natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въз основа на посоченото искане Комисията оцени системите на обучение и сертифициране в Кабо Верде, за да се увери дали тази държава отговаря на всички изисквания на конвенцията STCW и дали са взети подходящи мерки за предотвратяване на измами във връзка с удостоверенията.
Following that request, the Commission assessed the training and certification systems in Cape Verde in order to verify whether Cape Verde meets all the requirements of the STCW Convention and whether the appropriate measures have been taken to prevent fraud involving certificates.
Посочената оценка се основаваше на резултатите от инспекцията, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност през юни 2006 г. По време на инспекцията бяха установени някои нередности в системите за обучение и сертифициране.
That assessment was based on the results of an inspection carried out by experts of the European Maritime Safety Agency in June 2006. During that inspection certain deficiencies in the training and certification systems were identified.
С писма от 2 февруари 2009 г., 8 декември 2009 г. и 17 септември 2010 г. Комисията поиска от Кабо Верде да представи доказателства, че установените нередности са били отстранени.
By letters of 2 February 2009, 8 December 2009 and 17 September 2010, the Commission requested Cape Verde to provide evidence demonstrating that the deficiencies identified had been corrected.
С писма от 23 април 2009 г., 19 януари 2010 г., 4 декември 2010 г., 25 февруари 2011 г., 10 март 2011 г. и 25 май 2011 г. Кабо Верде предостави изискваната информация и доказателствен материал, че са взети подходящи и достатъчни корективни мерки за отстраняване на повечето нередности, установени в рамките на оценката на съответствието.
By letters of 23 April 2009, 19 January 2010, 4 December 2010, 25 February 2011, 10 March 2011 and 25 May 2011 Cape Verde provided the requested information and evidence concerning the implementation of appropriate and sufficient corrective action to address most of the deficiencies identified during the assessment of compliance.
Неотстранените нередности се отнасят до липсващо оборудване за обучение в главното учреждение за образование и обучение на моряци в Кабо Верде, от една страна, и до част от съдържанието на курса във връзка с раздел А-III/2 от Кодекса STCW, от друга.
The remaining shortcomings concern on the one hand missing certain training equipment at the main maritime education and training institution of Cape Verde, and on the other hand certain course content relating to Section A-III/2 of the STCW Code.
Поради това към Кабо Верде е отправено искане да вземе допълнителни корективни мерки в тази насока.
Cape Verde has therefore been invited to implement further corrective action in this respect.
Тези недостатъци обаче не поставят под въпрос цялостното ниво на съответствие на системи за обучение и сертифициране на морските лица на Кабо Верде с изискванията на STCW.
However, these shortcomings do not warrant calling into question the overall level of compliance of Cape Verde with STCW requirements on training and certification of seafarers.
Резултатът от оценката на съответствието и оценката на предоставената от на Кабо Верде информация показват, че Кабо Верде отговаря на съответните изисквания на конвенцията STCW и държавата е взела подходящи мерки, за да предотврати измами във връзка с удостоверенията.
The outcome of the assessment of compliance and the evaluation of the information provided by Cape Verde demonstrates that Cape Verde complies with the relevant requirements of the STCW Convention, while this country has taken appropriate measures to prevent fraud involving certificates.
По смисъла на член 19 от Директива 2008/106/ЕО на Кабо Верде се признава по отношение на системите за обучение и сертифициране на морските лица.
For the purposes of Article 19 of Directive 2008/106/EC, Cape Verde is recognised as regards the systems for the training and certification of seafarers.
относно признаването на Бангладеш по силата на Директива 2008/106/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на системите за обучение и сертифициране на морските лица
on the recognition of Bangladesh pursuant to Directive 2008/106/EC of the European Parliament and of the Council as regards the systems for the training and certification of seafarers
като взе предвид исканията на Кипър от 26 юли 2007 г., на Италия от 24 декември 2007 г. и на Белгия от 25 юни 2008 г.,
Having regard to the requests from Cyprus on 26 July 2007, from Italy on 24 December 2007 and from Belgium on 25 June 2008,
Според Директива 2008/106/ЕО държавите-членки може да вземат решение да потвърдят съответните свидетелства на морските лица, издадени от трети държави, при условие че съответната трета държава е призната от Комисията.
According to Directive 2008/106/EC Member States may decide to endorse seafarers' appropriate certificates issued by third countries, provided that the third country concerned is recognised by the Commission.
Тези трети държави трябва да отговарят на всички изисквания на Конвенцията за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците от 1978 г., с измененията от 1995 г. (Конвенцията STCW) [2] на Международната морска организация (IMO).
Those third countries have to meet all the requirements of the International Maritime Organisation (IMO) Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers, 1978 (STCW Convention) [2], as revised in 1995.
Искания за признаването на Бангладеш са подадени с писмо от 26 юли 2007 г. от Кипър, с писмо от 24 декември 2007 г. от Италия и с писмо от 25 юни 2008 г. от Белгия.
Requests for the recognition of Bangladesh have been submitted by letters of 26 July 2007 from Cyprus, of 24 December 2007 from Italy and of 25 June 2008 from Belgium.
Въз основа на посочените искания Комисията оцени системата на обучение и сертифициране в Бангладеш с цел проверка на съответствието на тази държава с всички изисквания на Конвенцията STCW и на това дали Бангладеш е взел подходящи мерки за предотвратяване на измами във връзка с удостоверенията.
Following these requests, the Commission assessed the training and certification system in Bangladesh in order to verify whether Bangladesh meets all the requirements of the STCW Convention and whether the appropriate measures have been taken to prevent fraud involving certificates.
Посочената оценка се основаваше на резултатите от инспекцията, проведена от експерти на Европейската агенция по морска безопасност през февруари 2008 г. По време на инспекцията бяха установени някои нередности в системите за обучение и сертифициране.
That assessment was based on the results of an inspection carried out by experts of the European Maritime Safety Agency in February 2008. During that inspection certain deficiencies in the training and certification systems were identified.
С писма от 26 март 2009 г., 9 декември 2009 г. и 28 септември 2010 г. Комисията поиска от Бангладеш да представи доказателства, че установените нередности са били отстранени.
By letters of 26 March 2009, 9 December 2009 and 28 September 2010, the Commission requested Bangladesh to provide evidence demonstrating that the deficiencies identified had been corrected.
С писма от 29 март 2009 г., 21 май 2009 г., 12 юли 2009 г., 4 януари 2010 г., 27 февруари 2011 г. и 14 март 2011 г. Бангладеш предостави изискваната информация и доказателствен материал, че са взети подходящи и достатъчни корективни мерки за отстраняване на повечето нередности, установени в рамките на оценката на съответствието.
By letters of 29 March 2009, 21 May 2009, 12 July 2009, 4 January 2010, 27 February 2011 and 14 March 2011, Bangladesh provided the requested information and evidence concerning the implementation of appropriate and sufficient corrective action to address most of the deficiencies identified during the assessment of compliance.
Неотстранените нередности се отнасят до липсващо оборудване за обучение в едно от учрежденията за образование и обучение на моряци в Бангладеш, от една страна, и до обучението за подготвителни курсове във връзка с раздел А-II/1 от Кодекса STCW, от друга.
The remaining shortcomings concern, on the one hand, the lack of certain training equipment in one of the maritime education and training institutions of Bangladesh, and on the other hand training for preparatory courses relating to Section A-II/1 of the STCW Code.
Поради това към Бангладеш бе отправено искане да вземе допълнителни корективни мерки в тази насока.
Bangladesh has therefore been invited to implement further corrective action in this respect.
Тези недостатъци обаче не поставят под въпрос цялостното ниво на съответствие на бангладешките системи за обучение и сертифициране на морските лица с изискванията на STCW.
However, these shortcomings do not warrant calling into question the overall level of compliance of Bangladesh with STCW requirements on training and certification of seafarers.
Резултатът от оценката на съответствието и оценката на предоставената от Бангладеш информация показват, че Бангладеш отговаря на съответните изисквания на конвенцията STCW и е взел подходящи мерки, за да предотврати измами във връзка с удостоверенията.
The outcome of the assessment of compliance and the evaluation of the information provided by Bangladesh demonstrates that Bangladesh complies with the relevant requirements of the STCW Convention, while this country has taken appropriate measures to prevent fraud involving certificates.
По смисъла на член 19 от Директива 2008/106/ЕО, Бангладеш се признава по отношение на системите за обучение и сертифициране на морските лица.
For the purposes of Article 19 of Directive 2008/106/EC, Bangladesh is recognised as regards the systems for the training and certification of seafarers.
относно мерки C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 и N 19/10), приведени в действие от нидерландската държава в полза на ABN AMRO Group NV (създадено в резултат на сливане между Fortis Bank Nederland и ABN AMRO N)
on the measures C 11/09 (ex NN 53b/08, NN 2/10 and N 19/10) implemented by the Dutch State for ABN AMRO Group NV (created following the merger between Fortis Bank Nederland and ABN AMRO N)
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си [1] в съответствие с член 108, параграф 2 от Договора и като взе предвид техните мнения,
Having called on interested parties to submit their comments [1] pursuant to Article 108(2) of the Treaty and having regard to their comments,
На 3 октомври 2008 г. нидерландската държава придоби Fortis Bank Nederland („FBN“) (а именно нидерландското банково дъщерно дружество на финансовото холдингово дружество Fortis SA/NV [2]), включително активите на ABN AMRO Holding, които са собственост на FBN („ABN AMRO N“) за сумата от 12,8 млрд. EUR. В рамките на същата сделка нидерландската държава също така замени Fortis Bank SA/NV, белгийското банково дъщерно дружество на Fortis SA/NV, в качеството си на кредитор по заеми, отпуснати на FBN с номинална стойност 16,1 млрд. EUR [3].
On 3 October 2008, the Dutch State acquired Fortis Bank Nederland (‘FBN’) (namely the Dutch banking subsidiary of the financial holding company Fortis SA/NV [2]) including ABN AMRO Holding assets owned by FBN (‘ABN AMRO N’) for an amount of EUR 12,8 billion. In the same transaction, the Dutch State also replaced Fortis Bank SA/NV, the Belgian banking subsidiary of Fortis SA/NV, as obligee in loans to FBN with a nominal value of EUR 16,1 billion [3].
Нидерландската държава също така предостави на FBN механизъм за краткосрочна ликвидност в размер на 45 млрд. EUR и се споразумя да обезщети Fortis SA/NV за разходи и задължения, които произтичат от споразумението между акционерите в консорциума ( „САК“).
The Dutch State also granted FBN a short-term liquidity facility of EUR 45 billion and agreed to indemnify Fortis SA/NV for costs and obligations which stemmed from the consortium shareholders agreement ( ‘CSA’).
В САК се описват правата и задълженията на трите финансови институции (Fortis SA/NV, Banco Santander и Royal Bank of Scotland („RBS“) или трите „участника в консорциума“), които съвместно са участвали в търг за ABN AMRO Holding посредством новосъздаденото правно образувание „RFS Holdings“.
The CSA described the rights and obligations of the three financial institutions (Fortis SA/NV, Banco Santander and Royal Bank of Scotland (‘RBS’) or the three ‘consortium members’) which had jointly bid for ABN AMRO Holding via the newly created legal entity ‘RFS Holdings’.
На 7 октомври 2008 г. нидерландската държава уведоми Комисията за своите мерки от 3 октомври 2008 г. (а именно придобиването на FBN за сумата от 12,8 млрд. EUR, новацията на дългосрочните заеми с номинална стойност 16,1 млрд. EUR и механизма за краткосрочна ликвидност в размер на 45 млрд. EUR, наричани по-долу „интегрираните сделки от 3 октомври 2008 г.“) като мерки, които не представляват държавна помощ, за да получи правна сигурност по отношение на тези мерки.
On 7 October 2008, the Dutch State notified the Commission of its measures of 3 October 2008 (namely the acquisition of FBN for EUR 12,8 billion, the novation of long-term loans with a nominal value of EUR 16,1 billion and the short-term liquidity facility of EUR 45 billion, hereafter ‘the integrated transactions of 3 October 2008’) as measures not constituting State aid in order to get legal certainty on those measures.
Тъй като мерките вече са били приведени в действие, Комисията регистрира делото като NN-дело (тоест NN53b/08).
Since the measures had already been implemented, the Commission registered the case as an NN-case (that is, NN53b/08).
По време на преговорите, довели до придобиването на FBN на 3 октомври 2008 г., нидерландската държава се позова на външния доклад за оценка, изготвен от […] [4], копие от който беше изпратено на Комисията на 15 октомври 2008 г.
During the negotiations leading to the acquisition of FBN on 3 October 2008, the Dutch State relied on an external valuation report by […] [4], a copy of which was sent to the Commission on 15 October 2008.
С писмо от 30 октомври 2008 г. Комисията уведоми нидерландското министерство на финансите за своето предварително становище, че мерките от 3 октомври 2008 г. изглежда представляват държавна помощ, предоставена на FBN.
By letter dated 30 October 2008, the Commission informed the Dutch Ministry of Finance of its preliminary opinion that the measures of 3 October 2008 seemed to constitute State aid to FBN.
На 20 ноември 2008 г. беше проведена среща между службите на Комисията и нидерландската държава.
On 20 November 2008, a meeting took place between the services of the Commission and the Dutch State.
На 21 ноември 2008 г. нидерландската държава взе официално решение да не отделя FBN от ABN AMRO N, а вместо това да се стреми към сливане на двете дружества („сливането“) съгласно по-ранните планове на Fortis SA/NV.
On 21 November 2008, the Dutch State officially decided that it would not keep FBN and ABN AMRO N apart, but instead would pursue a merger of the two companies (‘the merger’), in line with the earlier plans of Fortis SA/NV.
На 3 декември 2008 г. Комисията взе решение [5] („решението от 3 декември 2008 г.“), в което мерките, взети от нидерландската държава на 3 октомври 2008 г. в полза на Fortis Bank SA/NV, се обявяват за съвместима с общия пазар държавна помощ.
On 3 December 2008, the Commission took a Decision [5] (‘the Decision of 3 December 2008’) declaring the measures by the Dutch State of 3 October 2008 in favour of Fortis Bank SA/NV as State aid compatible with the common market.
При все това в съображение 4 от това решение изрично се посочва, че Комисията ще прецени в рамките на отделна процедура дали приложените мерки от 3 октомври 2008 г. също са включвали помощ, предоставена на FBN.
However, recital 4 of that Decision stated explicitly that the Commission would judge in a separate procedure whether the measures implemented on 3 October 2008 also contained aid to FBN.
На 17 декември 2008 г. нидерландската държава уведоми Комисията за намерението си да придобие ABN AMRO N от FBN за 6,5 млрд. EUR. Придобиването се извърши на 24 декември 2008 г. На 2 февруари 2008 г. нидерландските власти уведомиха Комисията, че придобиването е мярка, която не представлява държавна помощ, с цел получаване на правна сигурност.
On 17 December 2008, the Dutch State informed the Commission of its intention to acquire ABN AMRO N from FBN for EUR 6,5 billion. The acquisition took place on 24 December 2008. On 2 February 2009, the Dutch authorities notified that acquisition to the Commission as a measure not constituting State aid for reasons of legal certainty.
На 24 декември 2008 г. RBS, Banco Santander и нидерландската държава подписаха изменение към САК, с което нидерландската държава замени Fortis SA/NV в САК.
On 24 December 2008, RBS, Banco Santander and the Dutch State signed an amendment to the CSA by which the Dutch State replaced Fortis SA/NV in the CSA.
На 6 март 2009 г. нидерландската държава изпрати на Комисията доклад от комплексната проверка [6] за придобитото предприятие, който бе изготвен от […] по искане на нидерландската държава.
On 6 March 2009, the Dutch State sent to the Commission a due diligence report [6] of the acquired businesses which had been prepared by […] at the request of the Dutch State.
С решение от 8 април 2009 г. („решението от 8 април 2009 г.“) Комисията стартира процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от договора под дело номер C11/09 (ex-NN53b/08) по отношение на предполагаема помощ, предоставена на FBN и ABN AMRO N.
By Decision of 8 April 2009 (‘the Decision of 8 April 2009’), the Commission initiated the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty under case number C11/09 (ex-NN53b/08), with respect to alleged aid granted to FBN and ABN AMRO N.
На 6 май 2009 г. Комисията получи писмена жалба от Van Lanschot Bank („жалбоподателят“), нидерландски конкурент на FBN и ABN AMRO N. Тази жалба бе препратена от Комисията на нидерландската държава на 22 юли 2009 г., като с нея бе поискано представянето на мнения.
On 6 May 2009, the Commission received a letter of complaint from Van Lanschot Bank (‘the complainant’), a Dutch competitor of FBN and ABN AMRO N. That letter was forwarded by the Commission to the Dutch State on 22 July 2009, asking for comments.
Нидерландската държава поиска удължаване на крайния срок до 20 август 2009 г. и изпрати подробен отговор на жалбоподателя на 22 септември 2009 г. Жалбоподателят предостави допълнителна информация с писма от 21 август 2009 г. и 28 август 2009 г. Тези писма бяха препратени на нидерландската държава на 23 септември 2009 г., а нидерландската държава отговори на 29 октомври 2009 г.
The Dutch State asked for a deadline extension on 20 August 2009 and sent a detailed answer to the complaint on 22 September 2009. The complainant provided further information by letters of 21 August 2009 and 28 August 2009. These letters were forwarded to the Dutch State on 23 September 2009 and the Dutch State replied on 29 October 2009.
На 15 май 2009 г. нидерландската държава изпрати писмо на Комисията, с което отговори на редица въпроси, повдигнати в решението от 8 април 2009 г. Подробен отговор по същество — за който нидерландската държава поиска повече време — беше изпратен на Комисията на 11 август 2009 г.
On 15 May 2009, the Dutch State sent a letter to the Commission answering a number of questions raised in the Decision of 8 April 2009. A detailed reply on substance – for which the Dutch State had asked more time – was sent to the Commission on 11 August 2009.
В неофициален документ, изпратен на 15 юни 2009 г., и по време на последваща среща с Комисията на 16 юни 2009 г. нидерландската държава уведоми Комисията за намерението си да приведе в действие план за рекапитализация на стойност 2,5 млрд. EUR, който дава възможност на ABN AMRO N да се отдели от дружеството-майка ABN AMRO Bank [7].
In a non-paper sent on 15 June 2009 and during a follow-up meeting with the Commission on 16 June 2009, the Dutch State informed the Commission of its intention to implement a EUR 2,5 billion recapitalisation plan enabling ABN AMRO N to separate from its parent company ABN AMRO Bank [7].
По време на тази среща нидерландската държава подчерта, че след първото вливане на капитал в размер на 2,5 млрд. EUR ще бъдат необходими допълнителни мерки, които засега не могат да бъдат количествено изразени.
During that meeting, the Dutch State indicated that, after the first injection of EUR 2,5 billion, additional but not yet quantifiable measures would be necessary.
В решението от 8 април 2009 г. Комисията прикани нидерландския финансов надзорен орган („DNB“) да изрази мнението си относно надеждността на FBN и съответно на ABN AMRO N. Комисията получи изисканата информация относно FBN чрез писмо от 18 юни 2009 г. и актуализация на тази информация на 5 януари 2010 г. Освен това нидерландската държава препрати писмо от DNB относно ABN AMRO N на 20 януари 2010 г.
In the Decision of 8 April 2009, the Commission had invited the Dutch financial supervisor (‘DNB’) to comment on the soundness of FBN and ABN AMRO N respectively. The Commission received the requested information on FBN by letter of 18 June 2009 and an update on 5 January 2010. The Dutch State also forwarded a letter from DNB on ABN AMRO N on 20 January 2010.
На 6 юли 2009 г. ABN AMRO Bank — дружеството-майка на ABN AMRO N — изпрати писмо до Комисията, в което изрази мнение относно решението от 8 април 2009 г. Това писмо беше препратено на нидерландската държава на 22 юли 2009 г., а нидерландската държава отговори на 22 септември 2009 г.
On 6 July 2009, ABN AMRO Bank – the parent company of ABN AMRO N – sent a letter to the Commission commenting on the Decision of 8 April 2009. That letter was forwarded to the Dutch State on 22 July 2009 and the Dutch State replied on 22 September 2009.
На 9 юли 2009 г. нидерландската държава уведоми Комисията, че FBN е възстановило всички краткосрочни финансови средства, които е получило от нидерландската държава в рамките на механизма за ликвидност в размер на 45 млрд. EUR от 3 октомври 2008 г.
On 9 July 2009, the Dutch State informed the Commission that FBN had redeemed all the short-term funding it had received from the Dutch State under the 3 October 2008 liquidity facility of EUR 45 billion.
На 15 юли 2009 г. нидерландската държава уведоми Комисията за плановете на FBN за придобиване на Fortis Clearing Americas („FCA“) от Fortis Bank SA/NV.
On 15 July 2009, the Dutch State informed the Commission of plans by FBN to acquire Fortis Clearing Americas (‘FCA’) from Fortis Bank SA/NV.
На 17 юли 2009 г. нидерландската държава направи официално уведомление за план с мерки за рекапитализация на стойност 2,5 млрд. EUR [8], които представляват суап за кредитно неизпълнение („CDS“) с ефект на освобождаване на капитал в размер на 1,7 млрд. EUR („инструментът за освобождаване на капитал“ или „CRI“) и задължителна конвертируема облигация с фиксиран падеж („MCS“) в размер на 800 млн. EUR. Първоначално мерките бяха регистрирани под дело номер N429/09, но тъй като те бяха приведени в действие преди Комисията да е взела решение относно тях, делото беше преместено от регистъра на помощите, за които е постъпило уведомление, в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление (под номер NN 2/10).
On 17 July 2009, the Dutch State formally notified a plan with recapitalisation measures worth EUR 2,5 billion [8] consisting of a credit default swap (‘CDS’) with a capital relief effect of EUR 1,7 billion (‘the capital relief instrument’ or ‘CRI’) and a Mandatory Convertible Security (‘MCS’) of EUR 800 million. The measures were initially recorded under case number N429/09, but since the measures were implemented before the Commission had taken a decision on them, the case was moved from the register of notified aid to the non-notified aid register (under number NN 2/10).
На 10 септември 2009 г. нидерландската държава изпрати неофициален документ на Комисията с актуална информация за процеса на разделяне и сведения, че допълнителните мерки за държавна помощ (които не са количествено изразени) ще бъдат неизбежни.
On 10 September 2009, the Dutch State sent a non-paper to the Commission with an update of the separation process and indications that additional (unquantified) State aid measures would be unavoidable.