natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това BVerwG е на мнение, че публичните органи имат право да осъществяват задачите си от обществен интерес сами, без да бъдат задължавани да прибягват до частни доставчици на услуги.
The BVerwG also held that a public body is entitled to carry out its public-interest tasks by itself without being obliged to have recourse to private service providers.
По отношение на определението на съда, свързано с обществените поръчки, BVerwG изтъква, че публичните органи могат свободно да решават дали да извършват услуга със собствени ресурси или да си я набавят на пазара [24].
As regards the case-law of the Court of Justice on public procurement, the BVerwG stated that a public body was free to decide whether to carry out a service in-house or to procure it from the market [24].
МНЕНИЕ НА ЖАЛБОПОДАТЕЛЯ
COMMENTS FROM THE COMPLAINANT
Жалбоподателят твърди, че на основание на принципа „замърсителят плаща“ поддържането на резерв за епидемии не е услуга от общ икономически интерес (УОИИ) по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
The complainant argues that the provision of an epidemic reserve is not a service of general economic interest (SGEI) within the meaning of Article 106(2) TFEU because of the polluter pays principle.
За замърсители лесно могат да бъдат определени фермерите и кланиците —фермерите имат полза от ефективното справяне с епидемии сред животните, тъй като те могат да застрашат стадата и следователно активите им.
Farmers and slaughterhouses can easily be identified as the polluters. Farmers benefit from the effective handling of animal epidemics, as these can pose a threat to their flocks and hence to their assets.
Бързото и ефективно справяне с епидемии позволява на кланиците да продължат дейността си нормално.
And swift and effective handling of epidemics enables the slaughterhouses to continue their business at the normal level.
Принципът „замърсителят плаща“ е приет и в съответното германско законодателство, в което фермерите и кланиците често се споменават като замърсители, които трябва да понасят разходите за унищожаване [25].
The polluter pays principle is also recognised in the relevant German legislation, where farmers and slaughterhouses are regularly referred to as polluters who must bear the disposal costs [25].
Според жалбоподателя ZT е започнала да твърди, че винаги е била натоварена със задачата да поддържа резервен капацитет, едва след началото на националното разследване и разследването на Комисията.
The complainant maintains that the ZT only began to claim that it had always been entrusted with the task of providing reserve capacity after the national and Commission investigations got under way.
Преди изменението на устава през 2010 г. осигуряването на резервен капацитет не е било изрично възложено на ZT и параметрите за изчисляването на компенсацията не са били предварително определени.
Until the Verbandsordnung was modified in 2010 there had been no explicit entrustment act concerning the provision of reserve capacity by the ZT nor had the parameters for the calculation of the compensation been set in advance.
Трети критерий от решението по делото Altmark
Third Altmark Criterion
Жалбоподателят изтъква, че изискването за поддържане на резерв за епидемии не е свързано с нетни разходи за съоръженията за унищожаване на животински трупове.
The complainant maintains that the requirement to maintain an epidemic reserve does not entail any net costs for animal disposal plants.
Резервът за епидемии се осигурява от работния свободен капацитет
Epidemic reserve covered out of operational spare capacity
Съоръженията за унищожаване на животински трупове в Германия в общия случай работят на две смени, пет или шест дни в седмицата, с колебания от ± 5 % по отношение на часовете на експлоатация.
German animal disposal plants are generally run in two shifts on five or six weekdays, with fluctuations of +/– 5 % in terms of operating hours.
Сезонните колебания в търсенето се поемат чрез работа на три смени в периоди на повишено търсене и връщане към петдневна експлоатация на две смени при слабо търсене.
Seasonal fluctuations in demand are dealt with by operating three shifts in times of strong demand or scaling back to five-day two-shift operations when demand is weak.
Експертното становище на Böckenhoff [26] потвърждава, че при използване на третата смяна през седмицата и допълнителните смени в почивните дни може да бъде осигурен достатъчен резерв за епидемии, който да позволи справяне с увеличените количества материал в случай на епидемия.
The Böckenhoff study [26] confirmed that the third shift during the week and further shifts at weekends provide a sufficient epidemic reserve to cope with the increased amount of material in the event of epidemics.
Следователно необходимият резерв за епидемии може да се осигури от работния свободен капацитет, който е на разположение при нормалната експлоатация на съоръженията за унищожаване.
Thus the necessary epidemic reserve can be covered by the operational spare capacity available in the course of normal operation of disposal plants.
Жалбоподателят подчертава, че никога не му се е налагало да прави допълнителни инвестиции, за да поддържа достатъчен резерв в случай на епидемии.
The complainant stresses that it has never had to make additional investments in order to provide a sufficient level of epidemic reserve.
Жалбоподателят изтъква също така, че при планиране на капацитета на едно съоръжение за унищожаване трябва да се вземат предвид капацитетите на съседните провинции.
The complainant also maintains that the capacities of the neighbouring Länder should be taken into account when planning the capacity of a disposal plant.
В случай на голямо огнище на болест за справяне с краткосрочното увеличение в търсенето на капацитет могат да се използват капацитетите на останалите провинции.
In the event of a massive outbreak of disease, the capacities of other Länder can be used to cope with a short-term increase in demand for capacity.
Няма правни разпоредби, забраняващи транспортирането на материали от категории 1 и 2.
There are no legal provisions prohibiting the transport of category 1 and 2 materials.
Напротив, съответното германско законодателство [27] приема прибягването до капацитетите на съседни региони като очевиден начин за справяне с претоварване на преработвателния капацитет в случай на епидемия.
On the contrary, the relevant German legislation [27] regards recourse to neighbouring regions’ capacities as an obvious way to deal with bottlenecks in processing capacity in the event of an epidemic.
Общите разходи трябва да бъдат финансирани от обичайните приходи от такси
Total costs financed out of normal fee revenue
Според жалбоподателя в обичайния случай всички разходи за капацитет се покриват от приходите, които предприятието, натоварено със задачата да унищожава материал от категории 1 и 2, получава чрез събиране на такси за своята обичайна дейност.
According to the complainant, all capacity costs would normally be financed out of the revenue that the undertaking entrusted with the task of disposing of category 1 and 2 material earned by charging for its normal operations.
Тъй като разходите за работен свободен капацитет са неделима част от разходите на съоръжението, те могат да бъдат включени при изчисляването на таксите.
As the costs of operational spare capacity are an integral part of the plant’s fixed costs, they can be included in the calculation of the fee charged to users.
Наред с други неща, жалбоподателят цитира решение на BVerwG [28], от което става ясно, че разходите за обективно оправдания резервен капацитет могат да се включват в изчисляването на таксите.
Among other things, the complainant cited a BVerwG judgment [28] that made it clear that the cost of objectively justified capacity reserves could be included when calculating charges.
В 10 от 16-те провинции с унищожаването на материали от категории 1 и 2 са натоварени само частни предприятия (Берлин, Бранденбург, Бремен, Хамбург, Мекленбург-Предна Померания, Долна Саксония, Северен Рейн-Вестфалия, Саксония-Анхалт, Шлезвиг-Холщайн и Тюрингия).
In 10 out of the 16 Länder, only private undertakings are entrusted with the disposal of category 1 and 2 materials (Berlin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Mecklenburg-Vorpommern, Lower Saxony, North Rhine-Westphalia, Saxony-Anhalt, Schleswig-Holstein, and Thuringia).
В някои от тези провинции има региони с особено голяма численост на добитъка, например в Долна Саксония, Северен Рейн-Вестфалия и Шлезвиг-Холщайн.
In some of these Länder there are regions with especially large numbers of livestock, such as Lower Saxony, North Rhine-Westphalia and Schleswig-Holstein.
В Бавария и Хесен унищожаването на животински трупове частично се осигурява от частни предприятия.
In Bavaria and Hessen, animal disposal is partly provided by private undertakings.
В провинциите, в които жалбоподателят или свързани с него предприятия са натоварени с унищожаването на странични животински продукти, включително в Мекленбург-Предна Померания, Саксония-Анхалт и Тюрингия, държавният орган и натовареното с тази задача предприятие договарят максималния годишен капацитет, който трябва да поддържа съоръжението за унищожаване.
In those Länder where the complainant or affiliated undertakings are entrusted with the disposal of animal by-products, i.e. Mecklenburg-Vorpommern, Saxony-Anhalt and Thuringia, the public authority and the entrusted undertaking agree on the maximum annual capacity that the disposal plant is to provide.
Тези капацитети се смятат за достатъчни за справяне с увеличеното търсене в случай на епидемия.
Those capacities are deemed sufficient to cope with increased demand in the event of an epidemic.
Според информацията, с която разполага жалбоподателят, при някои процедури по възлагане на обществени поръчки в Северен Рейн-Вестфалия равнището на резервния капацитет за епидемии се определя предварително.
The complainant knows that in some public procurement procedures in North Rhine-Westphalia the level of reserve capacity is already set.
Цитираният пример е регион Щайнфурт, където като резерв са заложени 5 % от числеността на добитъка през предходната година.
The example cited was Kreis-Steinfurt, where the reserve was set at 5 % of the previous year’s livestock head count.
Таксите за унищожаване се изчисляват така, че всички постоянни разходи на съоръженията за унищожаване се рефинансират напълно от таксите за унищожаване, събирани от фермерите и кланиците.
The disposal charges are calculated such that the entire fixed costs of the disposal plants are fully refinanced from the disposal fees charged to farmers and slaughterhouses.
Следователно практиката в другите провинции показва, че общите разходи за едно съоръжение за унищожаване — включително тези за резерв за епидемии — могат напълно да се финансират с приходите от такси и че не е необходима допълнителна компенсация с публични средства.
Consequently, the practice in the other Länder shows that the total costs of a disposal plant — including any costs for an epidemic reserve — could be fully financed by revenue from the fees it charged and that additional compensation from the public purse was not necessary.
Действителното използване на годишните вноски от страна на ZT
The ZT’s actual use of the annual contributions
Жалбоподателят изтъква, че ZT използва годишните вноски, не само за да финансира загуби от нормална експлоатация, но и от поддържане на свръхкапацитет, който след това да се използва за външни цели.
The complainant argues that the ZT uses the annual contributions to finance losses not only from normal operations but also from maintaining overcapacity that would later be used for external purposes.
Използване на предполагаемия резерв за епидемии за целите на обществената задача, възложена на ZT в Северен и Централен Хесен
Use of the alleged epidemic reserve for the purposes of the public task entrusted to it in North and Central Hessen
Сравнението между количеството свободен капацитет, което ZT посочва в офертата си в процедурата за възлагане на обществена поръчка в Северен Хесен през 2009 г., и количеството свободен капацитет, описано в експертното становище на Fraunhofer [29], сочи съществен спад в свободния капацитет на ZT с времето.
A comparison between the amount of spare capacity that the ZT indicated in its bid for the public procurement procedure in Northern Hessen 2009 and the amount of spare capacity described in the Fraunhofer study [29] points to a substantial decrease in the ZT’s spare capacity over time.
Докато през 2005 г. свободният капацитет и съответно предполагаемо необходимият резерв за епидемии все още е около 50 % от общия капацитет, според експертното становище на Fraunhofer към 2009 г. той е намалял до едва 35 %, както показва офертата на ZT в процедурата за възлагане на обществена поръчка в Северен и Централен Хесен.
While spare capacity, and thus the epidemic reserve allegedly necessary, still amounted to around 50 % of total capacity in 2005 according to the Fraunhofer study, by 2009 it had shrunk to only 35 %, as shown by the ZT’s bid in the Northern Hessen public procurement procedure.
Ако се приеме, че ZT действително е била натоварена със задачата да поддържа резерв за епидемии и че 50 % от средния капацитет на ZT е подходящ резерв за епидемии (както се заключава в експертното становище на Fraunhofer), ZT не би могла да участва в процедурата за възлагане на обществена поръчка в Северен Хесен, нито да поеме допълнителни задължения за унищожаване на материал в Баден-Вюртемберг.
Assuming that the ZT was in fact entrusted with the task of maintaining an epidemic reserve and that 50 % of the ZT’s average capacity was an adequate reserve (as concluded in the Fraunhofer study), the ZT would not have been able to participate in the public procurement procedure in Northern Hessen or to take on further disposal obligations in Baden-Württemberg.
Тъй като обаче ZT всъщност печели договора по процедурата за възлагане на обществена поръчка в Северен Хесен и поема предоставянето на допълнителни услуги по унищожаване на материал, тя непременно трябва да е използвала за нормална експлоатация част от резерва, за който се твърди, че е необходим в случай на епидемии.
However, as the ZT did actually win the contract under the public procurement procedure in Northern Hessen and took on the provision of additional disposal services, it must necessarily have used part of the allegedly required epidemic reserve for normal operations.
Така става очевидно, че с годишните вноски са финансирани разходите за свободен капацитет, който не е необходим като резерв за епидемии.
It is thus evident that the annual contributions financed the costs of overcapacity that was not needed as an epidemic reserve.
Финансиране на излишен свободен капацитет
Financing of unnecessary spare capacity
Жалбоподателят съпоставя равнището на наличния свободен капацитет на ZT с разполагаемия свободен капацитет в други провинции и стига до заключението, че свободният капацитет на ZT е четири-пет пъти по-голям от свободния капацитет, с който разполагат другите провинции като резерв за епидемии, като се отчетат разликите в числеността на добитъка.
The complainant compared the level of the ZT’s epidemic reserve with the available spare capacity in other Länder and came to the conclusion that the ZT’s epidemic reserve was four to five times higher than the spare capacity available as an epidemic reserve in other Länder, taking into account the differences in livestock numbers.
Следователно с годишните вноски е бил финансиран свободният капацитет, който значително надвишава необходимия резерв за епидемии в сравнение с други провинции.
The annual contributions were thus financing overcapacity substantially in excess of the necessary epidemic reserve when compared with practice in other Länder.
Впоследствие излишният свободен капацитет на ZT е бил на разположение за ползване за външни цели, включително за участие в тръжната процедура в Северен и Централен Хесен.
This overcapacity was then available to be used later for commercial purposes — such as taking part in the tendering procedure in Northern and Central Hessen.
Четвърти критерий от решението по делото Altmark
Fourth Altmark-Criterion
Жалбоподателят посочва, че ZT не е спечелила договора чрез процедура за възлагане на обществена поръчка, докато в повечето други провинции се провежда публичен търг с цел избор на най-ефективен доставчик.
The complainant points out that the ZT was not awarded the contract through a public procurement procedure, whereas in the majority of the other Länder a public tendering procedure is used to select the most efficient provider.
Освен това не е направен анализ на разходите, в който да се съпоставят разходите на ZT с тези на тези на типично, добре управлявано предприятие.
Moreover, no cost analysis was undertaken comparing the ZT’s costs with those of a typical well run undertaking.
Според жалбоподателя не е имало правни пречки за провеждане на публичен търг в Рейнланд-Пфалц.
In the complainant’s view, there were no legal obstacles to prevent a public tendering procedure in Rhineland-Palatinate.
Нарушаване на конкуренцията на външните пазари
Distortion of competition on outside markets
Оферта на ZT за цени, по-ниски от разходите, в публичния търг в Северен и Централен Хесен
Below-cost bid by the ZT in the public tendering procedure in Northern and Central Hessen
Жалбоподателят твърди, че нарушаващото въздействие на заплащаните годишни вноски върху конкуренцията може да се покаже нагледно с начина, по който е протекъл публичният търг в Северен Хесен.
The complainant claims that the distorting effect of the annual contributions payments can be illustrated by the way that the public tender proceeded in Northern Hessen.
Преди тръжната процедура унищожаването на материали от категории 1 и 2 е било възложено на свързаното с жалбоподателя дружество Tierbeseitigungsanlage Schäfer GmbH (наричано по-нататък „TBA Schäfer“).
Prior to the tendering procedure Tierbeseitigungsanlage Schäfer GmbH (‘TBA Schäfer’), an affiliate of the complainant, was entrusted with the disposal of category 1 and 2 materials.
То обаче не успява да се наложи в конкуренцията със ZT в търга през 2009 г. Докато офертата на TBA Schäfer е трябвало да се основава на пълните разходи, ZT е можела да предложи такси, по-ниски от разходите, тъй като част от нейните разходи за капацитета вече са финансирани от годишните вноски.
However, TBA Schäfer was unable to successfully compete with the ZT in the 2009 tendering procedure. While TBA Schäfer’s bid had to be based on full costs, the ZT could offer below-cost charges because part of its fixed costs had already been financed by the annual contributions.
Друго доказателство, че в търга за Северен Хесен ZT е предложила цени, по-ниски от разходите, е съпоставката с таксите, събирани от ZT на собствената ѝ територия.
Further evidence that the ZT bid below cost in the tender for Northern Hessen comes from a comparison with the charges that the ZT applies in its own territory.
Там таксата е 328 EUR на тон, докато офертата на ZT в търга за Северен Хесен е за едва 208 EUR на тон.
There the charge is EUR 328 per tonne, whereas the ZT’s bid in the tender for Northern Hessen was only EUR 208 per tonne.
Тъй като няма съществени разлики между разходите за събиране в двата региона, е непонятно как ZT би заложила в офертата си за Северен Хесен такси, по-ниски с около една трета от тези, които събира на собствената си територия, за абсолютно същата услуга.
As there are no significant differences in the collection costs between the two regions, it is not comprehensible why the ZT could put in a bid charging about a third less in Northern Hessen than in its own territory for exactly the same service.
Разходната база на TBA Schäfer е обществено достояние от предишни търгове, което улеснява ZT да подаде оферта за 208 EUR на тон, т.е. с едва 4 EUR по-малко от офертата на TBA за 212 EUR на тон, и така да спечели търга.
As TBA Schäfer’s cost base was public knowledge from earlier tenders, it was easy for the ZT to put in a bid of EUR 208 per tonne, just EUR 4 below TBA’s bid of EUR 212 per tonne, and so to win the contract.
Събирани от ZT такси за унищожаване на материал от категория 3, по-ниски от разходите
Below-cost fees charged by the ZT for disposal of category 3 material
Жалбоподателят подчертава, че поради недиференцираната ценова политика на ZT в Рейнланд-Пфалц е нарушен стимулът за кланиците да разделят материала от категория 3 от материала от категории 1 и 2.
The complainant stresses that the incentive for slaughterhouses to separate category 3 material from category 1 and 2 material is distorted in Rhineland-Palatinate due to the ZT’s lump-sum pricing policy.
В резултат на това заедно с лошия материал от категории 1 и 2 се унищожават значителни количества материал от категория 3, който иначе би могъл да се преработи в храна за домашни любимци [30].
As a consequence, a substantial quantity of category 3 material that could otherwise be further processed into pet food is disposed of together with the inferior category 1 and 2 material [30].
Освен това количеството материал от категория 3, изтеглено от пазара поради ценовата политика на ZT, е по-голямо, отколкото предполага Комисията в своята предварителна оценка на пазара.
Moreover, the amount of category 3 material taken off the market because of the ZT’s pricing policy was larger than assumed by the Commission in its preliminary market assessment.
В точка 33 от решението за откриване на процедурата се посочва, че материалите от категория 3 се отделят при 72 % от всички заклани животни в Рейнланд-Пфалц.
Paragraph 33 of the decision opening the procedure stated that category 3 materials were separated out in 72 % of all slaughters in Rhineland-Palatinate.
Тази стойност обаче се основава единствено на броя заклани животни.
However, this figure is based solely on the number of slaughters.
Ако се отчете, че при клането на телета се получава много по-голямо количество материал от категория 3, отколкото при клането на прасета, резултатът би бил, че се отделят едва 45 % от материала от категория 3.
If account were taken of the fact that the slaughter of a cow produces a much higher amount of category 3 material than the slaughter of a pig, the result would be that only 45 % of category 3 material was separated out.
Следователно нарушаването на пазара поради ценовата политика на ZT е много по-голямо, отколкото се е допускало преди.
Consequently, the market distortion due to the ZT’s pricing policy would be far greater than previously assumed.
МНЕНИЕ НА ZT
COMMENTS BY THE ZT
В съществените точки мнението на ZT съвпада с това на Германия, описано в следващия раздел.
The ZT’s comments coincide in the relevant points with those made by Germany, which are described in the following section.
Ето защо с цел избягване на излишно повторение мнението на ZT не е изложено отделно.
The ZT’s comments are therefore not set out separately in order to avoid unnecessary repetition.
МНЕНИЕ НА ГЕРМАНИЯ
COMMENTS BY GERMANY
Германия оспорва, че годишните вноски, събирани съгласно устава на ZT, представляват неправомерна помощ, тъй като са изпълнени критериите от решението по делото Altmark.
Germany denied that the annual contribution imposed under the ZT’s Verbandsordnung constitutes illegal aid since the Altmark criteria are met.
Освен това Германия твърди, че помощта е съвместима с вътрешния пазар, тъй като годишните вноски не надвишават разходите за поддържане на резерва за епидемии и разходите за рехабилитация на стари индустриални обекти.
Germany also argued that the aid was compatible with the internal market because the annual contribution did not exceed the cost of maintaining the epidemic reserve and the clean-up costs for former sites.
На първо място Германия твърди, че поддържането на резерв за епидемии е услуга от общ икономически интерес. Това свое твърдение тя основава на факта, че унищожаването на материал от категории 1 и 2 е законоустановено задължение на местните власти.
Firstly Germany contends that the provision of an epidemic reserve is a service of general economic interest, arguing that the disposal of category 1 and 2 material is a statutory obligation on local authorities.