natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На последно място, те изтъкнаха, че по делото Canon/Съвета [6] фактът, че филиал за продажби също така е действал като дистрибутор на продукти на други дружества, не променя констатацията за единен стопански субект.
Finally, they brought forward that in Canon v Council [6] the fact that a sales subsidiary also acted as a distributor of products from other companies did not affect the finding of a single economic entity.
Макар че по делото Matsushitа /Съвета Съдът е постановил, че институциите в този случай са можели да заключат, че даден производител, заедно с едно или повече дистрибуторски дружества, които той контролира, представлява стопански субект, макар той самият да изпълнява определени функции по продажби, от това не следва непременно, че е налице задължение даден производител и свързаните с него дружества за продажби да се разглеждат като единен стопански субект.
Even though in Matsushita v Council the Court held that the institutions were in that case entitled to find that a manufacturer, together with one or more distribution companies which it controls, forms an economic entity even though it performs certain sales functions itself, it does not necessarily follow that there is an obligation to always consider a producer and its related sales companies as a single economic entity.
Освен това, за разлика от индонезийския производител износител, самият производител по делото Matsushitа /Съвета не е правил преки продажби.
Furthermore, unlike the Indonesian exporting producer, the manufacturer in Matsushita v Council did not make any direct sales itself.
На второ място, в решението по делото Interpipe фактът, че осъществените от производителя износител преки продажби са представлявали само ограничен процент от общия обем на продажбите в Съюза, е бил само един от аспектите, анализирани от Първоинстанционния съд.
Secondly in the Interpipe judgement, the fact that direct sales by the exporting producer represented only a limited percentage of the total sales volume to the Union was only one element analysed by the Court of First Instance.
По-важното е, че Съдът подчерта факта, че тези преки продажби са били извършени на новите държави-членки само в течение на един преходен период.
More importantly, the Court stressed the fact that these direct sales were made to the new Member States for a transitional period only.
Обратно, в настоящия случай наличните данни указват, че преките продажби на производителя на определени трети държави не са временни, а — поне по принцип — са структурни, т.е. постоянни.
In contrast, in this case, the available evidence indicates that the sales directly by the producer to certain third countries are not temporary but — at least in principle — structural, i.e. permanent.
Освен това за всеки от засегнатите производители тези продажби представляват значителен процент от неговите продажби на вътрешния пазар.
Moreover, for each producer concerned, those sales represent a considerable percentage of its domestic sales.
На последно място, по делото Canon/Съвета продажбите на филиала за продажби на производителя износител на вътрешния пазар са включвали и други продукти, които са се продавали само под различно наименование на марката, но въпреки това всички са били произведени от самия производител износител.
Finally, in Canon v Council the sales of the sales subsidiary of the exporting producer on the domestic market included other products that were only sold under a different brand name but had nevertheless all been produced by the exporting producer itself.
Поради това горното твърдение отново се отхвърля.
The claim is therefore again rejected.
Едно индонезийско дружество освен това заяви, че дори да не бъде възприето виждането за единен стопански субект, Комисията е наложила „двоен марж“ чрез приспадане от експортната цена за независими клиенти в Съюза както на печалбата за свързания вносител в Съюза, така и на комисионата за свързания търговец в третата държава.
One Indonesian company further claimed that, even if the concept of the single economic entity were not to be accepted, the Commission had imposed a ‘double margin’ by deducting from the export price to independent customers in the Union both a profit for the related importer in the Union as well as a commission for the related trader in the third country.
И двете обаче са били взети предвид за различни цели и са били приспаднати поотделно.
However, the two items were taken into account for different purposes and were deducted separately.
Както е обяснено в съображение 28, при експортни продажби чрез свързани вносители в Съюза, експортната цена е конструирана в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цената, на която внесените продукти са били препродадени за първи път на независим купувач.
As explained in recital 28, for export sales through related importers in the Union, the export price is constructed pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation on the basis of the price at which the imported products are first resold to an independent buyer.
В тези случаи е необходима корекция, която да отчете начислената печалба, с цел да се определи надеждна експортна цена на ниво границата на Съюза.
In these cases an adjustment for the profit accruing shall be made so as to establish a reliable export price at the Union frontier level.
Обратно на това, комисионата за свързания търговец в третата държава е приспадната в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
On the contrary, the commission for the related trader in the third country was deducted pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation.
Поради това горното твърдение се отхвърля.
Therefore, the claim is rejected.
Освен това дружеството заяви, че в случай че експортната цена трябва да се коригира, за да се вземе под внимание комисионата на свързания търговец в третата държава в съответствие с член 2, параграф 10, буква и), следва да се направи идентична корекция по отношение на нормалната стойност, тъй като този търговец е координирал също така продажби на вътрешния пазар.
The company further claimed that, in case the export price were to be adjusted for the commission of the related trader in the third country pursuant to Article 2(10)(i), an identical adjustment to the normal value should be made, since this trader would also coordinate domestic sales.
Писменият договор между търговеца и производителя в Индонезия обаче обхваща само експортни продажби.
However, the written contract between the trader and the producer in Indonesia only covers export sales.
Освен това продажбите на вътрешния пазар са фактурирани от дружеството в Индонезия.
Moreover, domestic sales are invoiced by the company in Indonesia.
По отношение на корекцията в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент се счита за целесъобразно да се използва разумен марж на печалбата, независимо от действителната печалба в резултат на трансферни цени, за да се предотвратят нарушаващите търговията последици, които могат да възникнат от трансферните цени.
In respect of the adjustment pursuant to Article 2(10)(i) of the basic Regulation, it is considered appropriate to use a reasonable profit margin independent of the actual profit resulting from transfer prices in order to avoid any distorting effects that may arise from the transfer prices.
Поради това действителните маржове на печалбата на търговците в третата държава, които бяха използвани на етапа на формулиране на временните констатации, бяха заменени с печалба в размер на 5 %, която се счита за разумна печалба при дейностите, извършвани от търговски дружества в химическия сектор, както беше направено в предишните случаи. [7]
Therefore, the actual profit margins of the traders in the third country which were used at the provisional stage were replaced by a profit of 5 % which is considered a reasonable profit for the activities carried out by trading companies in the chemical sector, as was done in previous cases [7].
Друго индонезийско дружество заяви, че Комисията е приспаднала на два пъти разходите за комисиони, свързани с продажбите, осъществени чрез негов свързан вносител в Съюза.
Another Indonesian company claimed that the Commission had deducted twice commission expenses for sales via its related importer in the Union.
Дружеството изтъкна, че корекция както за сметка на ТОА разходите на свързания вносител, така и за сметка на разходите за комисиони като пряк разход по реализацията, е направена при конструиране на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
The company argued that an adjustment for both the related importer’s SG&A expenses as well as commission expenses as a direct selling expense was made when constructing the export price pursuant to Article 2(9) of the basic Regulation.
Тъй като разходите за комисиони вече са включени в ТОА разходите, това е довело до двойно приспадане на разходите за комисиони.
Since the commission expenses are already included in the SG&A expenses, this resulted in a double deduction for commission expenses.
Бе констатирано, че това твърдение е основателно и изчислението беше съответно изменено.
This claim was found to be justified and the calculation was amended accordingly.
Едно дружество отново настоя за корекция поради разлики във физичните характеристики с аргумента, че то изнася за Съюза продукта, предмет на разследването, както в течно, така и в твърдо състояние, докато на вътрешния пазар го продава само в твърдо състояние, и че цените на продукта, предмет на разследването, в течно състояние са по-ниски, отколкото цените на същия продукт в твърдо състояние (вж. съображение 39 от регламента за временните мерки).
One company reiterated its claim for an adjustment for differences in physical characteristics on the basis that it exports the product concerned in both liquid and solid form to the Union whilst it only sells it in solid form on the domestic market and that the prices for the liquid form are lower than those for the solid form of the product investigated (see recital 39 of the provisional Regulation).
В подкрепа на това твърдение дружеството представи копие от две фактури за продажби на други експортни пазари.
To support the claim the company submitted the copy of two invoices for sales to other export markets.
Тези доказателства обаче не можаха да бъдат проверени на този късен етап от процедурата, нито беше възможно да се установи приложимостта на изтъкнатата разлика спрямо всички случаи, в които съществуваха споменатите по-горе разлики във физичните характеристики.
However, this evidence could not be verified at this late stage of the proceeding, nor could it be ascertained that the difference shown was applicable to all cases where the above differences in physical characteristics existed.
След оповестяването на временните мерки един индонезийски износител заяви, че лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на свързания с него вносител в Съюза, е непропорционален и предложи да бъде използван лихвен процент, основаващ се на данните за РП, публикувани от Deutsche Bundesbank.
Following provisional disclosure, one Indonesian exporter claimed that the interest rate used for the calculation of credit costs of its related importer in the Union in the provisional Regulation was disproportionate and suggested to use an interest rate based on figures published for the IP by Deutsche Bundesbank.
Тъй като лихвеният процент, използван в регламента за временните мерки за изчисляване на кредитните разходи на това дружество, е основан на информация, предоставена от други страни, поради което отразява тяхното конкретно финансово състояние, а не непременно това на въпросния свързан вносител, искането беше прието и беше извършена съответна промяна в изчислението.
Since the interest rate figure used for the calculation of credit costs for this company in the provisional Regulation was based on information submitted by other parties and therefore reflects their specific financial situation which is not necessarily applicable to the related importer in question, the claim was accepted and the calculation was amended accordingly.
При липсата на други коментари относно сравнението, временните констатации в съображения 37—40 от регламента за временните мерки — коригирани както е обяснено в съображения 36, 37 и 39 от настоящия регламент — се потвърждават.
In the absence of any other comments concerning the comparison, the provisional findings in recitals 37 to 40 of the provisional Regulation — adjusted as explained in recitals 36, 37 and 39 of this Regulation — are hereby confirmed.
При липсата на други коментари относно изчислението на дъмпинговия марж, изложеното в съображения 41 и 42 от регламента за временните мерки се потвърждава.
In the absence of any other comments concerning the dumping margin calculation, the content of recitals 41 and 42 of the provisional Regulation is hereby confirmed.
След оповестяването на временните мерки един от малайзийските производители износители заяви, че оценката на рентабилността в рамките на оценяването при обичайни търговски условия (вж. съображение 46 от регламента за временните мерки) не е трябвало да се основава на среднопретеглените годишни производствени разходи, а че, предвид всекидневните колебания в цените на основните суровини, за тази цел следва да се използва индивидуалният размер на разходите за всяка сделка на вътрешния пазар.
Following the provisional disclosure, one of the Malaysian exporting producers claimed that the profitability test in the ordinary course of trade assessment (see recital 46 of the provisional Regulation) should not have been based on the weighted average annual cost of production but that, given the daily price fluctuations of the main raw material, individual cost of each domestic transaction should have been used.
По отношение на това твърдение следва да се подчертае, че последователна практика на Комисията е да използва среднопретеглените производствени разходи като показател при оценката на рентабилността.
With regard to this claim it should be underlined that it is the Commission's consistent practice to use weighted average cost of production as a benchmark for the profitability test.
Този формат е следван от дружеството в неговия отговор на изпратения въпросник и залегна в основата на извършената проверка на място, при която отчетените от дружеството данни бяха сверени с неговите счетоводни отчети.
This format was followed by the company in its reply to the questionnaire and constituted the basis for the on-spot verification visit which reconciled the data reported by the company with the company’s accounts.
Искането за прилагане на подход, основаващ се на производствените разходи за отделните сделки, който представлява значително отклонение от обичайната практика на Комисията, беше предявено за първи път в коментарите на дружеството по документа с временните мерки, поради което съответните данни не можаха да бъдат проверени на място.
The claim to use a transaction-based cost of production, which would constitute a significant departure from the normal practice of the Commission, was raised for the first time in the company’s comments to the provisional disclosure document and corresponding figures could therefore not be verified on spot.
Следва също да се отбележи, че разходните ведомости за отделните сделки, представени от дружеството в подкрепа на неговите твърдения, до голяма степен се основават на разчетни данни, поради което не предоставят по-точни и представителни разходни данни в сравнение с първоначално предоставените от дружеството и проверени на място.
It should also be noted that the individual transaction cost sheets submitted by the company in support of their claim are to a large extent based on estimations and therefore fail to represent more accurate and representative costs data than the ones initially reported by the company and verified on spot.
Накрая, следва да се отбележи, че структурата на представената нова разходна ведомост не позволява сверка с онази част от управленските отчети, която беше проверена на място.
Lastly, it should be noted that the structure of the new cost sheet provided does not allow reconciliation with this part of management reports which were verified on spot.
Малайзийският износител без продажби на вътрешния пазар (вж. съображение 51 от регламента за временните мерки) заяви, че използваният при изчисляване на нормалната стойност размер на ТОА разходите и на печалбата не следва да се основава на среднопретеглената стойност на действителните суми, определени за другите двама производители износители, продаващи сходния продукт на малайзийския пазар.
The Malaysian exporter with no domestic sales (see recital 51 of the provisional Regulation) claimed that the amounts for SG&A costs and for profits used for the calculation of the normal value should not be based on the weighted average of the actual amounts determined for the two other exporting producers selling the like product in the Malaysian market.
Дружеството заяви, че тези данни не са представителни, тъй като дружеството използва различни методи на производство, включващи различни основни суровини.
The company claimed that these figures are not representative, as the company is using different manufacturing methods involving different basic raw material.
По отношение на това твърдение следва да се припомни, че при изчисляването на нормалната стойност са използвани собствените производствени разходи на дружеството.
With regard to this claim it should be recalled that in the calculation of the normal value the company’s own manufacturing costs were used.
Само сумите за ТОА разходите се основаваха на данните, получени от другите двама малайзийски производители износители.
Only the amounts concerning SG&A costs were based on the figures obtained from the two other Malaysian exporting producers.
Що се отнася до размера на печалбата, същият беше определен, както е обяснено в съображение 45 от настоящия регламент.
As regards the amount for profit, it was determined as explained in recital 45 of this Regulation.
На второ място, дружеството не успя да обясни предполагаемото въздействие на използвания метод на производство върху ТОА разходите.
Secondly, the company failed to explain the alleged effect of the production method used on SG&A costs.
Освен това следва да се отбележи, че само ограничена част от производството на дружеството се основава на метод на производство, за който се твърди, че е различен, докато съществена част от производството се произвежда със същия производствен процес и с използване на същите основни суровини, както в случая с другите двама малайзийски производители.
Furthermore, it is noted that only a limited part of the production of the company is based on the allegedly different production method while substantial part of the production is manufactured with the same production process and with use of the same basic raw materials as in the case of the other two Malaysian producers.
Поради това беше направено заключението, че дружеството не успя да докаже, че използваните данни не са представителни, и твърдението в тази връзка се отхвърля.
Therefore, it is concluded that the company failed to demonstrate that the figures used were not representative and the claim in this regard is rejected.
Същият малайзийски износител освен това заяви, че ако Комисията все пак използва данните от другите двама износители за установяване на ТОА разходите, тези данни следва да се основават на среднопретеглените стойности, свързани с всички сделки на вътрешния пазар на тези производители износители, а не само с печелившите сделки.
The same Malaysian exporter further claimed that, should the Commission nevertheless use the data from the two other exporters for the purpose of establishing SG&A, such data should be based on the weighted average figures relating to all the domestic transactions of those exporting producers and not only relating to the profitable transactions.
По принцип това искане беше прието.
In principle this claim was accepted.
Така, по отношение на ТОА разходите е потвърдено, че при конструирането на нормалната стойност са използвани среднопретеглените ТОА разходи за всички сделки на вътрешния пазар на двамата малайзийски производители износители.
Thus, as regards SG&A, it is confirmed that the average SG&A costs for all domestic transactions of the two Malaysian exporting producers were used in constructing the normal value.
Данните, използвани при това изчисление, бяха проверени по време на посещения за проверка в съответните малайзийски дружества.
The figures used for this calculation were verified during verification visits in the respective Malaysian companies.
Що се отнася до определянето на печалбата, следва да се отбележи, че не беше възможно да се определи конкретен размер на печалбата въз основа на сумите, изразходвани и реализирани от другите двама производители износители.
As regards the determination of profit, it should be noted that it was not possible to determine an amount for profit on the basis of the amounts incurred and realised by the two other exporting producers.
Подобен начин на изчисление действително води до обща сума с отрицателен знак.
Indeed, such computation results in an overall loss amount.
Поради това не беше възможно на тази основа да бъдат установени данни за печалба.
No profit data could therefore be established on that basis.
Във връзка с това се отхвърля твърдението на малайзийския износител, че при конструирането на нормалната стойност като сума на печалбата може да се използва отрицателна сума.
In that respect, the claim by the Malaysian exporter that a negative amount can be used as a profit amount for the construction of normal value is rejected.
В действителност понятието за печалба по необходимост предполага съществуването на положителна сума.
Indeed, the concept of profit necessarily implies the existence of a positive amount.
Разгледан беше също така въпросът дали сумата на печалбата може да бъде установена въз основа на рентабилните продажби на производителя износител в Малайзия, но този подход беше отхвърлен, тъй като би бил в противоречие с направените от СТО констатации по случая с вноса на памучно спално бельо от Индия [8].
It was also considered whether the amount for profit could be established on the basis of the profitable sales of the exporting producer in Malaysia but that approach was rejected as it would have been in contradiction with the WTO findings in the case on Imports of Cotton Type Bed Linen from India [8].
Поради това, в съответствие с член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент изчисляването на печалбата трябва да се основава на всеки друг обоснован метод, а при липсата на всякакви други налични данни дългосрочната процентна ставка на търговската лихва в Малайзия бе преценена като най-подходяща основа за установяване на печалбата.
Therefore, pursuant to Article 2(6)(c) of the basic Regulation, the calculation of the profit has to be based on any other reasonable method and, in the absence of any other available data, the long-term commercial interest rate in Malaysia was considered as the most appropriate basis for establishing profit.
Този метод беше счетен за умерен, обоснован и най-подходящ по смисъла на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент.
This method was considered conservative, reasonable and the most appropriate within the meaning of Article 2(6)(c) of the basic Regulation.
Следва да се отбележи, че така установеният марж на печалбата не превишава печалбата, реализирана от други производители износители от продажбите на продукти от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
It is noted that the profit margin so established does not exceed the profit realised by other exporting producers on sales of products of the same general category in the domestic market of the country of origin.