natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Член 119, параграф 3
Article 119(3)
Член 127, параграф 3
Article 127(3)
Член 123, параграф 1
Article 123 (1)
Член 138, параграф 1
Article 138(1)
Член 123, параграф 2
Article 123(2)
Член 138, параграф 2, първа алинея
Article 138(2), first subparagraph
Член 144, параграф 1
Article 144(1)
Член 122a, параграф 9
Article 122a(9)
Член 144, параграф 2
Article 144(2)
Член 69, параграф 4
Article 69(4)
Член 144, параграф 3
Article 144(3)
Член 70, параграф 4
Article 70(4)
Член 150, параграф 1
Article 150(1)
Член 150, параграф 1a
Article 150(1a)
Член 147, параграф 1
Article 147(1)
Член 151, параграф 1
Article 151(1)
Член 147, параграф 2
Article 147(2)
Член 151, параграф 2
Article 151(2)
Член 148, параграф 1
Article 148(1)
Член 151a, параграф 3
Article 151a(3)
Член 148, параграф 2
Article 148(2)
Член 151a, параграф 1
Article 151a(1)
Член 148, параграф 3
Article 148(3)
Член 148, параграф 4
Article 148(4)
Член 51a, параграф 2
Article 151a(2)
Член 148, параграф 5
Article 148(5)
Член 161, параграф 1
Article 161(1)
Член 156, шеста алинея
Article 156, sixth paragraph
Член 161, параграф 2
Article 161(2)
Член 156, четвърта алинея
Article 156, fourth paragraph
Член 161, параграф 3
Article 161(3)
Член 161, параграф 4
Article 161(4)
Член 161, параграф 5
Article 161(5)
Член 161, параграф 6
Article 161(6)
Член 161, параграф 7
Article 161(7)
Член 161, параграф 8
Article 161(8)
Член 161, параграф 9
Article 161(9)
Член 162, параграф 2
Article 162(2)
Член 162, параграф 4
Article 162(4)
Член 157, параграф 1, трета алинея
Article 157(1), third subparagraph
Член 162, параграф 5
Article 162(5)
Член 162, параграф 6
Article 162(6)
Директива 2013/37/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2013/37/EU of the European Parliament and of the Council
за изменение на Директива 2003/98/ЕО относно повторната употреба на информацията в обществения сектор
amending Directive 2003/98/EC on the re-use of public sector information
Документите, предоставени от органите от обществения сектор на държавите членки, представляват огромен, разнообразен и ценен фонд от ресурси, който може да бъде от полза за икономиката на знанието.
Documents produced by public sector bodies of the Member States constitute a vast, diverse and valuable pool of resources that can benefit the knowledge economy.
Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 ноември 2003 г. относно повторната употреба на информация в обществения сектор [3] установява минимален набор от правила, уреждащи повторната употреба и практическите средства за улесняване на повторната употреба на съществуващи документи, притежавани от органите от обществения сектор в държавите членки.
Directive 2003/98/EC of the European Parliament and of the Council of 17 November 2003 on the re-use of public sector information [3] establishes a minimum set of rules governing the re-use and the practical means of facilitating re-use of existing documents held by public sector bodies of the Member States.
Политиката за свободен достъп до данните, която насърчава широкото наличие и повторната употреба на информация от обществения сектор за частни или търговски цели с минимални или никакви правни, технически или финансови ограничения и която подпомага обмена на информация не само за икономическите оператори, но също така и за обществеността, може да играе важна роля за ускоряване на разработката на нови услуги, основани на новаторски начини за комбиниране и използване на такава информация, за стимулиране на икономическия растеж и насърчаване на социалната ангажираност.
Open data policies which encourage the wide availability and re-use of public sector information for private or commercial purposes, with minimal or no legal, technical or financial constraints, and which promote the circulation of information not only for economic operators but also for the public, can play an important role in kick-starting the development of new services based on novel ways to combine and make use of such information, stimulate economic growth and promote social engagement.
Това обаче изисква равнопоставени условия на конкуренция на ниво Съюз по отношение на разрешаването на повторна употреба на документи, което не може да бъде постигнато, ако продължи прилагането на различните правила и практики на държавите членки или на съответните органи от обществения сектор.
However, this requires a level playing field at Union level in terms of whether or not the re-use of documents is authorised, which cannot be achieved by leaving it subject to the different rules and practices of the Member States or the public sector bodies concerned.
Разрешаването на повторната употреба на документи, притежавани от орган от обществения сектор, създава добавена стойност за повторните ползватели, за крайните потребители и за обществото като цяло, а в много случаи и за самия орган от обществения сектор, като насърчава прозрачността и отчетността и осигурява обратна връзка с повторните ползватели и крайните потребители, която позволява на съответния орган от обществения сектор да подобри качеството на събираната информация.
Allowing re-use of documents held by a public sector body adds value for the re-users, for the end users and for society in general and in many cases for the public body itself, by promoting transparency and accountability and providing feedback from re-users and end users which allows the public sector body concerned to improve the quality of the information collected.
Откакто през 2003 г. беше приет първият набор правила за повторна употреба на информация от обществения сектор, количеството данни в света, включително данните от обществения сектор, се увеличи експоненциално, като се генерират и събират нови видове данни.
Since the first set of rules on re-use of public sector information was adopted in 2003, the amount of data in the world, including public data, has increased exponentially and new types of data are being generated and collected.
Същевременно сме свидетели на продължаващата еволюция в областта на технологиите за анализ, използване и обработка на данни.
In parallel, we are witnessing a continuous evolution in technologies for analysis, exploitation and processing of data.
Тази динамична технологична еволюция прави възможно създаването на нови услуги и приложения, които са основават върху използването, събирането и комбинирането на данни.
This rapid technological evolution makes it possible to create new services and new applications, which are built upon the use, aggregation or combination of data.
Правилата, приети през 2003 г., вече не съответстват на бързите промени, в резултат на което съществува риск да бъдат пропуснати икономическите и социални възможности, предлагани от повторната употреба на данни от обществения сектор.
The rules adopted in 2003 no longer keep pace with these rapid changes and as a result the economic and social opportunities offered by re-use of public data risk being missed.
Същевременно държавите членки вече са установили политики на повторна употреба съгласно Директива 2003/98/ЕО и някои от тях възприемат амбициозни подходи за свободен достъп до данни, за да направят повторната употреба на достъпни данни от обществения сектор по-лесна за гражданите и дружествата над минималното ниво, зададено със същата директива.
At the same time, Member States have now established re-use policies under Directive 2003/98/EC and some of them have been adopting ambitious open data approaches to make re-use of accessible public data easier for citizens and companies beyond the minimum level set by that Directive.
С оглед да се предотврати прилагането на различни правила в различните държави членки, което представлява пречка за трансграничното предлагане на продукти и услуги, както и да се направят сходните публични масиви от данни повторно употребяеми за паневропейски приложения, основани на тях, необходима е поне минимална хармонизация, за да се определи кои публични масиви от данни могат да подлежат на повторна употреба на вътрешния информационен пазар, която да е в съответствие със съответния режим на достъп.
To prevent different rules in different Member States acting as a barrier to the cross-border offer of products and services, and to enable comparable public data sets to be re-usable for pan-European applications based on them, a minimum harmonisation is required to determine what public data are available for re-use in the internal information market, consistent with the relevant access regime.
Директива 2003/98/ЕО не съдържа задължение относно достъпа до документи или задължение за разрешаване на повторна употреба на документите.
Directive 2003/98/EC does not contain an obligation concerning access to documents or an obligation to allow re-use of documents.
Решението за предоставяне на разрешение за повторна употреба зависи от държавите членки или от съответния орган от обществения сектор.
The decision whether or not to authorise re-use remains with the Member States or the public sector body concerned.
Същевременно Директива 2003/98/ЕО се опира на националните правила за достъп до документи и следователно съгласно същата директива не се изисква разрешение за повторна употреба на документите, когато достъпът е ограничен (например, националните правила ограничават достъпа до граждани или предприятия, които се докаже, че имат конкретен интерес от получаването на достъп до документите) или изключен (например, националните правила изключват достъпа поради чувствителния характер на документите, наред с другото, въз основа на съображения за националната сигурност, отбраната и обществената сигурност).
At the same time, Directive 2003/98/EC builds on national rules on access to documents and allowing re-use of documents is therefore not required under that Directive where access is restricted (for example, national rules restrict access to citizens or companies who prove a particular interest in obtaining access to documents) or excluded (for example, national rules exclude access because of the sensitive nature of the documents based, inter alia, on grounds of national security, defence, public security).
Някои държави членки изрично са свързали правото на повторна употреба с това право на достъп така, че всички общодостъпни документи са и разрешени за повторна употреба.
Some Member States have expressly linked the right of re-use to a right of access, so that all generally accessible documents are re-usable.
В други държави членки връзката между двата набора от правила е по-малко ясна и това е източник на правна несигурност.
In other Member States, the link between the two sets of rules is less clear, and this is a source of legal uncertainty.
Поради това Директива 2003/98/ЕО следва да бъде изменена, за да предвиди ясно задължение за държавите членки да позволят повторната употреба на всички общодостъпни документи, освен ако достъпът е ограничен или изключен съгласно националните правила за достъп до документи и при спазване на другите изключения, предвидени в настоящата директива.
Directive 2003/98/EC should therefore be amended to lay down a clear obligation for Member States to make all documents re-usable unless access is restricted or excluded under national rules on access to documents and subject to the other exceptions laid down in this Directive.
Измененията, предвидени с настоящата директива, не целят определяне или промяна на режимите за достъп в държавите членки, което остава тяхна отговорност.
The amendments made by this Directive do not seek to define or to change access regimes in Member States, which remain their responsibility.
Като се вземат предвид правото на Съюза и международните задължения на държавите членки и на Съюза, по-специално съгласно Бернската конвенция за защита на литературни и художествени произведения и Споразумението за свързаните с търговията аспекти на правата върху интелектуална собственост, документи, за които правата върху интелектуалната собственост са притежание на трети страни, следва да се изключат от обхвата на Директива 2003/98/ЕО.
Taking into account Union law and the international obligations of Member States and of the Union, particularly under the Berne Convention for the Protection of Literary and Artistic Works and the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, documents for which third parties hold intellectual property rights should be excluded from the scope of Directive 2003/98/EC.
Ако трета страна е била първоначалният притежател на право на интелектуална собственост върху документ, който е съхраняван от библиотеки, включително университетски библиотеки, музеи и архиви и срокът на закрила на тези права още не е изтекъл, за целите на настоящата директива същият документ следва да се разглежда като документ, за който правата върху интелектуалната собственост са притежание на трети страни.
If a third party was the initial owner of the intellectual property rights for a document held by libraries, including university libraries, museums and archives and the term of protection of those rights has not expired, that document should, for the purpose of this Directive, be considered as a document for which third parties hold intellectual property rights.
Директива 2003/98/ЕО следва да се прилага за документи, чието предоставяне е включено в обществените задачи на съответните органи от обществения сектор съгласно определеното в закона или други задължителни правила на държавата членка.
Directive 2003/98/EC should apply to documents the supply of which forms part of the public tasks of the public sector bodies concerned, as defined by law or by other binding rules in the Member States.
При липсата на такива правила обществените задачи следва да се определят в съответствие с общата административна практика на държавите членки, при условие че обхватът на обществените задачи е прозрачен и подлежи на преразглеждане.
In the absence of such rules the public tasks should be defined in accordance with common administrative practice in the Member States, provided that the scope of the public tasks is transparent and subject to review.
Обществените задачи може да бъдат формулирани общо или според конкретния случай за отделни органи от обществения сектор.
The public tasks could be defined generally or on a case-by-case basis for individual public sector bodies.
Настоящата директива следва да се изпълнява и прилага в пълно съответствие с принципите, свързани със защитата на личните данни съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработката на лични данни и за свободното движение на тези данни [4].
This Directive should be implemented and applied in full compliance with the principles relating to the protection of personal data in accordance with Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data [4].
По-специално е добре да се отбележи, че съгласно тази директива държавите членки следва да определят условията, при които обработването на лични данни е законно.
In particular, it is worth noting that, according to that Directive, the Member States should determine the conditions under which the processing of personal data is lawful.
Освен това, един от принципите на посочената директива е, че личните данни не трябва да бъдат обработвани след събиране по начин, който е несъвместим с конкретните, ясно формулирани и законни цели, за които тези данни са били събрани.
Furthermore, one of the principles of that Directive is that personal data must not be processed further to collection in a way incompatible with the specified, explicit and legitimate purposes for which those data were collected.
Директива 2003/98/ЕО следва да не засяга правата, включително имуществените и неимуществените права, с които служителите на органи от обществения сектор се ползват съгласно националните правила.
Directive 2003/98/EC should be without prejudice to the rights, including economic and moral rights that employees of public sector bodies may enjoy under national rules.
Освен това, ако даден документ бъде предоставен за повторна употреба, съответният орган от обществения сектор следва да запази правото си да използва документа.
Moreover, where any document is made available for re-use, the public sector body concerned should retain the right to exploit the document.
Обхватът на Директива 2003/98/ЕО следва да бъде разширен, за да обхване библиотеки, включително университетски библиотеки, музеи и архиви.
The scope of Directive 2003/98/EC should be extended to libraries, including university libraries, museums and archives.
Една от основните цели за изграждането на вътрешния пазар е създаването на благоприятни условия за развитието на услуги, които да се предлагат на територията на целия Съюз.
One of the principal aims of the establishment of the internal market is the creation of conditions conducive to the development of Union-wide services.
Библиотеките, музеите и архивите притежават значително количество ценни информационни ресурси от обществения сектор, особено след като проектите за цифровизация доведоха до увеличаване на количеството на цифровите материали в обществената сфера.
Libraries, museums and archives hold a significant amount of valuable public sector information resources, in particular since digitisation projects have multiplied the amount of digital public domain material.
Тези сбирки на културното наследство и свързаните с тях метаданни представляват потенциална основа за продукти и услуги с цифрово съдържание и предлагат огромен потенциал за иновативна повторна употреба в някои сектори, като например образованието и туризма.
These cultural heritage collections and related metadata are a potential base for digital content products and services and have a huge potential for innovative re-use in sectors such as learning and tourism.
По-широките възможности за повторната употреба на обществени материали от областта на културата следва, наред с другото, да допринасят за използването на потенциала на тези материали от дружествата в Съюза, като допринасят за икономическия растеж и създаването на нови работни места.
Wider possibilities for re-using public cultural material should, inter alia, allow Union companies to exploit its potential and contribute to economic growth and job creation.
Налице са значителни разлики в правилата и практиките на държавите членки по отношение на използването на културните ресурси в обществения сектор, което представлява пречка пред разгръщането на икономическия потенциал на тези ресурси.
There are considerable differences in the rules and practices in the Member States relating to the exploitation of public cultural resources, which constitute barriers to realising economic potential of those resources.
Тъй като библиотеките, музеите и архивите продължават да инвестират в цифровизация, много от тях вече предоставиха достъп до тяхно съдържание от обществената сфера с цел повторна употреба, а много се търсят активно възможности за повторната употреба на това съдържание.
As libraries, museums and archives continue to invest in digitisation, many already make their public domain content available for re-use and many are actively seeking out opportunities to re-use their content.
Въпреки това, тъй като културните институции оперират в твърде различни регулаторни и културни среди, техните практики по отношение на оползотворяването на съдържание са се развили по различен начин.
However, as they operate in very different regulatory and cultural environments, the practices of cultural establishments in exploiting content have developed in disparate ways.
Тъй като разликите между националните правни уредби и практики или липсата на яснота пречат на безпрепятственото функциониране на вътрешния пазар и нормалното развитие на информационното общество в Съюза, следва да се извърши минимална хармонизация на националните правила и практики във връзка с повторната употреба на обществени материали от областта на културата в библиотеки, музеи и архиви.
Since the differences in national rules and practices or the absence of clarity hinder the smooth functioning of the internal market and the proper development of the information society in the Union, minimum harmonisation of national rules and practices on the re-use of public cultural material in libraries, museums and archives should be undertaken.
Разширяването на обхвата на Директива 2003/98/ЕО следва да се ограничи до три вида културни институции – библиотеки, включително университетски библиотеки, музеи и архиви, защото техните сбирки са и ще стават все по-ценни материали за повторна употреба при много продукти, като например мобилните приложения.
The extension of the scope of Directive 2003/98/EC should be limited to three types of cultural establishments – libraries, including university libraries, museums and archives, because their collections are and will increasingly become a valuable material for re-use in many products such as mobile applications.
Други видове културни институции (като например оркестри, опери, балети и театри), включително и архивите на тези институции, следва да останат извън обхвата поради тяхната специфика на „сценични изкуства“.
Other types of cultural establishments (such as orchestras, operas, ballets and theatres), including the archives that are part of those establishments, should remain outside the scope because of their ‘performing arts’ specificity.
Тъй като почти всички техни материали са обхванати от правата върху интелектуалната собственост на трети страни и следователно ще продължат да остават извън приложното поле на посочената директива, включването им в обхвата ще има малък ефект.
Since almost all of their material is covered by third-party intellectual property rights and would therefore remain outside the scope of that Directive, including them within the scope would have little effect.
Цифровизацията е важно средство за осигуряване на по-голям достъп и повторното използване на материалите от областта на културата с цел образование, работа или развлечение.
Digitisation is an important means of ensuring greater access to and re-use of cultural material for education, work or leisure.
Тя също така предлага значителни икономически възможности, като позволява по-лесно интегриране на материалите от областта на културата в цифровите услуги и продукти, подпомагайки по този начин създаването на работни места и растежа.
It also offers considerable economic opportunities, allowing for an easier integration of cultural material into digital services and products, thus supporting job creation and growth.
Тези аспекти бяха подчертани, наред с другото, в резолюцията на Европейския парламент от 5 май 2010 г. относно „Europeana – следващи стъпки“ [5], в препоръката 2011/711/ЕС на Комисията от 27 октомври 2011 г. относно цифровизацията и предоставянето чрез Интернет на материали в областта на културата, както и за съхранението на материали в цифров вид [6], и в свързаните с това заключения на Съвета от 10 май 2012 г. относно цифровизацията и предоставянето чрез интернет на материали в областта на културата, както и за съхранението на материали в цифров вид [7].
These aspects were underlined in, amongst others, the European Parliament’s resolution of 5 May 2010 on ‘Europeana — the next steps’ [5], the Commission Recommendation 2011/711/EU of 27 October 2011 on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation [6], and the Council conclusions of 10 May 2012 on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation [7].
Тези документи определят перспективите за регламентиране на правните, финансовите и организационните аспекти на цифровизацията на европейското културно наследство и публикуването му в интернет.
These documents define the way forward for dealing with the legal, financial and organisational aspects of digitising Europe’s cultural heritage and bringing it online.