sludge wastage rates (unlike the original C.12 test method) and is fed a modified OECD synthetic sewage or domestic sewage.
Синтетичните отпадъчни води са с променен състав (поради променящата се стойност на рН и лошата утаимост на утайката) чрез добавяне на фосфат в качеството на буфер, екстракт от мая, железен(III) хлорид и соли на микроелементи, а техният DOC е увеличен на около 750 mg/l чрез увеличаване на концентрацията на пептон и месен екстракт.
The synthetic sewage was modified (because of changing pH value and poor sludge settleability) by addition of phosphate as buffer, yeast extract, iron (III) chloride and trace element salts, and its COD was increased to about 750 mg/l by increasing the concentration of peptone and meat extract.
Модулите функционират с 24-часов цикъл: аериране 23 часа, изваждане на утайката, утаяване, изпомпване на супернатанта (изходящите води), след което следва добавяне на синтетични отпадъчни води и изпитван химикал до концентрация 100 μg/l (т.е. приблизително до същата концентрация, която се използва в краткосрочното изпитване). веднъж седмично 10 % от общото количество утайка се заменя с прясна утайка с цел поддържане на балансирана микробна популация.
The units were operated on a 24 h cycle: aeration for 23 h, wastage of sludge, settlement, withdrawal of supernatant (effluent) followed by addition of synthetic sewage plus test chemical, up to 100 μg/l, (i.e. at about the same concentration used in the short term test). Once per week 10 % of the total sludge was replaced by fresh sludge in order to maintain a balanced microbial population.
В началото и в края на аерирането се измерва концентрацията на изпитвания химикал и изпитването продължава, докато се постигне окончателно елиминиране на изпитвания химикал; процесът продължава от една седмица до няколко месеца.
The concentrations of test chemical initially and at the end of aeration are measured and the test is continued until a constant removal of test chemical is attained; this takes from one week to several months.
Краткосрочно изпитване
Short-term test
Извършва се кратко изпитване (напр. 8 часа) с цел определяне на скоростната константа от (псевдо)първи порядък на разграждането на изпитвания химикал в активна утайка с известни, но различни произход и история.
A short test (e.g. 8 hours) is applied to determine the (pseudo) first order kinetic rate constant for the decay of the test chemical in activated sludge of known but different origins and histories.
По-специално, пробите активна утайка са взети от реакторите за ПИАУ — след края на периода на аериране, когато концентрация на органичен субстрат е ниска — по време на експеримента за аклиматизиране (точки 3 и 4).
In particular, sludge samples are taken from the SCAS reactors — at the end of an aeration period when the concentration of organic substrate is low — during the course of an acclimatisation experiment (paragraphs 3, 4).
Кал може да се вземе и от едновременно действащ модул за ПИАУ, в който не е добавен изпитваният химикал.
Sludge may also be taken from a parallel SCAS unit not exposed to the test chemical, for comparison.
Смесите от утайка и изпитван химикал, добавени в две или повече концентрации в интервала 1—50 μg/l, се аерират без да се добавят синтетични отпадъчни води или друг органичен субстрат.
Mixtures of sludge and the test chemical added at two or more concentrations in the range 1-50 μg/l are aerated, without the addition of synthetic sewage or other organic substrate.
Изпитваният химикал, който остава разтворен, се определя на равни интервали, напр. на всеки час, в зависимост от разградимостта на химикала, в течение на период, не по-дълъг от 24 часа.
The test chemical remaining in solution is determined at regular intervals e.g. hourly depending on the degradability of the chemical, for a period not longer than 24h.
Пробите се центрофугират преди, да се подложат на съответния анализ.
Samples are centrifuged before appropriate analysis.
Данните от модулите за ПИАУ се използват за пресмятане на процента на елиминиране на изпитвания химикал (точка 54) освен това, с помощта на долното уравнение може да се изчисли константата за средна скорост К1 (нормализирана по отношение на концентрация на твърди вещества в суспензия):
Data from the SCAS units are used to calculate the percentage removal of test chemical (paragraph 54). Also, an average rate constant, K1, (normalised for concentration of suspended solids) can be calculated from:
t време на аериране (23 часа)
t aeration time (23h)
концентрация в края на аерирането (μg/l)
concentration at end of aeration period (μg/l)
концентрация в началото на аерирането (μg/l)
concentration at beginning of aeration (μg/l)
SS концентрация на твърдите вещества в активна утайка.
SS concentration of activated sludge solids (g/l)
При краткосрочното изпитване се начертава кривата на логаритъма на остатъчната концентрация (%) в зависимост от времето, а наклонът на началната част (10—50 % от разграждането) на кривата е еквивалентен на К1, константата от (псевдо)първи порядък.
In the short term test the log % concentration remaining is plotted against time and the slope of the initial part (10-50 % degradation) of the plot is equivalent to K1, the (pseudo) first order constant.
Константата се нормализира по отношение на концентрацията на твърдите вещества в утайката, като се раздели наклонът на концентрацията на твърдите вещества в утайката.
The constant is normalised with respect to the concentration of sludge solids by dividing the slope by the concentration of sludge solids.
При докладването на резултата трябва да се включат и данни за началната концентрация на изпитвания химикал и твърдите вещества, времето на задържане на утайката, зареждането и източника на утайката, както и информация за предварителната експозиция (ако има такава) на изпитвания химикал.
The reported result must also include details of initial concentrations of the test chemical and suspended solids, sludge retention time, sludge loading and source, and details of pre-exposure (if any) to the test chemical.
Варирането на резултатите и други аспекти на кинетиката на биоразграждането бяха обсъдени неотдавна на работна среща на SETAC (7).
Variability and other facets of biodegradation kinetics were discussed at a recent SETAC workshop (7).
Biodegradability. Wat.
Biodegradability.
Removal of organic micropollutants in laboratory activated sludge reactors under various operating conditions: Sorption. Wat.
Removal of organic micropollutants in laboratory activated sludge reactors under various operating conditions: Sorption.
ISO 14592 (ISO/TC 147/ SC5/ WG4, N264) (1998).
ISO 14592 (ISO/TC 147/SC5/WG4, N264) (1998).
Water Quality - Evaluation of the aerobic biodegradability of organic compounds at low concentrations in water.
Water Quality — Evaluation of the aerobic biodegradability of organic compounds at low concentrations in water.
Environmental Project, № 337.
Environmental Project, No 337.
B.10-Б:
C.10-B:
Биофилми
Biofilms
Изпитванията за симулиране обикновено се прилагат по отношение на химикали, които не са преминали пресяващите изпитвания за лесна биоразградимост (глава В.4 А до Е от настоящото приложение (9), но които са преминали изпитванията за присъща биоразградимост. По изключение изпитвания за симулиране се прилагат също и за всеки химикал, за който се изисква повече информация, по-специално за произвеждани в големи количества химикали, като обикновено се прилага изпитване с активна утайка (В.10-А). При някои обстоятелства обаче се изисква специфична информация за поведението на даден химикал по отношение на методите за пречистване на отпадъчни води с помощта на биофилми, а по-точно капещи биофилтри, въртящи се биологични дискове, съоръжения с кипящ слой. За решаване на тази задача са създадени разнообразни устройства.
Simulation tests are normally applied to chemicals which have failed a screening test for ready biodegradability (Chapter C.4 A to F of this Annex (9)), but have passed a test for inherent biodegradability. Exceptionally simulation tests are also applied to any chemical about which more information is required, especially high-tonnage chemicals, and normally the activated sludge test is applied (C.10 A). In some circumstances, however, specific information is required relating the behaviour of a chemical to methods of waste water treatment involving biofilms, namely, percolating or trickling filters, rotating biological contactors, fluidised beds. To meet this need various devices have been developed.
прибягват до големи капещи биофилтри в пилотен мащаб, които те използват в режим на свързани модули.
used large, pilot-scale trickling filters which they used in the coupled mode.
Тези филтри заемат твърде много място и изискват относително големи обеми отпадъчни води или синтетични отпадъчни води.
These filters took up much space and required relatively large volumes of sewage or synthetic sewage.
описват по-малки филтри (1,83 m × 0,15 m в диаметър) които се захранват с естествени отпадъчни води, без съдържание на повърхностноактивни вещества, но за които все пак са необходими доста големи обеми.
described smaller filters (6 ft × 6 in. diameter) which were fed surfactant-free natural sewage but still required rather large volumes.
За развитието на „зрял“ биофилм са необходими не по-малко от 14 седмици, а след първото въвеждане на изпитваното повърхностноактивно вещество трябва да изминат още 4—8 седмици, докато настъпи аклиматизиране.
As many as 14 weeks were required for the development of a “mature” biofilm and an additional 4-8 weeks were needed after first introduction of the test surfactant before acclimatisation took place.
разработват много по-малък филтър, при който се използва предварително натопен в активна утайка полиестерен памук, който служи за инертна среда, поддържаща биофилма.
developed a much smaller filter which used polyester “fleece” previously steeped in activated sludge as the inert medium supporting the biofilm.
Изпитваният химикал служи за единствен източник на въглерод, а биоразградимостта се оценява като се измерва DOC във входящите и в изходящите води, а също и CO2 в изпускания от модула газ.
The test chemical was used as the sole source of carbon and biodegradability was assessed from measurements of dissolved organic carbon (DOC) in the influent and effluent, and from the amount of CO2 in the exit gas.
Gloyna et al.
A quite different approach was made by Gloyna et al.
използват доста по-различен подход и изобретяват въртящ се тръбовиден реактор.
who invented the rotating tubular reactor.
Върху вътрешната повърхност на въртяща се тръба, по известната ѝ повърхнина, те отглеждат биофилм, като пропускат входящите води от горната страна на тръбата, наклонена под малък ъгъл спрямо хоризонталата.
On the internal surface of the rotating tube a biofilm was grown on the known surface area by passage of influent introduced at the top end of the tube, inclined at a small angle to the horizontal.
Реакторът е използван за изучаване на биоразградимостта на повърхностноактивни вещества (5), както и за проучване на оптималната дебелина на биофилма и на дифузията през филма (6).
The reactor has been used to study the biodegradability of surfactants (5), as well as to investigate the optimal thickness of biofilm and diffusion through the film (6).
Същите автори разработват допълнително реактора, като включват възможност за определяне на CO2 в изпусканите газове.
These latter authors further developed the reactor, including modifying it to be able to determine CO2 in the exit gas.
Въртящият се тръбовиден реактор е одобрен от Standing Committee of Analysts (Обединено кралство) като стандартен метод за оценка на биоразградимостта на химикалите (7) и на пригодността за обработка и токсичността на отпадъчните води (8).
The rotating tubular reactor has been adopted by the Standing Committee of Analysts (UK) as a standard method for assessing both the biodegradability of chemicals (7) and the treatability and toxicity of waste waters (8).
Описаният тук метод има предимства като простота, компактни размери, възпроизводимост и се нуждае от сравнително малък обем органична среда.
The method described here has the advantages of simplicity, compactness, reproducibility and the need for relatively small volumes of organic medium.
Върху вътрешната повърхност на бавновъртяща се тръба смесени или поотделно се прилагат синтетични или битови отпадъчни води и изпитваният химикал.
Synthetic or domestic sewage, and the test chemical, in admixture or alone, are applied to the internal surface of a slowly rotating inclined tube.
По нейната вътрешна повърхност се развива слой микроорганизми, подобни на онези, които са налични в средата, изграждаща биофилтрите.
A layer of microorganisms, similar to those present on bio-filter media, is built up on the internal surface.
Условията на работа на реактора се избират така че да осигуряват адекватно елиминиране на органичните вещества, и, ако това се изисква, окисляване на амониевия йон.
The conditions of operation of the reactor are chosen to give adequate elimination of organic matter and, if required, oxidation of ammonium.
Изходящите води от тръбата се събира и се оставя да се утаи и/или се филтрува, преди да бъде анализирана за разтворен органичен въглерод (DOC) и/или за изпитвания химикал с помощта на специфичен метод.
Effluent from the tube is collected and either settled and/or filtered before analysis for dissolved organic carbon (DOC) and/or the test chemical by a specific method.
За сравнение при същите условия се задействат също и контролните модули, в които не се добавя от изпитвания химикал.
Control units receiving no test chemical are operated in parallel under the same conditions for comparative purposes.
Приема се, че разликата в концентрацията на DOC в изходящите води от изпитвателния и от контролния модул се дължи на изпитвания химикал и неговите органични метаболити.
The difference between the concentrations of DOC in the effluent from the test and control units is assumed to be due to the test chemical and its organic metabolites.
Посочената разлика се сравнява с концентрацията на добавения изпитван химикал (като DOC) за да се изчисли елиминирането на изпитвания химикал.
This difference is compared with the concentration of the added test chemical (as DOC) to calculate the elimination of the test chemical.
Биоразграждането по принцип може да се разграничи от биоадсорбцията чрез внимателно разглеждане на кривата на елиминирането в зависимост от времето.
Biodegradation may normally be distinguished from bio-adsorption by careful examination of the elimination-time curve.
Обикновено може да се получи потвърждение чрез извършване на изпитване за лесно биоразграждане (поемане на кислород или излъчване на въглероден диоксид), като се използва аклиматизиран инокулум, взет в края на изпитването от реакторите, в които е добавен изпитваният химикал.
Confirmation may usually be obtained by applying a test for ready biodegradation (oxygen uptake or carbon dioxide production) using an acclimated inoculum taken at the end of the test from the reactors receiving the test chemical.
Следва да бъдат известни чистотата, разтворимостта във вода и характеристиките по отношение на летливостта и адсорбцията, за да се даде възможност за правилно тълкуване на резултатите.
The purity, water solubility, volatile and adsorption characteristics of the test chemical should be known to enable correct interpretation of results to be made.
Обикновено летливи и малко разтворими химикали не могат да се изпитват, освен ако не са взети специални предпазни мерки (вж. допълнение 5 към глава В.10-А).
Normally, volatile and poorly soluble chemicals cannot be tested unless special precautions are taken (see Appendix 5 to chapter C.10 A).
Следва да са известни също и химичната структура, или поне емпиричната формула, за да се изчисляват теоретичните стойности и/или да се проверяват измерените стойности на параметрите, например теоретично потребният кислород (ТПК), DOC.
The chemical structure, or at least the empirical formula, should also be known in order to calculate theoretical values and/or to check measured values of parameters, e.g. theoretical oxygen demand (ThOD), DOC.
Информацията за токсичността на изпитвания химикал за микроорганизми (вж. допълнение 4 към глава В.10-А) може да бъде особено полезна при избирането на подходящи концентрации за изпитване и може да бъде съществена за правилното тълкуване при ниски стойности на биологичното разграждане.
Information on the toxicity of the test chemical to micro-organisms (see Appendix 4 to chapter C.10 A) may be useful for selecting appropriate test concentrations and may be essential for the correct interpretation of low biodegradation values.
Първоначално за пускането даден химикал на пазара се изискваше първичното биоразграждане на повърхностноактивни вещества да достига 80 % или повече.
Originally, the primary biodegradation of surfactants was required to reach 80 % or more before the chemical could be marketed.
По отношение на химикалите по принцип не става дума за нива на преминаване/непреминаване, а стойността в проценти на постигнатото елиминиране може да се използва в приблизителни изчисления на вероятната концентрация в околната среда, която да се използва в оценките на риска, който химикалите пораждат.
With chemicals in general there is no question of a pass/fail level and the value of percentage removed can be used in proximate calculations of the probable environmental concentration to be used in hazard assessments posed by chemicals.
В множество изследвания на чисти химикали процентът на елиминиране на DOC достига до > 90 % при над три четвърти, и > 80 % при над 90 % от химикалите, които са показали някаква значима степен на биоразградимост.
In a number of studies of pure chemicals the percentage removal of DOC was found to be > 90 % in more than three-quarters, and > 80 % in over 90 %, of chemicals which showed any significant degree of biodegradability.
За да се гарантира, че експерименталната процедура е правилно изпълнена, полезно понякога да се изпитват референтни химикали, чието поведение е известно.
To ensure that the experimental procedure is being carried out correctly, it is useful occasionally to test reference chemicals whose behaviour is known.
Сред тези химикали например са адипиновата киселина, 2-фенилфенолът, 1-нафтолът, дифеновата киселина и 1-нафтоената киселина.
Such chemicals include adipic acid, 2-phenyl phenol, 1-naphthol, diphenic acid and 1-naphthoic acid.
Относителното стандартно отклонение, определено от лаборатория в Обединеното кралство, възлизаше в рамките на изпитванията на 3,5 %, а между изпитванията — на 5 % (7).
The relative standard deviation within tests was found by a laboratory in the UK to be 3,5 % and between tests to be 5 % (7).
Реактори с въртящи се тръби
Rotating tubular reactors
Апаратът (вж. фигури 1 и 2 в допълнение 8) се състои от набор от акрилни тръби с дължина 30,5 cm и вътрешен диаметър 5 cm, разположени върху гумирани колелца, обхванати от метална поддържаща рамка. Всяка тръба има външна издатина с дебелина приблизително 0,5 cm, за да се задържа върху колелцата, вътрешната повърхност е обработена с груба стоманена вълна и снабдена също с издатина от 0,5 cm в горния край, която да задържа течността. Тръбите са наклонени под ъгъл от около един градус към хоризонталата, за да се осигури необходимото време за контакт, когато изпитваната среда е налята в чиста тръба. Гумираните колелца се задвижват от бавновъртящ се двигател с регулируема скорост. Температурата на тръбите се контролира, като те се разполагат в помещение с постоянна температура.
The apparatus (see figures 1 and 2 in the Appendix 8 consists of a bank of acrylic tubes each 30,5 cm long and 5 cm internal diameter, supported on rubber-rimmed wheels contained within a metal supporting frame. Each tube has an outside lip, approximately 0,5 cm deep, to retain it on the wheels, the internal surface is roughened with coarse wire wool and there is a 0,5 cm deep internal lip at the upper (feed) end to retain the liquid. The tubes are inclined at an angle of approximately one degree to the horizontal to achieve the required contact time when the test medium is applied to a clean tube. The rubber-tyred wheels are rotated using a slow, variable-speed motor. The temperature of the tubes is controlled by installation in a constant temperature room.
Чрез разполагане на всяка тръба на реактора в запушена тръба с малко по-голям размер и осигуряване на херметичността на свръзките, излизащият CO2 може да бъде събиран в алкален разтвор за последващо измерване (6).
By enclosing each tube reactor inside a slightly larger, capped tube and ensuring that connections were gas-tight, exit CO2 gas could be collected in an alkaline solution for subsequent measurement (6).