natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Екологичната декларация по EMAS и другите необходими документи се подават на официалния език (един от официалните езици) на държавата-членка, в която е разположен водещият компетентен орган (член 5, параграф 3).
The EMAS environmental statement and other relevant documents shall be submitted in (one of) the official language(s) of the Member State in which the leading competent body is situated (Article 5(3)).
Ако организацията представи корпоративна екологична декларация с информация за отделните обекти, тази информация също се подава на официалния език (един от официалните езици) на държавите-членки, в които са разположени обектите.
If an organisation presents a corporate environmental statement with information on individual sites, this information shall, in addition, be in (one of) the official language(s) of those Member States where the sites are located.
РЕГИСТРАЦИЯ В ТРЕТИ ДЪРЖАВИ — РЕГИСТРАЦИЯ НА ОРГАНИЗАЦИИ С ЕДИН ИЛИ НЯКОЛКО ОБЕКТА В ТРЕТИ ДЪРЖАВИ (ПОЛОЖЕНИЕ 2)
THIRD COUNTRY REGISTRATION — REGISTRATION OF ORGANISATIONS WITH ONE OR MULTIPLE SITES IN THIRD COUNTRIES (SITUATION 2)
Регистрация по EMAS в трети държави означава регистрация по EMAS на организация, действаща в една или повече трети държави.
EMAS third country registration means EMAS registration of an organisation operating in one or more third countries.
Съгласно Регламента за EMAS държавите-членки са свободни да решат дали националният им компетентен орган/националните им компетентни органи ще извършва/извършват регистрация на организации в трети държави в съответствие с член 11, параграф 1 от Регламента за EMAS.
Under the EMAS Regulation, Member States are free to make a decision whether their national competent body(s) will provide for the registration of organisations in third countries in accordance with Article 11(1) of the EMAS Regulation.
Приложимо законодателство и спазване на правните изисквания в трети държави
Applicable legislation and legal compliance in third countries
Организациите трябва винаги да спазват съответните европейски и национални правни изисквания на третите държави, в които са разположени обектите, включени в регистрацията по EMAS.
Organisations must always be in compliance with the respective national legal requirements of the third countries where the sites included in the EMAS registration are located.
С цел да се гарантира, че схемата на EMAS поддържа своето високо равнище на амбиция и достоверност, желателно е екологичните показатели на организацията от третата държава да постигнат равнище, което е максимално близко до това, което се изисква от организациите в ЕС по силата на съответното европейско и национално законодателство.
In order to ensure that the EMAS scheme maintains its high level of ambition and credibility, it is enviable that the environmental performance of a third country organisation achieves a level as close as possible to the level that EU organisations are required to meet by the relevant European and national legislation.
Ето защо е желателно организациите извън Общността, освен позоваванията на приложимите национални екологични изисквания, да се позоват в екологичната декларация и на правните изисквания, свързани с околната среда, приложими за сходни организации в държавата-членка, където организацията възнамерява да представи заявление за регистрация (член 4, параграф 4 от Регламента за EMAS).
Therefore it is desirable for organisations outside the Community, on top of the references made to the applicable national environmental requirements, to make reference in the environmental statement also to the legal requirements relating to the environment applicable to similar organisations in the Member State where the organisation intends to apply for registration (Article 4(4) of the EMAS Regulation).
Екологичните изисквания в този списък следва да се посочат като референтни стойности, когато се определят евентуално по-високи допълнителни целеви показатели, но те не са задължителни за оценката дали организацията спазва правните изисквания.
The environmental requirements on that list should be used as a reference when setting eventual higher additional performance targets, but they are not binding for the assessment of the organisation’s legal compliance.
В съответствие с приложение IV, раздел Б, буква ж) от Регламента за EMAS екологичната декларация на организациите съдържа позоваване на приложимите национални правни изисквания, свързани с околната среда.
According to Annex IV(B)(g) to the EMAS Regulation, the environmental statement of organisations shall include a reference to the applicable national environmental legal requirements.
За обекти, разположени в трети държави, се препоръчва документните доказателства, посочени в член 4, параграф 4 от Регламента за EMAS, да се състоят от:
For sites located in third countries, the documentary evidence as mentioned in Article 4(4) of the EMAS Regulation should preferably consist of:
декларации от контролните органи на третата държава, включително информация за екологичните разрешителни, отнасящи се до организацията и удостоверяващи, че няма доказателства за неспазване на изискванията и/или че дружеството не участва в процедури по принудително изпълнение, съдебни процеси или процедури по подадени жалби;
statements from enforcement authorities of the third country including information on the environmental permits applicable to the organisation and stating that there is no evidence of non-compliance and/or that the company is not involved in enforcement procedures, lawsuits or complaint procedures,
Освен това екологичната декларация е за предпочитане да съдържа и таблици на съответствието между националното законодателство на третата държава и законодателството в държавата, където организацията представя заявление за регистрация, както е посочено в раздел 4.1.2.
additionally, the environmental statement should preferably also contain cross reference tables between the national legislation of the third country and the legislation in the country where the organisation applies for registration as mentioned in section 4.1.2.
Акредитация и лицензиране по EMAS за трети държави
EMAS third country accreditation and licensing
Държавите-членки решават дали да предвидят регистрация в трети държави или не, в зависимост от своите средства и оперативни процедури.
Member States shall make a decision on whether to provide for third country registration or not, in accordance with their means and operational procedures.
В този случай държавите-членки гарантират, че техните национални органи по акредитация или лицензиращи органи ще предвидят акредитация или лицензиране на проверяващи по околна среда за регистрация по EMAS в трети държави.
In this case, Member States shall ensure that their national accreditation bodies or licensing bodies will provide for accreditation or licensing of environmental verifiers for third country EMAS.
Само държави-членки, които приемат принципа за „регистрация в трети държави“, имат право да регистрират организации, действащи в трети държави.
Only Member States that accept the principle of ‘third country registration’ are entitled to register organisations operating in third countries.
Ако държавата-членка реши да предвиди регистрация в трети държави в съответствие с член 3, параграф 3 от Регламента за EMAS, възможността да се получи регистрация от тази конкретна държава-членка зависи на практика от осигуряването на акредитирани проверяващи.
If a Member State decides to provide for third country registration, according to Article 3(3) from the EMAS Regulation, the possibility to get a registration from that specific Member State will in practice depend on the availability of accredited verifiers.
Потенциалният проверяващ следва да бъде акредитиран в онази държава-членка, която предвижда регистрация в трети държави, за тази конкретна трета държава и за конкретния(те) икономически сектор(и) (определен(и) чрез кодовете по NACE), при дадената процедура за регистрация.
The potential verifier should be accredited in that specific Member State that provides for third country registration, for that specific third country and for the specific economic sector(s) involved (determined based on NACE codes) in the given registration procedure.
Уточнение:
Clarifying comment:
Това означава, че проверяващият, който извършва проверката в дадена трета държава, трябва да бъде акредитиран за тази конкретна трета държава от органа по акредитация или лицензиращия орган на държавата-членка, която предвижда регистрации от трети държави и в която организацията възнамерява да се регистрира.
This means that the verifier who shall perform the verification in a given third country must be accredited for that specific third country by the accreditation and licensing body of the Member State that provides for registrations from third countries and where the organisation intends to register.
В акредитацията или в лиценза, които проверяващите могат да получат за трети държави, трябва да е посочено за кои трети държави е валиден документът, така че разрешението за регистрация да бъде в съответствие с разпоредбите на член 22, параграф 2 от Регламента за EMAS.
The accreditation or license that verifiers can obtain for third countries must state for which third countries it is valid, so that the registration allowance is consistent with the provisions of Article 22(2) of the EMAS Regulation.
Държавите-членки трябва да решат дали искат да издават отделни сертификати за всяка трета държава, или да издадат общ сертификат за акредитация с географско приложение, в което са посочени държавите, където проверяващите органи са акредитирани да действат.
It is up to the Member States to decide if they want to issue separate certificates for each third country or issue an overall accreditation certificate with a geographical appendix, listing the countries in which the verification bodies are accredited to operate in, attached.
Като се вземе предвид член 22 („Допълнителни изисквания за проверяващи по околна среда, действащи в трети държави“), става ясно, че акредитацията/лицензирането за трети държави може да бъде само допълнителна акредитация/допълнително лицензиране към основна акредитация/основно лицензиране за Европа.
Taking into account Article 22, ‘additional requirements for environmental verifiers active in third countries’ it is clear that accreditation/licensing for third countries can only be an additional accreditation/licensing to a basic accreditation/licensing for Europe.
Това означава, че акредитацията/лицензирането за трети държави се предоставя като допълнително изискване към общата акредитация/общото лицензиране в определен обхват и неговите изисквания.
This implies that third country accreditation/licensing is granted as an additional requirement to general accreditation/licensing in a certain scope and its requirements.
Следователно акредитацията/лицензирането за трети държави трябва да включва акредитация/лицензиране за една от държавите-членки и в определен обхват.
Consequently accreditation/licensing for third countries will have to include accreditation/licensing for one of the Member States and within a certain scope.
След като проверяващият бъде акредитиран или лицензиран в една държава-членка, той е свободен да извършва проверяващи дейности в други държави-членки в съответствие с член 24 от регламента.
Once a verifier is accredited or licensed in one Member State he/she is free to perform verifying activities in other Member States in accordance with Article 24 of the Regulation.
Задачи на компетентния орган
Tasks of the competent body
Държава-членка, която има повече от един компетентен орган, следва да определи на кой компетентен орган може да се представят заявления за регистрации в трети държави, като той трябва да съвпада с компетентния орган, определен в съответствие с раздел 5.3.1.
A Member State that has more than one competent body should determine to which competent body applications for third country registrations can be made, which should be the same one as the one designated according to section 5.3.1.
Заявлението за регистрация в трети държави от организации с обекти, разположени само в трети държави, се представя на кой да е от компетентните органи, определени за тази цел в онези държави-членки, където са изпълнени следните условия:
The application for third country registration from organisations with sites located exclusively in third countries is made to any competent body designated for this purpose in those Member States where the following conditions are met:
държавата-членка предвижда регистрация на организации от трети държави;
the Member State provides for registration of organisations from third countries;
има налице акредитирани или лицензирани проверяващи за проверки в третите държави, където са разположени обектите, включени в регистрацията, и тези проверяващи покриват съответните кодове по NACE (с други думи, решението за избор на проверяващ определя държавата-членка на регистрация и обратното).
accredited or licensed verifiers are available for verifications in the third countries where the sites included in the registration are located, and that these verifiers cover the relevant NACE codes (in other words, the decision for choosing a verifier determines the Member State of registration and vice versa).
Компетентните органи следва да координират своите действия с органите по акредитация и лицензиращите органи в своите държави-членки, за да се гарантира, че когато държавите-членки предвиждат регистрация на организации от трети държави, както компетентният орган, така и органът по акредитация или лицензиращият орган ще са в състояние да изпълнят съответните си задачи по координиран начин.
The competent bodies should coordinate their activities with the accreditation and licensing bodies in their Member States in order to ensure that whenever the Member States provide for registration of organisations from third countries both the competent body and the accreditation or licensing body are able to fulfil their respective tasks in a coordinated way.
Общите правила, приложими към проверяващите по околна среда по EMAS, към тяхното акредитиране или лицензиране и към процеса на проверка, са установени в глави V и VI от Регламента за EMAS.
General rules applicable to EMAS environmental verifiers, their accreditation or licence and to verification process are established in Chapters V and VI of the EMAS Regulation.
Тези държави-членки, които разрешават регистрация в трети държави, трябва да въведат специална система за акредитация или лицензиране на проверяващи за трети държави.
Those Member States that allow third country registration must put in place a specific system to accredit or license verifiers for third countries.
Акредитацията или лицензирането на проверяващите се дава за всяка държава поотделно като добавка към обща акредитация или общ лиценз в съответствие с изискванията, описани в настоящия раздел.
Verifier accreditation or licensing will be granted country by country as an add-on to a general accreditation or licence, in accordance with the specifications described in this section.
Проверяващият(те) трябва да има(т) акредитация или лиценз за всички кодове по NACE на дейностите на организацията, свързани с обектите на тази организация, които ще бъдат включени в процедурата за регистрация.
The verifier(s) must be accredited or licensed for all the NACE codes of the organisation’s activities related to the sites of this organisation which are to be included in the registration procedure.
Поради потенциално широкия обхват на дейностите организациите имат възможността, по своя преценка, да използват няколко акредитирани проверяващи.
Due to the potentially wide scope of activities, organisations have the possibility to use several accredited verifiers as they see fit.
Всъщност може да се окаже трудно, ако не и невъзможно, да се определи един-единствен проверяващ за всички дейности на големите организации.
In fact it might be difficult if not impossible to appoint a single verifier for all the activities of large organisations.
Ако проверяващият не е акредитиран, нито лицензиран самият той за всички съответни кодове по NACE, се включват други акредитирани проверяващи по околна среда според необходимостта в рамките на сътрудничеството за всеки конкретен случай.
If the verifier is not accredited or licensed for the relevant NACE codes himself/herself, other environmental verifiers shall be involved as appropriate through case-cooperation.
Организацията, кандидатстваща за регистрация, следва да реши дали иска да включи няколко акредитирани/лицензирани проверяващи, като има предвид член 4 от Регламента за EMAS.
It is up to an organisation seeking for registration to decide if it wants to involve several accredited/licensed verifiers taking into account Article 4 of the EMAS Regulation.
Освен причини като липсата на проверяващи, акредитирани за съответните кодове по NACE, организациите биха могли да имат и други причини (например местен опит, познаване на езика или желание да се съчетае проверката по EMAS със сертификация по други стандарти) за използване на няколко проверяващи.
Apart from reasons such as the lack of verifiers accredited for the relevant NACE codes organisations might also have other reasons (e.g. local experience, language knowledge or the desire to combine the EMAS verification with certification against other standards) to use several verifiers.
Всички сътрудничещи проверяващи са длъжни да подпишат декларацията, посочена в член 25, параграф 9, и екологичната декларация по EMAS.
All cooperating verifiers have to sign the declaration referred to in Article 25(9) and the EMAS environmental statement.
Практиката всички проверяващи да са длъжни да подписват една и съща декларация дава възможност на компетентния орган да идентифицира всички участващи проверяващи.
The practice that all verifiers must sign the same declaration enables the competent body to identify all involved verifiers.
Следователно компетентният орган може да провери чрез органите по акредитация и лицензиращите органи дали всички участващи проверяващи са спазили задължението за предварително уведомяване съгласно член 23, параграф 2 от Регламента за EMAS.
Consequently the competent body can verify, via the accreditation and licensing bodies, if all the involved verifiers have respected the prior notification obligation as stated in Article 23(2) of the EMAS Regulation.
Това дава също възможност на компетентния орган да провери дали кодовете по NACE на участващите проверяващи включват тези на въпросната организация.
It also enables the competent body to verify if the NACE codes of the involved verifiers cover those of the organisation in question.
Проверяващите, които искат да действат в трети държави, трябва да получат специална акредитация или специален лиценз за въпросната конкретна държава като добавка към общата акредитация или общия лиценз в съответствие с изискванията, изложени в Регламента за EMAS.
Verifiers who want to operate in third countries must obtain a specific accreditation or licence for the specific country in question as an add-on to a general accreditation or licence, in accordance with the specifications laid out in the EMAS Regulation.
Това означава, че те трябва:
This means they must have:
да имат специална акредитация или специален лиценз за кодовете по NACE, приложими за организацията;
a specific accreditation or licence for the NACE codes applicable to the organisation;
да познават и да разбират законодателните, регулаторните и административните изисквания, свързани с околната среда, в третата държава, за която се иска акредитация или лиценз;
knowledge and understanding of the legislative, regulatory and administrative requirements relating to the environment in the third country for which accreditation or licence is sought;
да познават и да разбират официалния език на третата държава, за която се иска акредитация или лиценз.
knowledge and understanding of the official language of the third country for which accreditation or licence is sought.
Проверяващите — като част от процедурата за проверка — проверяват всички екологични лицензи или разрешителни, приложими за организацията, или всякакви други доказателства в съответствие с правната система, действаща в държавите, включени в обхвата на заявлението.
Verifiers shall — as a part of the verification procedure — check all environmental licences or permits applicable to the organisation or any other kind of evidence in accordance with the legal system operating in the countries covered by the application.
В трети държави проверяващият, в допълнение към редовните си задължения, извършва по-специално задълбочена проверка на спазването на правните изисквания от страна на организацията и на нейните обекти, включени в процеса на регистрация.
In third countries, the verifier shall, on top of his regular duties, perform in particular an in depth check of the legal compliance of an organisation and of its sites included in the registration process.
По този начин, като се има по-специално предвид съдържанието на член 13, параграф 2, буква в) от Регламента за EMAS, проверяващите трябва да се уверят, че няма налице доказателства за неспазване на приложимите правни изисквания, свързани с околната среда.
Thereby, specifically considering the content of Article 13(2)(c) of the EMAS Regulation, verifiers shall check that there is no evidence of non-compliance relating to the environment.
Проверяващите следва да използват констатациите на контролните органи и трябва следователно да установят връзка с тези органи, за да получат подробна информация за спазването на правните изисквания.
Verifiers should use the findings of enforcement authorities and should thus contact those authorities in order to obtain detailed information about the legal compliance.
Проверяващият трябва да се увери, че е удовлетворен въз основа на получените доказателства, например чрез писмен доклад от компетентния контролен орган.
The verifier must check if he/she is satisfied on the basis of material evidence received, for example through a written report from the competent enforcement authority.
Ако не се намерят доказателства за неспазване на правните изисквания, това се заявява в декларацията на проверяващия по околна среда за дейностите по проверка и заверяване (приложение VII към Регламента за EMAS).
If no evidence for non-compliance is found, this shall be declared in the environmental verifier’s declaration on verification and validation activities (Annex VII to the EMAS Regulation).
Тази декларация се подписва от проверяващия.
This declaration is to be signed by the verifier.
Проверяващият е длъжен да се увери, че са изпълнени изискванията на Регламента за EMAS, като използва обичайните одитни техники, които следва да се прилагат в съответствие с Регламента за EMAS.
The verifier has the duty to check if the requirements of the EMAS Regulation are satisfied through usual audit techniques which are to be conducted in accordance with the EMAS Regulation.
С цел да се гарантира равнище на качество на регистрацията на обекти в трети държави, еднакво с това на сходни обекти в ЕС, проверяващият би могъл да обмисли извършването на оценка на риска.
In order to ensure an equal level of quality of registration of the third country sites compared to similar sites in the EU, the verifier might consider performing a risk assessment evaluation.
В съответствие с член 13, параграф 2, буква г) от Регламента за EMAS проверяващият следва да се увери, че не са налице съответни жалби от заинтересовани страни или че жалбите са били разрешени по удовлетворителен начин.
In accordance with Article 13(2)(d) of the EMAS Regulation, the verifier should check if there are no relevant complaints from interested parties or that complaints have been positively solved.