natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За обекти в трети държави проверяващият(те) трябва да бъде(ат) акредитиран(и) или лицензиран(и) за всички трети държави и всички кодове по NACE на всички обекти, включени в глобалната регистрация в държавата-членка, където организацията възнамерява да подаде заявление за регистрация.
For third country sites, the verifier(s) must be accredited or licensed for all third countries and all the NACE codes of all the sites involved in the global registration in the Member State where the organisation intends to apply for registration.
Ако проверяващият не е акредитиран, нито лицензиран самият той за всички съответни кодове по NACE или държави, се включват други акредитирани проверяващи по околна среда според необходимостта в рамките на сътрудничеството за всеки конкретен случай.
If the verifier is not accredited or licensed for the relevant NACE codes or countries himself/herself, other accredited environmental verifiers shall be involved as appropriate through case-cooperation.
да имат специална акредитация или специален лиценз за кодовете по NACE, приложими за въпросната организация;
a specific accreditation or licence for the NACE codes applicable to the organisation in question;
да познават и да разбират законодателните, регулаторните и административните изисквания, свързани с околната среда, в третата държава, за която се иска акредитация или лиценз;
knowledge and understanding of the legislative, regulatory and administrative requirements relating to the environment in the third country for which the accreditation or licence is sought;
В трети държави проверяващият, в допълнение към редовните си задължения, извършва по-специално задълбочена проверка на спазването на правните изисквания от страна на организацията и на нейните обекти, включени в процеса на регистрация.
In third countries, the verifier shall, on top of his regular duties, perform in particular an in depth check of the legal compliance of the organisation and of its sites included in the registration process.
Проверяващият е длъжен да се увери, че са изпълнени изискванията на Регламента за EMAS, като използва обичайните одитни техники.
The verifier has the duty to check if the requirements of the EMAS Regulation are satisfied through usual audit techniques.
С цел да се гарантира равнище на качество на регистрацията на обекти в трети държави, еднакво с това на обектите в ЕС, включени в регистрацията, проверяващият би могъл да обмисли извършването на оценка на риска.
In order to ensure an equal level of quality of the third country sites and the EU sites involved in the registration, the verifier might consider performing a risk assessment evaluation.
Тези държави-членки, които предвиждат регистрация в трети държави (а следователно и глобална регистрация), следва да обмислят въвеждането на мерки за укрепване на процеса на акредитация, с цел да се гарантира, че проверяващите, акредитирани за конкретни трети държави, имат необходимите познания за проверка дали организацията спазва приложимото национално законодателство в третата държава.
Those Member States that provide for third country registration (and thus also for global registration) shall consider putting in place measures to strengthen the accreditation process in order to ensure that verifiers accredited for specific third countries are knowledgeable to check compliance of the organisation with the applicable national legislation in the third country.
Държавите-членки, които предвиждат глобална регистрация, може да обмислят въвеждането на незадължителни специфични разпоредби за засилване на проверката за спазване на правните изисквания и гарантиране на процес на регистрация, сходен с този в ЕС.
Member States that provide for global registration may consider putting in place optional specific provisions to reinforce the checking of legal compliance and ensure a registration process, similar to that in the EU.
Допълнително проверяващият(те) трябва да съобщи(ят) подробности за акредитацията или лиценза си на всички органи по акредитация или лицензиращи органи на държавите-членки, в които са разположени участващите в регистрацията обекти.
In addition the verifier(s) has/have to notify its accreditation or licence details to all accreditation or licensing bodies of those Member States where involved sites are located.
Ако проверяващият открие неспазване на правните изисквания по време на регистрацията, той не подписва екологичната декларация по EMAS и декларацията, посочена в член 25, параграф 9 от регламента.
If a verifier detects a non-compliance situation at the time of registration, it shall not sign the EMAS environmental statement and the declaration referred to in Article 25(9) of the Regulation.
Ако организацията не може да докаже на проверяващия, че е взела достатъчно мерки, за да възстанови спазването на правните изисквания, той не заверява актуализираната декларация и не подписва нито тази декларация, нито екологичната декларация по EMAS.
If the organisation can not demonstrate to the verifier to have taken sufficient measures to restore legal compliance, he/she shall not validate the updated statement and not sign the declaration and the EMAS environmental statement.
Организацията следва да се свърже на ранен етап с проверяващия(те) и с компетентния орган за изясняване на езиковите проблеми във връзка с документите, необходими за регистрацията, като има предвид изискванията на член 5, параграф 3 и приложение IV, раздел Г от Регламента за EMAS.
The organisation should communicate at an early stage with the verifier(s) and the competent body to clarify language issues with regard to the documents necessary for registration, keeping in mind the requirements of Article 5(3) and Annex IV (D) to the EMAS Regulation.
Организацията представя веществени доказателства, че спазва правните изисквания, както е описано в раздел 5.1.3.
The organisation shall provide material evidence of its legal compliance as described in section 5.1.3.
След като е изпълнила изискванията на EMAS, и по-специално приложимите към процеса на регистрация изисквания, посочени в приложение II към регламента, и е получила заверка на екологичната декларация по EMAS от акредитиран или лицензиран проверяващ, организацията изпраща заявлението и съответните документи, включително приложения VI и VII, на (водещия) компетентен орган за регистрация.
After fulfilling the EMAS requirements, specifically those applicable to the registration process listed in Annex II of the Regulation, and having the EMAS environmental statement validated by an accredited or licensed verifier, the organisation shall send the application form, and the related documents including Annexes VI and VII, for registration to the (leading) competent body.
Компетентният орган, отговарящ за регистрацията, проверява информацията, съдържаща се в заявлението, като за тази цел обменя информация с националния орган по акредитация или с националния лицензиращ орган и ако е приложимо — с другите участващи компетентни органи.
The competent body in charge of the registration shall check the information contained in the application, and for that purpose, shall communicate with the national accreditation or licensing body and, if applicable, with the other competent bodies involved.
При необходимост проверяващият, отговарящ за проверката, може също да участва в този обмен на информация.
If necessary the verifier responsible for the verification can be involved in this communication as well.
Обикновените писма, електронните писма и факсовете са възможни варианти, но трябва да се съхраняват писмени доказателства за тази кореспонденция.
Regular mail, e-mail or faxes are possible options, but written evidence of this communication should be kept.
Органите по акредитация и лицензиращите органи във всички участващи държави-членки оценяват компетентността на проверяващия по околна среда с оглед на елементите, посочени в членове 20, 21 и 22 от Регламента за EMAS.
The accreditation and licensing bodies in all the concerned Member States shall assess, the environmental verifier’s competence in the light of the elements set out in Articles 20, 21 and 22 of the EMAS Regulation.
Ако компетентността на проверяващия не бъде потвърдена, органът по акредитация или лицензиращият орган може да принуди проверяващия да спази съответните изисквания и да уведоми националния компетентен орган за проблема.
If the verifier’s competence is not approved, the accreditation and licensing body can compel the verifier to comply with the relevant requirements and inform the national competent body about the problem.
И обратно, компетентният орган трябва във всички случаи да изпрати на органа по акредитация или лицензиращия орган кратко съобщение, че е получено заявление за регистрация и че има обекти, подлежащи на регистрация.
Vice versa the competent body must communicate to the accreditation or licensing body in any case a simple message that a registration application has been received and that there are sites of to be registered.
След като получи такова съобщение, органът по акредитация или лицензиращият орган трябва да съобщи на националния компетентен орган своите констатации относно участващия(те) проверяващ(и).
After receiving such a message the accreditation and licensing body should communicate their findings regarding the verifier(s) involved to the national competent body.
Всички участващи национални компетентни органи на свой ред съобщават тази информация на водещия компетентен орган.
All involved national competent bodies in turn communicate this to the leading competent body.
Това улеснява окончателната проверка от участващите компетентни органи и водещия компетентен орган дали проверяващият(те), участващ(и) в процеса на регистрация, е/са акредитиран(и) или лицензиран(и) за всички кодове по NACE, отнасящи се до процеса на регистрация.
This facilitates the final check by the involved competent bodies and the leading competent body whether the verifier(s) involved in the registration procedure is (are) accredited or licensed for all the NACE codes concerned in the registration process.
Без тази минимална комуникация между компетентните органи и органите по акредитация или лицензиращите органи дейностите по надзора е възможно да бъдат застрашени.
Without this minimum communication between the competent bodies and the accreditation and licensing bodies the supervision activities could be undermined.
Ако е необходимо, след решението за регистрация водещият компетентен орган уведомява всички участващи национални компетентни органи, които уведомяват съответните си контролни органи.
If applicable, following the registration decision, the leading competent body shall inform all national involved competent bodies, who will inform their respective enforcement authorities.
Когато няколко компетентни органа участват в процедурата за регистрация, се прилагат условията относно таксите, описани в раздел 3.4.
In case several competent bodies are involved in a registration procedure, the conditions regarding fees as described in section 3.4 will apply.
Организациите от трети държави, стремящи се към регистрация по EMAS и готови да започнат процедура за регистрация, трябва да приемат, че преди да се вземе каквото и да е решение компетентните органи може да поискат от проверяващия да се увери, че няма потенциални причини за заличаване или спиране, които може да се появят в третата държава, където са разположени обектите.
Organisations from third countries aspiring an EMAS Registration and willing to start a registration procedure must accept that the verifier may be asked by the competent bodies to verify potential causes of deletion or suspension which might happen in the third country where the sites are located before making any decision.
Организацията трябва също да бъде готова да поеме разходите за работата на проверяващия по изясняване на положението.
The organisation must also be willing to bear the costs of the verifiers work to clarify the situation.
Неправителствени организации, действащи в тази трета държава, може да предоставят консултации и да бъдат използвани като източник на информация.
NGOs operating in that third country could be consulted and used as a source of information.
Екологичната декларация по EMAS и другите необходими документи се подават на официалния език (един от официалните езици) на държавата-членка, в която е разположен водещият компетентен орган (член 5, параграф 3).
The EMAS environmental statement and other relevant documents shall be submitted in (one of) the official language(s) of the Member State in which the leading competent body is situated (Article 5.3).
В допълнение, ако организацията представи корпоративна екологична декларация с информация за отделните обекти, информацията за обектите в ЕС се подава на официалния език (един от официалните езици) на държавите-членки, в които са разположени обектите, а информацията за обектите, разположени в трети държави, се подава за предпочитане на официалния език (един от официалните езици) на съответните трети държави.
Additionally, if an organisation presents a corporate environmental statement with information on individual sites, the information concerning EU sites shall be in (one of) the official language(s) of those Member States where the sites are located, and the information concerning sites located in third countries should preferably be in (one of) the official language(s) of the respective third countries.
Регламент (ЕО) № 1221/2009.
Regulation (EC) No 1221/2009.
Както е установено в Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 и за изменение на Регламент (ЕИО) № 3037/90 на Съвета, както и на някои ЕО регламенти относно специфичните статистически области.
As established in Regulation (EC) No 1893/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 establishing the statistical classification of economic activities NACE Revision 2 and amending Council Regulation (EEC) No 3037/90 as well as certain EC Regulations on specific statistical domains (OJ L 393, 30.12.2006, p. 1).
от 12 декември 2011 година
of 12 December 2011
относно повторната употреба на документи на Комисията
on the reuse of Commission documents
„Европа 2020“ съдържа визия за социална пазарна икономика на Европа за 21-ви век.
Europe 2020 sets out a vision of Europe’s social market economy for the 21st century.
Една от приоритетните теми в този контекст е „Интелигентният растеж: изграждане на икономика, основаваща се на знания и иновации“.
One of the priority themes in that context is ‘Smart growth: developing an economy based on knowledge and innovation’.
Новите информационни и комуникационни технологии предоставят безпрецедентни възможности за обединяване и комбиниране на съдържанието на документи от различни източници.
The new information and communication technologies have created unprecedented possibilities to aggregate and combine content from different sources.
Информацията от обществения сектор е важен източник на потенциален растеж на новаторските онлайн-услуги чрез продукти и услуги с добавена стойност.
Public sector information is an important source of potential growth of innovative online services through value-added products and services.
Правителствата могат да стимулират пазарите на съдържание чрез предоставяне на информация от публичния сектор при прозрачни, ефективни и недискриминационни условия.
Governments can stimulate content markets by making public sector information available on transparent, effective and non-discriminatory terms.
По тази причина в Програмата в областта на цифровите технологии за Европа [1] повторната употреба на информация от обществения сектор е определена за една от основните области на действие.
For this reason, the Digital Agenda for Europe [1] singled out the reuse of public sector information as one of the key areas for action.
Самата Комисия, както и другите институции, разполагат с много документи от всякакъв вид, които биха могли да се използват повторно за продукти и услуги с добавена стойност и които от гледна точка на съдържанието си могат да бъдат полезен източник на информация за предприятия и граждани.
The Commission and the other Institutions are themselves holders of many documents of all kinds which could be reused in added-value information products and services and which could provide a useful content resource for companies and citizens alike.
Правото на достъп до документите на Комисията се урежда от Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията [2].
The right to access Commission documents is regulated through Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents [2].
Директива 2003/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета [3] определя минималните правила за повторната употреба на информацията от обществения сектор на територията на целия Европейски съюз.
Directive 2003/98/EC of the European Parliament and of the Council [3] sets minimum rules for the reuse of public sector information throughout the European Union.
В посочените в нея съображения държавите-членки се насърчават да не се ограничават до тези минимални правила, а да възприемат политика на свободен достъп до данните, която да позволи широкото използване на документите, притежавани от органите от обществения сектор.
In its recitals it encourages Member States to go beyond these minimum rules and to adopt open data policies, allowing a broad use of documents held by public sector bodies.
Комисията даде пример на публичните администрации, като предостави свободен онлайн-достъп до статистически данни, публикации и цялото право на Съюза.
The Commission has set an example to public administrations in making statistics, publications and the full corpus of Union law freely available online.
Това е добра основа за по-нататъшен напредък в гарантирането на наличието и използваемостта на данните, съхранявани от институцията.
This is a good basis to make further progress in ensuring the availability and reusability of data held by the institution.
С Решение 2006/291/ЕО, Евратом на Комисията от 7 април 2006 г. относно повторната употреба на информация на Комисията [4] се определят условията за това.
Commission Decision 2006/291/EC, Euratom of 7 April 2006 on the reuse of Commission information [4] determines the conditions for the reuse of Commission documents.
За да се повиши ефективността на режима на повторна употреба на документите на Комисията, правилата за това използване следва да се адаптират с оглед разширяването му.
In order to make the reuse regime of Commission documents more effective, the rules on the reuse of Commission documents should be adapted with a view to achieving a broader reuse of such documents.
Следва да се изгради портал за данни, който да бъде единствената точка за достъп до документите, налични за повторна употреба.
A data portal as a single point of access to documents available for reuse should be set up.
Освен това е целесъобразно в документите, предоставени за повторна употреба, да се включат и тези с изследователска информация, създадени от Съвместния изследователски център.
In addition, it is appropriate to include in the documents available for reuse the research information produced by the Joint Research Centre.
Следва да бъде приета разпоредба, отчитаща прехода към машинночетими формати.
A provision should be adopted to take into account the move towards machine-readable formats.
Важно подобрение в сравнение с Решение 2006/291/ЕО, Евратом се състои в това, документите на Комисията да се направят общодостъпни за повторна употреба, без да има нужда от индивидуални заявления, а чрез отворени лицензи за повторна употреба или обикновени клаузи за отказ от отговорност.
An important improvement with respect to Decision 2006/291/EC, Euratom consists in making Commission documents generally available for reuse without the need for individual applications, through open reuse licences or simple disclaimers.
Поради това Решение 2006/291/ЕО, Евратом следва да бъде заменено с настоящото решение.
Decision 2006/291/EC, Euratom should therefore be replaced by this Decision.
Политиката на свободен достъп с оглед на повторна употреба, възприета от Комисията, ще подкрепи развиването на нова икономическа дейност, ще доведе до по-широко използване и разпространяване на информацията на Съюза, ще утвърди представата за отвореност и прозрачност на институциите и ще спомогне да се избегне излишна административна тежест за потребителите и службите на Комисията.
An open reuse policy at the Commission will support new economic activity, lead to a wider use and spread of Union information, enhance the image of openness and transparency of the Institutions, and avoid unnecessary administrative burden for users and Commission services.
През 2012 г. Комисията предвижда да проучи съвместно с други институции и ключови агенции на Съюза до каква степен те могат да приемат собствени правила относно повторната употреба.
In 2012, the Commission envisages exploring with other Union institutions and key Agencies to what extent they could adopt their own rules on reuse.
Настоящото решение следва да се изпълнява и прилага при пълно съблюдаване на принципите за защита на личните данни в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни [5].
This Decision should be implemented and applied in full compliance with the principles relating to the protection of personal data in accordance with Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data [5].
Настоящото решение не следва да се прилага към документите, чиято повторна употреба Комисията не може да позволи, например предвид правата върху интелектуалната собственост, принадлежащи на трети лица, или когато документите са получени от другите институции,
This Decision should not apply to documents for which the Commission is not in a position to allow reuse, e.g. in view of third party intellectual property rights or where the documents have been received from the other Institutions,
Настоящото решение определя условията за повторната употреба на документи, притежавани от Комисията или от нейно име от Службата за публикации на Европейския съюз (наричана по-долу „Службата за публикации“), с цел да се улесни по-широката повторна употреба на информацията, да се утвърди представата за отвореност на Комисията и да се избегне излишна административна тежест както за ползвателите на информацията, така и за службите на Комисията.
This Decision determines the conditions for the reuse of documents held by the Commission or on its behalf by the Publications Office of the European Union (the Publications Office) with the aim of facilitating a wider reuse of information, enhancing the image of openness of the Commission, and avoiding unnecessary administrative burdens for reusers and the Commission services alike.
Настоящото решение се прилага по отношение на публичните документи, създадени от Комисията или от публични или частни субекти от нейно име:
This Decision applies to public documents produced by the Commission or by public and private entities on its behalf:
които са публикувани от Комисията или от нейно име от Службата за публикации чрез печатни публикации, интернет сайтове или други средства за разпространение; или
which have been published by the Commission or by the Publications Office on its behalf through publications, websites or dissemination tools; or
които не са публикувани по икономически причини или по други причини от практически характер, например когато се отнася до проучвания, доклади и други данни.
which have not been published for economic or other practical reasons, such as studies, reports and other data.
Настоящото решение не се прилага към:
This Decision shall not apply: