natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно както предприятията в останалите провинции ZT има достатъчен работен свободен капацитет за осигуряване на резерва за епидемии.
This, then, confirms that the ZT — like undertakings in the other Länder — has sufficient operational spare capacity for the epidemic reserve.
Следователно на ZT никога не ѝ се е налагало да изгражда допълнителен капацитет, за да осигури резерв за епидемии.
Consequently the ZT never needed to construct additional capacity in order to provide an epidemic reserve.
Така че ZT не е понесла никакви нетни разходи вследствие на това задължение.
The ZT therefore did not incur any net costs from the obligation.
Германия обаче твърди, че по закон ZT не може да включва в таксите за унищожаване разходите за свободен капацитет, който се използва единствено в случай на епидемии, тъй като този резерв за епидемии би бил в обществена полза.
However, Germany goes on to argue that under the law the ZT is not allowed to include in the disposal charges the costs of spare capacity that is used only in the event of an epidemic, since that epidemic reserve would be of public benefit.
Резултатите от експертното становище сред провинциите и представените договори на жалбоподателя показват обаче, че независимо от правната форма на предприятието за унищожаване или прилаганите правила за изчисляване всички разходи за капацитет без изключение се финансират от приходите от оперативна дейност.
The results of the Länder survey and complainant’s contracts that have been submitted show, however, that irrespective of the legal form of the disposal undertaking or the calculation rule to be applied, all capacity costs are financed by operating revenue without exception.
Това е очевидно и от член 8 от KAG RP, който гласи, че „разходите, на които се основават таксите за ползване и периодичните вноски, трябва да се определят по търговските принципи на счетоводното отчитане на себестойността“.
This is also clearly apparent in § 8 KAG RP, which states that ‘the costs underlying the usage charges and recurring contributions are to be determined in accordance with the business principles of cost accounting’.
С други думи разходите за работния свободен капацитет трябва да се включват в таксите пропорционално, тъй като съществува причинно-следствена връзка с унищожаването на вътрешен и външен материал при нормална експлоатация.
In other words the cost of the operational spare capacity has to be included in the charges on a proportional basis, as there is a causal connection with the disposal of internal and external material in normal operation.
Освен това в решението си BVerwG правилно приема, че разходите за работен свободен капацитет трябва да се финансират с приходите от унищожаването на вътрешен и външен материал [55].
The BVerwG also rightly found in its judgment that the cost of operational spare capacity must be financed by income from the disposal of internal and external material [55].
Следователно ако предвиденият резерв за епидемии може да се обезпечи с работния свободен капацитет, какъвто е случаят със ZT, няма нужда от годишни вноски.
Consequently if — as in the case of the ZT — the prescribed epidemic reserve can be provided from the operational spare capacity, there is no need for an annual contribution.
Накрая, като основание за годишните вноски Германия твърди, че всички разходи за работен свободен капацитет за третата смяна през седмицата са следствие от задължението за поддържане на резерва за епидемии.
Finally Germany argues in justification of the annual contribution that all operational spare capacity costs in the third shift during the week are the result of the obligation to maintain the epidemic reserve.
Без това задължение ZT би могла напълно да оползотворява своя максимален технически капацитет при 5-дневна експлоатация на 3 смени.
Without that obligation the ZT would be able to make full use of its technical maximum capacity in 5-day 3-shift operation.
Германия обаче не е представила доказателства, че ако е нямало задължение за поддържане на резерва за епидемии, не би имало работен свободен капацитет през седмицата.
However, Germany has produced no evidence to show that there would no longer be any operational spare capacity during the week if there were no obligation to maintain the epidemic reserve.
По-скоро излиза — например от експертното становище на ISPA-NS — че дори предприятията, които унищожават само материал от категория 3 и съответно нямат никакво задължение да поддържат резерв за епидемии, разполагат със значителен свободен капацитет и финансират всичките си разходи за капацитет чрез таксите си.
Rather it appears — for example from ISPA-NS study — that even undertakings which only dispose of category 3 material and are therefore under no obligation whatsoever to maintain an epidemic reserve, have considerable spare capacity and finance their entire capacity costs through their charges.
Разполагаемият свободен капацитет надвишава предвидения резерв за епидемии
Available spare capacity exceeds the prescribed epidemic reserve
Както показва таблица 3, ZT има много по-голям свободен капацитет, отколкото е необходим за поддържане на предвидения резерв за епидемии.
As Table 3 shows, the ZT has far greater spare capacity than necessary to provide the prescribed epidemic reserve.
Краткосрочно разполагаемият свободен капацитет е повече от два пъти по-голям от необходимия за случаи на епидемии.
The spare capacity available in the short term is more than twice what is needed in the event of an outbreak of disease.
Фигура 2 показва, че в някои години до 25 % от нормалния капацитет остават неизползвани при 5-дневна експлоатация на 2 смени.
Figure 2 shows that in some years up to 25 % of just the normal capacity remained unused in 5-day 2-shift operation.
Разходите за свободния капацитет, който изобщо не е необходим за предвидения резерв за епидемии, също не могат да се включват в нетните разходи.
The cost of spare capacity that is not needed at all for the prescribed epidemic reserve cannot be included in the net costs.
Следователно представените от Германия изчисления на нетните разходи трябва да се отхвърлят и поради тази причина, тъй като в тя разходите за целия свободен капацитет неправилно се разпределят за резерва за епидемии.
The calculations of net costs submitted by Germany therefore have to be rejected, as they incorrectly attribute the cost of all spare capacity to the epidemic reserve.
Експертното становище на ISPA-RP и експертното становище на Fraunhofer показват, че разполагаемият свободен капацитет на ZT е достатъчен дори за справяне с епидемия от шап в цялата провинция в продължение на 3 месеца.
The ISPA-RP and the Fraunhofer study show that the ZT’s available spare capacity was even sufficient to cope with an FMD outbreak throughout the Land within three months.
Въпреки това от ZT никога не се е изисквало да поддържа резерва за епидемии за период, по-дълъг от 6 седмици.
Yet the ZT has never been required to maintain the epidemic reserve for a period longer than six weeks.
С други думи членовете на асоциацията никога не са задължавали ZT да осигурява по-дългосрочен резерв за епидемии, който да може да се ползва повече от 6 седмици, за да успее ZT сама да се справи с продължителна епидемия в цялата провинция.
In other words the association’s members never obliged the ZT to make a longer-term epidemic reserve available beyond six weeks in order for the ZT alone to be able to cope with a lengthy outbreak of disease throughout the Land.
Затова сравнението с капацитета, необходим за справяне с епидемия от шап в цялата провинция, е неуместно [56].
The comparison with the capacity needed to cope with an FMD outbreak across the whole Land is irrelevant [56].
Обстоятелството, че капацитетът на съоръженията на ZT е значително по-голям, отколкото е изискването в устава, се потвърждава и от следното: ZT е задължена от устава да преработва вътрешен материал от категории 1 и 2 в количества от порядъка на средно 900 тона седмично [57].
The fact that the ZT’s plant capacity is substantially higher than required by the Verbandsordnung is borne out by the following: the ZT is obliged by the Verbandsordnung to process internal Category 1 and 2 material amounting, on average, to some 900 tonnes a week [57].
Ако се прибави предвиденият резерв за епидемии от 1185 тона седмично, ZT би се нуждаела от съоръжение с капацитет 2085 тона седмично при 7-дневна експлоатация на 3 смени, за да изпълни задълженията си съгласно устава.
If the prescribed epidemic reserve of 1185 tonnes a week is added in, the ZT would require a plant with a capacity of 2085 tonnes a week in 3-shift 7-day operation in order to meet its obligations under the Verbandsordnung.
Фактически обаче максималният възможен капацитет на съоръженията на ZT е 4536 тона седмично.
In actual fact, however, the ZT’s plants have a maximum capacity of 4536 tonnes a week.
Това означава, че ZT експлоатира съоръжения с два пъти по-голям капацитет, отколкото е необходимо за изпълнение на задачите, заложени в устава.
The ZT, then, operates plant with twice the capacity required for the tasks laid down in the Verbandsordnung.
Тъй като ZT има много по-голям капацитет, отколкото се изисква за изпълнението на обществените ѝ задачи, тя не може да е понесла нетни разходи поради задължението за поддържане на резерва за епидемии.
As the ZT has far greater capacity than is required to fulfil its public tasks, it cannot have incurred any net costs because of the obligation to maintain the epidemic reserve.
В заключение може да се каже, че Германия не успява да докаже, че ZT е понесла нетни разходи вследствие на задължението за поддържане на резерва за епидемии.
In conclusion it can be said that Germany has not been able to show that the ZT incurred net costs from the obligation to maintain the epidemic reserve.
Анализът показва, че годишните вноски финансират разходите за свободния капацитет, който оперативно е на разположение при нормална експлоатация (и съответно следва да се финансира с таксите за тези услуги) или е наличен поради недостатъчното натоварване на съоръженията на ZT.
Examination has shown that the annual contributions finance the cost of spare capacity that is operationally available in normal operation (and should therefore be financed by the fees and charges for these services) or that is available because insufficient use of made of capacity at the ZT’s plants.
Четвърти критерий от решението по делото Altmark
Altmark criterion 4
Четвъртият критерий от решението по делото Altmark гласи, че когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения, свързани с предоставянето на обществена услуга, в конкретен случай не е избрано вследствие на процедура за възлагане на обществена поръчка, която би позволила да бъде избран участника в търга, който е в състояние да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността, равнището на необходимата компенсация трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано предприятие при изпълнението на съответните задължения, като се отчетат съответните постъпления и разумна печалба за изпълнението на задълженията.
The fourth Altmark criterion states that, where the undertaking that is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure that would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical, well run undertaking would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
Четирите критерия от решението по делото Altmark трябва да са изпълнени, за да се направи изключение от принципа, че компенсационните плащания представляват предимство.
The four Altmark criteria set out the conditions for allowing any exception to the principle that compensation payments constitute an advantage.
Ето защо държавата членка трябва да докаже, че тези критерии са изпълнени.
It is therefore for the Member State to prove that the conditions are met.
ZT не е избрана посредством процедура за възлагане на обществена поръчка, в същото време Германия не е представила доказателства, че ZT е типично, добре управлявано предприятие.
The ZT was not selected via a procurement procedure, nor has Germany produced any evidence that the ZT is a typical well run undertaking.
Следователно Германия не е успяла да докаже, че е изпълнен четвъртият критерий от решението по делото Altmark.
Germany has therefore failed to show that the fourth Altmark criterion is met.
Високите такси за унищожаване на животински трупове в Рейнланд-Пфалц и необходимостта от финансиране чрез годишна вноска, каквато не съществува в никоя друга провинция, също свидетелстват за това, че ZT не е типично, добре управлявано предприятие.
The high charges for disposing of animal carcases in Rhineland-Palatinate and the need for financing through an annual contribution that does not exist in any other Land, also suggest that the ZT is not a typical, well run undertaking.
Следователно четвъртият критерий от решението по делото Altmark не е изпълнен.
The fourth Altmark criterion is therefore not met.
BVerwG приема, че четвъртият критерий от решението по делото Altmark не важи за ZT, тъй като годишните вноски не са предназначени да компенсират ZT за допълнителните разходи, произтичащи от поемането на задължение за предоставяне на обществена услуга в контекста на иначе търговска дейност, а да финансират служебното изпълнение на обществена задача извън пазара.
The BVerwG held that the fourth Altmark criterion did not apply to the ZT because the annual contribution was not to compensate it for the extra costs entailed by taking on a public service obligation within the context of an otherwise commercial activity, but to finance the official performance of a public task outside the market.
Според BVerwG служебното естество на изпълнението на тази задача произтича от политическото решение на членуващите в асоциацията регионални и местни власти да възложат унищожаването на материал от категории 1 и 2 вътрешно.
The official nature of performance of this task derived, in the view of the BVerwG, from the political decision of the regional and local authorities that are the members of the association to award the disposal of category 1 and 2 material in-house.
BVerwG основава тълкуванието си на решението на Съда по делото Stadtreinigung Hamburg [58].
The BVerwG based its interpretation on the Court of Justice ruling in Stadtreinigung Hamburg [58].
Според BVerwG четвъртият критерий от решението по делото Altmark предполага, че задължението за предоставяне на обществена услуга следва да се изпълнява от частно предприятие.
In the BVerwG’s view the fourth Altmark criterion presupposes that the public service obligation is to be performed by a private undertaking.
Тъй като това не е така в случая на вътрешното възлагане, четвъртият критерий от решението по делото Altmark не важи за предприятия, ангажирани чрез вътрешно възлагане [59].
Since this is not the case where the award is in-house, the fourth Altmark criterion is not applicable to undertakings entrusted through in-house award [59].
Комисията не споделя правното тълкувание на BVerwG.
The Commission does not share the view taken by the BVerwG.
На първо място, никъде в четвъртия критерий от решението по делото Altmark не е указано, че той не важи при вътрешно възлагане.
Firstly, there is nothing in the fourth Altmark criterion to suggest that it is not applicable in the case of in-house award.
Напротив, като дава две възможности (процедура за възлагане на обществена поръчка или анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано предприятие), Съдът показва, че четвъртият критерий от решението по делото Altmark е в сила, дори ако не е проведена процедура за възлагане на обществена поръчка, и по-специално в случай на вътрешно възлагане.
On the contrary: by giving two alternatives (either a procurement procedure or analysis of the costs that a typically well run undertaking would bear) the Court of Justice showed that the fourth Altmark criterion is applicable even if no procurement procedure was carried out, and hence especially in the case of in-house award.
Решението по делото Stadtreinigung Hamburg засяга само въпроса в кои случаи съществува задължение за възлагане.
The ruling in Stadtreinigung Hamburg only concerned when an obligation to award exists, and when not.
От него не могат да се направят обаче никакви заключения по отношение на правото в областта на държавните помощи.
Absolutely no conclusion can be drawn as regards the law on aid.
Тъкмо напротив: втората възможност по четвъртия критерий от решението по делото Altmark касае точно случая, при който няма задължение за провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка.
Quite the contrary: the second alternative of the fourth Altmark criterion concerns precisely the case where there is no obligation to hold a procurement procedure.
Освен това BVerwG изхожда от допускането, че от регионалния монопол на ZT следва, че тя не се конкурира с останалите предприятия и че не може да има нарушаване на конкуренцията.
Moreover, the BVerwG proceeds from the assumption that the ZT’s regional monopoly meant that it was not in competition with other undertakings and that there might be no distortion of competition.
Нарушаването на конкуренцията обаче е отделен елемент от понятието за държавна помощ, различен от елемента на икономическото предимство (контекста, в който бяха разработени четирите критерия от решението по делото Altmark).
Distortion of competition, however, is a separate constituent element of the concept of aid that is distinct from the element of economic advantage (the context in which the four Altmark criteria were developed).
В настоящия случай е изпълнен елементът за нарушаване на конкуренцията (вж. раздел 8.3).
The constituent element of distortion of competition is met in the present case (see section 8.3).
Комисията също така изрично посочва в точка 37 от своето Съобщение за прилагането на правилата на Европейския съюз към компенсацията, предоставена за предоставянето на услуги от общ икономически интерес (наричано „Съобщението за УОИИ“) [60], че вътрешното възлагане не изключва възможността за нарушаване на конкуренцията.
The Commission also explicitly pointed out in paragraph 37 of its communication on the application of the aid rules of the European Union to compensation for the performance of services of general economic interest (the SGEI communication) [60] that an in-house award does not rule out distortion of competition.
Накрая, поставеният от BVerwG акцент върху служебното естество на дейността на ZT повдига въпроса дали BVerwG отхвърля приложимостта на четвъртия критерий от решението по делото Altmark, тъй като приема, че ZT не извършва стопанска дейност.
Finally, the emphasis placed by the BVerwG on the official nature of the ZT’s activity raises the question of whether the BVerwG rejected the applicability of the fourth Altmark criterion because it assumed that the ZT was not carrying out an economic activity.
Това също е неправилно: ZT предлага услуга срещу заплащане и следователно извършва стопанска дейност (вж. раздел 8.2).
This, too, is incorrect: the ZT offers a service in return for payment, and is therefore performing an economic activity (see section 8.2).
Комисията също изрично потвърждава това в точка 13 от Съобщението за УОИИ.
The Commission also explicitly confirmed this in paragraph 13 of the SGEI communication.
Заключение относно наличието на икономически предимства за ZT
Conclusion as regards the existence of economic advantages for the ZT
Противно на решението на BVerwG и доводите на Германия критериите от решението по делото Altmark не са изпълнени.
Contrary to the BVerwG ruling and Germany’s argument, the criteria of the Altmark ruling are not met.
На първо място, годишните вноски не могат да се оправдаят по същество като компенсационни плащания от държавата за поетите от ZT задължения, тъй като всички разходи, свързани с тези задължения, трябва да се покриват от приходите от такси.
Firstly, the annual contributions cannot be justified in essence as State compensation payments for the obligations taken on by the ZT, since all the costs associated with those obligations have to be covered by income from charges.
Второ, беше показано, че противно на твърденията на Германия ZT не е направила никакви нетни разходи в резултат на задължението за поддържане на резерв за епидемии.
Secondly, it has been shown that, contrary to what Germany claims, the ZT did not incur any net costs as a result of obligation to maintain an epidemic reserve.
Цитираните от Германия разходи са свързани или с работния свободен капацитет, който трябва да се обезпечи с приходите от такси и с печалбите, или със свободен капацитет над предвидения резерв за епидемии.
The costs cited by Germany relate either to the operational spare capacity, which have to be met from revenue from charge and from profits, or to spare capacity in excess of the prescribed epidemic reserve.
Трето, до 2010 г. параметрите за изчисляване на годишните вноски не са били определени предварително и с необходимата прозрачност.
Thirdly, until 2010 the parameters for calculating the annual contributions were not fixed in advance and with the necessary transparency.
На последно място, Германия не успя да докаже, че ZT е типично, добре управлявано предприятие.
Fourthly, Germany has not been able to show that the ZT is a typical well-run undertaking.
Следователно годишните вноски са предоставили на ZT икономическо предимство.
The annual contributions therefore gave the ZT an economic advantage.
Ако неправилно изчислените от Германия разходи по резерва за епидемии се разпределят според техния произход между различните предоставяни услуги — унищожаване на вътрешен материал от категории 1 и 2, унищожаване на материал от категории 1 и 2 от Баден-Вюртемберг и Хесен и унищожаване на материал от категория 3 — получените от ZT чрез годишните вноски икономически предимства на различните пазари се виждат по-ясно.
If the cost of the epidemic reserve, incorrectly calculated by Germany, is allocated correctly by purpose to the various services provided — disposal of internal category 1 and 2 material, disposal of category 1 and 2 material from Baden-Württemberg and Hessen, and disposal of category 3 material — the specific economic advantages that the ZT gained on the various markets thanks to the annual contributions become visible.
В следващите раздели 9.5.1—9.5.3 ще бъде демонстрирано, че годишните вноски всъщност компенсират загуби, дължащи се на следните фактори:
Sections 9.5.1 to 9.5.3 below will show that the annual contributions did in fact offset losses that were due to the following factors:
преработка на материал от категория 3 с ниска стойност;
poor quality processing of category 3 material;
недостатъчно оползотворяван капацитет;
under-utilised capacity;
такси, по-ниски от разходите за унищожаване, в Северен и Централен Хесен;
below-cost charges for disposal in Northern and Central Hessen;
такси, по-ниски от разходите, за унищожаването на вътрешен материал.
below-cost charges for the disposal of internal material.
Загуби от унищожаването на вътрешен и външен материал, когато неправилно изчислените разходи по резерва за епидемии са разпределени по предназначение
Losses from the disposal of internal and external material when the incorrectly calculated epidemic reserve costs are allocated by purpose
Въз основа на представените отчети за приходите и разходите на ZT за 2002—2009 г. всички предполагаеми разходи по резерва за епидемии са разпределени според своя произход в съответствие с експлоатацията на съоръженията 5 дни в седмицата на 2 смени.
On the basis of the ZT’s profit and loss accounts that were submitted for the years 2002 to 2009, all the alleged costs of the epidemic reserve have been allocated by purpose in accordance with operation of the plant on a 5-day 2-shift basis.