natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Определянето на една национална мярка като държавна помощ предполага, че трябва да бъдат изпълнени следните кумулативни условия: 1) получателят или получателите да бъдат предприятия съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС, 2) разглежданата мярка да бъде предоставена чрез държавни ресурси или от държавата, 3) мярката да предоставя селективно предимство на своя получател или получатели и 4) въпросната мярка да нарушава или да заплашва да наруши конкуренцията и може да засегне търговията между държавите членки [52].
Characterising a national measure as State aid presupposes that the following cumulative conditions are met: (1) the beneficiary or beneficiaries are undertakings within the meaning of Article 107(1) TFEU, (2) the measure in question is granted out of State resources and is imputable to the State, (3) the measure confers a selective advantage on its beneficiaries, and (4) the measure in question distorts or threatens to distort competition, and is liable to affect trade between Member States [52].
ПОНЯТИЯ ЗА ПРЕДПРИЯТИЕ И ИКОНОМИЧЕСКА ДЕЙНОСТ
CONCEPTS OF UNDERTAKING AND ECONOMIC ACTIVITY
Както се подчертава в решението за откриване (съображение 62), SNCM и CMN са два оператора, поели задължения за извършване на услуга за морски транспорт, и в този смисъл извършват икономическа дейност.
As highlighted in paragraph 62 of the opening decision, SNCM and CMN are two operators engaged in the provision of international maritime transport services and, as such, carry out economic activities.
ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ И ПРИПИСВАНЕ НА ДЪРЖАВАТА
STATE RESOURCES AND ATTRIBUTION TO THE STATE
Както е изложено в решението за откриване (съображения 63—65), решението за сключване на СВОУ е било гласувано от Асамблеята на Корсика и ресурсите на OTC, публичният орган, са публични ресурси, които идват именно от дотацията за териториално единство, предоставяне от държавата.
As outlined in paragraphs 63 to 65 of the opening decision, the resolution to conclude the public service delegation contract was passed by the Assembly of Corsica, and, as a public authority, the resources of the Corsican Transport Board are public resources provided particularly from the budget for territorial continuity paid by the State.
Изплащаните в рамките на ВОУ компенсации съответно представляват прехвърляне на държавни ресурси, които са приписвани на държавата.
The compensation paid under the public service delegation therefore constitutes a transfer of State resources imputable to the State.
СЕЛЕКТИВНО ПРЕДИМСТВО ЗА СЪИЗПЪЛНИТЕЛИТЕ
SELECTIVE ADVANTAGE FOR THE JOINT CONCESSION HOLDERS
За да се прецени дали една държавна мярка съставлява помощ за предприятие, е уместно да се определи дали въпросното предприятие получава икономическо предимство, чрез което спестява разходи, които иначе би покривало от собствените си финансови ресурси, или дали се ползва с предимство, което не би имало при обичайни пазарни условия [53].
To determine whether a State measure constitutes aid to an undertaking, it must be determined whether the company in question enjoys an economic advantage enabling it to avoid costs that would otherwise have been borne by its own financial resources or whether it enjoys an advantage which it would not have received under normal market conditions [53].
В този смисъл, обратно на твърдението на CMN, Комисията счита, че печалбата от пазарните дялове на конкурентните оператори не установява по никакъв начин липсата на предимство, предоставено на съизпълнителите.
In this context, contrary to the claims made by CMN, the Commission considers that gains in market share by competing operators do not by any means indicate the absence of any benefit granted to the joint concession holders.
Всъщност извън публичната намеса изпълнителите със сигурност не биха получили компенсацията за оперативните си разходи, предвидена в СВОУ.
Indeed it is clear that, without public intervention, the concession holders would not have received any compensation for their operational costs as provided for by the public service delegation contract.
Франция се позовава по-специално на горепосоченото решение на Държавния съвет от 13 юли 2012 г., за да заключи, че липсват доказателства за държавна помощ по отношение на цялото СВОУ.
France refers in particular to the Council of State's ruling of 13 July 2012, cited above, to conclude that there are no elements of State aid in the public service delegation contract as a whole.
Комисията изтъква все пак, че в своето решение националната юрисдикция се е ограничила до преценката си, че предвидената в член 7.1 от СВОУ предпазна клауза [54], разглеждана отделно, не е можело да се определи като държавна помощ [55].
However, the Commission notes that the judgment by the national court holds merely that the safeguard clause in Article 7(1) of the public service delegation contract [54], considered in isolation, could not be characterised as State aid [55].
Като се има предвид, че Комисията не разглежда предпазната клауза отделно, а взема предвид СВОУ в неговата цялост, тя счита, че мотивите за това решение относно въпросната клауза не са уместни, за да се определи дали СВОУ в своята цялост включва елементи на държавна помощ.
As the Commission does not consider the safeguard clause in isolation, but takes into account the public service delegation contract as a whole, it considers that the grounds for this ruling on the above-mentioned clause are not relevant in determining whether the public service delegation contract as a whole includes elements of State aid.
Тя ще се спре по същество на представените с това решение аргументи, когато разглежда определението на задълженията за обществена услуга, обхванати от СВОУ (вж. раздел 7.1.3.1 по-долу).
It will examine the substance of the arguments presented in the judgment in the context of its review of the definition of public service obligations covered by the public service delegation contract (see section 7.1.3.1 below).
Доколкото Франция твърди, че тези компенсации не биха предоставили селективно предимство на получателите им в съответствие със съдебната практика Altmark, посочена по-горе, Комисията трябва да разгледа дали, както твърдят френските органи и съизпълнителите, всички критерии от решението по делото Altmark са удовлетворени с компенсациите, отпуснати в рамките на СВОУ.
Insofar as France argues that such compensation does not provide a selective advantage to the beneficiaries under the Altmark judgment mentioned above, the Commission must consider whether all the Altmark criteria are fulfilled by the compensation granted under the public service delegation contract, as the French authorities and joint concession holders claim.
В този смисъл е уместно да се припомни, че Съдът основателно е постановил в това решение [56], че компенсациите, отпуснати за изпълнението на задължения за обществена услуга, не съставляват помощи по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, когато четирите критерия са кумулативно изпълнени:
In this regard, it should be recalled that the Court ruled in that case [56] that the compensation granted in discharging public service obligations does not constitute aid within the meaning of Article 107(1) TFEU when four criteria are cumulatively met:
предприятието получател трябва действително да е натоварено с изпълнението на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени (критерий 1);
the recipient undertaking is actually required to discharge public service obligations and those obligations have been clearly defined (criterion 1);
параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, трябва да бъдат предварително установени по обективен и прозрачен начин (критерий 2);
the parameters on the basis of which the compensation is calculated have been established beforehand in an objective and transparent manner (criterion 2);
компенсацията не трябва да надхвърля необходимото за покриване изцяло или отчасти на разходите, направени от изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с тях приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения (критерий 3);
the compensation does not exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in discharging the public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations (criterion 3);
когато изборът на предприятие, което да бъде натоварено да изпълнява задължения за обществена услуга, не е направен в рамките на процедура по възлагане на обществена поръчка, равнището на необходимата компенсация трябва да бъде определено въз основа на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и подходящо оборудвано с транспортни средства, с цел да може да удовлетвори необходимите изисквания за обществена услуга, би направило, за да изпълни тези задължения, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения (критерий 4).
where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of transport so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations (criterion 4).
В своето съобщение за прилагането на правилата на Европейския съюз за държавна помощ към компенсацията, предоставена за предоставянето на УОИИ [57] („съобщението за УОИИ“), Комисията предостави насоки относно изискванията, свързани с компенсацията за услуга от общ икономически интерес.
In its Communication on the application of State aid rules to compensation granted for the provision of an SGEI [57] (‘the SGEI Communication’), the Commission provided guidance to clarify the requirements for compensation for services of general economic interest.
Това съобщение засяга различните изисквания, установени в съдебната практика по делото Altmark, а именно понятието за услуга от общ икономически интерес за целите на член 106 от ДФЕС, необходимостта от акт на възлагане, задължението за определяне на параметрите на компенсацията и принципите относно избягването на свръхкомпенсация и принципите относно избора на доставчик.
The communication addresses the various requirements set out in the Altmark judgment, i.e. the concept of service of general economic interest within the meaning of Article 106 TFEU, the need for a mandate, the obligation to define the parameters of the compensation, the principles relating to the need to avoid overcompensation and principles for selecting the service provider.
В разглеждания случай Комисията счита за уместно да анализира първия и четвъртия критерий от решението по делото Altmark.
In the case in point, the Commission considers it appropriate to analyse the first and fourth Altmark criteria.
Определение на услуга от общ икономически интерес (критерий 1)
Definition of the service of general economic interest (criterion 1)
Рамка на анализа
Analysis framework
Уместно е да се припомни, че e компетентността на Комисията по отношение на определението за УОИИ се ограничава до проверката дали съответната държава членка не е допуснала явна грешка в преценката при определянето на една услуга като УОИИ [58].
It should be noted that the Commission's powers with regard to the definition of an SGEI are limited to ensuring that the Member State concerned has not committed a manifest error of assessment in characterising a service as being of general economic interest [58].
Освен това, когато на равнището на Съюза съществуват конкретни правила, преценка на държавите членки е обвързана от тези правила, без да се засяга задължението на Комисията да проведе оценка на това дали УОИИ е била правилно определена за целите на контрола на държавната помощ [59].
Furthermore, where there are specific rules at European Union level, they are binding on the discretion of Member States, without prejudice to the assessment made by the Commission to determine whether the SGEI was defined correctly for the purposes of monitoring State aid [59].
В този смисъл в решението за откриване Комисията е счела по същество, че за да бъде приемлив при проверката на държавните помощи, обхватът на обществената услуга трябва да съответства на Регламент № 3577/92 според тълкуването му от съдебната практика на Съда [60].
In the opening decision, the Commission had essentially considered that, to be acceptable from the point of view of monitoring State aid, the scope of the public service had to respect Regulation 3577/92, as interpreted by the Court's case-law [60].
Ето защо Комисията е отбелязала, че тя ще анализира дали обхватът на обществената услуга, определен от СВОУ, е бил необходим и пропорционален на реална нужда от обществена услуга, доказана от недостатъчното транспортно обслужване в положение на свободна конкуренция.
Accordingly, the Commission indicated that it would analyse whether the scope of the public service as defined by the public service delegation contract was necessary and proportionate to a real public service need, attested to by the shortage of regular transport services in a situation of free competition.
Следователно в разглеждания случай, поради несъответствието с основните критерии от Регламент № 3577/92 според тълкуването в съдебната практика, разглежданите компенсации не биха могли да се обявят за съвместими съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
Here, in the event of non-compliance with the substantive criteria of Regulation 3577/92, as interpreted by case-law, the compensation in question could not be declared compatible on the basis of Article 106(2) TFEU.
Следователно съответствието с Регламент № 3577/92 е необходимо условие за приложимостта на рамката за УОИИ в настоящия случай [61].
Compliance with Regulation 3577/92 is therefore a necessary condition for the applicability of the SGEI Framework in this case [61].
В този смисъл Комисията установява, че СВОУ категорично е „договор за обществена услуга“ по смисъла на Регламент № 3577/92 [62].
In this regard, the Commission notes that the public service delegation contract is clearly a ‘public service contract’ within the meaning of Regulation 3577/92 [62].
В този контекст тя счита, че условията, посочени в горепосоченото решение по делото Analir, са особено уместни за анализа на подобен договор за обществена услуга.
It believes that the conditions set out in the Analir judgment, mentioned above, are of particular relevance to the analysis of such a public service contract.
Всъщност компенсацията за конкретни задължения в рамките на договор за обществена услуга, която субсидира оферта на услуги, ясно възпрепятства свободното движение на услуги [63].
Indeed, the compensation of specific obligations under a public service contract, subsidising a range of services, clearly constitutes an obstacle to the free movement of services [63].
Това възпрепятстване може да се оправдае само с ограничителни условия за необходимост и пропорционалност на определението на всички услуги, извадени от обхвата на свободната конкуренция, спрямо реална и неудовлетворена в ситуация на свободна конкуренция нужда от транспорт.
This obstacle may be justified only under restrictive conditions establishing the necessity and proportionality of the definition of all the services exempted from the scope of free competition in relation to a real need for transport, which is not met under conditions of free competition.
Ето защо по аналогия с горепосоченото решение по делото Analir Комисията счита, че обхватът на обществената услуга, определен от договор за обществена поръчка, трябва да е необходим и пропорционален на реална нужда от обществена услуга, доказана от недостатъчното транспортно обслужване при обичайни пазарни условия.
By analogy with the Analir judgment above, the Commission therefore considers that the scope of the public service remit as defined by a public service contract must be necessary and proportionate to a real public service need, as demonstrated by the lack of regular transport services under normal market conditions.
Отделен анализ на основната и допълнителната услуга
Separate analysis of the basic and additional services
Френските органи изтъкват на първо място, че основната и допълнителната услуга, определени в решението за откриване и припомнени по-горе, не са отделни услуги.
The French authorities argue first of all that the basic service and the additional service, as defined in the opening decision mentioned above, do not constitute separate services.
В този смисъл Комисията счита все пак, че разграничението между целогодишно предоставяното транспортно обслужване в рамките на основната услуга и допълнителния капацитет, който трябва да бъде осигурен през пиковия период, е ясно видимо в спецификациите за ВОУ [64].
Nevertheless, the Commission considers that the distinction between the transport services to be provided throughout the year as part of the basic service and the additional capacity to be provided in peak periods is clearly reflected in the specifications of the public service delegation [64].
Френските органи поддържат също твърдението, че периметърът на обществената услуга трябва да бъде оценяван общо за двете услуги.
The French authorities also argue that the scope of the public service remit must be assessed overall for both services.
Затова те се позовават на горепосоченото решение на Държавния съвет от 13 юли 2012 г., в което националната юрисдикция е отсъдила, че Регламент № 3577/92 не е пречка реалната нужда за обществена услуга да се разглежда глобално, без да трябва да се проучва дали тази нужда е постоянно оправдана.
To this end, they refer to the Council of State ruling of 13 July 2012, cited above, in which the national court held that Regulation 3577/92 did not preclude an overall assessment of the real public service need for each line, without it being necessary to examine whether this need is justified at all times.
От това Държавният съвет заключава, че Регламент № 3577/92 не е налагал допълнителната услуга да отговаря на реална нужда от отделна обществена услуга, различна от нуждата, на която отговаря основната услуга.
The Council of State concluded that Regulation 3577/92 did not require the additional service to meet a real public service need different to the one already met by the basic service.
В този смисъл Комисията счита, че в съответствие със своята практика за вземане на решения [65], и за да се избегне селективността [66], което може да навреди както на икономическата ефикасност за изпълнение на услугите, така и на качеството и икономическата ефективност, може да бъде законосъобразно при обстоятелства, в които търсенето на транспорт е сезонно обусловено, в обхвата на обществената услуга да бъдат включени услуги, които се отнасят както за пиковите, така и за ненатоварените периоди.
In accordance with its practice in previous decisions, the Commission considers [65] that, to avoid ‘creaming off the market’ [66] as a practice that is detrimental not only to the economic efficiency of service delivery but to its quality and economic viability, it may be legitimate, in circumstances where transport demand shows a marked seasonality, to include services for both peak and off-peak periods within the public service remit.
Предвид обстоятелствата в разглеждания случай Комисията счита, че не би било законосъобразно да се смята, че допълнителната услуга може да се оправдае от реалната нужда за обществена услуга, задоволявана от основната услуга, освен ако нейното изпълнение не е, както подчертават френските органи, крайно необходимо за основната услуга, като се отчетат всички технически и икономически съображения.
In the case in hand, the Commission therefore considers that it would only be legitimate to consider that the additional service may be justified by the real public service need met by the basic service if it can be determined, as the French authorities argue, that its operation is essential to the basic service, on the grounds of a set of technical and economic considerations.
Впрочем обратно на твърдението на Франция, SNCM и CMN, изпълнението на допълнителната услуга в конкретния случай не изглежда да е крайно необходимо за основната услуга.
However, contrary to the claims by France, SNCM and CMN, the operation of the additional service in this case does not seem to be indispensable to the basic service.
Комисията припомня, че при определени условия може да бъде оправдано да се разшири обхватът на обществената услуга при наличие на техническа допълняемост или добре установени съображения за икономическа ефикасност (синергии).
The Commission notes that in certain circumstances, extending the scope of the public service may be justified in the presence of well-established complementary technical or economic efficiency considerations (synergies).
В случая обаче няма установена такава техническа допълняемост между основната и допълнителната услуга.
However, in this case there is no technical complementarity between the basic service and the additional service.
Всъщност Комисията изтъква, че прилаганите задължения са различни, по-специално във връзка с разписанието и честотата.
Indeed, the Commission points out that the requirements applied to them are distinct, particularly with regard to timetables and frequency.
Що се отнася до разписанието, докато определението на основната услуга налага минимално разписание за тръгващите линии и стриктен диапазон за пристигащите [67], определението на допълнителната услуга не изисква да се спазва разписание.
As regards timetables, while the definition of the basic service required a minimum daily schedule of departures and a strict range of arrival times [67], the definition of the additional service stipulated no timetable to be met.
Относно честотата няма никакви задължения за допълнителната услуга в спецификациите за СВОУ, тъй като транспортния капацитет е бил определян годишно за пиковите периоди.
As far as frequency is concerned, the public service delegation contract imposes no obligation in respect of the additional service, with transport capacity defined annually on peak periods.
Освен това организирани услуги според подобно разграничение [68] са били извършвани с отделни кораби и екипажи в периода 2002—2006 г.
In addition, services organised according to a similar distinction [68] were provided with different ships and crews from 2002 to 2006.
Ето защо е уместно да се посочи, че аргументът на френските органи, според който в спецификациите не се е изисквало използването на различни видове кораби, не засяга това заключение, доколкото от опита от предходното ВОУ за периода 2002—2006 г. е било установено, че двата вида услуги е можело да се изпълняват от различни кораби [69].
Here, it is worth noting that the French authorities' argument that the technical specifications did not require the use of different types of vessels does not undermine this conclusion insofar as the experience of the previous public service delegation over the period from 2002 to 2006 established that both these types of services could be provided with different ships [69].
От друга страна и във връзка с аргумента на френските органи, според който включването на допълнителната услуга би било оправдано с финансово изравняване с основната услуга, достатъчно е да се констатира, че аналитичното счетоводство на SNCM води до възникването за значителен период от време, що се отнася до последната услуга, на дефицит при експлоатацията [70].
Furthermore, and also with regard to the French authorities' argument that the inclusion of the additional service is justified by financial equalisation with the basic service, suffice it to say that SNCM's cost accounts show an operating deficit for this latter service month after month [70].
Следователно този аргумент не следва да бъде приет.
This argument can therefore not be upheld.