natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Член 40, параграф 6, втора алинея
Article 40(6), second subparagraph
Член 40, параграф 7
Article 40(7)
Член 34, параграф 1 и параграф 2, буква а)
Article 34(1) and (2)(a)
Член 42, параграф 1 и параграф 2, буква а)
Article 42(1) and (2)(a)
Член 34, параграф 2, буква б)
Article 34(2)(b)
Член 34, параграф 2, буква в)
Article 34(2)(c)
Член 34, параграф 3, буква а)
Article 34(3)(a)
Член 34, параграф 3, буква б)
Article 34(3)(b)
Член 43, параграф 1, буква а)
Article 43(1)(a)
Член 43, параграф 1, буква б)
Article 43(1)(b)
Член 35, параграф 2 и параграф 3, букви а)—е)
Article 35(2) and (3)(a) to (f)
Член 35, параграф 4
Article 35(4)
Член 35, параграф 5
Article 35(5)
Член 36, от параграф 1 до параграф 2, буква в)
Article 36(1) to (2)(c)
Член 39, от параграф 1 до параграф 2, буква в)
Article 39(1) to (2)(c)
Член 36, параграф 2, буква г)
Article 36(2)(d)
Член 36, параграф 3
Article 36(3)
Член 39, параграф 3
Article 39(3)
Член 36, параграфи 4—6
Article 36(4) to (6)
Член 39, параграфи 4—6
Article 39(4) to (6)
Член 39, параграф 7
Article 39(7)
Член 36, параграф 7
Article 36(7)
Член 46, параграф 1, буква а), подточка i)
Article 46(1)(a)(i)
Член 39, параграф 1, буква а), подточки i) и ii)
Article 39(1)(a)(i) and (ii)
Член 46, параграф 1, буква а), подточки ii) и iii)
Article 46(1)(a)(ii) and (iii)
Член 39, параграф 1, буква а), подточка iii)
Article 39(1)(a)(iii)
Член 39, параграф 1, буква б)
Article 39(1)(b)
Член 46, параграф 1, буква б)
Article 46(1)(b)
Член 39, параграф 1, букви в) и г)
Article 39(1)(c) and (d)
Член 39, параграф 1, буква д)
Article 39(1)(e)
Член 46, параграф 1, буква в)
Article 46(1)(c)
Член 46, параграфи 2 и 3
Article 46(2) and (3)
Член 46, параграф 4, втора и трета алинея
Article 46(4), second and third subparagraphs
Член 46, параграфи 5—9
Article 46(5) to (9)
Член 46, параграф 10
Article 46(10)
Член 39, параграф 5
Article 39(5)
Член 39, параграф 6
Article 39(6)
Член 41, параграф 11
Article 41(11)
Член 43, първа алинея
Article 43, first subparagraph
Член 43, втора и трета алинея
Article 43, second and third subparagraphs
Член 51, параграфи 3 и 4
Article 51(3) and (4)
Член 52, първа алинея
Article 52, first subparagraph
Член 52, втора алинея
Article 52, second subparagraph
Директива 2013/33/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2013/33/EU of the European Parliament and of the Council
за определяне на стандарти относно приемането на кандидати за международна закрила (преработен текст)
laying down standards for the reception of applicants for international protection (recast)
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2, буква е) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 78(2)(f) thereof,
Трябва да се внесат редица съществени промени в Директива 2003/9/ЕО на Съвета от 27 януари 2003 г. за определяне на минимални стандарти относно приемането на лица, търсещи убежище [4].
A number of substantive changes are to be made to Council Directive 2003/9/EC of 27 January 2003 laying down minimum standards for the reception of asylum seekers [4].
С оглед постигането на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
In the interests of clarity, that Directive should be recast.
Една обща политика в областта на убежището, която включва обща европейска система за убежище, е основен елемент на целта на Европейския съюз, насочена към постепенното създаване на пространство на свобода, сигурност и правосъдие, което е отворено за тези, които, принудени от обстоятелствата, законно търсят закрила в Съюза.
A common policy on asylum, including a Common European Asylum System, is a constituent part of the European Union’s objective of progressively establishing an area of freedom, security and justice open to those who, forced by circumstances, legitimately seek protection in the Union.
Тази политика следва да бъде ръководена от принципа на солидарност и справедливо поделяне на отговорностите между държавите членки, включително тези, свързани с финансовите последици от нея.
Such a policy should be governed by the principle of solidarity and fair sharing of responsibility, including its financial implications, between the Member States.
Европейският съвет, по време на специалната си среща в Тампере на 15 и 16 октомври 1999 г., постигна съгласие да работи за създаването на обща европейска система за убежище, която се основава на пълното и цялостно прилагане на Женевската конвенция за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., допълнена с Нюйоркския протокол от 31 януари 1967 г. („Женевската конвенция“), и по този начин да се утвърди принципът за забрана на връщането.
At its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, the European Council agreed to work towards establishing a Common European Asylum System, based on the full and inclusive application of the Geneva Convention Relating to the Status of Refugees of 28 July 1951, as supplemented by the New York Protocol of 31 January 1967 (‘the Geneva Convention’), thus affirming the principle of non-refoulement.
Първата фаза от общата европейска система за убежище е изпълнена чрез приемането на съответните правни инструменти, предвидени в договорите, включително в Директива 2003/9/ЕО.
The first phase of a Common European Asylum System was achieved through the adoption of relevant legal instruments, including Directive 2003/9/EC, provided for in the Treaties.
На срещата си на 4 ноември 2004 г. Европейският съвет прие Хагската програма, която определи целите, които трябва да се изпълнят в областта на свободата, сигурността и правосъдието през периода 2005—2010 г. Във връзка с това в Хагската програма Европейската комисия бе приканена да приключи оценяването на инструментите от първата фаза и да представи на Европейския парламент и на Съвета инструментите и мерките от втората фаза.
The European Council, at its meeting of 4 November 2004, adopted The Hague Programme, which set the objectives to be implemented in the area of freedom, security and justice in the period 2005-2010. In this respect, The Hague Programme invited the European Commission to conclude the evaluation of the first-phase instruments and to submit the second-phase instruments and measures to the European Parliament and to the Council.
На срещата си на 10—11 декември 2009 г. Европейският съвет прие Стокхолмската програма, в която отново бе потвърден ангажиментът по отношение на целта за създаване до 2012 г. на общо пространство на закрила и солидарност, основано на обща процедура за предоставяне на убежище и единен статут за тези, на които е предоставена международна закрила, въз основа на високи стандарти за закрила и справедливи и ефективни процедури.
The European Council, at its meeting of 10-11 December 2009, adopted the Stockholm Programme, which reiterated the commitment to the objective of establishing by 2012 a common area of protection and solidarity based on a common asylum procedure and a uniform status for those granted international protection based on high protection standards and fair and effective procedures.
В Стокхолмската програма се предвижда също, че за лицата е от съществено значение, независимо в коя държава членка са подали молбата си за международна закрила, те да бъдат третирани по равностоен начин във връзка с условията на приемане.
The Stockholm Programme further provides that it is crucial that individuals, regardless of the Member State in which their application for international protection is made, are offered an equivalent level of treatment as regards reception conditions.
Ресурсите на Европейския фонд за бежанците и на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището следва да бъдат мобилизирани за предоставянето на адекватно подпомагане на усилията на държавите членки, свързани с изпълнение на стандартите, определени във втората фаза на общата европейска система за убежище, по-специално на онези държави членки, които срещат специфичен и несъразмерно голям натиск за техните системи за убежище, по-специално поради тяхното географско или демографско положение.
The resources of the European Refugee Fund and of the European Asylum Support Office should be mobilised to provide adequate support to Member States’ efforts in implementing the standards set in the second phase of the Common European Asylum System, in particular to those Member States which are faced with specific and disproportionate pressures on their asylum systems, due in particular to their geographical or demographic situation.
Предвид резултатите от извършените оценки на прилагането на инструментите от първата фаза, на този етап е уместно да се потвърдят принципите, на които се основава Директива 2003/9/ЕО, за да се гарантират по-добри условия при приемане на кандидатите за международна закрила („кандидатите“).
In the light of the results of the evaluations undertaken of the implementation of the first-phase instruments, it is appropriate, at this stage, to confirm the principles underlying Directive 2003/9/EC with a view to ensuring improved reception conditions for applicants for international protection (‘applicants’).
За да се гарантира в целия Съюз еднакво отношение към кандидатите, настоящата директива следва да се прилага през всички етапи и видове процедури, свързани с молбите за международна закрила, във всички места и центрове, в които са настанени кандидатите, и за цялото време, за което им е разрешено да останат на територията на държавите членки като кандидати.
In order to ensure equal treatment of applicants throughout the Union, this Directive should apply during all stages and types of procedures concerning applications for international protection, in all locations and facilities hosting applicants and for as long as they are allowed to remain on the territory of the Member States as applicants.
При прилагането на настоящата директива държавите членки следва да гарантират пълно спазване на принципа на висшия интерес на детето и на единството на семейството в съответствие с Хартата на основните права на Европейския съюз, Конвенцията на ООН за правата на детето от 1989 г. и Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи.
In applying this Directive, Member States should seek to ensure full compliance with the principles of the best interests of the child and of family unity, in accordance with the Charter of Fundamental Rights of the European Union, the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms respectively.
Във връзка с отношението към лицата, които попадат в обхвата на настоящата директива, държавите членки са обвързани със задълженията съгласно инструментите на международното право, по които те са страна.
With respect to the treatment of persons falling within the scope of this Directive, Member States are bound by obligations under instruments of international law to which they are party.
Следва да се установят стандарти за приемане на кандидатите, които да бъдат достатъчни, за да гарантират достоен стандарт на живот и сравними условия на живот във всички държави членки.
Standards for the reception of applicants that will suffice to ensure them a dignified standard of living and comparable living conditions in all Member States should be laid down.
Хармонизирането на условията на приемане на кандидатите, следва да допринесе за ограничаването на вторичните движения на кандидатите, водени от различията в условията на приемането им.
The harmonisation of conditions for the reception of applicants should help to limit the secondary movements of applicants influenced by the variety of conditions for their reception.
С цел да се осигури еднакво отношение към всички кандидати за международна закрила, както и за да се гарантира съгласуваност с настоящите достижения на правото на Съюза в областта на убежището, по-специално с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 2011 г. относно стандарти за определянето на граждани на трети държави или лица без гражданство като лица, на които е предоставена международна закрила, за единния статут на бежанците или на лицата, които отговарят на условията за субсидиарна закрила, както и за съдържанието на предоставената закрила [5], е целесъобразно приложното поле на настоящата директива да се разшири, за да обхване кандидатите за субсидиарна закрила.
With a view to ensuring equal treatment amongst all applicants for international protection and guaranteeing consistency with current EU asylum acquis, in particular with Directive 2011/95/EU of the European Parliament and of the Council of 13 December 2011 on standards for the qualification of third-country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection, for a uniform status for refugees or for persons eligible for subsidiary protection, and for the content of the protection granted [5], it is appropriate to extend the scope of this Directive in order to include applicants for subsidiary protection.
Приемането на лицата, които имат специални потребности за приемане,следва да бъде основна грижа на националните органи, за да се гарантира, че приемането е организирано по специален начин, за да отговори на техните специални потребности за приемане.
The reception of persons with special reception needs should be a primary concern for national authorities in order to ensure that such reception is specifically designed to meet their special reception needs.
Задържането на кандидати, следва да се прилага в съответствие с основополагащия принцип, че едно лице не следва да се задържа единствено на това основание, че то търси международна закрила, по-специално, в съответствие с международните правни задължения на държавите членки и с член 31 от Женевската конвенция.
The detention of applicants should be applied in accordance with the underlying principle that a person should not be held in detention for the sole reason that he or she is seeking international protection, particularly in accordance with the international legal obligations of the Member States and with Article 31 of the Geneva Convention.
Кандидатите могат да бъдат задържани единствено при съвсем ясно определени изключителни обстоятелства, предвидени в настоящата директива, и при спазване на принципа на необходимост и пропорционалност по отношение както на начина, така и на целта на такова задържане.
Applicants may be detained only under very clearly defined exceptional circumstances laid down in this Directive and subject to the principle of necessity and proportionality with regard to both to the manner and the purpose of such detention.
Когато е задържан кандидат, той следва да има ефективен достъп до съответните процедурни гаранции като например право на съдебна защита пред национален съдебен орган.
Where an applicant is held in detention he or she should have effective access to the necessary procedural guarantees, such as judicial remedy before a national judicial authority.
По отношение на административните процедури, свързани с основанията за задържане, понятието „надлежно изпълнение“ изисква най-малко държавите членки да предприемат конкретни и разумни стъпки, за да гарантират, че времето, необходимо за проверка на основанията за задържане, е възможно най-кратко, и че има реални изгледи тази проверка да може да се извърши успешно във възможно най-кратък срок.
With regard to administrative procedures relating to the grounds for detention, the notion of ‘due diligence’ at least requires that Member States take concrete and meaningful steps to ensure that the time needed to verify the grounds for detention is as short as possible, and that there is a real prospect that such verification can be carried out successfully in the shortest possible time.
Задържането не трябва да надхвърля времето, разумно необходимо за приключване на съответните процедури.
Detention shall not exceed the time reasonably needed to complete the relevant procedures.
Основанията за задържане, установени в настоящата директива, не засягат други основания за задържане, включително основания за задържане в рамките на наказателно производство,които са приложими съгласно националното право, без връзка с молбата за международна закрила на гражданина на трета държава или лицето без гражданство.
The grounds for detention set out in this Directive are without prejudice to other grounds for detention, including detention grounds within the framework of criminal proceedings, which are applicable under national law, unrelated to the third country national’s or stateless person’s application for international protection.
Отношението към кандидатите, които са задържани,следва да бъде при пълно зачитане на човешкото достойнство и тяхното приемане следва да бъде специално организирано, за да отговори на техните нужди в това положение.
Applicants who are in detention should be treated with full respect for human dignity and their reception should be specifically designed to meet their needs in that situation.
По-специално, държавите членки следва да гарантират, че се прилага член 37 от Конвенцията на ООН за правата на детето от 1989 г.
In particular, Member States should ensure that Article 37 of the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child is applied.
Може да има случаи, при които не е възможно на практика да се осигурят незабавно определени гаранции на приемането при задържане, например поради географското положение или специфичната структура на центъра за задържане.
There may be cases where it is not possible in practice to immediately ensure certain reception guarantees in detention, for example due to the geographical location or the specific structure of the detention facility.
Въпреки това всяка дерогация от тези гаранции следва да бъде временнна и следва да се прилага само при обстоятелствата, визирани в настоящата директива.
However, any derogation from those guarantees should be temporary and should only be applied under the circumstances set out in this Directive.
Дерогациите следва да се прилагат само при изключителни обстоятелства и следва да бъдат надлежно обосновани, като се вземат предвид обстоятелствата по конкретния случай, включително конкретната тежест на приложената дерогация, нейната продължителност и отражението ѝ върху съответния кандидат.
Derogations should only be applied in exceptional circumstances and should be duly justified, taking into consideration the circumstances of each case, including the level of severity of the derogation applied, its duration and its impact on the applicant concerned.
За да се осигури по-успешно физическата и психическата неприкосновеност на кандидата, задържането следва да бъде крайна мярка и може да се прилага едва след като всички алтернативни на задържането мерки, несвързани с лишаване от свобода, са били надлежно разгледани.
In order to better ensure the physical and psychological integrity of the applicants, detention should be a measure of last resort and may only be applied after all non-custodial alternative measures to detention have been duly examined.
Всяка алтернативна на задържането мярка трябва да зачита основните човешки права на кандидата.
Any alternative measure to detention must respect the fundamental human rights of applicants.
С оглед спазването на процесуалните гаранции, които се състоят във възможността да се осъществява контакт с организации или с групи лица, които оказват правна помощ, следва да се предоставя информация за такива организации и групи лица.
In order to ensure compliance with the procedural guarantees consisting in the opportunity to contact organisations or groups of persons that provide legal assistance, information should be provided on such organisations and groups of persons.
При вземането на решения за жилищно настаняване държавите членки следва надлежно да отчитат висшия интерес на детето, както и конкретните обстоятелства в положението на кандидат, който е зависим от членове на семейството или други близки роднини, например несключили брак и ненавършили пълнолетие братя или сестри, които вече се намират в държавата членка.
When deciding on housing arrangements, Member States should take due account of the best interests of the child, as well as of the particular circumstances of any applicant who is dependent on family members or other close relatives such as unmarried minor siblings already present in the Member State.
За да се насърчава самостоятелността на кандидатите и за да се ограничат значителните несъответствия между държавите членки, от основно значение е да се предвидят ясни правила относно достъпа на кандидатите до пазара на труда.
In order to promote the self-sufficiency of applicants and to limit wide discrepancies between Member States, it is essential to provide clear rules on the applicants’ access to the labour market.
За да се гарантира, че материалната подкрепа, предоставяна на кандидатите е в съответствие с принципите, установени в настоящата директива, е необходимо държавите членки да определят нивото на такава подкрепа въз основа на относими показатели.
To ensure that the material support provided to applicants complies with the principles set out in this Directive, it is necessary that Member States determine the level of such support on the basis of relevant references.
Това не означава, че отпуснатата сума следва да бъде същата, както тази за собствените им граждани.
That does not mean that the amount granted should be the same as for nationals.
Държавите членки могат да третират кандидатите по по-неблагоприятен начин в сравнение със собствените граждани, както е предвидено в настоящата директива.
Member States may grant less favourable treatment to applicants than to nationals as specified in this Directive.
Следва да се ограничат възможностите за злоупотреба със системата за приемане, като се посочат обстоятелствата, при коитоматериалните условия на приемане на кандидатите, може да бъде ограничени или отнети, като същевременно се гарантира достоен стандарт на живот за всички кандидати.
The possibility of abuse of the reception system should be restricted by specifying the circumstances in which material reception conditions for applicants may be reduced or withdrawn while at the same time ensuring a dignified standard of living for all applicants.
Ефективността на националните системи за приемане и сътрудничеството между държавите членки по въпросите на приемането на кандидатите следва да бъдат гарантирани.
The efficiency of national reception systems and cooperation among Member States in the field of reception of applicants should be secured.
Следва да се насърчава подходяща координация между компетентните органи по отношение на приемането на кандидатите и следователно следва да се насърчават хармоничните отношения между местните общности и центровете за настаняване.
Appropriate coordination should be encouraged between the competent authorities as regards the reception of applicants, and harmonious relationships between local communities and accommodation centres should therefore be promoted.
Държавите членки следва да имат право да въвеждат или да запазят по-благоприятни разпоредби за гражданите на трети държави и лицата без гражданство, които търсят международна закрила от дадена държава членка.
Member States should have the power to introduce or maintain more favourable provisions for third-country nationals and stateless persons who ask for international protection from a Member State.
В същия дух държавите членки се приканват да прилагат разпоредбите на настоящата директива по отношение на процедурите за разглеждане на молбите за форми на защита, различни от тази, която е предвидена в Директива 2011/95/ЕС.
In this spirit, Member States are also invited to apply the provisions of this Directive in connection with procedures for deciding on applications for forms of protection other than that provided for under Directive 2011/95/EU.
Следва да се оценява редовно прилагането на настоящата директива.
The implementation of this Directive should be evaluated at regular intervals.