natgillin/translations-raw huggingface dataset:
E-mail: info@esdf.ly
email: info@esdf.ly
Контролира се от режима на Муамар Кадафи и е потенциален източник за финансирането му.
Controlled by Muammar Qadhafi's regime and potential source of funding for it
Дружество, създадено през 1981 г.
Company established in 1981
Тел.: 00 218 (21) 4890146 — 4890586 — 4892613, Факс: 00 218 (21) 4893800 - 4891867
Tel: 00 218 (21) 4890146 – 4890586 - 4892613 Fax: 00 218 (21) 4893800 - 4891867
E-mail: info@laaico.com
email: info@laaico.com
Фондация „Кадафи“ за благотворителните дружества и за развитие
Gaddafi International Charity and Development Foundation
Адрес на администрацията: Hay Alandalus – Jian St. – Tripoli – PoBox: 1101 – LIВУА,
Contact details of administration:Hay Alandalus – Jian St. – Tripoli – PoBox: 1101 – LIBYA
Тел.: (+218) 214778301 -
Telephone: (+218) 214778301 –
E-mail: info@gicdf.org
email: info@gicdf.org
Контролира се от режима на Муамар Кадафи и е потенциален източник за финансирането му.
Controlled by Muammar Qadhafi's regime and potential source of funding for it.
Фондация Waatassimou
Waatassimou Foundation
Базирана в Триполи.
Based in Tripoli.
Генерална служба на либийските радио и телевизия
Libyan Jamahirya Broadcasting Corporation
E-mail: info@ljbc.net
email: info@ljbc.net
Публично подбуждане на образа и насилие чрез участие в кампании за дезинформация по повод на насилието срещу демонстранти.
Public incitement to hatred and violence through participation in disinformation campaigns concerning violence against demonstrators.
Замесен в насилието срещу демонстранти.
Involved in violence against demonstrators.
Има офиси в Триполи и Ал Бейда, както и клонове в Либия.
It has locations in Tripoli and AlBayda, as well as operates branches in Libya.
100 % от акциите й са собственост на правителството; потенциален източник за финансиране на режима.
It is 100 % government-owned and a potential source of funding for the regime.
100 % от акциите й са собственост на правителството; потенциален източник за финансиране на режима.
It is 100% government-owned and a potential source of funding for the regime.
81 % от акциите й са собственост на правителството; потенциален източник за финансиране на режима.
It is 81 % government-owned and a potential source of funding for the regime.
Azzawia ( Azawiya) Refining
Azzawia (Azawiya) Refining
Контролира се от Муамар Кадафи; потенциален източник на финансиране за режима му.
Under control of Muammar Qadhafi and potential source of funding for his regime.
Тел.: +218 21-360-5171 +218 21-360-5177 +218 21-360-5182
Tel: +218 21-360-5171 +218 21-360-5177 +218 21-360-5182
Факс: +218 21-360-5174
Fax: +218 21-360-5174
E-mail: info@raslanuf.ly
Email: info@raslanuf.ly
Уебсайт: www.raslanuf.ly
Website: www.raslanuf.ly
Тел.: 2 – 625021-023 / 3611222
Tel: 2 – 625021-023 / 3611222
Факс: 3610818
Fax: 3610818
Телекс: 30460 / 30461 / 30462
Telex: 30460 / 30461 / 30462
Тел.: +218 21-361-0376 +218 21-361-0390
Tel: +218 21-361-0376 +218 21-361-0390
Факс: +218 21-361-0604 +218 21-360-5118
Fax: +218 21-361-0604 +218 21-360-5118
E-mail: info@soc.com.ly
Email: info@soc.com.ly
Уебсайт: www.soc.com.ly
Website: www.soc.com.ly
Tarabulus Libya
Tarabulus
Postal Address: P.O.
Libya
Box 395
Postal Address: P.O. Box 395
Тел.: +218 21-3331116
Tel: +218 21-3331116
Факс: +218 21-3337169
Fax: +218 21-3337169
Телекс: 21058
Telex: 21058
относно държавна помощ C 39/96 (ex NN 127/92), приведена в действие от Франция в полза на Coopérative d’exportation du livre français (CELF)
concerning State aid C 39/96 (ex NN 127/92) implemented by France in favour of Coopérative d’exportation du livre français (CELF)
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената по-горе разпоредба [2] и като взе предвид техните мнения,
Having called on interested parties to submit their comments in accordance with the above Article [2], and having regard to those comments,
С решение от 15 април 2008 г. [3] (наричано по-долу „решението на Общия съд“) Общият съд на Европейския съюз отмени Решение 2005/262/ЕО на Комисията от 20 април 2004 г. относно помощта, приведена в действие от Франция в полза на Coopérative d’exportation du livre français (CELF) [4] [5].
By judgment of 15 April 2008 [3] (hereinafter ‘the judgment of the Court of First Instance’), the Court of First Instance of the European Union annulled Commission Decision 2005/262/EC of 20 April 2004 on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) [4] [5].
Вследствие на решението на Общия съд Комисията трябва да приеме ново решение.
Following the judgment of the Court of First Instance, the Commission must adopt a new decision.
С посоченото решение приключва процедура, чиито основни етапи са припомнени по-долу.
This judgment is the culmination of a procedure the principal stages of which are set out below.
Първа фаза
First stage
С писмо от 20 март 1992 г. Société internationale de diffusion et d’édition („SIDE“) насочи вниманието на Комисията към мерки за помощ за промоция, транспортиране и продажба, предоставена от френските органи на CELF — помощ, за която не е било изпратено предварително уведомление до службите на Комисията.
By letter dated 20 March 1992, Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) drew the Commission’s attention to aid measures for promotion, transport and marketing granted by the French authorities to CELF, aid which had not been notified to the Commission’s services in advance.
С писмо от 2 април 1992 г. Комисията, след като напомни на френските органи, че за всяко намерение за предоставяне или изменение на помощ следва да бъде изпратено предварително уведомление до нейните служби, поиска от френските органи да я информират за естеството и предмета на посочените от SIDE мерки за помощ.
By letter dated 2 April 1992, the Commission, having pointed out to the French authorities that any plans to grant or alter aid had to be notified to its services in advance, asked the said authorities to inform it as to the nature and purpose of the aid measures referred to by SIDE.
С писмо от 29 юни 1992 г. френските органи потвърдиха пред Комисията наличието на субсидии в полза на CELF.
By letter dated 29 June 1992, the French authorities confirmed to the Commission the existence of grants to CELF.
Те уточниха, че тези мерки имат за цел популяризирането на френския език и литература в нефранкофонските страни, както и че на CELF е било възложено управлението на три схеми за помощи, предназначени да улеснят читателите, чийто достъп до френски книги е затруднен.
They explained that these measures were designed to make French language and literature known in non-French-speaking countries and that CELF had also been asked to manage three schemes of ad hoc aid which were also designed to facilitate access to French books by readers in far-distant places.
С писмо от 7 август 1992 г. Комисията потвърди пред SIDE съществуването на помощ в полза на CELF, уточни предмета ѝ и информира SIDE, че за въпросните мерки не е изпратено уведомление.
By letter dated 7 August 1992, the Commission confirmed to SIDE the existence of aid to CELF, explained its purpose and informed the company that the measures at issue had not been notified.
Комисията обаче отбеляза, че спорната помощ не е от такова естество, което да засяга търговията между държавите-членки.
It stated, however, that the disputed aid did not seem likely to adversely affect trade between Member States.
При тези обстоятелства SIDE беше приканено да представи мнението си.
SIDE was accordingly asked to submit its comments.
С писмо от 7 септември 1992 г. SIDE информира Комисията за намерението си да разкрие дискриминационния характер на мерките и последиците, които произтичат от тях за вътреобщностната търговия, без обаче да оспорва културната цел, преследвана от Министерството на културата, действало за популяризиране на френския език и литература.
By letter dated 7 September 1992, SIDE informed the Commission that it intended to submit a complaint with regard to the discriminatory nature of the measures and the consequences for intra-Community trade, without however disputing the cultural purpose of the Ministry of Culture, which was to see the spread of the French language and French literature.
С решение от 18 май 1993 г. [6] Комисията счете, че с оглед на особеното състояние на конкуренцията в книжния сектор и предвид културната цел на оспорваните схеми за помощ, за тях се прилага дерогацията, предвидена в предишния член 92, параграф 3, буква в) от Договора.
By Decision dated 18 May 1993 [6], the Commission concluded that, given the special nature of competition in the book trade and the cultural purpose of the aid schemes at issue, the exemption provided for in former Article 92(3)(c) of the Treaty was applicable to them.
На 2 август 1993 г. SIDE подаде жалба за отмяна на посоченото решение.
By application dated 2 August 1993, SIDE filed an action for annulment of the Decision.
С решение от 18 септември 1995 г. [7] Общият съд частично удовлетвори жалбата на SIDE, като отмени решението на Комисията от 18 май 1993 г. само в частта му по отношение на мерките, предоставени на CELF във връзка с малки поръчки.
By judgment of 18 September 1995 [7], the Court of First Instance (CFI) partially granted SIDE’s request, annulling the Commission Decision of 18 May 1993 but only in relation to the measures granted to CELF with regard to small orders.
Общият съд постанови, че Комисията може да приеме благоприятно решение по отношение на следните три схеми за помощ, управлявани от CELF за сметка на държавата:
The Court concluded that the Commission was in a position to adopt a favourable decision concerning the following three aid schemes administered by CELF on behalf of the State:
помощите за въздушен превоз на товари или въздушна поща;
subsidies for airfreight or airmail;
програмата „Page à Page“ [8] (помощ за разпространението на книги на френски език в Централна и Източна Европа);
the ‘Page à Page’ programme [8] (aid for the dissemination of French-language books in the countries of central and eastern Europe);
„Programme Plus“ (академични ръководства на френски език, предназначени за студенти от Субсахарска Африка).
the ‘Programme Plus’ (university textbooks in French for students in sub-Saharan Africa).
Общият съд сметна, че Комисията е получила достатъчно информация за последните три схеми, за да обоснове констатацията, че въздействието им върху конкуренцията е било незначително.
The Court held that the Commission had obtained sufficient information on these three schemes to justify the finding that their impact on competition was negligible.
От друга страна Общият съд посочи, че „що се отнася до културното предназначение на помощите, безспорно е, че целта на френското правителство е разпространението на френския език и френската литература“.
The Court stated that ‘as regards the cultural purpose of the aids at issue, it is common ground that the aim of the French Government is the spread of the French language and French literature’.
Общият съд сметна за необходимо да заключи, че установяването на културната цел на оспорваните помощи не е затруднило особено Комисията и че получаването на други сведения не е било необходимо за признаване на културния характер на тази цел.
The Court felt bound to conclude that determining the cultural purpose of the aid at issue did not pose any particular difficulties for the Commission and that it was not necessary for it to obtain further information in order to accept that its purpose was cultural.
Напротив, по отношение на компенсациите, предоставени изключително на CELF за малките поръчки, Общият съд сметна, че Комисията е трябвало да разгледа задълбочено условията на конкуренцията в засегнатия сектор, преди да се произнесе по съвместимостта на мерките с вътрешния пазар.
On the other hand, the Court found that, as regards the compensation granted exclusively to CELF for small orders, the Commission should have thoroughly examined the conditions of competition in the sector concerned before expressing an opinion on the compatibility of the measures with the internal market.
Поради това Общият съд стигна до заключението (точка 76 от решението), че Комисията е трябвало да открие процедурата, предвидена в предишния член 93, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 2 от ДФЕС), и следователно трябва да отмени решението на Комисията от 18 май 1993 г. в частта му, която се отнася до субсидията, предоставена изключително на CELF за компенсиране на допълнителните разходи за обработка на малките поръчки на книги на френски език, направени от установени в чужбина търговци на книги.
The Court therefore concluded (paragraph 76 of the judgment) that the Commission should have initiated the procedure provided by former Article 93(2) EC (now Article 108(2) TFEU), and it was therefore necessary to annul the Commission Decision of 18 May 1993 in so far as it concerned the aid granted exclusively to CELF for the purpose of offsetting the extra costs involved in handling small orders for French-language books placed by booksellers established abroad.
Втора фаза
Second stage
В съответствие с решението на Общия съд от 18 септември 1995 г. с решение от 30 юли 1996 г. Комисията реши да открие официална процедура по разследване.
In accordance with the Court’s judgment of 18 September 1995, the Commission decided, by Decision of 30 July 1996, to open a formal investigation procedure.
Заинтересованите страни, приканени да представят мненията си пред Комисията, изпратиха своите коментари през декември 1996 г. и януари 1997 г.
Interested parties were invited to submit their comments to the Commission, and these were largely received during December 1996 and January 1997.
В края на разследването си, на 10 юни 1998 г. Комисията прие Решение 1999/133/ЕО [9].
Once its investigation was complete, on 10 June 1998 the Commission adopted Decision 1999/133/EC [9].
Тя потвърди културната цел на помощите за малките поръчки и счете, въз основа на предишния член 87, параграф 3, буква г) от Договора, че посочените помощи не са от такова естество, което да засяга условията на търговията и конкуренцията в Съюза до степен, която противоречи на общия интерес на пазара за износа на книги на френски език.
It confirmed the cultural purpose of aid for small orders and considered that, on the basis of former Article 87(3)(d) of the Treaty, the said aid was not likely to affect trading conditions and competition in the Union to an extent that was contrary to the common interest with regard to the export market for French-language books.
С решение от 28 февруари 2002 г. [10] Общият съд отмени член 1, последно изречение от посоченото решение.
By a judgment dated 28 February 2002 [10], the Court of First Instance annulled the last sentence of Article 1 of the said Decision.
Общият съд счете, че Комисията е трябвало да извърши необходимите проверки, за да получи съответните данни с оглед да разграничи пазара на комисионната дейност при износ от пазара на износа на книги на френски език като цяло.
The Court concluded that the Commission should have carried out the necessary verifications in order to obtain relevant data enabling it to distinguish the agency market from that of the export of French-language books in general.
Общият съд счете, че като не е извършила тази проверка, Комисията е допуснала явна грешка в преценката, като е приела пазара за износ на книги на френски език като цяло за референтен пазар, при условие че е установено, че спорната помощ е предназначена само за комисионерите при износа.
The Court found that, by failing to carry out such verification, the Commission had committed a manifest error of assessment in taking the export market for French-language books in general as the reference market when it was established that the contested aid was intended only for export agencies.
В решението си от 22 юни 2000 г. [11] обаче, без да разглежда делото по същество, Съдът на ЕС отхвърли жалбата на френските органи срещу решението на Комисията от 10 юни 1998 г. и потвърди, че дори дадена помощ да може да бъде счетена за съвместима с общия пазар, този факт не оказва влияние върху задължението за уведомление, както и че задължението за предварително уведомление включва задължението за преустановяване на помощта.
However, in its judgment of 22 June 2000 [11], the Court of Justice rejected the appeal brought by the French authorities against the Commission Decision of 10 June 1998, without going into the substance of the case, and confirmed that, even if the aid could be considered compatible with the common market, this was irrelevant to the obligation to notify and that the obligation to give prior notification meant that the aid had to be suspended.
Трета фаза
Third stage
След частичната отмяна на решението от 10 юни 1998 г. с писма от 14 юни 2002 г. Комисията поиска от френските органи и от SIDE да ѝ изпратят коментарите си относно мотивите за отмяна на решението, и по-специално относно аспектите във връзка с въпросния пазар.
Following the partial annulment of the Decision of 10 June 1998, the Commission asked the French authorities and SIDE, by letters dated 14 June 2002, to give their views on the grounds for the annulment of the Decision and, in particular, on the aspects relating to the relevant market.
Френските органи бяха приканени да коментират по-специално специфичните особености на предлагането от страна на CELF в сравнение с това на останалите участници на пазара, включително SIDE.
The French authorities were asked to comment in particular on the special features of the CELF offer compared with those of other market operators, including SIDE.
SIDE беше приканено да коментира по-специално понятието „малки поръчки“ и да посочи с какво евентуално се отличава спецификата на предлагането му в сравнение с предлагането от страна на CELF и на останалите участници на пазара.
SIDE was asked to comment in particular on the notion of small orders and to indicate any special feature its offer might have compared with CELF’s and those of the other market operators.
SIDE изпрати отговора си до Комисията с писмо от 12 август 2002 г. Френските органи предадоха отговора си с писмо от 17 септември 2002 г.
SIDE sent its reply to the Commission by letter dated 12 August 2002. The French authorities sent their reply by letter dated 17 September 2002.
След като с писмо от 19 септември 2002 г. Комисията поиска от SIDE да посочи дали отговорът му съдържа поверителна информация и след като на 30 септември 2002 г. получи отрицателен отговор, с писмо от 17 октомври 2002 г. тя препрати отговора на SIDE заедно с приложенията към него до френските органи за коментар.
Having asked SIDE, by letter dated 19 September 2002, to say whether its reply contained confidential information, and having obtained a negative reply on 30 September 2002, the Commission, by letter dated 17 October 2002, sent SIDE’s reply together with its annexes to the French authorities for comment.
В тази връзка тя също така им постави редица допълнителни въпроси.
It also asked them a series of further questions on this occasion.
С писмо от 30 октомври 2002 г. Комисията също така постави на SIDE редица допълнителни въпроси, на които бе отговорено с писма от 31 октомври 2002 г. и 9 декември 2002 г. След искане от страна на Комисията от 16 декември 2002 г. SIDE я информира с писмо от 23 декември 2002 г., че неговите отговори не съдържат поверителна информация и че могат да бъдат препратени до френските органи за коментар.
By letter dated 30 October 2002, the Commission also asked SIDE some further questions, to which the company replied by letters dated 31 October 2002 and 9 December 2002. Following the Commission’s request of 16 December 2002, SIDE informed it, by letter dated 23 December 2002, that its replies contained no confidential information and could be sent to the French authorities for comment.
Тъй като френските органи не отговориха в определения срок, Комисията бе длъжна да им изпрати напомнително писмо с дата 27 ноември 2002 г. С писмо от 19 декември 2002 г. френските органи поискаха от Комисията ново удължаване на срока.
Since the French authorities did not reply within the time limit, the Commission was obliged to send them a reminder by letter dated 27 November 2002. By letter dated 19 December 2002, the French authorities sent a further request for an extension to the Commission.
На 9 януари 2003 г. Комисията изпрати отговора на SIDE от 23 декември 2002 г. на френските органи за коментар.
On 9 January 2003, the Commission sent SIDE’s reply of 23 December 2002 to the French authorities for comment.
С писмо от 17 януари 2003 г. френските органи отговориха на въпросите на Комисията от 17 октомври 2002 г.
By letter dated 17 January 2003, the French authorities replied to the Commission’s questions sent on 17 October 2002.
С писмо от 4 февруари 2003 г. френските органи поискаха от Комисията ново удължаване на срока по отношение на искането за коментари относно втория отговор на SIDE от 23 декември 2002 г. С писмо от 11 февруари 2003 г. Комисията частично одобри поисканото удължаване.
By letter dated 4 February 2003, the French authorities asked the Commission for a further extension in relation to the request for comments on SIDE’s second reply, dated 23 December 2002. By letter dated 11 February 2003, the Commission granted the requested extensions in part.
С писмо от 11 март 2003 г. френските органи изпратиха отговора си до Комисията.
By letter dated 11 March 2003, the French authorities sent their reply to the Commission.
Междувременно на среща, проведена на 4 март 2003 г., представители на SIDE, по свое искане, бяха приети от службите на Комисията, за да изложат становището на SIDE по случая от самото му начало.
In the meantime, SIDE was received by the Commission’s services at its request and was able to explain its view of the case from the beginning, at a meeting held on 4 March 2003.
След тази процедура Европейската комисия прие Решение 2005/262/ЕО, в което спорната помощ се счита за съвместима въз основа на предишния член 87, параграф 3, буква г) от Договора, след като Комисията установи по-специално, че помощите не биха могли да доведат до свръхкомпенсиране на разходите, понесени за обработката на малки поръчки.
At the end of this procedure, the Commission adopted Decision 2005/262/EC, concluding that the disputed aid was compatible on the basis of former Article 87(3)(d) of the Treaty, having established that the aid did not overcompensate for the costs of processing small orders.
Четвърта фаза
Fourth stage
С решението си от 15 април 2008 г. Общият съд отмени решението на Комисията от 20 април 2004 г.
By its judgment of 15 April 2008, the Court of First Instance annulled the Commission Decision of 20 April 2004.
Общият съд счете, че по отношение на частта на помощта, платена на CELF преди 1 ноември 1993 г. — датата на влизане в сила на Договора за Европейския съюз, Комисията е допуснала грешка при прилагане на правото, като е счела спорната помощ за съвместима с общия пазар по силата на предишния член 87, параграф 3, буква г), докато в действителност е трябвало да се прилагат материалноправните разпоредби, които са били в сила преди 1 ноември 1993 г. Общият съд по-специално взе предвид факта, че Договорът за ЕС не съдържа преходни разпоредби относно прилагането на предишния член 87, параграф 3, буква г), както и че принципът на правна сигурност не допуска, освен по изключение, за начален момент на прилагане във времето на общностен акт да бъде определена дата, която е по-ранна от датата на неговото публикуване.
It concluded that, with regard to the part of the aid paid to CELF prior to 1 November 1993, the date of entry into force of the Treaty on European Union, the Commission had committed an error of law by considering that the aid at issue was compatible with the common market by virtue of former Article 87(3)(d) when the substantive law in force prior to 1 November 1993 should have been applied. In particular, the Court took into account the fact that the EU Treaty did not include any transitional provisions for the application of former Article 87(3)(d) and that the principle of legal certainty, barring exceptions, precluded a Community measure from taking effect from a point in time before its publication.