natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В отговора си от 19 януари 2006 г. Белгия посочи, че в действителност в помещенията на администрацията е направен обиск, пълното данъчно досие е било иззето, а и освен това тя не би пропуснала да информира Комисията за решенията, които съдебните органи биха предали на съответната администрация.
In its reply dated 19 January 2006 Belgium pointed out that searches had been carried out on the tax authorities’ premises and the complete tax file had been seized; Belgium promised to inform the Commission of decisions communicated to the authorities concerned by the judicial authorities.
С писмо от 31 март 2008 г. Комисията изиска информация за състоянието на напредъка на съдебното производство и за евентуалното връщане на иззетите документи.
By letter dated 31 March 2008 the Commission requested information about the progress made in the legal proceedings and the possible recovery of the seized documents.
Белгия отговори на Комисията с писмо от 16 юни 2008 г., като поясни, че съдебното производство е приключило на 13 ноември 2007 г.
In its reply to the Commission dated 16 June 2008 Belgium explained that the legal proceedings had been closed on 13 November 2007.
На 28 юли 2008 г. се проведе среща между представителите на ISI и на Комисията, след което по електронна поща до белгийските власти беше изпратен списък с въпроси, включващ точките, повдигнати от представителите на Комисията по време на срещата.
On 28 July 2008 a meeting took place between representatives of the Special Tax Inspectorate and the Commission. After the meeting a list of questions containing the points raised by the Commission at the meeting was sent by e-mail to the Belgian authorities.
Белгийските власти предоставиха отговора си с писмо от 9 септември 2008 г.
The Belgian authorities replied by letter dated 9 September 2008.
С писмо от 17 октомври 2008 г. Комисията напомни на Белгия, че именно тя е отговорна за предприемане на необходимите мерки, включително връщането на иззетите документи, за да отговори на поставените от Комисията въпроси.
By letter dated 17 October 2008 the Commission reminded Belgium of its duty to take all necessary steps, including the recovery of the seized documents, to answer the Commission’s questions.
В това писмо Комисията също така посочи възможността официално да разпореди на Белгия да ѝ предостави исканата информация предвид факта, че тази информация вече би трябвало да е предоставена на Комисията при предишните искания за сведения.
In the letter the Commission also stated that it could issue a formal order requiring Belgium to provide the information requested given that the information should already have been sent to the Commission following its previous requests.
С електронно писмо от 21 януари 2009 г. Комисията поиска от белгийските власти да я държат в течение за резултата от писмото ѝ от 17 октомври 2008 г. Последните отговориха с писмо от 29 януари 2009 г., че ISI е предприел мерки, с цел да отговори на поставените от Комисията въпроси.
By e-mail dated 21 January 2009 the Commission asked the Belgian authorities to keep it informed of the action taken in response to its letter dated 17 October 2008. By letter dated 29 January 2009 the Belgian authorities replied that the Special Tax Directorate was taking steps to answer the Commission’s questions.
С писмо от 7 май 2009 г. Белгия информира Комисията, че иззетите документи в крайна сметка са върнати на ISI и че те се разглеждат, с оглед да се отговори на въпросите на Комисията.
By letter dated 7 May 2009 Belgium informed the Commission that the seized documents had finally been returned to the Special Tax Inspectorate and were being examined with a view to answering the Commission’s questions.
С писмо от 6 август 2009 г. Белгия предостави на Комисията отговора си на поставените от Комисията въпроси в писмото ѝ от 17 октомври 2008 г.
By letter dated 6 August 2009 Belgium sent the Commission its answers to the questions raised by the Commission in its letter dated 17 October 2008.
По искане на Комисията на 22 септември 2009 г. Белгия предостави по електронна поща допълнителна информация относно някои приложими административни разпоредби.
At the Commission’s request, Belgium sent additional information on certain applicable administrative provisions by e-mail dated 22 September 2009.
Общ контекст на споразумението, сключено между ISI и Umicore на 21 декември 2000 г.
General context of the agreement of 21 December 2000 between the Special Tax Inspectorate and Umicore
В рамките на проведеното разследване от данъчните органи на няколко държави-членки по отношение на сделки, свързани с благородни метали, Регионалната дирекция на ISI в Брюксел извърши проверки на UMICORE S.A. за периода 1995—1999 г. След приключването на проверките ISI изпрати на Umicore, съответно на 30 ноември 1998 г. и 30 април 1999 г., два акта за изменение на данъчно задължение, в които е установено неправомерно прилагане на освобождаване от ДДС във връзка с продажби на сребро на гранули на дружества, установени в Италия, Швейцария и Испания.
As part of investigations by tax authorities in several Member States into transactions involving precious metals, the Brussels Regional Directorate of the Special Tax Inspectorate carried out checks on Umicore SA covering the period 1995 to 1999. Following these checks the Special Tax Inspectorate addressed to Umicore, on 30 November 1998 and 30 April 1999 respectively, two adjustment notices concerning the irregular application of VAT exemptions to sales of silver granules to undertakings established in Italy, Switzerland and Spain.
Двата акта за изменение на данъчно задължение са се отнасяли по-специално до временното определяне на размера на дължимия от Umicore ДДС поради неправомерно приложени освобождавания, до размера на данъчната глоба, която трябва да бъде платена, както и до пълноправно изискуемите лихви, считано от датата на възникване на задължение по ДДС.
In particular, the two adjustment notices concerned the provisional establishment of the VAT owed by Umicore, as a result of the irregular application of exemptions, and the amount of the tax fine, as well as the interest automatically payable from the date on which the VAT debt was incurred.
В двата акта данъчнозадълженото предприятие е приканено да представи в писмен вид пред ISI одобрението си за определените в тях суми или да представи надлежно обосновани възражения в срок от 20 дни.
The two notices invited Umicore to send in writing within 20 days to the Special Tax Inspectorate its approval of the amounts established or its duly justified objections.
В съответствие с последния вариант през юни 1999 г. Umicore изпрати на ISI две писма, в които представи възраженията си по отношение на констатациите на ISI, като отбеляза, че приложеното освобождаване от ДДС е правомерно.
Following the second option, Umicore sent two letters to the Special Tax Inspectorate in June 1999, in which it stated its objections to the Special Tax Inspectorate’s findings and claimed that the VAT exemptions applied were in order.
На 23 декември 1999 г. ISI предостави на Umicore мнението си в отговор на двете писма на данъчнозадълженото предприятие, в които отново потвърди, че направените констатации в двата акта за изменение на данъчно задължение продължават да бъдат валидни.
The Special Tax Inspectorate responded to the two letters from Umicore on 23 December 1999 by reaffirming the validity of the findings in the two adjustment notices.
ISI прикани Umicore да ѝ изпрати или съгласието си за установеното облагане, или нови данни, които могат да го намалят или отменят и, при необходимост, да информира за отказа си да се позове на давностния срок на нареждането, с цел да се прекъсне нареждането за събирането на данъка, лихвите и данъчните глоби.
The Special Tax Inspectorate invited Umicore either to agree to the tax established or to provide new information that would lead to the reduction or cancellation of the amount and, if appropriate, to forgo the part of the limitation period already elapsed so as to allow suspension of limitation for the recovery of the tax, the interest and the tax fines.
На 30 март 2000 г. Umicore допълни доводите си, като отново отхвърли заключенията на ISI.
On 30 March 2000 Umicore put forward further arguments and again rejected the Special Tax Inspectorate’s conclusions.
На 21 декември 2000 г. ISI прие предложение за споразумение, представено от Umicore (наричано по-долу „споразумението“) във връзка с двата акта за изменение на данъчно задължение във връзка с прилагането на ДДС за целия период, предмет на проверките от ISI.
On 21 December 2000 the Special Tax Inspectorate accepted a proposal for an agreement from Umicore (‘the settlement agreement’) concerning the two adjustment notices, covering the application of VAT for the entire period examined by the Special Tax Inspectorate.
Във въпросното споразумение е предвидено Umicore да плати значително по-малки суми от тези в горепосочените актове за изменение на данъчно задължение.
The agreement provided for the payment by Umicore of a much lower amount than the amounts included in the adjustment notices.
Данъчен режим, приложим към вътреобщностните доставки и към износа на стоки
Tax arrangements applicable to intra-Community supplies and exports of goods
Правилата в областта на ДДС, приложим към вътреобщностните доставки и към износа на стоки, посочени в споразумението за периода 1995—1998 г., произтичат от транспонирането на Директива 91/680/ЕИО на Съвета [5] в белгийския Кодекс за ДДС.
The VAT rules applicable to intra-Community supplies and exports of the goods covered by the settlement agreement from 1995 to 1998 originate in the transposition of Council Directive 91/680/EEC [5] into the Belgian VAT Code.
Тази директива съдържа временния режим за ДДС с цел премахване на данъчните граници в Европейския съюз и изменя Шестата директива за ДДС [6].
The Directive provides for transitional VAT arrangements with a view to the abolition of fiscal frontiers and amends the Sixth VAT Directive [6].
Облагане на доставките на стоки
Taxation of supplies of goods
В член 2, първа алинея от Кодекса за ДДС („КДДС“) е постановено, че „с данъка се облагат, когато се осъществяват в Белгия, доставките на стоки и услуги, извършени възмездно на територията на страната от данъчнозадължено лице, действащо в това си качество.“
The first subparagraph of Article 2 of the Belgian VAT Code states: ‘supplies of goods and services carried out for consideration by a taxable person acting as such are subject to tax when they take place in Belgium.’
Освен това в член 10 от КДДС е постановено следното:
Article 10 of the VAT Code states:
„Доставка на стока означава прехвърлянето на правото за разпореждане със стока като собственик.
‘The supply of goods shall mean the transfer of the right to dispose of property as owner.
Става въпрос по-специално за предоставяне на стоката на разположение на купувача или на приобретателя в изпълнение на транслативен или установителен договор.“
In particular, this involves making goods available to a person acquiring them pursuant to a contract transferring or dividing up ownership.’
Накрая, в член 15 от КДДС е предвидено:
Article 15 of the VAT Code states:
Параграф 2.
Goods are supplied in Belgium when the place where the supply is deemed to take place in accordance with paragraphs 2 to 6 is in Belgium.
За място на доставката на стоки се счита мястото, където стоката е предоставена на разположение на купувача или приобретателя.
The place of supply of goods is deemed to be the place where the goods are made available to the person acquiring them.
За мястото на доставката обаче се счита, че се намира:
However, the place of supply is deemed to be:
на мястото, където започва изпращането или превоза до купувача, когато стоката се изпраща или превозва от доставчика, от купувача или от трето лице;
where the dispatch or transport to the person to whom they are supplied begins when the goods are dispatched or transported by the supplier, by the person acquiring them or by a third party;
Параграф 7. Освен ако не се докаже обратното, за доставката на движимо имущество се счита, че се осъществява в Белгия, когато в момента на доставката една от страните по операцията е определила там седалището на стопанската си дейност или постоянно седалище, или при липса на такова, на постоянен адрес на местоживеене или обичаен адрес на пребиваване.“
Unless proven otherwise, movable goods are deemed to have been supplied in Belgium when, at the time of supply, one of the parties to the transaction has established his business or has a fixed establishment there or, in the absence of such a place of business or fixed establishment, has his permanent address or is habitually resident there.’
Следователно доставка на стоки (превозът на които започва от Белгия) по принцип е облагаема в Белгия.
The supply of goods (the transport of which begins in Belgium) is therefore in principle taxable in Belgium.
Когато една от страните по сделката е установена в Белгия, законът въвежда законова презумпция, според която за доставката се счита, че се осъществява в Белгия.
The law has introduced a legal presumption that the supply is deemed to have taken place in Belgium when one of the parties to the transaction is established in Belgium.
Данъчнозадължено по ДДС лице
VAT liability
Въз основа на член 51, параграф 1 от КДДС данък се дължи от данъчнозадължено лице, което извършва облагаема доставка на стоки или предоставяне на услуги, които се осъществяват в Белгия.
In accordance with Article 51(1) of the VAT Code tax is payable by the taxable person carrying out the supply of taxable goods or services that takes place in Belgium.
В член 39, параграф 1 от КДДС е предвиден режим на освобождаване от ДДС, приложим към износа на стоки, като се постановява, че „освобождават се от данък: 1. доставките на стоки, изпратени или превозени от продавача или за негова сметка извън Общността; 2. доставките на стоки, изпратени или превозени от купувача, който не е установен в Белгия или за негова сметка извън Общността (….)“
Article 39(1) of the VAT Code lays down VAT exemptions for exports of goods; it states: ‘The following are exempt from tax: 1. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the vendor; 2. the supply of goods dispatched or transported to a destination outside the Community by or on behalf of the purchaser, who is not established in Belgium …’
В съответствие с член 39, параграф 3 от КДДС в белгийското право с Кралски указ № 18 от 29 декември 1992 г. се определят условията относно освобождаването на износа на стоки от Белгия извън Общността [7].
In accordance with Article 39(3) of the VAT Code, Royal Decree No 18 of 29 December 1992 lays down the conditions in Belgian law for exempting exports of goods from Belgium to destinations outside the Community [7].
Вътреобщностни доставки
Intra-Community supplies
В член 39а от КДДС от 1 януари 1993 г. е предвидено следното: „Освобождават се от данък: 1. доставките на стоки, изпратени или превозени от продавача (…), от купувача или за тяхна сметка извън Белгия, но в рамките на Общността, извършени за друго данъчнозадължено лице или за юридическо лице, което не е данъчнозадължено лице, действащи в качеството си на такива в друга държава-членка, и които са длъжни да обложат там с данъка своите вътреобщностни покупки на стоки (…).“
Article 39 bis of the VAT Code provides from 1 January 1993: ‘The following are exempt from tax: 1. supplies of goods dispatched or transported to destinations outside Belgium, but within the Community, by or on behalf of the vendor … or the person acquiring the goods for another taxable person or non-taxable natural person acting as such in another Member State who is liable for tax on his intra-Community acquisitions of goods …’
Белгийското данъчно право налага редица условия по отношение на доказателството, което трябва да бъде представено, за да бъде правилно приложено освобождаването, посочено в член 39а от КДДС.
Belgian tax law lays down several conditions regarding the proof that has to be furnished to ensure correct application of the exemption provided for in Article 39 bis of the VAT Code.
Член 1 от Кралски указ № 52 от 29 декември 1992 г. гласи, че „[о]свобождаванията от данъка, предвидени в член 39а от кодекса, подлежат на доказателство, че стоките са били изпратени или превозени извън Белгия, но в рамките на Общността“.
Article 1 of Royal Decree No 52 of 29 December 1992 states: ‘The tax exemptions provided for in Article 39 bis of the Code are subject to proof that the goods were dispatched or transported outside Belgium but within the Community’.
След това в член 2 от Кралски указ № 52 се пояснява, че това освобождаване „освен това подлежи на доказателство, че доставката е извършена за данъчнозадължено лице … регистрирано за целите на данъка върху добавената стойност в друга държава-членка“.
Article 2 of Royal Decree No 52 specifies that the exemption is ‘also subject to proof that the supply is carried out for a taxable person … registered for VAT in another Member State.’
От друга страна, член 3, първа алинея от Кралски указ № 52 гласи, че „[п]родавачът е длъжен по всяко време да разполага с документите в подкрепа на действителността на изпращането или на превоза на стоките…“. В този смисъл откъсът от прессъобщението, публикувано в брой 36 на Moniteur belge от 20 февруари 1993 г., насочва вниманието на данъкоплатците върху факта, че „превозът трябва да бъде извършен от продавача, от купувача или за тяхна сметка.
In addition, the first subparagraph of Article 3 of Royal Decree No 52 provides: ‘The vendor must at all times be in possession of all documents proving that the dispatch or transport of the goods has actually taken place …’ In this connection, the extract from a press release published in Moniteur belge No 36 of 20 February 1993 informs taxpayers that ‘transport must be carried out by or on behalf of the vendor or the person acquiring the goods.
Следователно при превоз, извършен от или за сметка на следващ клиент (например при верижни продажби, при които превозът е извършен от крайния клиент), доставките, които предхождат доставката на този последен клиент, няма да бъдат освободени от данък“.
Consequently, if transport is carried out by or on behalf of a subsequent customer (e.g. in chain transactions where the transport is carried out by the final customer), supplies before the supply to the final customer may not be exempted’.
За да се възползва от освобождаването в рамките на вътреобщностна доставка, данъчнозадълженото лице следва да докаже inter alia, че превозът е извършен от продавача, от купувача или за тяхна сметка [8].
In order to qualify for an exemption for intra-Community supply, the taxable person must therefore prove, inter alia, that the transport was carried out by or on behalf of either the vendor or the person acquiring the goods [8].
При неспазване на условията, предвидени за прилагането на освобождаванията в членове 39 и 39а от КДДС, доставката на стоки се облага в Белгия и задължението възниква в момента на извършването на операцията [9].
If the conditions for the application of the exemptions laid down in Articles 39 and 39 bis of the VAT Code are not fulfilled, the supply of the goods becomes taxable in Belgium and the debt is incurred as a result of the mere existence of the transaction [9].
Съгласно принципа за „честна игра“ (fair play) по отношение на данъчнозадълженото лице, белгийската данъчна администрация все пак приема да приложи освобождаването по тези членове, когато данъчнозадълженото лице не е в състояние да представи всички доказателства за изпълнението на условията за освобождаване, но когато администрацията разполага с такива доказателства, например в рамките на взаимна помощ с други държави-членки или трети държави.
In the interests of fairness towards the taxable person, the Belgian tax authorities nevertheless agree to grant an exemption under these articles to a taxable person who is not able to provide all the proof necessary to show that the conditions for exemption have been met if they themselves are in possession of such proof, for example within the framework of mutual assistance from other Member States or third countries.
Облагане, основано на фактическата действителност
Taxation based on actual facts
Съгласно постоянната съдебна практика на Касационния съд на Белгия данъкът (включително ДДС) трябва да се определя в зависимост от фактическата действителност [10].
According to the established case law of the Belgian Court of Cassation, tax (including VAT) must be established on the basis of the actual facts [10].
В съответствие с този принцип администрацията следва да определи данъка не върху привидното наличие на акт, както е представен от данъкоплатеца, а върху действителния акт (който произтича от действителното намерение на въпросните страни).
In applying this principle, the authorities are therefore required to impose tax, not on the basis of the apparent existence of an act as presented by the taxpayer, but on the basis of the actual existence of an act (resulting from the actual intention of one of the parties concerned).
В случай че администрацията оспорва освобождаванията от ДДС, прилагани към въпросните доставки на стоки, тя изпраща на данъчнозадълженото лице акт за изменение на данъчно задължение [11], който обикновено съдържа и налагане на глоба.
In cases where the authorities contest VAT exemptions applied to supplies of goods, they address an adjustment notice [11] to the taxable person, normally together with a fine.
Споразумение с данъчнозадълженото лице
Settlement with the taxable person
В член 84, алинея 2 от КДДС се предвижда министърът на финансите да сключва с длъжниците споразумения, при условие че тези споразумения не включват данъчно освобождаване или намаление. Такива споразумения могат да се отнасят само до фактически, но не и до правни въпроси.
The second subparagraph of Article 84 of the VAT Code states that the Minister for Finance may conclude settlements with taxpayers provided that these do not involve an exemption from or a reduction of the tax.
Подобни споразумения в общи линии могат да бъдат предвидени само когато от двете страни са направени отстъпки (не по отношение на размера на данъка, който може да произтече от установените факти, а по отношение на фактическите въпроси, определянето на глобите и пр.)
Such settlements, therefore, must concern only points of fact and not points of law.
Компетентността на министъра на финансите включва упълномощаване на регионалните дирекции на администрацията в областта на ДДС, както и на ISI.
The Minister for Finance delegates his powers in this area to the Regional Directorates of the VAT authorities and to the Special Tax Inspectorate.
Налагане на административни глоби
Imposition of administrative fines
По отношение на налагането на глоби при липса на доказателство за право на освобождаване в член 70, параграф 1 от КДДС се предвижда — за всяко нарушение на задължението за плащане на ДДС — пропорционална глоба, равна на двойния размер на избегнатия данък.
As regards the imposition of fines when the right to an exemption is not proved, Article 70(1) of the VAT Code lays down a fine in proportion to the infringement of the obligation to pay VAT, equivalent to twice the amount of the unpaid tax.
Все пак в Кралски указ № 41 от 30 януари 1987 г. е предвидена схема за намаляване на пропорционалните данъчни глоби.
Nevertheless, Royal Decree No 41 of 30 January 1987 provides for a scale reducing the proportional tax fines.
В член 1, параграф 1 от Кралски указ № 41 е предвидено тази глоба да бъде намалена до 10 % от размера на дължимия данък (таблица G от приложението) при нарушения в прилагането на член 39а от КДДС (погрешно приложено освобождаване или липса на доказателство за право на освобождаване).
Article 1(1) of Royal Decree No 41 states that the fine is reduced by 10 % of the amount of the tax due (table G of the Annex) in the case of infringements against Article 39 bis of the VAT Code (wrongly applied exemption or lack of proof of the right to an exemption).
Същата пропорционална глоба се прилага при нарушения от същото естество при прилагането на член 39 от КДДС.
The same proportional fine is imposed for similar infringements of Article 39 of the VAT Code.