natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Работници от трети държави, които се преместват в трета държава, или преживелите лица на такива работници, пребиваващи в трета държава, чиито права произтичат от тези на работника, получават законоустановени пенсии във връзка със старост, инвалидност и смърт, които се основават на предишната заетост на тези работници и са придобити в съответствие със законодателството, посочено в член 3 от Регламент (ЕО) № 883/2004, при същите условия и в същия размер като гражданите на съответните държави-членки, когато се преместват в трета държава.
Third-country workers moving to a third country, or their survivors who reside in a third country and who derive rights from those workers, shall receive, in relation to old age, invalidity and death, statutory pensions based on those workers’ previous employment and acquired in accordance with the legislation referred to in Article 3 of Regulation (EC) No 883/2004, under the same conditions and at the same rates as the nationals of the Member States concerned when they move to a third country.
правото на Съюза, включително двустранни и многостранни споразумения между Съюза или Съюза и неговите държави-членки, от една страна, и една или повече трети държави, от друга страна; и
Union law, including bilateral and multilateral agreements between the Union, or the Union and its Member States, on the one hand and one or more third countries on the other; and
двустранни или многостранни споразумения между една или повече държави-членки и една или повече трети държави.
bilateral or multilateral agreements between one or more Member States and one or more third countries.
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да приемат или да запазват разпоредби, по-благоприятни за лицата, към които тя се прилага.
This Directive shall be without prejudice to the right of Member States to adopt or maintain provisions that are more favourable to the persons to whom it applies.
Всяка държава-членка предоставя на обществеността редовно актуализирана информация относно условията за прием и пребиваване на нейна територия на граждани на трети държави с цел работа в нея.
Each Member State shall make available to the general public a regularly updated set of information concerning the conditions of third-country nationals’ admission to and residence in its territory in order to work there.
Периодично и за първи път до 25 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно прилагането на настоящата директива в държавите-членки и предлага измененията, които счита за необходими.
Periodically, and for the first time by 25 December 2016, the Commission shall present a report to the European Parliament and the Council on the application of this Directive in the Member States and shall propose amendments it deems necessary.
Ежегодно и за първи път до 25 декември 2014 г. държавите членки изпращат на Комисията статистическа информация за броя на гражданите на трети държави, на които през предходната календарна година е издадено единно разрешение, в съответствие с Регламент (ЕО) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 11 юли 2007 г. относно статистиката на Общността за миграцията и международната закрила [19].
Annually, and for the first time by 25 December 2014, Member States shall communicate to the Commission statistics on the volumes of third-country nationals who have been granted a single permit during the previous calendar year, in accordance with Regulation (EC) No 862/2007 of the European Parliament and of the Council of 11 July 2007 on Community statistics on migration and international protection [19].
Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 25 декември 2013 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by 25 December 2013. They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions.
Условията и редът на това позоваване се определят от държавите-членки.
The methods of making such reference shall be laid down by Member States.
ОВ C 27, 3.2.2009 г., стр. 114.
OJ C 27, 3.2.2009, p. 114.
Позиция на Европейския парламент от 24 март 2011 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и позиция на Съвета на първо четене от 24 ноември 2011 г. (все още непубликувана в Официален вестник).
Position of the European Parliament of 24 March 2011 (not yet published in the Official Journal) and position of the Council at first reading of 24 November 2011 (not yet published in the Official Journal).
Позиция на Европейския парламент от 13 декември 2011 г. (все още непубликувана в Официален вестник).
Position of the European Parliament of 13 December 2011 (not yet published in the Official Journal).
Директива 2011/99/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2011/99/EU of the European Parliament and of the Council
относно европейската заповед за защита
on the European protection order
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 82, параграф 1, букви а) и г) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 82(1)(a) and (d) thereof,
Съгласно Стокхолмската програма — Отворена и сигурна Европа в услуга и за защита на гражданите [2], взаимното признаване следва да обхване всички видове присъди и решения от съдебен характер, които, в зависимост от правната система, могат да бъдат наказателни или административни.
According to the Stockholm Programme — An open and secure Europe serving and protecting citizens [2], mutual recognition should extend to all types of judgments and decisions of a judicial nature, which may, depending on the legal system, be either criminal or administrative.
С програмата също се призовават Комисията и държавите-членки да проучат възможностите за подобряване на законодателството и практическите мерки за подпомагане защитата на жертвите.
It also calls on the Commission and the Member States to examine how to improve legislation and practical support measures for the protection of victims.
В програмата се посочва още, че на жертвите на престъпления могат да се предлагат специални мерки за защита, които следва да бъдат ефективни в рамките на Съюза.
The programme also points out that victims of crime can be offered special protection measures which should be effective within the Union.
Настоящата директива е част от последователен и цялостен набор от мерки, свързани с правата на жертвите.
This Directive forms part of a coherent and comprehensive set of measures on victims’ rights.
Резолюцията на Европейския парламент от 26 ноември 2009 г. относно премахването на насилието срещу жените призовава държавите-членки да подобрят своето национално законодателство и политики, за да водят борба с всички форми на насилие над жените, както и да предприемат действия с цел справяне с причините за насилието над жените, не на последно място чрез използване на превантивни мерки, като призовава Съюза да гарантира правото на всички жертви на насилие да получат помощ и подкрепа.
The resolution of the European Parliament of 26 November 2009 on the elimination of violence against women calls on Member States to improve their national laws and policies to combat all forms of violence against women and to act in order to tackle the causes of violence against women, not least by employing preventive measures and calls on the Union to guarantee the right to assistance and support for all victims of violence.
Резолюцията на Европейския парламент от 10 февруари 2010 г. относно равенството между жените и мъжете в Европейския съюз — 2009 г. одобрява предложението за въвеждане на европейската заповед за защита за жертвите.
The resolution of the European Parliament of 10 February 2010 on equality between women and men in the European Union 2009 endorses the proposal to introduce the European protection order for victims.
В резолюцията си от 10 юни 2011 г. относно пътна карта за укрепване на правата и защитата на жертвите, по-специално в рамките на наказателното производство, Съветът заяви, че следва да се предприемат действия на равнището на Съюза, за да се укрепят правата и защитата на жертвите на престъпления, и призова Комисията да представи подходящи предложения за тази цел.
In its Resolution of 10 June 2011 on a Roadmap for strengthening the rights and protection of victims, in particular in criminal proceedings, the Council stated that action should be taken at the level of the Union in order to strengthen the rights and protection of victims of crime and called on the Commission to present appropriate proposals to that end.
В тази рамка следва да бъде създаден механизъм, който да осигурява взаимното признаване между държавите-членки на решенията относно мерките за защита на жертвите на престъпления.
In this framework, a mechanism should be created to ensure mutual recognition among Member States of decisions concerning protection measures for victims of crime.
Съгласно тази резолюция настоящата директива, която се отнася до взаимното признаване на мерки за защита по наказателни дела, следва да се допълни с подходящ механизъм във връзка с мерките за защита по граждански дела.
According to that Resolution, this Directive, which concerns the mutual recognition of protection measures taken in criminal matters, should be complemented by an appropriate mechanism concerning measures taken in civil matters.
В общото пространство на правосъдие без вътрешни граници е наложително да се направи необходимото защитата, предоставена на физическо лице в една държава-членка, да се запази и да продължи във всяка друга държава-членка, в която лицето отива или е отишло.
In a common area of justice without internal borders, it is necessary to ensure that the protection provided to a natural person in one Member State is maintained and continued in any other Member State to which the person moves or has moved.
Следва също да се гарантира, че законното упражняване от страна на гражданите на Съюза на правото им да се движат и пребивават свободно на територията на държавите-членки в съответствие с член 3, параграф 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и член 21 ДФЕС няма да доведе до загубване на тяхната защита.
It should also be ensured that the legitimate exercise by citizens of the Union of their right to move and reside freely within the territory of Member States, in accordance with Article 3(2) of the Treaty on European Union (TEU) and Article 21 TFEU, does not result in a loss of their protection.
С оглед постигането на тези цели настоящата директива следва да определи правила, в съответствие с които защитата, произтичаща от мярка за защита, приета съобразно правото на една държава-членка („издаващата държава“), може да бъде разширена до друга държава-членка, в която защитеното лице възнамерява да пребивава или да осъществи престой („изпълняваща държава“).
In order to attain these objectives, this Directive should set out rules whereby the protection stemming from certain protection measures adopted according to the law of one Member State (‘the issuing State’) can be extended to another Member State in which the protected person decides to reside or stay (‘the executing State’).
Настоящата директива отчита различните правни традиции на държавите-членки, както и факта, че ефективна защита може да се осигури посредством заповеди за защита, издадени от орган, различен от наказателен съд.
This Directive takes account of the different legal traditions of the Member States as well as the fact that effective protection can be provided by means of protection orders issued by an authority other than a criminal court.
Настоящата директива не създава задължения за изменение на националните системи за приемане на мерки за защита, нито създава задължения за въвеждане или изменение на наказателноправна система с цел изпълнение на европейска заповед за защита.
This Directive does not create obligations to modify national systems for adopting protection measures nor does it create obligations to introduce or amend a criminal law system for executing a European protection order.
Настоящата директива се прилага за мерки за защита, които изрично целят защитата на дадено лице от престъпно деяние на друго лице, което може по някакъв начин да изложи на опасност живота му или физическата, психическата и сексуалната му неприкосновеност, например чрез предотвратяване на всякаква форма на тормоз, както и достойнството и личната свобода на това лице, например чрез предотвратяване на отвличания, преследване и други форми на непряка принуда, и които мерки целят предотвратяване на нови престъпни деяния или намаляване на последствията от вече извършени такива.
This Directive applies to protection measures which aim specifically to protect a person against a criminal act of another person which may, in any way, endanger that person’s life or physical, psychological and sexual integrity, for example by preventing any form of harassment, as well as that person’s dignity or personal liberty, for example by preventing abductions, stalking and other forms of indirect coercion, and which aim to prevent new criminal acts or to reduce the consequences of previous criminal acts.
Тези лични права на защитеното лице съответстват на основните ценности, признати и утвърдени във всички държави-членки.
These personal rights of the protected person correspond to fundamental values recognised and upheld in all Member States.
Въпреки това дадена държава-членка не е задължена да издаде европейска заповед за защита въз основа на наказателна мярка, която не служи изрично за защита на дадено лице, а има преди всичко други цели, например социалната реабилитация на извършителя на престъпление.
However, a Member State is not obliged to issue a European protection order on the basis of a criminal measure which does not serve specifically to protect a person, but primarily serves other aims, for example the social rehabilitation of the offender.
Важно е да се подчертае, че настоящата директива се прилага за мерки за защита, целящи да защитят всички жертви, а не само жертвите на насилие, основаващо се на пола, като се отчитат особеностите на всеки съответен вид престъпление.
It is important to underline that this Directive applies to protection measures which aim to protect all victims and not only the victims of gender violence, taking into account the specificities of each type of crime concerned.
Настоящата директива се прилага за мерки за защита, приети по наказателни дела, и следователно не обхваща мерки за защита, приети по граждански дела.
This Directive applies to protection measures adopted in criminal matters, and does not therefore cover protection measures adopted in civil matters.
За да може да се изпълни мярка за защита в съответствие с настоящата директива, не е необходимо престъпното деяние да бъде установено с влязло в сила решение.
For a protection measure to be executable in accordance with this Directive, it is not necessary for a criminal offence to have been established by a final decision.
Не е от значение и кой точно орган — наказателен, административен или граждански, приема мярката за защита.
Nor is the criminal, administrative or civil nature of the authority adopting a protection measure relevant.
Настоящата директива не задължава държавите-членки да изменят националното си право, за да могат да приемат мерки за защита в контекста на наказателно производство.
This Directive does not oblige Member States to amend their national law to enable them to adopt protection measures in the context of criminal proceedings.
Предвижда се настоящата директива да се прилага за мерки за защита, приети в полза на жертви или евентуални жертви на престъпления.
This Directive is intended to apply to protection measures adopted in favour of victims, or possible victims, of crimes.
Поради това настоящата директива не следва да са прилага за мерки, приети с оглед защитата на свидетели.
This Directive should not therefore apply to measures adopted with a view to witness protection.
Ако мярка за защита по смисъла на настоящата директива е приета за защита на родственик на основното защитено лице, за този родственик може да бъде изискана и издадена европейска заповед за защита при спазване на условията, предвидени в настоящата директива.
If a protection measure, as defined in this Directive, is adopted for the protection of a relative of the main protected person, a European protection order may also be requested by and issued in respect of that relative, subject to the conditions laid down in this Directive.
Исканията за издаване на европейска заповед за защита следва да бъдат обработвани с подходяща бързина, като се отчитат особените обстоятелства по случая, включително неотложността на въпроса, предвидената дата на пристигане на защитеното лице на територията на изпълняващата държава и, по възможност, степента на опасност за защитеното лице.
Any request for the issuing of a European protection order should be treated with appropriate speed, taking into account the specific circumstances of the case, including the urgency of the matter, the date foreseen for the arrival of the protected person on the territory of the executing State and, where possible, the degree of risk for the protected person.
Когато в съответствие с настоящата директива трябва да се предоставят сведения на защитеното лице или на лицето, създаващо опасност, тези сведения по целесъобразност следва също да бъдат предоставени на настойника или на представителя на съответното лице.
Where information is to be provided under this Directive to the protected person or to the person causing danger, this information should also, where relevant, be provided to the guardian or the representative of the person concerned.
Освен това следва да се отдели надлежно внимание на необходимостта защитеното лице, лицето, създаващо опасност, или настойникът или представителят в производството да получават информация, както е предвидено в настоящата директива, на език, който съответното лице разбира.
Due attention should also be paid to the need for the protected person, the person causing danger or the guardian or representative in the proceedings, to receive the information provided for by this Directive, in a language that that person understands.
В процедурите за издаване и признаване на европейска заповед за защита компетентните органи следва да отчитат в подходяща степен нуждите на жертвите, включително на особено уязвимите лица, като непълнолетни лица или лица с увреждания.
In the procedures for the issuing and recognition of a European protection order, competent authorities should give appropriate consideration to the needs of victims, including particularly vulnerable persons, such as minors or persons with disabilities.
За прилагането на настоящата директива мярка за защита може да е била наложена вследствие на съдебно решение по смисъла на Рамково решение 2008/947/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 г. за прилагане на принципа на взаимното признаване към съдебни решения и решения за пробация с оглед на надзора върху пробационните мерки и алтернативните санкции [3] или вследствие на акт за налагане на мерки за процесуална принуда по смисъла на Рамково решение 2009/829/ПВР на Съвета от 23 октомври 2009 г. за прилагане между държавите-членки на Европейския съюз на принципа за взаимно признаване към актове за налагане на мерки за процесуална принуда като алтернатива на предварителното задържане [4].
For the application of this Directive, a protection measure may have been imposed following a judgment within the meaning of Council Framework Decision 2008/947/JHA of 27 November 2008 on the application of the principle of mutual recognition to judgments and probation decisions with a view to the supervision of probation measures and alternative sanctions [3], or following a decision on supervision measures within the meaning of Council Framework Decision 2009/829/JHA of 23 October 2009 on the application, between Member States of the European Union, of the principle of mutual recognition to decisions on supervision measures as an alternative to provisional detention [4].
Ако в издаващата държава е прието решение въз основа на едно от тези рамкови решения, процедурата по признаване следва да се спазва съответно и в изпълняващата държава.
If a decision was adopted in the issuing State on the basis of one of those Framework Decisions, the recognition procedure should be followed accordingly in the executing State.
Това обаче не следва да изключва възможността за предаване на европейска заповед за защита на друга държава-членка, различна от държавата, изпълняваща решенията, основаващи се на тези рамкови решения.
This, however, should not exclude the possibility to transfer a European protection order to a Member State other than the State executing decisions based on those Framework Decisions.
В съответствие с член 6 от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и член 47, втора алинея от Хартата на основните права на Европейския съюз на лицето, създаващо опасност, следва да се предостави правото да бъде изслушано и да оспорва мярката за защита или в рамките на процедурата, водеща до приемането на мярка за защита, или преди издаването на европейска заповед за защита.
In accordance with Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and with the second paragraph of Article 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, the person causing danger should be provided, either during the procedure leading to the adoption of a protection measure or before issuing a European protection order, with the possibility of being heard and challenging the protection measure.
За да се предотврати извършването на престъпление срещу жертвата в изпълняващата държава, тази държава следва да разполага с правните средства за признаване на решение, което вече е прието в издаващата държава в полза на жертвата, като се избегне също необходимостта жертвата да започва ново производство или отново да представя доказателства в изпълняващата държава, все едно издаващата държава не е приела решението.
In order to prevent a crime being committed against the victim in the executing State, that State should have the legal means for recognising the decision previously adopted in the issuing State in favour of the victim, while also avoiding the need for the victim to start new proceedings or to produce evidence in the executing State again, as if the issuing State had not adopted the decision.
Признаването на европейска заповед за защита от изпълняващата държава предполага, inter alia, че компетентният орган на тази държава, при спазване на ограниченията, установени в настоящата директива, приема наличието и действителността на мярката за защита, приета в издаващата държава, отчита фактическото положение, описано в европейската заповед за защита, и е съгласен, че защита следва да бъде предоставена и следва да продължи да бъде предоставяна в съответствие с националното му право.
The recognition of the European protection order by the executing State implies, inter alia, that the competent authority of that State, subject to the limitations set out in this Directive, accepts the existence and validity of the protection measure adopted in the issuing State, acknowledges the factual situation described in the European protection order, and agrees that protection should be provided and should continue to be provided in accordance with its national law.
Настоящата директива съдържа изчерпателен списък на забраните и ограниченията, които, когато са наложени в издаващата държава и се съдържат в европейската заповед за защита, следва да бъдат признати и изпълнени в изпълняващата държава при спазване на ограниченията, установени в настоящата директива.
This Directive contains an exhaustive list of prohibitions and restrictions which, when imposed in the issuing State and included in the European protection order, should be recognised and enforced in the executing State, subject to the limitations set out in this Directive.