natgillin/translations-raw huggingface dataset:
дали правилата за определяне на печалбата от дейностите в рамките на многонационална група от дружества се отклоняват от международно признатите принципи, по-конкретно договорените в рамките на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие правила, или
whether the rules for profit determination in respect of activities within a multinational group of companies departs from internationally accepted principles, notably the rules agreed upon within the Organisation for Economic Cooperation and Development; or
дали данъчните мерки се характеризират с липсата на прозрачност, включително когато правните разпоредби са облекчени на административно ниво по непрозрачен начин.
whether the tax measures lack transparency, including where legal provisions are relaxed at administrative level in a non-transparent way.
При прилагането на тези критерии държавите членки следва да вземат предвид заключенията на група „Кодекс за поведение“ (Данъчно облагане на предприятия) по отношение на оценените като вредни данъчни мерки.
When applying those criteria, Member States should take account of the conclusions reached in the Code of Conduct Group (business taxation) in regard to tax measures it has assessed as harmful.
Мерки по отношение на трети държави, които не отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти
Measures directed against third countries not complying with minimum standards set out in point 3
Държавите членки следва да публикуват черни списъци с трети държави, които не отговарят на минималните стандарти, заложени в точка 3, с оглед прилагането на точка 4.3.
Member States should publish blacklists of third countries not complying with minimum standards set out in point 3, with a view to the application of point 4.3.
Тези черни списъци следва да се позовават на настоящата препоръка.
Those blacklists should make reference to this Recommendation.
В приетите от държавите членки национални черни списъци попадат тези трети държави, които не отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.
Member States that have adopted national blacklists should include in such lists third countries not complying with minimum standards set out in point 3.
Всяка държава членка, която е сключила спогодба за избягване на двойното данъчно облагане с трета държава, която не отговаря на заложените в точка 3 минимални стандарти, се стреми по целесъобразност да предоговори, да преустанови изпълнението или да прекрати спогодбата с оглед подобряване на спазването на тези стандарти от третата държава.
Each Member State having concluded a double taxation convention with a third country not complying with minimum standards as set out in point 3 should, as most appropriate with a view to improve compliance by that third country with these standards, either seek to renegotiate the convention, suspend or terminate the convention.
Мерки в полза на трети държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти
Measures in favour of third countries complying with minimum standards set out in point 3
Държавите членки следва да извадят от посочения в точка 4.1 черен списък третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.
Member States should remove third countries which comply with minimum standards set out in point 3 from the blacklists referred to in point 4.1.
Държавите членки следва да обмислят изваждането на третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти, от всякакви съществуващи национални черни списъци, посочени в точка 4.2.
Member States should consider removing third countries which comply with minimum standards set out in point 3 from any existing national blacklists referred to in point 4.2.
Държавите членки следва да обмислят започването на двустранни преговори за сключване на спогодби за избягване на двойното данъчно облагане с третите държави, които отговарят на заложените в точка 3 минимални стандарти.
Member States should consider initiating bilateral negotiations for the conclusion of double tax conventions with third countries which comply with minimum standards set out in point 3.
Мерки в полза на трети държави, които са поели ангажимент да изпълнят заложените в точка 3 минимални стандарти.
Measures in favour of third countries which are committed to comply with minimum standards set out in point 3.
Държавите членки следва да обмислят предлагането на по-тясно сътрудничество и подкрепа на трети държави, особено развиващите се сред тях, които са поели ангажимент да изпълнят заложените в точка 3 минимални стандарти, с оглед тези трети държави да бъдат подпомогнати във воденето на ефективна борба срещу укриването на данъци и агресивното данъчно планиране.
Member States should consider offering closer cooperation and assistance to third countries, especially developing ones, which are committed to complying with minimum standards set out in point 3, in order to assist those third countries in fighting effectively against tax evasion and aggressive tax planning.
За тази цел те могат да командироват за ограничен период от време данъчни експерти в тези държави.
To this end, they could second tax experts to such countries for a limited period of time.
Когато преценяват доколко третите държави са ангажирани с изпълнението на тези минимални стандарти, държавите членки следва да вземат предвид всички конкретни сведения в тази връзка, по-специално вече предприетите от съответната трета държава мерки за постигане на съответствие.
When judging third countries’ commitment to complying with those minimum standards, Member States should take into account all concrete indications to this effect, in particular steps towards compliance already taken by the third country concerned.
Когато трета държава се ползва от помощта по точка 6.1 и постига очаквания напредък към спазване на посочените минимални стандарти, държавите членки следва да се въздържат от прилагане на мерките, посочени в точка 4, с изключение на предоговарянето на спогодби за избягване на двойното данъчно облагане.
As long as a third country benefits from assistance in accordance with point 6.1 and accomplishes the expected progress towards compliance with the said minimum standards, Member States should abstain from applying the measures referred to in point 4, except for the renegotiation of double tax conventions.
Държавите членки следва да информират Комисията за мерките, предприети в съответствие с настоящата препоръка, както и за всички промени, направени по отношение на тези мерки.
Member States should inform the Commission on the measures taken in order to comply with the present Recommendation, as well as any changes made to such measures.
Комисията ще публикува доклад за прилагането на настоящата препоръка в рамките на три години от нейното приемане.
The Commission will publish a report on the application this Recommendation within three years after its adoption.
Адресати на настоящата препоръка са държавите членки.
This Recommendation is addressed to the Member States.
ОВ L 64, 11.3.2011 г., стр. 1.
OJ L 64, 11.3.2011, p. 1.
ОВ C 2, 6.1.1998 г., стр. 1.
OJ C 2, 6.1.1998, p. 1.
COM(2009) 201 окончателен от 28 април 2009 г.
COM(2009) 201 final of 28 April 2009.
COM(2010) 163 окончателен от 21 април 2010 г.
COM(2010) 163 final of 21 April 2010.
ОВ C 99, 1.4.1998 г., стр. 1.
OJ C 99, 1.4.1998, p. 1.
СТАНДАРТИ ЗА ПРОЗРАЧНОСТ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
STANDARDS OF TRANSPARENCY AND EXCHANGE OF INFORMATION
A. НАЛИЧНОСТ НА ИНФОРМАЦИЯ
A. AVAILABILITY OF INFORMATION
Съответната трета държава гарантира, че нейните компетентни органи разполагат с информация за собствеността и самоличността във връзка с всички съответни лица и договорености.
The third country concerned ensures that ownership and identity information for all relevant entities and arrangements is available to its competent authorities.
Съответната трета държава гарантира, че във връзка с всички съответни лица и договорености се съхраняват надеждни счетоводни данни.
The third country concerned ensures that reliable accounting records are kept for all relevant entities and arrangements.
По отношение на всички притежатели на сметки е на разположение банкова информация.
Banking information is available for all account holders.
Б. ДОСТЪП ДО ИНФОРМАЦИЯ
B. ACCESS TO INFORMATION
Компетентните органи на съответната трета държава имат правомощия да получават и предоставят информация, която е изисквана по силата на споразумение за обмен на информация, от всяко лице в рамките на тяхната териториална юрисдикция, което притежава или се разпорежда с такава информация.
Competent authorities of the third country concerned have the power to obtain and provide information that is the subject of a request under an agreement on exchange of information, from any person within their territorial jurisdiction who is in possession or control of such information.
Правата и мерките за защита, които се прилагат спрямо лицата в съответната трета държава, от която се изисква информация, позволяват ефективен обмен на информация.
The rights and safeguards that apply to persons in the requested third country concerned are compatible with effective exchange of information.
В. ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
C. EXCHANGING INFORMATION
Механизмите за обмен на информация с държавите членки позволяват обменът да се осъществява по ефективен начин.
Mechanisms for the exchange of information with Member States are such that this exchange is carried out in an effective manner.
Мрежата от механизми за обмен на информация на съответната трета държава обхваща всички държави членки.
The network of information exchange mechanisms of the third country concerned covers all Member States.
Механизмите за обмен на информация на съответната трета държава съдържат подходящи мерки, осигуряващи поверителността на получената от държавите членки информация.
The mechanisms for exchange of information of the third country concerned contain adequate provisions to ensure the confidentiality of information received from Member States.
Механизмите за обмен на информация на съответната трета държава зачитат правата и мерките за защита на данъкоплатци и трети страни.
The exchange of information mechanisms of the third country concerned respect the rights and safeguards of taxpayers and third parties.
Съответната трета държава предоставя своевременно информацията по силата на съвкупността от споразумения с държавите членки.
The third country concerned provides information under its network of agreements with Member States in a timely manner.
относно агресивното данъчно планиране
on aggressive tax planning
Традиционно в световен план държавите се отнасят към данъчното планиране като към легитимна практика.
Countries around the world have traditionally treated tax planning as a legitimate practice.
С течение на времето обаче структурите за данъчно планиране стават все по-сложни.
Over time, however, the tax planning structures have become ever-more sophisticated.
Те се развиват в различни юрисдикции и фактически пренасочват облагаемата печалба към държави с благоприятни данъчни режими.
They develop across various jurisdictions and effectively, shift taxable profits towards States with beneficial tax regimes.
Ключова характеристика на тези практики е намаляването на данъчните задължения чрез напълно законни средства, които обаче са в противоречие с целите на законодателството.
A key characteristic of the practices in question is that they reduce tax liability through strictly legal arrangements which however contradict the intent of the law.
Агресивното данъчно планиране представлява използване на техническите аспекти на данъчната система или на несъответствията между две или повече данъчни системи с цел намаляване на данъчните задължения.
Aggressive tax planning consists in taking advantage of the technicalities of a tax system or of mismatches between two or more tax systems for the purpose of reducing tax liability.
Агресивното данъчно планиране може да приеме различни форми.
Aggressive tax planning can take a multitude of forms.
Последиците от него включват двойно приспадане на данъците (напр. една и съща загуба се приспада, както в държавата на източника, така и в държавата на пребиваване) и двойно данъчно необлагане (напр. доход, който не се облага с данъци в държавата източник, е освободен в държавата на пребиваване).
Its consequences include double deductions (e.g. the same loss is deducted both in the State of source and residence) and double non-taxation (e.g. income which is not taxed in the source State is exempt in the State of residence).
Държавите членки срещат трудности със защитата на устоите на националните си данъчни системи от агресивно данъчно планиране въпреки положените вече усилия.
Member States find it difficult to protect their national tax bases from erosion through aggressive tax planning, despite important efforts.
Националните разпоредби в тази област често не са напълно ефективни основно поради трансграничното измерение на многото структури за данъчно планиране и повишената мобилност на хора и капитали.
National provisions in this area are often not fully effective, especially due to the cross-border dimension of many tax planning structures and the increased mobility of capital and persons.
С оглед на прехода към по-добро функциониране на вътрешния пазар е необходимо всички държави членки да бъдат насърчени да приемат един и същ общ подход към агресивното данъчно планиране, което ще спомогне за ограничаване на съществуващите деформации.
With a view to moving to a better functioning of the internal market, it is necessary to encourage all Member States to take the same general approach towards aggressive tax planning, which would help diminishing existing distortions.
За тази цел е необходимо да бъдат взети мерки за случаите, в които данъчно задължените лица реализират фискални ползи чрез използване на технически похвати при управлението на своите данъчни въпроси по начин, по който доходите не се облагат от нито една юрисдикция (двойно данъчно необлагане).
To this end, it is necessary to address instances in which a taxpayer derives fiscal benefits through engineering its tax affairs in such a way that income is not taxed by any of the tax jurisdictions involved (double non-taxation).
Устойчивото разпространение на тези случаи може да доведе до изкуствени капиталови потоци и движение на данъчно задължени лица в рамките на вътрешния пазар, като това може да нанесе вреди на правилното му функциониране и да накърни данъчните устои на държавите членки.
The persistence of such situations can lead to artificial capital flows and movements of taxpayers within the internal market and thus harm its proper functioning as well as erode Member States’ tax bases.
През 2012 г. Комисията направи публична консултация относно двойното данъчно необлагане на вътрешния пазар.
In 2012 the Commission carried out a public consultation on double non-taxation in the internal market.
Тъй като не е възможно с едно-единствено решение да бъдат третирани всички проблеми, обхванати от тази консултация, уместно е като първа стъпка да бъде разрешен проблемът, свързан с някои често използвани структури за данъчно планиране, които се възползват от несъответствията между две или повече данъчни системи и често водят до двойно данъчно необлагане.
Since it is not possible to address all the issues covered by that consultation through one single solution, it is appropriate, as a first step, to deal with the issue which is linked to certain frequently used tax planning structures that take advantage of mismatches between two or more tax systems and often lead to double non-taxation.
Държавитe често се ангажират в своите спогодби за избягване на двойното данъчно облагане да не облагат с данък някои елементи от доходи.
States often undertake, in their double taxation conventions, not to tax certain items of income.
При регламентирането на подобно третиране те невинаги вземат предвид дали съответните елементи от доходи подлежат на данъчно облагане в другата страна по тази спогодба, а следователно и дали съществува риск от двойно данъчно необлагане.
In providing for such treatment, they may not necessarily take account of whether such items are subject to tax in the other party to that convention, and thus whether there is a risk of double non-taxation.
Подобен риск може да възникне и ако държави членки едностранно освободят някои елементи от доходи от чужбина, независимо от това дали те подлежат на данъчно облагане в държавата източник.
Such risk may also occur if Member States unilaterally exempt items of foreign income, irrespective of whether they are subject to tax in the source State.
Важно е в настоящата препоръка да бъдат разгледани и двете ситуации.
It is important to address both situations in this Recommendation.
Тъй като структурите за данъчно планиране са все по-сложни, а националните законодатели често не разполагат с достатъчно време за реакция, специфичните мерки за борба със злоупотребите често се оказват неподходящи за успешно преодоляване на изоставането спрямо новите структури за агресивно данъчно планиране.
As tax planning structures are ever more elaborate and national legislators are frequently left with insufficient time for reaction, specific anti-abuse measures often turn out to be inadequate for successfully catching up with novel aggressive tax planning structures.
Тези структури могат да бъдат вредни за националните данъчни приходи и за функционирането на вътрешния пазар.
Such structures can be harmful to national tax revenues and to the functioning of the internal market.
Поради това е целесъобразно да се препоръча приемането от държавите членки на общо правило за борба със злоупотребите, с което също следва да бъде избегната сложността на множеството различни правила.
Therefore, it is appropriate to recommend the adoption by Member States of a common general anti-abuse rule, which should also avoid the complexity of many different ones.
В този контекст е необходимо да се вземат под внимание ограниченията, наложени от правото на Съюза по отношение на правилата за борба със злоупотребите.
In this context, it is necessary to take account of the limits imposed by Union law with regard to anti-abuse rules.
С цел да бъде запазено автономното действие на съществуващите актове на Съюза в съответната област, настоящата препоръка не се отнася за приложното поле на Директива 2009/133/ЕО на Съвета [1], Директива 2011/96/ЕС на Съвета [2] и Директива 2003/49/ЕО на Съвета [3].
So as to preserve the autonomous operation of existing Union acts in the area concerned, this Recommendation does not apply within the scope of Council Directive 2009/133/EC [1], of Council Directive 2011/96/EU [2] and of Council Directive 2003/49/EC [3].
Понастоящем Комисията обмисля възможността за преразглеждане на тези директиви с оглед прилагането на принципите, залегнали в настоящата препоръка,
A revision of those Directives with a view to implement the principles underlying this Recommendation is currently considered by the Commission,
Настоящата препоръка е насочена към агресивното данъчно планиране в областта на прякото данъчно облагане.
This Recommendation addresses aggressive tax planning in the area of direct taxation.
Тя не обхваща приложното поле на актове на Съюза, чието действие може да бъде засегнато от нейните условия.
It does not apply within the scope of Union acts whose operation could be affected by its terms.
„данък“ означава подоходен данък, корпоративен данък и, когато е приложимо, данък върху капиталовия доход, както и данък, удържан при източника, от естество, което е еквивалентно на някой от посочените данъци;
‘tax’ means income tax, corporation tax and, where applicable, capital gains tax, as well as withholding tax of a nature equivalent to any of these taxes;
„доход“ означава всички елементи, които са определени като такива съгласно националното законодателство на държавата членка, която прилага термина, и, когато е приложимо — елементите, определени като капиталов доход.
‘income’ means all items which are defined as such under the domestic law of the Member State which applies the term and, where applicable, the items defined as capital gains.
Ограничение на прилагането на правила, предназначени за избягване на двойното данъчно облагане.
Limitation to the application of rules intended to avoid double taxation
В случаите когато държавите членки са сключили помежду си или с трети държави спогодби за избягване на двойното данъчно облагане, съгласно които са се ангажирали да не облагат с данък даден елемент от дохода, държавите членки следва да гарантират, че това задължение се прилага само когато елементът подлежи на облагане в другата страна по съответното споразумение.
Where Member States, in double taxation conventions which they have concluded among themselves or with third countries, have committed not to tax a given item of income, Member States should ensure that such commitment only applies where the item is subject to tax in the other party to that convention.
Във връзка с прилагането на точка 3.1 държавите членки се насърчават да включат подходяща клауза в спогодбите за избягване на двойното данъчно облагане.
To give effect to point 3.1, Member States are encouraged to include an appropriate clause in their double taxation conventions.
Текстът на подобна клауза би могъл да включва следното:
Such clause could read as follows:
„В случаите когато настоящата спогодба предвижда, че елемент от дохода се облага с данък само в една от държавите по спогодбата или че може да бъде обложен с данък в една от държавите по спогодбата, другата държава по спогодбата няма право да облага такъв елемент само ако този елемент подлежи на облагане в първата държава по спогодбата“.
‘Where this Convention provides that an item of income shall be taxable only in one of the contracting States or that it may be taxed in one of the contracting States, the other contracting State shall be precluded from taxing such item only if this item is subject to tax in the first contracting State’.
При многостранни спогодби позоваването на „друга държава по спогодбата“ следва да бъде заменено с позоваване на „другите държави по спогодбата“.
In case of multilateral conventions, the reference to the ‘other contracting State’ should be replaced by a reference to the ‘other contracting States’.
Когато с оглед избягване на двойното данъчно облагане посредством едностранни национални правила държавите членки предвиждат освобождаване от данък по отношение на даден елемент от дохода с източник друга юрисдикция, в която този елемент не подлежи на облагане, държавите членки се насърчават да подсигурят, че този елемент е облагаем.
Where, with a view to avoid double taxation through unilateral national rules, Member States provide for a tax exemption in regard to a given item of income sourced in another jurisdiction, in which this item is not subject to tax, Member States are encouraged to ensure that the item is taxed.
За целите на точки 3.1, 3.2 и 3.3 даден елемент на дохода следва да се счита за облагаем, когато се третира като облагаем от съответната юрисдикция и не е освободен от данък, нито се ползва от пълен данъчен кредит или нулева ставка на данъчно облагане.
For the purposes of points 3.1, 3.2 and 3.3 an item of income should be considered to be subject to tax where it is treated as taxable by the jurisdiction concerned and is not exempt from tax, nor benefits from a full tax credit or zero-rate taxation.
Общо правило за борба със злоупотребите
General anti-abuse rule
С цел противодействие на практиките за агресивно данъчно планиране, които попадат извън приложното поле на специалните правила за борба срещу данъчните измами, държавите членки следва да приемат общо правило за борба със злоупотребите, адаптирано към националните и трансграничните ситуации и ограничено до Съюза и до ситуации, в които участват трети държави.
To counteract aggressive tax planning practices which fall outside the scope of their specific anti-avoidance rules, Member States should adopt a general anti-abuse rule, adapted to domestic and cross-border situations confined to the Union and situations involving third countries.
С оглед прилагането на точка 4.1 държавите членки се насърчават да въведат следната клауза в националното си законодателство:
To give effect to point 4.1, Member States are encouraged to introduce the following clause in their national legislation: