natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В писмото си от 20 август 2010 г. нидерландската държава посочва, че първи дял в размер на между [0 — 50] — [10 — 60] % би могъл да бъде предложен за IPO най-рано през […], последван от вторично предлагане на други [0 — 50] — [10 — 60] % през 2015 г. Нидерландската държава иска да си възвърне обратно първоначалната инвестиция, увеличена с разходите за финансирането ѝ в размер на [2 — 5] %.
In its letter of 20 August 2010, the Dutch State indicates that a first stake of between [0 - 50] - [10 - 60] % might be made available for an IPO in […] at the earliest, followed by a secondary offering of another [0 - 50] - [10 - 60] % in 2015. The Dutch State wants to earn back its initial investment increased by its cost of funding of [2 - 5] %.
Намерението на нидерландската държава е да намали дела си в група ABN AMRO на максимум [25 — 65] %, за предпочитане преди края на [2014 — 2018 г.].
It is the Dutch State’s intention to reduce its stake in ABN AMRO Group up to a maximum of [25 - 65] %, preferably before the end of [2014 - 2018].
Нидерландската държава изцяло се ангажира с пълно излизане от групата в крайна сметка.
Ultimately, the Dutch State is fully committed to a complete exit.
Окончателното решение относно IPO е оставено на нидерландския министър на финансите и ще зависи от пазарните обстоятелства, „готовността за IPO“ на група ABN AMRO и очакваните постъпления.
The final decision on the IPO rests with the Dutch Minister of Finance and will depend on market circumstances, the ‘IPO readiness’ of ABN AMRO Group and the expected proceeds.
На 24 януари 2011 г. нидерландското правителство също така представи публично своята стратегия за излизане [48].
On 24 January 2011, the Dutch government also publicly set out its exit strategy [48].
Капиталова адекватност
Capital Adequacy
Планът за преструктуриране от декември 2009 г. (както и актуализираният план за преструктуриране от ноември 2010 г.) показват, че — след прилагането на всички мерки за държавна помощ — група ABN AMRO е достатъчно капитализирана.
The December 2009 Restructuring Plan (and also the updated November 2010 Restructuring Plan) show that – after implementation of all the State aid measures- ABN AMRO Group is sufficiently capitalised.
През периода на преструктуриране предвижданите съотношения от първи ред следва стабилно да се задържат над […] % между 2009 г. и 2012 г. и да се увеличат допълнително на […] % през 2013 г.
During the restructuring period, the projected Tier 1 ratios should stay comfortably above […] % between 2009 and 2012, to increase further to […] % in 2013.
Продажби
Divestments
В плана си за преструктуриране от декември 2009 г. нидерландската държава обяснява, че група ABN AMRO вече е продала редица предприятия.
In its December 2009 Restructuring Plan, the Dutch State explains that ABN AMRO Group has already divested a number of businesses.
Освен продажбата на New HBU и IFN по време на процеса на компенсация за сливането, ABN AMRO N и FBN също така са продали Intertrust и PFS.
Apart from the sale of New HBU and IFN during the Merger Remedy process, ABN AMRO N and FBN also divested Intertrust and PFS.
В сравнение с група ABN AMRO, Intertrust и PFS съвместно представляват [0 — 5] %, [0 — 5] % и [0 — 5] % съответно по отношение на предвижданите общи приходи от дейността, разходи и RWA.
Compared to ABN AMRO Group, Intertrust and PFS jointly represent [0 - 5] %, [0 - 5] % and [0 - 5] % in terms of its projected total operating income, costs and RWA respectively.
По време на процеса на преструктуриране FBN също така осъществи придобиване, за да коригира несъответствие, произтичащо от разделянето на Fortis SA/NV.
During the restructuring process, FBN also made an acquisition to correct a misalignment resulting from the break-up of Fortis SA/NV.
FBN беше законният собственик на БЕ „Брокерски услуги и услуги по клиринг и попечителство“ и на всички офиси, свързани с тази дейност, с изключение на офиса в Чикаго, който остана част от Fortis Bank SA/NV.
FBN was the legal owner of the BU Brokerage, Clearing and Custody and all the offices related to that business except for the Chicago office, which had remained part of Fortis Bank SA/NV.
С оглед да се коригира това несъответствие, свързано с разделянето, FBN придоби клона в Чикаго на Fortis Clearing Americas от Fortis Bank SA/NV на 31 юли 2009 г. на цена от приблизително […] млн. USD.
To correct that separation-linked misalignment, FBN acquired the Chicago branch of Fortis Clearing Americas from Fortis Bank SA/NV on 31 July 2009 for a price of approximately USD […] million.
За идентифициране на отделните мерки за държавна помощ Комисията използва в настоящото решение същите буквени кодове както в решението си от 5 февруари 2010 г.
To identify the individual State aid measures, the Commission uses in this Decision the same letter codes as in its Decision of 5 February 2010.
Мерки, обхванати от решението от 8 април 2009 г.
Measures covered by the Decision of 8 April 2009
На 3 октомври 2008 г. нидерландската държава придоби FBN (включително и ABN AMRO N) от Fortis SA/NV срещу сумата от 12,8 млрд. EUR („мярка X“).
On 3 October 2008, the Dutch State acquired FBN (including ABN AMRO N) from Fortis SA/NV for EUR 12,8 billion (‘Measure X’).
Комисията не откри процедура по отношение на тази мярка, която като такава не е осигурила държавна помощ на FBN, дори и да е била част от сделка, с която на FBN да е била предоставена държавна помощ (виж съображение 32 от решението от 8 април 2009 г.).
The Commission did not open the procedure in respect of that measure, which as such did not provide State aid to FBN, even if it was part of a transaction providing State aid to FBN (see recital 32 of the Decision of 8 April 2009).
По време на придобиването на FBN от нидерландската държава FBN в голяма степен е зависило от Fortis Bank SA/NV по отношение на своето финансиране.
At the time of the FBN’s acquisition by the Dutch State, FBN depended heavily on Fortis Bank SA/NV for its funding.
С оглед да се гарантира пълното разделяне на FBN от Fortis Bank SA/NV беше необходимо нидерландската държава да прекрати взаимоотношенията на финансиране между FBN и Fortis Bank SA/NV.
To ensure full separation of FBN from Fortis Bank SA/NV, it was necessary for the Dutch State to end the funding relationship between FBN and Fortis Bank SA/NV.
За да прекрати съществуващите отношения, на 3 октомври 2008 г. нидерландската държава предостави на FBN механизъм за краткосрочна ликвидност в размер на 45 млрд. EUR („мярка Y1“).
To cut the existing links, the Dutch State granted FBN a short-term liquidity facility of EUR 45 billion (‘Measure Y1’) on 3 October 2008.
Този механизъм за ликвидност позволи на FBN да изплати на Fortis Bank SA/NV краткосрочните заеми в размер на 34 млрд. EUR. Освен това нидерландската държава замени Fortis Bank SA/NV като кредитор по дългосрочни заеми, отпуснати на FBN с номинална стойност в размер на 16,1 млрд. EUR при така наречената „новация“ („мярка Y2“) [49].
That liquidity facility allowed FBN to repay to Fortis Bank SA/NV short-term loans of EUR 34 billion. The Dutch State also replaced Fortis Bank SA/NV as a lender of long-term loans to FBN for a nominal amount of EUR 16,1 billion in a so-called ‘novation’ (‘Measure Y2’) [49].
Механизмът за краткосрочна ликвидност, обхванат от мярка Y1, продължи да бъде в сила до края на юни 2009 г., Възнаграждението беше променяно няколко пъти докато тази мярка беше в сила.
The short-term liquidity facility covered by Measure Y1 remained in place until the end of June 2009. While that measure was in place the remuneration changed a number of times.
В периода между 6 октомври 2008 г. и 23 октомври 2008 г. нидерландската държава предостави на FBN краткосрочно финансиране при EONIA [50] (за овърнайт кредитиране с максимален размер от 5 млрд. EUR) или EURIBOR [51] (за по-дългосрочна ликвидност с максимален размер от 40 млрд. EUR) без никакъв допълнителен спред.
In the period between 6 October 2008 and 23 October 2008, the Dutch State provided FBN short-term funding at EONIA [50] (for overnight lending with a maximum amount of EUR 5 billion) or EURIBOR [51] (for longer-term liquidity with a maximum amount of EUR 40 billion) without any extra spread.
След 23 октомври 2008 г. имаше кратък период (до 5 ноември 2008 г.), през който нидерландската държава прилагаше EONIA + 50 базисни пункта и EURIBOR + 50 базисни пункта.
After 23 October 2008, there was a short period (until 5 November 2008) during which the Dutch State applied EONIA + 50 basis points and EURIBOR + 50 basis points.
През този втори период този механизъм все още се прилагаше за суми с максимален размер от 5 млрд. EUR за овърнайт ликвидност и 40 млрд. EUR за по-дългосрочна ликвидност.
During that second period, that arrangement was still for maximum amounts of EUR 5 billion for overnight liquidity and EUR 40 billion for longer-term liquidity.
В периода между 5 ноември 2008 г. и 1 март 2009 г. нидерландската държава промени възнаграждението на EONIA + 25 базисни пункта за овърнайт заеми, EURIBOR + 25 базисни пункта за заеми с падеж [52], по-малък от 3 месеца, и EURIBOR + 50 базисни пункта за заеми с падеж, по-голям от три месеца [53].
In the period between 5 November 2008 and 1 March 2009, the Dutch State changed the remuneration to EONIA + 25 basis points for overnight loans, EURIBOR + 25 basis points for loans with a maturity [52] of less than 3 months and EURIBOR + 50 basis points for loans with a maturity of more than 3 months [53].
След 1 март 2009 г. нидерландската държава разработи система от два етапа, с който да насърчи FBN да намали зависимостта си от държавата.
After 1 March 2009, the Dutch State developed a two-step system encouraging FBN to reduce its reliance on the State.
Първият транш на финансиране (независимо от падежа) беше предоставен при EURIBOR + 25 базисни пункта, но след достигане на този праг FBN можеше да получи допълнителна ликвидност само при EURIBOR + 50 базисни пункта [54].
A first tranche of funding (irrespective of the maturity) was made available at EURIBOR + 25 basis points but once that threshold was exceeded, FBN could only get extra liquidity at EURIBOR + 50 basis points [54].
Размерът на механизма за обща ликвидност и граничната сума на първия праг бяха постепенно намалени.
The amount of the total liquidity facility and the amount of the first threshold were gradually lowered.
На 9 юли 2009 г. нидерландската държава уведоми Комисията, че FBN е изплатила всичките си краткосрочни заеми на държавата.
On 9 July 2009, the Dutch State informed the Commission that FBN had repaid all its short-term loans to the State.
Дългосрочните заеми, поети чрез новация от нидерландската държава (мярка Y2), възлизаха на 16,1 млрд. EUR, включително 8,15 млрд. EUR капитал от втори ред (от които 3 млрд. EUR капитал от „горен“ втори ред) и 7,95 млрд. EUR заеми с първостепенен ранг.
The long-term loans novated to the Dutch State (Measure Y2) amounted to EUR 16,1 billion, including EUR 8,15 billion of Tier 2 capital (of which EUR 3 billion upper Tier 2) and EUR 7,95 billion of senior loans.
На 24 декември 2008 г. нидерландската държава придоби ABN AMRO N от FBN срещу сумата от 6,5 млрд. EUR („мярка Z“).
On 24 December 2008, the Dutch State acquired ABN AMRO N from FBN for EUR 6,5 billion (‘Measure Z’).
Нидерландската държава не извърши плащане с парични средства в брой, а плати за закупуването чрез анулиране на дългосрочен дълг в размер на 6,5 млрд. EUR, който беше получен при интегрираните сделки от 3 октомври 2008 г. като част от мярка Y2.
The Dutch State did not pay in cash but paid for the purchase by cancelling EUR 6,5 billion of long-term debt it had obtained in the integrated transactions of 3 October 2008 as part of Measure Y2.
С други думи нидерландската държава се отказа от вземания в размер на 6,5 млрд. EUR от FBN като заплащане за ABN AMRO N [55].
In other words, the Dutch State waived EUR 6,5 billion of claims towards FBN to pay for ABN AMRO N [55].
Мерки, обхванати от решението от 5 февруари 2010 г.
Measures covered by the Decision of 5 February 2010
Комисията беше уведомена през юли 2009 г. за някои от мерките, обхванати от решението от 5 февруари 2010 г. [56], а за останалите мерки беше уведомена през януари 2010 г. През юли 2009 г. нидерландската държава уведоми за инструмента за освобождаване на капитал или „CRI“ („мярка А“ с ефект на освобождаване на капитал в размер на 1,7 млрд. EUR), задължителна конвертируема облигация с фиксиран падеж („MCS“) в размер на 500 млн. EUR („мярка Б1“) и втори транш на MCS в размер на 300 млн. EUR („мярка Б2“).
Some of the measures covered by the Decision of 5 February 2010 [56] were notified to the Commission in July 2009 and the remainder in January 2010. In July 2009, the Dutch State notified a capital relief instrument or ‘CRI’ (‘Measure A’ with a capital relief effect of EUR 1,7 billion), a Mandatory Convertible Security (‘MCS’) of EUR 500 million (‘Measure B1’) and a second MCS-tranche of EUR 300 million (‘Measure B2’).
През януари 2010 г. нидерландската държава уведоми за допълнителни капиталови мерки на стойност 4,39 млрд. EUR. Нидерландската държава закупи допълнителни MCS инструменти в размер на 2,28 млрд. EUR, за да покрие допълнителните разходи за разделяне (780 млн. EUR, „мярка Б3“), недостига на капитал, породен от продажбата на New HBU (300 млн. EUR, „мярка Б4“), както и разходите за интегриране (1,2 млрд. EUR, „мярка Б5“).
In January 2010, the Dutch State notified additional capital measures worth EUR 4,39 billion. The Dutch State subscribed to additional MCS-instruments of EUR 2,28 billion to cover additional separation costs (EUR 780 million, ‘Measure B3’), the capital shortfall resulting from the sale of New HBU (EUR 300 million, ‘Measure B4’) and integration costs (EUR 1,2 billion, ‘Measure B5’).
С оглед да приведе капитала от първи ред на FBN в съответствие с регулаторните изисквания, нидерландската държава също така конвертира 1,35 млрд. EUR от капитала от втори ред на FBN, който вече притежаваше, в капитал от първи ред („мярка В“).
To bring FBN’s Tier 1 capital in line with regulatory requirements, the Dutch State also converted EUR 1,35 billion of FBN-Tier 2 capital it already owned into Tier 1 capital (‘Measure C’).
Нидерландската държава също така изплати на другите участници в консорциума 740 млн. EUR в брой („мярка Г“), както беше предвидено в САК, за да уреди задължения, произтичащи единствено в хода на процеса на разделяне.
The Dutch State also paid the other consortium members EUR 740 million in cash (‘Measure D’) as was foreseen in the CSA to settle issues that only emerged in the course of the separation process.
На последно място нидерландската държава също така предостави гаранция за кръстосаните задължения, породени от продажбата на New HBU („мярка Д“).
Finally, the Dutch State also provided a guarantee on cross liabilities resulting from the sale of New HBU (‘Measure E’).
Инструмент за освобождаване на капитал (мярка А, капиталов еквивалент в размер на 1,7 млрд. EUR)
Capital relief instrument (Measure A, capital equivalent of EUR 1,7 billion)
Нидерландското правителство продаде чрез CDS кредитна защита на нидерландски ипотечен портфейл на ABN AMRO N, представляващ около [30 — 80] % от общия портфейл жилищни кредити на ABN AMRO N. Тази мярка имаше ефекта на намаляване на претеглените спрямо риска активи на ABN AMRO N.
The Dutch State sold credit protection via a CDS on a Dutch mortgage portfolio of ABN AMRO N, representing around [30 - 80] % of ABN AMRO N’s total home loan portfolio. That measure had the effect of reducing the risk weighted assets of ABN AMRO N.
Като заплащане за кредитната защита нидерландската държава получаваше годишна такса от 51,5 базисни пункта (изчислена като процент от стойността на портфейла в началото на всеки референтен период).
To remunerate the credit protection, the Dutch State received an annual fee of 51,5 basis points (calculated as a percentage of the portfolio value in the beginning of each reference period).
Тази такса беше изчислена чрез използването на методиката за определяне на разходите в капиталово изражение.
That fee was calculated using the capital equivalent cost methodology.
Нидерландската държава определи колко капитал може да освободи ABN AMRO N посредством инструмента за освобождаване на капитал (а именно 1,7 млрд. EUR въз основа на изискванията на Базел I, които все още се прилагаха по време на прилагането на споразумението за CRI), и след това изчисли възвръщаемост от 10 % върху това освобождаване на капитал (а именно 10 % от 1,7 млрд. EUR), което се равняваше на 51,5 базисни пункта от първоначалната стойност на портфейла в размер на 34,5 млрд. EUR.
The Dutch State determined how much capital ABN AMRO N could free up due to the capital relief instrument (namely EUR 1,7 billion, based on Basel I requirements which were still applied at the time the CRI agreement was implemented) and then it calculated a return of 10 % on that capital relief (namely 10 % on EUR 1,7 billion), which was equivalent to 51,5 basis points of the initial portfolio value of EUR 34,5 billion.
Всяка година ABN AMRO N запазваше транш „първа загуба“ от 20 базисни пункта (изчислени като процент от първоначалната стойност на портфейла).
Each year, ABN AMRO N kept a first loss tranche of 20 basis points (calculated as a percentage of the initial portfolio value).
ABN AMRO N запазваше вертикална част в размер на 5 % от оставащия риск.
ABN AMRO N kept a vertical slice of 5 % of the remaining risk.
Ценообразуването на инструмента за кредитна защита не се коригира след като ABN AMRO N напълно прие капиталовите изисквания на Базел II, въпреки че ефектът на освобождаване на капитал, породен от CRI, щеше да бъде значително по-малък.
The pricing of the credit protection instrument would not be adjusted once ABN AMRO N fully adopted Basel II capital requirments, even though the capital relief effect of the CRI would then be substantially smaller.
По принцип договорът за CDS имаше падеж от седем години, но ABN AMRO N имаше кол опции, позволяващи му да прекрати договора на редица предварително определени референтни дати (например октомври 2010 г., януари 2011 г. и януари 2012 г.) [57].
In principle, the CDS-contract had a maturity of 7 years, but ABN AMRO N had call options enabling it to terminate the contract on a number of pre-determined reference dates (for example October 2010, January 2011 and January 2012) [57].
Съгласно САК тримата партньори в консорциума трябваше да гарантират, че ABN AMRO Z ще остане достатъчно капитализирано.
Under the CSA, the three consortium partners had to ensure that ABN AMRO Z remained sufficiently capitalised.
В този контекст нидерландската държава трябваше да участва с 2,2 млрд. EUR по отношение на недостига на капитал на ABN AMRO Z. Целта на CRI беше да позволи на ABN AMRO N да участва в това участие от 2,2 млрд. EUR в ABN AMRO Z.
In that context, the Dutch State had to contribute EUR 2,2 billion to the ABN AMRO Z capital shortfall. The aim of the CRI was to allow ABN AMRO N to make part of that EUR 2,2 billion contribution to ABN AMRO Z.
Нидерландската държава предпочете неконвенционалното решение за CRI пред традиционното увеличаване на капитала, тъй като преди разделянето то не би могло да обособи капиталовите вноски в ABN AMRO Bank.
The Dutch State preferred the unconventional CRI-solution over a traditional capital increase since, prior to the separation, it could not ring-fence capital contributions in ABN AMRO Bank.
С други думи, тъй като ABN AMRO N не беше отделно юридическо лице, от евентуална капиталова инжекция в ABN AMRO Bank биха могли да се възползват и другите двама участници в консорциума.
In other words, since ABN AMRO N was not a separate legal entity, a capital injection in ABN AMRO Bank could also have benefited the other two consortium members.
Този ход на действие би могъл да има сериозни последици, особено при сценариите с увеличени затруднения.
That course of action could have had severe implications especially in scenarios of increased distress.
След разделянето ABN AMRO N стана отделно юридическо лице (новата ABN AMRO Bank).
When the separation took place, ABN AMRO N became a separate legal entity (the new ABN AMRO Bank).
Нидерландската държава продължи да носи отговорност съгласно САК за запълването на капиталовия недостиг от 2,2 млрд. EUR на ABN AMRO Z. Нидерландската държава взе решение, че ABN AMRO N следва да използва парични средства в брой от MCS инструментите (а именно мярка Б3, доколкото тя се отнасяше до разумния марж от 500 млн. EUR и 1,2 млрд. EUR на мярка Б5), за да инжектира 1,7 млрд. EUR в ABN AMRO Z, като същевременно продължава да прилага CRI в новата ABN AMRO Bank за покриване на разумния марж от 500 млн. EUR и разходите за интегриране в размер на 1,2 млрд. EUR.
The Dutch State continued to bear the responsibility under the CSA to fill the EUR 2,2 billion capital shortage of ABN AMRO Z. The Dutch State decided that ABN AMRO N should use cash from MCS-instruments (namely Measure B3 insofar as it related to the prudential margin of EUR 500 million and EUR 1,2 billion of Measure B5) to inject EUR 1,7 billion in ABN AMRO Z, while it kept the CRI in place in the new ABN AMRO Bank to cover the prudential margin of EUR 500 million and the integration costs of EUR 1,2 billion.
На 15 октомври 2010 г. ABN AMRO Bank и нидерландската държава съобщиха, че прилагането на CRI ще бъде прекратено, считано от 30 октомври 2010 г. Действително, тъй като ABN AMRO Bank междувременно беше приложила изискванията на Базел II, привлекателността на и необходимостта от CRI намаля [58].
On 15 October 2010, ABN AMRO Bank and the Dutch State announced that the CRI would be terminated as of 30 October 2010. Indeed, as ABN AMRO Bank had in the meantime implemented the Basel II requirements, the CRI had become less interesting and less necessary [58].
Задължителни конвертируеми облигации с фиксиран падеж за покриване на част от капиталовия недостиг в ABN Amro Z (мярка Б1, 500 млн. EUR)
Mandatory Convertible Security to cover part of the of ABN AMRO Z capital shortfall (Measure B1, EUR 500 million)
Тъй като CRI не беше достатъчен, за да се покрие целият капиталов недостиг в ABN AMRO Z в размер на 2,2 млрд. EUR, нидерландската държава предостави допълнителен капитал на ABN AMRO Bank чрез MCS.
Since the CRI did not suffice to cover the entire EUR 2,2 billion capital shortfall of ABN AMRO Z, the Dutch State provided extra capital to ABN AMRO Bank via an MCS.
Тази MCS беше категоризирана като хибриден капитал от първи ред с купон от 10 % и автоматично се конвертира в акции на ABN AMRO II по време на разделянето на ABN AMRO N от ABN AMRO Bank.
That MCS was categorised as hybrid Tier 1 capital, it carried a coupon of 10 % and automatically converted into shares of ABN AMRO II at the time of the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank. From that moment on, it qualified as core Tier 1 capital.
От този момент нататък тя беше квалифицирана като основен капитал от първи ред. Конвертирането бе извършено по номинална стойност [59].
The conversion took place at nominal value [59].
Мярката позволи на ABN AMRO II (преименувано на ABN AMRO Bank) да участва с 500 млн. EUR в ABN AMRO Z.
The measure allowed ABN AMRO II (renamed ABN AMRO Bank) to contribute EUR 500 million to ABN AMRO Z.
Задължителни конвертируеми облигации с фиксиран падеж за покриване на разходите за разделяне (Мерки Б2 и Б3, общо 1,08 млрд. EUR)
Mandatory Convertible Security to cover separation costs (Measures B2 and B3, EUR 1,08 billion in total)
С цел да се покрият разходите, свързани с разделянето на ABN AMRO N от ABN AMRO Bank, нидерландската държава закупи допълнителни MCS.
In order to cover costs related to the separation of ABN AMRO N from ABN AMRO Bank, the Dutch State subscribed to additional MCS.
През юли 2009 г. беше отправено уведомление за първия транш от около 300 млн. EUR (мярка Б2), а за останалите (а именно 780 млн. EUR) бе уведомено през януари 2010 г. (мярка Б3).
A first tranche of roughly EUR 300 million (Measure B2) was notified in July 2009, with the remainder (namely EUR 780 million) notified in January 2010 (Measure B3).
Цялата сума в размер на 1,08 млрд. EUR (а именно мерки Б2 и Б3 заедно) беше необходима за покриване на следните разходи:
The full amount of EUR 1,08 billion (namely Measures B2 and B3 together) was needed to cover the following costs: