natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ОВ L 57, 2.3.2011 г., стр. 43.
OJ L 57, 2.3.2011, p. 43.
за изменение на решения 2011/263/ЕС и 2011/264/ЕС с оглед да бъдат взети под внимание измененията в класификацията на ензимите в съответствие с приложение I към Директива 67/548/ЕИО на Съвета и приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета
amending Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU in order to take account of developments in enzymes classification in accordance with Annex I to Council Directive 67/548/EEC and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council
като взе предвид Регламент (ЕО) № 66/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 година относно екомаркировката на ЕС [1], и по-специално член 8, параграф 2 от него,
Having regard to Regulation (EC) No 66/2010 of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the EU Ecolabel [1], and in particular Article 8(2) thereof,
след консултации със Съвета по екомаркировка на Европейския съюз,
After consulting the European Union Eco-Labelling Board,
Съгласно член 6, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 66/2010 екомаркировката на ЕС не може да се присъжда за стоки, съдържащи вещества или препарати/ смеси, които се класифицират като токсични, опасни за околната среда, канцерогенни, мутагенни или токсични за репродукцията съгласно Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси, за изменение и за отмяна на директиви 67/548/ЕИО и 1999/45/ЕО и за изменение на Регламент (ЕО) № 1907/2006 [2].
According to Article 6(6) of Regulation (EC) No 66/2010 the EU Ecolabel may not be awarded to goods containing substances or preparations/mixtures meeting the criteria for classification as toxic, hazardous to the environment, carcinogenic, mutagenic or toxic for reproduction in accordance with Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on classification, labelling and packaging of substances and mixtures, amending and repealing Directives 67/548/EEC and 1999/45/EC, and amending Regulation (EC) No 1907/2006 [2].
Екомаркировката на ЕС не може да се присъжда и за стоки, съдържащи веществата, посочени в член 57 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията [3].
The EU Ecolabel may also not be awarded to goods containing substances referred to in Article 57 of Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH), establishing a European Chemicals Agency, amending Directive 1999/45/EC and repealing Council Regulation (EEC) No 793/93 and Commission Regulation (EC) No 1488/94 as well as Council Directive 76/769/EEC and Commission Directives 91/155/EEC, 93/67/EEC, 93/105/EC and 2000/21/EC [3].
Съгласно член 6, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 66/2010 когато не е технически осъществимо заместването на стоките като такива или използването на алтернативни материали или конструкции или когато въпросните продукти имат значително по-високи цялостни екологични показатели в сравнение с други стоки от същата категория, Комисията може да приеме мерки за предоставяне на дерогации от член 6, параграф 6.
According to Article 6(7) of Regulation (EC) No 66/2010, where it is not technically feasible to substitute those goods as such or via the use of alternative materials or designs, or in the case of products which have a significantly higher overall environmental performance compared with other goods of the same category, the Commission may adopt measures to grant derogations from Article 6(6) of that Regulation.
Комисията прие Решение 2011/263/ЕС от 28 април 2011 година за формулиране на екологични критерии за присъждане на екомаркировката на ЕС на детергенти за съдомиялни машини [4] и Решение 2011/264/ЕС от 28 април 2011 година за формулиране на екологични критерии за присъждане на екомаркировката на ЕС на детергенти за перални машини [5].
The Commission has adopted Decision 2011/263/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel to detergents for dishwashers [4] and Decision 2011/264/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel for laundry detergents [5].
След приемането на посочените решения важният ензим субтилизин, който се използва в детергентите за перални и съдомиялни машини, беше класифициран като R50 (Силно токсично за водни организми вещество) в съответствие с приложение I към Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 година за сближаването на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно класификацията, опаковането и етикетирането на опасни вещества [6] и приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008, което не позволява на тези детергенти за перални и съдомиялни машини да бъде присъдена екомаркировка на ЕС.
After the adoption of those Decisions the important enzyme subtilisin, which is used in laundry detergents and detergents for dishwashers, was classified as R50 (Very toxic to aquatic life) in accordance with Annex I to Council Directive 67/548/EEC of 27 June 1967 on the approximation of laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances [6] and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008, which prevents those laundry detergents and detergents for dishwashers from obtaining the EU Ecolabel.
Това е нова информация, която не беше взета под внимание при прегледа на критериите за екомаркировка на ЕС по отношение на детергенти за перални и съдомиялни машини и при обсъждането на дерогациите за ензими.
This is new information that was not considered during the review of the EU Ecolabel criteria for laundry detergents and detergents for dishwashers and the considerations of derogations for enzymes.
Поради това решения 2011/236/ЕС и 2011/264/ЕС следва да бъдат изменени, за да бъдат отразени измененията в класификацията на ензимите в съответствие с приложение I към Директива 67/548/ЕИО и приложение VI към Регламент (ЕО) № 1272/2008.
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended in order to take account of developments in enzymes classification in accordance with Annex I to Directive 67/548/EEC and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008.
Необходимо е да се предвиди преходен период, с който на производителите, на чиито продукти вече е присъдена екомаркировката на ЕС за детергенти за перални и съдомиялни машини въз основа на критериите, изложени в решения 2003/31/ЕО [7] и 2003/200/ЕО [8] на Комисията, да се предостави достатъчно време да приспособят продуктите си в съответствие с актуализираните критерии и изисквания и да се компенсира преустановяването, причинено от настоящото изменение.
A transitional period should be provided for in order to give producers whose products have been awarded the Ecolabel for laundry detergents and detergents for dishwashers on the basis of the criteria set out in Commission Decisions 2003/31/EC [7] and 2003/200/EC [8] sufficient time to adapt their products to comply with the revised criteria and requirements and in order to compensate for suspension caused by this amendment.
Решения 2011/263/ЕС и 2011/264/ЕС следва да бъдат съответно изменени,
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended accordingly,
Приложението към Решение 2011/263/ЕС на Комисията се изменя, както е посочено в приложението към настоящото решение.
The Annex to Decision 2011/263/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Приложението към Решение 2011/264/ЕС на Комисията се изменя, както е посочено в приложението към настоящото решение.
The Annex to Decision 2011/264/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Когато знакът за екомаркировка е присъден въз основа на заявление, оценено съгласно критериите, изложени в решения 2003/31/ЕО и 2003/200/ЕО, тази екомаркировка може да бъде използвана до 28 септември 2012 година.
Where the Ecolabel is awarded on the basis of an application evaluated according to the criteria set out in Decisions 2003/31/EC and 2003/200/EC, that Ecolabel may be used until 28 September 2012.
В приложението към Решение 2011/263/ЕС, в критерий 2, буква б), пети параграф в таблицата за дерогации се добавя следното вещество:
In the Annex to Decision 2011/263/EU, in criterion 2, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
„Субтилизин
'Subtilisin
В приложението към Решение 2011/264/ЕС, в критерий 4, буква б), пети параграф в таблицата за дерогации се добавя следното вещество:
In the Annex to Decision 2011/264/EU, in criterion 4, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
Решение 2012/50/ОВППС на Съвета
Council Decision 2012/50/CFSP
от 27 януари 2012 година
of 27 January 2012
за изменение на Решение 2011/72/ОВППС относно ограничителни мерки, насочени срещу определени лица и образувания с оглед на положението в Тунис
amending Decision 2011/72/CFSP concerning restrictive measures directed against certain persons and entities in view of the situation in Tunisia
На 31 януари 2011 г. Съветът прие Решение 2011/72/ОВППС [1].
On 31 January 2011, the Council adopted Decision 2011/72/CFSP [1].
Въз основа на преглед на Решение 2011/72/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 31 януари 2013 г.
On the basis of a review of Decision 2011/72/CFSP, the restrictive measures should be extended until 31 January 2013.
Решение 2011/72/ОВППС следва да бъде съответно изменено,
Decision 2011/72/CFSP should be amended accordingly,
Член 5 от Решение 2011/72/ОВППС се заменя със следното:
Article 5 of Decision 2011/72/CFSP is replaced by the following:
Настоящото решение се прилага до 31 януари 2013 г. То подлежи на постоянно преразглеждане.
This Decision shall apply until 31 January 2013. It shall be kept under constant review.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2012 година.
Done at Brussels, 27 January 2012.
относно Държавна помощ C 39/07, приведена в действие от Италия в полза на Legler S.p.A.
on State aid C 39/07 implemented by Italy for Legler SpA
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter ‘the Treaty’), and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
като взе предвид решението на Комисията да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора [1],
Having regard to the Commission decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty [1],
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби и като взе предвид представените мнения,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above, and having regard to their comments,
На 5 април 2007 г., шест месеца след като бе предоставена помощ за оздравяване, одобрена от Комисията за съвместима с вътрешния пазар [2], Италия уведоми за план за преструктуриране на Legler S.p.A.
On 5 April 2007, six months after the granting of rescue aid approved as compatible with the internal market by the Commission [2], Italy notified a restructuring plan for Legler SpA.
На 25 септември 2007 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с плана за преструктуриране [3].
On 25 September 2007, the Commission initiated the formal investigation procedure in respect of the restructuring plan [3].
Забележките на Италия бяха получени на 30 ноември 2007 г.
Observations from Italy were received on 30 November 2007.
На 10 декември 2007 г. Комисията получи мнение от една заинтересована страна.
On 10 December 2007, the Commission received comments from one interested party.
Тя изпрати това мнение на Италия с писмо на 3 март 2008 г. Италия представи своето становище с писмо на 20 май 2008 г.
It transmitted the comments to Italy by letter dated 3 March 2008. Italy provided its observations by letter dated 20 May 2008.
На 23 юли 2008 г. италианските органи оттеглиха уведомлението за помощта за преструктуриране, като заявиха, че са се отказали от него.
On 23 July 2008, the Italian authorities withdrew the restructuring aid notification, stating that the plan had been abandoned.
Комисията поиска допълнителна информация от италианските органи на 8 август 2008 г., 22 октомври 2008 г., 9 февруари 2009 г., 4 септември 2009 г. и 17 март 2010 г., а италианските органи отговориха с писма на 26 септември 2008 г., 1 декември 2008 г., 3 юни 2009 г., 6 октомври 2009 г., 24 февруари 2010 г. и 20 април 2010 г.
The Commission requested further information from the Italian authorities on 8 August 2008, 22 October 2008, 9 February 2009, 4 September 2009 and 17 March 2010, to which the Italian authorities replied by letters dated 26 September 2008, 1 December 2008, 3 June 2009, 6 October 2009, 24 February 2010 and 20 April 2010.
Получател
Beneficiary
Legler S.p.A. е дружеството майка на италианска група за производство на текстил (наричано по-долу „Legler“, „групата“ или „дружеството“), основано през 1863 г., което към момента на откриването на официалната процедура по разследване се състоеше от няколко правни субекта, а именно: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. и Legler Macomer S.p.A.. Legler S.p.A. притежава миноритарно дялово участие в Legler Maroc SA и дял в размер на 40 % в Legler Ottana S.p.A.
Legler SpA is the parent company of an Italian textile manufacturing group (hereinafter referred to as ‘Legler’, ‘the group’ or ‘the company’) founded in 1863 which, at the time the formal investigation procedure was initiated, comprised several legal entities, namely: Legler Ottana SpA, Legler Siniscola SpA and Legler Macomer SpA.
Мажоритарният акционер в Legler S.p.a е холдинговото дружество Piltar Ltd (наричано по-долу „Piltar“).
Legler SpA held a minority shareholding in Legler Maroc SA and a 40 % share in Legler Ottana SpA The majority shareholding in Legler SpA was held by the holding company Piltar Ltd (hereinafter referred to as ‘Piltar’).
През 2007 г. в Legler са работили 1213 [4] души и е имало производствени обекти в района на Сардиния (в Macomer — провинция Ористано и в Siniscola и Ottana — провинция Нуоро) и в района на Ломбардия (в Ponte San Pietro — провинция Бергамо).
In 2007, Legler employed 1213 [4] persons and had plants in the region of Sardinia (at Macomer — province of Oristano, and at Siniscola and Ottana — province of Nuoro) and in the region of Lombardy (at Ponte San Pietro — province of Bergamo).
Оборотът на групата е бил 101 млн. EUR през 2006 г. и 30,9 млн. EUR през септември 2007 г.
The group’s turnover was EUR 101 million in 2006 and EUR 30,9 million in September 2007.
Основната дейност на Legler е била изработване на висококачествен деним, сектор, в който дружеството е било водещо в Италия и Германия и важен доставчик на Франция и Бенелюкс.
Legler’s core activity was the manufacturing of high-quality denim fabric, a sector in which the company had been a leading player in Italy and Germany and an important supplier to France and the Benelux.
Според италианските органи пазарът на деним се състои от два сегмента: прет-а-порте за известни марки (това е бил основният сектор на Legler) и продукти за масовия пазар, където конкуренцията е най-вече ценова.
According to the Italian authorities, the denim market comprises two segments: prêt-à-porter for famous brands (this was Legler’s main sector) and mass-market products, where competition is mainly price-based.
Основните конкуренти на Legler са базирани в Италия, Гърция, Франция, Тунис, Турция и Япония.
Legler’s main competitors were based in Italy, Greece, France, Tunisia, Turkey and Japan.
Legler е започнало изпитва затруднения през 2003, когато значителна част от продукцията е била пренасочена към Азия или страните от Южното Средиземноморие.
Legler began experiencing difficulties in 2003, when a significant part of production was relocated to Asia or the southern Mediterranean.
На 30 май 2007 г. на заседание на съвета на SFIRS S.p.A., инвестиционна компания в района на Сардиния, е взето решение SFIRS да откупи дълг на Legler S.p.A. и Legler Siniscola S.p.A.с номинална стойност 17 млн. EUR от Intex S.p.A., в процес на прекратяване, за сумата от 450000 EUR.
On 30 May 2007, at a board meeting of SFIRS SpA, an investment company of the region of Sardinia, it was decided that SFIRS would purchase from Intex SpA, in liquidation, for the price of EUR 450000, a debt of a nominal value of EUR 17 million owed by Legler SpA and Legler Siniscola SpA.
На същото заседание SFIRS също така взе решение да преобразува част в размер на 14,5 млн. EUR от дълга на Legler от 17 млн. EUR в дял от собствения капитал на Legler.
At the same meeting, SFIRS also decided to convert a part of Legler’s EUR 17 million debt, in the amount of EUR 14,5 million, into participation in Legler’s equity.
На 31 май 2007 г. на заседание на акционерите на Legler бе извършена замяна на дълг срещу капитал.
On 31 May 2007, the debt-for-equity swap was carried out at a shareholders’ meeting of Legler.
Чрез преобразуване на част от дълга на Legler (на номинална стойност от 14,5 млн. EUR) в капитал на Legler, SFIRS придоби 49 % от обикновените акции (и 100 % от привилегированите акции [5]) в Legler S.p.A. Останалите 51 % останаха в Piltar.
By converting part of Legler’s debt (for a face value of EUR 14,5 million) into Legler capital, SFIRS acquired 49 % of the ordinary shares (and 100 % of the extraordinary shares [5]) in Legler SpA The remaining 51 % was retained by Piltar.
През януари 2008 г. SFIRS взе решение да продаде своя дял в Legler S.p.A. и оставащия дълг на група Legler и публикува покана за изразяване на интерес за съвместното закупуване на капитала и дълга на Legler.
In January 2008, SFIRS decided to divest itself of its shareholding in Legler SpA, and of the remaining Legler group debt, and launched a call for expressions of interest for the joint purchase of the Legler equity and debt.
Спечелилата оферта, подадена от дружеството Ferratex s.r.l.
The winning offer, submitted by the company Ferratex SRL (hereinafter referred to as ‘Ferratex’) was in the total amount of EUR 2000001.
(наричано по-долу „Ferratex“), беше на обща стойност от 2000001 EUR. Според италианските органи тази цена отразява пазарната стойност на общите вземания на SFIRS от Legler и неговите дъщерни дружества, оценена от независим експерт на 2 млн. EUR, плюс символичната цена от 1 EUR за дяла на SFIRS в капитала на Legler, също въз основа на оценката на независимия експерт.
According to the Italian authorities, this price reflected the market value of SFIRS’ total receivables from Legler and its subsidiaries, evaluated by an independent expert at EUR 2 million, plus the symbolic price of EUR 1 for SFIRS’s holding in Legler’s equity, also based on an independent expert’s appraisal.
Продажбата беше извършена на 25 януари 2008 г.
The sale took place on 25 January 2008.
При все това Legler преустанови дейност във всичките си производствени обекти в периода между декември 2007 г. и август 2008 г. и всички обекти са спрени от този момент насам.
However, Legler ceased operations at all its plants in the period between December 2007 and August 2008 and all its plants have since remained inactive.
На 23 юли 2008 г. Legler S.p.a промени своето име на Texfer S.p.A.
On 23 July 2008 Legler SpA changed its name to Texfer SpA.
Дъщерните дружества в Сардиния също бяха преименувани съответно на Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A..
Its Sardinian subsidiaries were also renamed respectively Texfer Ottana SpA, Texfer Siniscola SpA and Texfer Macomer SpA.
На 18 август 2008 г. дружеството майка на групата беше обявено в несъстоятелност от компетентния съд, а на 13 ноември 2008 г. започна процедурата по колективна несъстоятелност, известна като „amministrazione straordinaria“, по отношение на дружеството майка и неговите дъщерни дружества.
On 18 August 2008 the group’s parent company was declared insolvent by the competent court, and on 13 November 2008 it was admitted to the collective insolvency proceedings known as ‘amministrazione straordinaria’, together with its subsidiaries.
Legler не успя да изплати заема за оздравяване в рамките на крайния срок, поради което банката задейства гаранцията за помощта за оздравяване малко след това.
The rescue aid guarantee was called by the bank shortly after Legler’s failure to repay the rescue loan by the deadline.
В съответствие с това на 16 септември 2008 г. компетентното министерство възстанови заема плюс лихвата.
Consequently, the competent Ministry reimbursed the loan plus interest on 16 September 2008.
На 21 октомври 2010 г. Texfer S.p.A. беше обявено в несъстоятелност, както и Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A, но на 17 и 18 ноември 2010 г..
On 21 October 2010 Texfer SpA was declared bankrupt. On 17 and 18 November 2010 Texfer Ottana SpA, Texfer Siniscola SpA and Texfer Macomer SpA were also declared bankrupt.
Финансово положение на получателя
Financial situation of the beneficiary
През 2006 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност от – 8,6 млн. EUR, докато през 2005 г. все още е бил положителен на стойност от 17,2 млн. EUR Дружеството отчете загуби от 25,9 млн. EUR през 2006 г. и 28,1 млн. EUR през 2005 г. Неговият оборот беше 101,4 млн. EUR през 2006 г., докато през 2005 г. той бе 124,2 млн. EUR. Стойността на EBITDA беше – 10,9 през 2006 г. и – 0,7 през 2005 г. Разходите за плащане на лихви също нарастваха.
In 2006, Legler’s equity was negative at EUR - 8,6 million, against a still positive value of EUR 17,2 million in 2005. The company reported losses of EUR 25,9 million in 2006 and of EUR 28,1 million in 2005. Its turnover amounted to EUR 101,4 million in 2006 while it had been EUR 124,2 million in 2005. EBITDA amounted to - 10,9 in 2006 and - 0,7 in 2005. Interest costs were also increasing.
На 30 ноември 2007 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност 16,3 млн. EUR. Загубите през периода 2003—2007 г. достигнаха 94,9 млн. EUR и положението на дружеството неизменно се влошаваше с растящи загуби и намаляващ оборот.
On 30 November 2007, Legler’s equity was negative for an amount of EUR 16,3 million. The losses over the period 2003-2007 had reached EUR 94,9 million and the company’s situation had been steadily deteriorating, with increasing losses and shrinking turnover.
На 13 ноември 2008 г. групата бе подложена на процедурата за колективна несъстоятелност съгласно националното законодателство, която приключи с обявяване в несъстоятелност (виж съображения 16—18).
On 13 November 2008 the group was subjected to collective insolvency proceedings under the national law, which ended with bankruptcy (see recitals 16 to 18).
Мерки за преструктуриране
The restructuring measures