natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Според представената от Германия информация към 31 октомври 2000 г. GfW все още има задължения към WAK в размер на около 10 милиона EUR. WAK е получил като обезщетение гарантирани активи на GfW, оценени на 5,7 милиона EUR към дадения момент.
According to the information submitted by Germany, on 31 October 2000, WAK still had claims of some EUR 10 million towards GfW.
Те са били обект на запазване правото на собственост от лозарските предприятия и търговците до погасяване на вземането, при препродажба с прехвърляне на вземането за цената, както и запазване на правото на собственост до погасяване на всички вземания, което според Германия би им осигурило привилегированост на вземанията в случай на несъстоятелност.
As collateral WAK had GfW’s secured assets, valued at EUR 5,7 million at the same moment in time. These were subject to retention of title (simple, extended or prolonged) by the winegrowing enterprises and merchants which according to Germany would give them priority in case of insolvency.
Затова според Германия, ако е била открита процедура по несъстоятелност, GfW би трябвало да уреди плащането към лозарските предприятия и търговци на стойност от около 3,5 милиона EUR преди да могат да бъдат извършени плащания към който и да било друг кредитор.
So according to Germany, in case of insolvency procedure, GfW would need to settle the payment to the winegrowing enterprises and merchants, at a value of around EUR 3,5 million, before payments to any other creditor could be made.
С цел своевременно намиране на изход от тази ситуация на дефицит и избягване на откриването на процедура по несъстоятелност в съответствие с § 64 от закона за GmbH (стара версия) във връзка с § 19 от закона за несъстоятелността, са били необходими незабавни действия.
In order to remedy the deficit situation in time and avoid the opening of the insolvency proceedings in accordance with § 64 GmbHG a.F. i. V. m. § 19 InsO, immediate action was needed.
Германия отбелязва, че, като основен кредитор с обезпечение от по-заден ред, WAK е имал голям интерес да се избегне предстоящата несъстоятелност.
Germany points out that, as principle creditor with a weaker security position, WAK had a considerable interest in avoiding the impending insolvency.
Следователно той се е опитал да убеди лозарските предприятия и търговците да опростят част от задълженията към тях и на 4 декември 2000 г. се е договорил с GfW за следното:
It therefore tried to convince the winegrowing enterprises and merchants to waive part of their claims and also agreed to the following with GfW on 4 December 2000:
съгласие за промяна в поредността на вземания в полза на другите кредитори в същия размер като дефицита, след като лозарските предприятия и търговците са се съгласили да опростят 90 % от оставащите задължения към тях,
a subordination of claims of the same amount as the deficit after the winegrowing enterprises and merchants had agreed to waive 90 % of their remaining claims,
опрощаване на задълженията, за които е договорена промяна в поредността, но само ако е необходимо.
to, but only if necessary, waive the amount of claim they had agreed to subordinate.
Въпреки успешното начало на преговорите с по-голямата част от лозарските предприятия и търговците, които се съгласяват задълженията към тях да бъдат опростени, в крайна сметка GfW претърпява неуспех поради съгласуваните действия на някои от лозарските предприятия и търговци и техните адвокати.
Despite a successful start to the negotiations with a majority of the winegrowing enterprises and merchants agreeing to waive their claims, GfW eventually failed due to concerted actions by some of the winegrowing enterprises and merchants and their lawyers.
Те не желаели да опростят задълженията към тях поради по-благоприятното си положение по отношение на гаранциите в резултат на запазеното си право на собственост до погасяване на вземането, при препродажба с прехвърляне на вземането за цената, както и запазеното си право на собственост до погасяване на всички вземания, и подали жалби.
They were not willing to waive their claims because of their preferential security position as a result of their extended or prolonged retention of title and filled complaints.
Тези жалби са разгледани от съда, откъдето са предложени споразумения за уреждане на задълженията.
These complaints were treated by the court who proposed settlement agreements.
Подобни споразумения за уреждане на задължения били предложени и от други съдилища.
Similar settlement agreements were proposed by other courts.
Предвид това за GfW повече не било възможно да очаква, че лозарските предприятия и търговците ще се съгласят да опростят 90 % от оставащите задължения към тях.
With this in mind, it was no longer possible for GfW to expect that the winegrowing enterprises and merchants would agree to waiving 90 % of their remaining claims.
Фактът, че 1700 от 2700 лозарски предприятия и търговци вече били заявили, че биха опростили част от задълженията към тях, вече няма значение, тъй като § 305a от германския закон за несъстоятелността гласи, че извънсъдебното споразумение за избягване на производство по несъстоятелност се счита за неуспешно, когато дори един единствен кредитор реши да пристъпи към принудително изпълнение след започването на преговори за извънсъдебно уреждане на спора.
The fact that 1700 out of 2700 winegrowing enterprises and merchants had already indicated that they would be willing to waive a share of their claims was no longer of relevance as § 305a of the German insolvency law states that an out of court settlement (außergerichtliche Einigung) to avoid insolvency proceedings fails when one single creditor decides to proceed to enforcement after the out of court settlement negotiations have started.
По тази причина на 21 февруари 2001 г. WAK се съгласява с GfW да покрие дефицита от 2000 г. като опрости 5005441,60 EUR от задълженията към него, като не се начислява лихва върху оставащия дълг за периода 1 януари 2001—31 декември 2001 г. и като бъдат изцяло уредени задълженията към лозарските предприятия и търговците.
On 21 February 2001 WAK therefore agreed with GfW to cover the deficit of year 2000 by waiving EUR 5005441,60 of its claims, that no interest would be charged on the remaining debt for the time period of 1 January 2001 to 31 December 2001 and that the claims of the winegrowing enterprises and merchants would be settled in full.
Така е гарантирано обезпечението на задълженията, за които не е договорена промяна на поредността.
The security of the non-subordinated claims was guaranteed.
Дефицитът на GfW е отстранен, производството по несъстоятелност е избягнато и GfW е можело да продължи да функционира.
GfW’s deficit situation was remedied, insolvency proceedings were avoided and GfW could continue trading.
Германия твърди, че и промяната на поредността на вземанията, и опрощаването на задълженията отговарят на критерия за частния кредитор.
Germany claims that the subordination and the waiver of claims are both in accordance with the private creditor test.
В подкрепа на това твърдение Германия се позовава на съответната съдебна практика.
To support this claim, Germany refers to relevant case-law.
Опрощаване на част от задълженията може да е необходимо, за да се увеличи действително възстановената сума [11].
Waiving part of the claim can be required in order to increase the amount which is effectively recovered [11].
Един частен кредитор би действал по такъв начин, че да сведе своите загуби до минимум.
A private creditor would act so as to minimise his losses.
Ако дадено задължение не е било гарантирано в достатъчна степен, споразумението за отлагане на погасяването би увеличило шансовете за погасяване без загуби, тъй като длъжникът ще има възможност да преодолее кризата и да подобри положението си [12].
In case a claim was not sufficiently secured, agreement to postpone the repayment would increase the chances of repayment without losses as the debtor would have the chance to overcome the crisis and improve its situation [12].
В решението си по делото HAMSA Първоинстанционният съд отхвърля дотогавашната практика на Комисията да изисква равен дял опрощаване на задълженията за частни и публични кредитори по отношение на дела им от дълга.
In the HAMSA judgment of the CFI, the court rejects the Commissions previous practice of requiring equal share of waivers of claims for private and public creditors in relation to their share of the debt.
Вместо това съдът установява, че критерият за частния кредитор може да се прилага така също, когато опрощаването е асиметрично при различните кредитори.
Instead the court established that the private creditor test can be applied also when the waivers relationship between the different creditors is asymmetric.
Първоинстанционният съд подчертава, че решаващ е статутът на кредитора като притежател на обезпечено, привилегировано или обикновено вземане, т.е. редът на гаранциите на различните кредитори.
The CFI emphasises that the creditor’s status as the holder of a secured, preferential or ordinary claim, i.e. the rank of the securities of the different creditors, is decisive.
Първоинстанционният съд установява, че публичен кредитор действа като частен кредитор, когато решава да опрости част от задълженията към него на база на задълбочена и мотивирана оценка на това колко би могъл да възстанови, на база на риска от ликвидация и също на шанса фирмата да възстанови своята жизнеспособност [13].
The CFI established that a public creditor acts like a private creditor when he decides to waive a share of his claims, after extensive and reasonable evaluation of how much he might be able to recover, of the risk of liquidation and of the chance of the firm being restored to viability [13].
Последно Германия се позовава на решението на Комисията по делото Huta Cynku, в което Комисията реши, че не съществува предимство и, следователно, държавна помощ, когато преструктурирането би довело да по-големи постъпления от ликвидацията [14].
Lastly, Germany refers to the Commission’s decision in the Huta Cynku case, where the Commission decided that no advantage and thus no State aid exists where restructuring would yield better proceeds than liquidation [14].
На тази база Германия твърди, че с оглед на положението на WAK на основен кредитор и на по-задния ред на неговите гаранции в сравнение с лозарските предприятия и търговците, както съгласието за промяна на поредността на вземанията в полза на другите кредитори, така и опрощаването на задълженията е било в съответствие с критерия за частния кредитор и не представлява държавна помощ.
On these grounds Germany argues that taking into consideration WAK’s position as the main creditor and its weaker security position compared to the winegrowing enterprises and merchants, both the subordination as well as the waiver of claim was in accordance with the private creditor test and do not constitute State aid.
В случай на производство по несъстоятелност WAK би изгубил най-малко същата, а най-вероятно значително по-голяма сума от оставащото към него задължение.
In an insolvency procedure WAK would have lost at least the same and most probably a significantly larger amount of their remaining claim.
WAK би могъл да има пълни гарантирани права върху оставащите запаси и би могъл да обезпечи по-голямо погасяване на оставащите задължения към него от погасяването в случай на несъстоятелност само ако избегне несъстоятелността на GfW и уреди оставащите задължения към лозарските предприятия и търговци.
Only through avoiding the insolvency of GfW and settling the winegrowing enterprises and merchants remaining claims did WAK have full security rights to the remaining stock and could secure a higher repayment on its remaining claims than what would be realised in case of insolvency.
От гледна точка на положението преди операцията, поведението на WAK според Германия е било правилно, особено предвид факта, че е успял да си осигури по-голямо погасяване, като е преобразувал по-задния ред на своето обезпечение в гаранция от първи ред и е избегнал предстоящата несъстоятелност на GfW.
From an ex-ante perspective, the behaviour of WAK was, according to Germany, correct, especially as they managed to secure a higher repayment by having converted their weak security position into a primary security right and avoided the impending insolvency of GfW.
Според Германия в такава ситуация всяка частна банка би действала по същия начин.
According to Germany, any private bank would have acted in the same way in the same situation.
Според германските органи резултатът от предварителната оценка на финансовите отчети на GfW би бил, че чрез запазването на GfW, WAK би могъл да получи погасяване на задължения в размер на 5112918,81 милиона EUR. От друга страна, ако GfW е започнало процедура по несъстоятелност, WAK би могъл единствено да получи погасяване на задължения в размер най-много на 2,4 милиона EUR. Това означава разлика от най-малко 2,7 милиона EUR.
According to the German authorities, an ex-ante evaluation of GfW accounts would have estimated that by a continuation of GfW, WAK would have been able to realise repayments of EUR 5112918,81 million. On the other hand, if GfW had entered into insolvency proceedings, WAK would only have been able to realise a repayment of maximum EUR 2,4 million. This leaves a difference of minimum EUR 2,7 million.
Това се потвърждава от доклад от 3 февруари 2003 г., изготвен от независим одитор [15], поръчан от WAK и представен от германските органи.
This is confirmed by a report from 3 February 2003, prepared by an independent auditor [15], commissioned by WAK and submitted by the German authorities.
В доклада се стига до заключението, че е обосновано от икономическа гледна точка WAK да се съгласи с промяна на поредността на своите вземания в полза на другите кредитори, да опрости част от тези задължения в горепосочения размер и да опрости бъдещи плащания на лихви.
The report comes to the conclusion that it made economic sense for WAK to subordinate their claims, waive part of their claims to the abovementioned amount and to waive the future interest payments.
Представените от Германия причини за тези заключения са както следва:
The reasons for this conclusion were submitted by Germany and are as follows:
Ако WAK не беше променил поредността в полза на другите кредитори и опростил задълженията към него и лихвените плащания, GfW е трябвало да подаде заявление за обявяване в несъстоятелност и би било ликвидирано.
If WAK had not subordinated and waived its claims and interest payments GfW would have had to apply for insolvency and GfW would have been wound up.
Задълженията към WAK би трябвало да бъдат покрити от продажбата на запасите на GfW.
WAK’s claims would have had to be met from the sale of GfW’s stocks.
Ако дружеството е било ликвидирано, стойността на запасите на GfW би спаднала.
If the company had been wound up the value of GfW’s stocks would have fallen.
Действителните постъпления от продажбата на запасите би била само около 50 % — 70 % от балансовата стойност.
The actual proceeds from the sale of the stocks would have been only about 50 % to 70 % of the book value.
Следователно, при отчитане на гарантираните права, постъпленията биха възлезли на сума между 1,84 милиона EUR и 2,4 милиона EUR.
Therefore, allowing for security rights, the proceeds would have amounted to between EUR 1,84 million and EUR 2,4 million.
Производството по несъстоятелност е скъпоструващо.
Insolvency proceedings are costly.
Германският закон за несъстоятелността („InsO“) предвижда право на отделяне на продукти със запазено право на собственост от масата на несъстоятелността; изборът между изпълнението на договора и отделянето на активи обаче се определя от синдика (параграф 103 от InsO).
The German Insolvency Law (‘InsO’) provides for a right to separation for products with retention of title; however, this is determined on the basis of the insolvency administrator’s option to choose between performance of the contract and separation of assets (paragraph 103 InsO).
Отделянето на активи е възможно само ако синдикът откаже да изпълни договор като в този случай кредиторът може да се оттегли от договора и да поиска отделяне на активите, а има право и на обезщетение за неизпълнението на договора.
Separation of assets is possible only if the insolvency administrator refuses to perform the contract, in which case the creditor can withdraw from the contract and demand the separation of the assets, and is entitled to compensation for non-performance of the contract.
Авансовите плащания могат да бъдат приспаднати.
Down payments may be offset.
В замяна на това GfW може да поиска възстановяване на вече извършените плащания, които могат да бъдат прихванати от обезщетението за неизпълнение на договора.
In return, GfW can claim recovery of the payments already made, which may be offset against the compensation for non-performance of the contract.
Обратно, след като WAK се съгласи да промени поредността на част от задълженията към него, от юридическа гледна точка е възможно GfW да избегне производството по несъстоятелност и, след като опрости част от задълженията и лихвените плащания, неуредените задължения към WAK да са в размер на 5,15 милиона EUR, които може да се очаква, че ще бъдат възстановени в резултат на факта, че GfW ще продължи да функционира.
By contrast, after WAK subordinated part of its claims, it was legally possible for GfW to avoid insolvency proceedings and after waiving part of its claims and interest payments, WAK had outstanding claims of EUR 5,15 million which it could expect to recover as a result of the fact that GfW could continue trading.
Отбелязва се също така, че ако е било открито производство по несъстоятелност, погасяването по заема от 1440476,92 EUR, направено от GfW към WAK през периода 1 ноември — 31 декември 2000 г. би било оспорено от GfW съгласно правилата за несъстоятелност.
It is also pointed out that if insolvency proceedings had been opened the repayments on the loan of EUR 1440476,92 made by GfW to WAK in the period 1 November to 31 December 2000 could have been contested by GfW under the insolvency rules.
Това би довело до задължаването на WAK да погаси тези средства.
This would have led to WAK being obliged to repay these funds.
Германия подчертава, че предварителната оценка показва, че вариантът с промяна на поредността на вземанията в полза на другите кредитори и опрощаване е по-обоснован от икономическа гледна точка, тъй като получената сума чрез избягване на несъстоятелността на GfW е 4670517,65 EUR, т.е. по-голяма от максимума от 2,4 милиона EUR, който би могъл да бъде обезпечен при производството по несъстоятелност.
Germany emphasises that an ex-post evaluation shows that the subordination and waiver of claims option made more economic sense as the repayments received by avoiding the insolvency of GfW was EUR 4670517,65, making it superior to the maximum EUR 2,4 million which could have been secured under the insolvency proceedings.
Германия стига до заключението, че тъй като промяната на поредността на вземанията и опрощаването на задълженията са били извършени в съответствие с критерия за частния кредитор, не е имало помощ за лозарските предприятия и търговците към момента на промяната на поредността и опрощаването на задълженията от страна на WAK.
Germany concludes that as the subordination and waiver of claims was in accordance with the private creditor test, there was no aid to the winegrowing enterprises and merchants at the time of subordination and waiver of claims by WAK.
ОЦЕНЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
ASSESSMENT OF THE AID
Обща организация на пазара
Common market organisation
До влизането в сила на Регламент (ЕО) № 479/2008 на Съвета от 29 април 2008 г. относно общата организация на пазара на вино [16] лозарството и винарството са уреждани с Регламент (ЕО) № 1493/1999.
Until the entry into force of Council Regulation (EC) No 479/2008 of 29 April 2008 on the common organisation of the market in wine [16], winegrowing and wine processing were covered by Regulation (EC) No 1493/1999.
Член 71 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 гласи, че членове 87, 88 и 89 от Договора (сега членове 107, 108 и 109 от ДФЕС) се прилагат за производството и търговията с продуктите, обхванати от него.
Article 71 of Regulation (EC) No 1493/1999 states that Articles 87, 88 and 89 of the Treaty (now Articles 107, 108 and 109 of the TFEU) shall apply to the production of and trade in the products covered by it.
Преди 31 юли 2000 г. лозарството и винопреработването бяха уредени чрез Регламент (ЕИО) № 822/87.
Before 31 July 2000, winegrowing and wine processing were covered by Regulation (EEC) No 822/87.
Член 76 от Регламент (ЕИО) № 822/87 гласи, че членове 92, 93 и 94 от Договора (сега членове 107, 108 и 109 от ДФЕС) се прилагат за производството и търговията с продуктите, посочени в член 1 от регламента.
Article 76 of Regulation (EEC) No 822/87 states that Articles 92, 93 and 94 of the Treaty (now Articles 107, 108 and 109 of the TFEU) shall apply to the production of and trade in the products listed in Article 1 of the Regulation.
Следователно въпросните мерки следва да бъдат разгледани в светлината на правилата за държавни помощи.
Therefore, the measures at hand have to be examined in the light of State aid rules.
Според член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава членка или чрез ресурси на държава членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите членки, е забранена.
Pursuant to Article 107(1) of the TFEU, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is prohibited, insofar as it affects trade between Member States.
WAK е публичноправно дружество и се финансира отчасти със средства от федерална провинция Райнланд-Пфалц и отчасти от парафискални такси.
WAK is a public-law corporation and is financed partly from funds of the federal state of Rhineland-Palatinate and partly from parafiscal charges.
Следователно мярката се финансира от ресурси на държава членка.
The measure is therefore financed from state resources.
Помощта за дадено предприятие засяга търговията между държавите членки, когато въпросното предприятие функционира на пазар, отворен за търговия в рамките на Съюза [17].
Aid to an undertaking appears to affect trade between Member States where that undertaking operates in a market open to intra-Union trade [17].
Търговията със земеделски продукти в рамките на Съюза е значителна.
There is a substantial intra-Union trade in agricultural products.
Следователно настоящата помощ може да засегне търговията между държавите членки [18].
Therefore, the present aid is liable to affect trade between Member States [18].
Съдът е постановил, че за да се определи дали дадена държавна мярка представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, е необходимо също така да се установи дали предприятието получател извлича икономическо предимство, което не би получило при нормални пазарни условия [19], и/или дали мярката е дала възможност на предприятието да избегне поемането на разходи, които нормално би трябвало да заплати от своите собствени финансови ресурси [20].
The Court has ruled that in order to determine whether a state measure constitutes aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, it is also necessary to establish whether the recipient undertaking receives an economic advantage which it would not have obtained under normal market conditions [19] and/or whether the measure enabled the undertaking to avoid having to bear costs which it would normally have had to meet out of its own financial resources [20].
Това действително би било достатъчен признак за евентуално нарушение на конкуренцията [21].
This would indeed be sufficient to indicate potential distortions of competition [21].
Наличие на помощ за Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
Existence of aid to the Gesellschaft für Weinabsatz (GfW)
Отпускането на заем от WAK
The granting of loan by WAK