natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Вж. например решенията на Комисията за откриване на процедура относно регламентираните тарифи за електроенергия във Франция (дело C 17/07, Решение C/2007/2392 на Комисията от 13 юни 2007 г., ОВ C 164, 18.7.2007 г., стр. 9) и в Испания (дело C 3/07, Решение C/2007/123/3 на Комисията от 24 януари 2007 г., ОВ C 43, 27.2.2007 г., стр. 9).
See, for example, the Commission decisions to open proceedings in respect of regulated electricity tariffs in France (Case C 17/07, Commission decision C/2007/2392 of 13 June 2007, OJ C 164, 18.7.2007, p. 9) and in Spain (Case C 3/07, Commission decision C/2007/123/3 of 24 January 2007, OJ C 43, 27.2.2007, p. 9).
Решение на Съда от 14 февруари 1990 г. по дело Франция/Комисия, C-301/87, Recueil, стр. I-307, точки 32 и 33; решенията на Първоинстанционния съд от 30 април 1998 г. по дело Vlaamse Gewest/Комисия, T-214/95, Recueil, стр. II-717, точка 67; и решението от 15 юни 2000 г. по съединени дела Alzetta и други/Комисия, T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 до 607/97, T-1/98, T-3/98 до T-6/98 и T-23/98, Recueil, стр. II-2319, точка 79.
Judgment of the Court of Justice in Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraphs 32 and 33; judgments of the Court of First Instance in Case T-214/95 Vlaams Gewest v Commission [1998] ECR II-717, paragraph 67; and Joined Cases T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 to 607/97, T-1/98, T-3/98 to T-6/98 and T-23/98 Alzetta and Others v Commission [2000] ECR II-2319, paragraph 79.
Вж. например решението от 17 септември 1980 г. по дело Philip Morris/Комисия, 730/79, Recueil, стр. 2671, точка 11, както и решението от 15 юни 2006 г. по съединени дела Air Liquide Industries/Ville de Seraing et Province de Liège, C-393/04 и С-41/05, Recueil, стр. I-5293.
See, for example, the judgments of the Court of Justice in Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11, and in Joined Cases C-393/04 and C-41/05 Air Liquide Industries v Ville de Seraing and Province de Liège [2006] ECR I-5293.
Член 1, буква б), подточка v), второ изречение от регламента гласи: „Когато определени мерки са станали помощ след либерализирането на дадена дейност от правото на Общността, такива мерки не се считат за съществуваща помощ след датата, определена за либерализиране“.
The second sentence of Article 1(b)(v) of the Regulation reads: ‘Where certain measures become aid following the liberalisation of an activity by Community law, such measures shall not be considered as existing aid after the date fixed for liberalisation’.
Recueil от 1990 г., стр. I-3891; вж. също решението от 14 февруари 1990 г. по дело Франция/Комисия, C-301/87, Recueil, стр. I-307, точка 50.
ECR I-3891; see also Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, paragraph 50.
ОВ C 37, 3.2.2001 г., стр. 3 и ОВ C 82, 1.4.2008 г., стр. 1.
OJ C 37, 3.2.2001, p. 3 and OJ C 82, 1.4.2008, p. 1.
Източник: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale (Проучване на състоянието на либерализация на електроенергийния отрасъл и отрасъла на природния газ), май 2005 г.
Source: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, May 2005.
Сардиния беше свързана с италианския полуостров чрез остарял междусистемен електропровод с капацитет 270 MWh, известен като SACOI.
Sardinia was connected to mainland Italy via an obsolete 270 MWh interconnector known as SACOI.
През 2009 г. започва да функционира първия участък от новия междусистемен електропровод — SAPEI.
In 2009 the first section of a new interconnection cable, SAPEI, became operational.
Съобщение на Комисията — Разследване по силата на член 17 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на европейските отрасли на газта и електроенергията (окончателен доклад) — SEC(2006) 1724, COM(2006) 851 окончателен.
Communication from the Commission — Inquiry pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 into the European gas and electricity sectors (Final Report), SEC(2006) 1724, COM(2006) 851 final.
В Сардиния индексът HHI се колебае между 3000 и 3500.
The HHI index in Sardinia varies between 3000 and 3500.
Въпреки това той е по-висок в южната част на страната.
In the South zone, however, the HHI is higher.
В Сардиния E.ON и ENEL могат да определят цената съответно за 67 % и 29 % от денонощието.
In Sardinia, E.ON can set the price for 67 % of the hours, and ENEL for 29 % of the hours.
Ако се вземат предвид граничните региони, ENEL определя цената за 63 % от денонощието в макро областта Макро Юг-Сардиния.
If adjacent zones are also considered, ENEL is price-setting in the macrozone Macrosud-Sardegna for 63 % of the hours.
В областта Макро Юг ENEL определя цената за цялото денонощие.
In the MacroSud region, ENEL is price-setting for 100 % of the hours.
Например през 2007 г. средната цена на едро в Италия (пазарна цена на базовата електроенергия на „пазара ден напред“), отбелязана на IPEX (италианската борса за електроенергия) е била 70,99 EUR/Mwh, при 37,97 EUR на EEX (германската борса) и 40,78 EUR на Powernext (френската борса).
For example, in 2007 the average wholesale price in Italy (for baseload power on the day-ahead market) on IPEX (Italy’s electricity exchange) was EUR 70,99 per MWh, compared with EUR 37,97 on Germany’s EEX exchange and EUR 40,78 on France’s Powernext exchange.
Доклад от 2008 г. на AEEG по данни от регулатора на електроенергийния пазар (GМЕ).
2008 Report of the AEEG, based on data from the exchange manager, GME.
Решение C(2002) 3715 на Комисията от 16 ноември 2002 г. Регион Сардиния: мерки за намаляване на енергийните разходи на малките и средните предприятия (ОВ L 132, 4.6.2002, стр. 6).
Commission Decision C(2002) 3715 of 16 October 2002, Region of Sardinia: measures to reduce the energy costs of small and medium-sized enterprises (OJ C 132, 4.6.2002, p. 6).
По време на изготвянето на настоящия текст (декември 2010 г.) електропроводът SAPEI функционира частично, а газопроводът GALSI не се очаква да влезе в експлоатация преди 2014 г.
At the time of writing (December 2010), the SAPEI cable is partly operational, whereas the GALSI pipeline is not expected to come on stream before 2014.
Следва да се отбележи, че промените в пазарните цени не са взаимосвързани само с промени в цените на горивата.
It should be noted that variations in market prices are not correlated only with variations in fuel prices.
Други фактори също могат да доведат до повишаване на пазарните цени: в специфичния контекст на Сардиния, те могат да включват пазарната сила на историческите оператори, неравновесията между търсенето и предлагането или проблеми с междусистемните връзки.
Other factors are liable to push up market prices: in the specific context of Sardinia, these may include the market power of incumbent operators, imbalances between supply and demand, or interconnection problems.
Италианският метод не гарантира, че с течение на времето действителният размер на помощта ще намалее или дори че ще остане стабилен.
The Italian method does not ensure that over time the actual amount of aid will decrease, or even remain stable.
По-специално, дори и при увеличение на средните цени в ЕС с по-малко от 4 %, предимството от тарифата пак би нараснало в абсолютно изражение.
In particular, even in the event of an increase in average EU prices smaller than 4 %, the tariff advantage would still increase in absolute terms.
Така например, ако преференциалната цена е 30 EUR за MWh, а средната цена на електроенергията в Европа — 60 EUR за MWh (компенсаторно плащане: 30 EUR), едно нарастване от 3 % в средната за ЕС цена (като тя стане 61,8 EUR) би довело до актуализирана тарифа в размер на 30,90 EUR. Новото компенсаторно плащане за MWh би било 61,8 EUR – 30,90 EUR = 30,90 EUR, което е по-висок размер на помощта.
For example, if the preferential price was EUR 30 per MWh and the average electricity price in Europe was EUR 60 per MWh (compensatory payment: EUR 30), a 3 % increase in the average EU price (bringing it to EUR 61,8) would lead to an updated tariff of EUR 30,90. The new compensatory payment per MWh would be EUR 61,80 – EUR 30,90 = EUR 30,90, which is a higher amount of aid.
Дело Alumina, Решение 2006/323/ЕО на Комисията от 7 декември 2005 г.
The Alumina case, Decision 2006/323/CE of 7 December 2005.
Решение на Комисията от 20 ноември 2007 г. относно държавна помощ C 36/A/06, приведена в действие от Италия в полза на предприятията ThyssenKrupp, Cementir и Nuova Terni Industrie Chimiche, параграфи 144 и 145.
Commission Decision of 20 November 2007 on the State aid C 36/A/06 implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche, paragraphs 144 and 145.
Това решение беше потвърдено от Общия съд в дела T-53/08, 62/08, 63/08 и 64/08; предстои обжалване.
That decision was upheld by the General Court in Cases T-53/08, 62/08, 63/08 and 64/08; an appeal is pending.
Решението е посочено в бележка под линия 3, вж. точка 244.
Decision referenced in footnote 3, at paragraph 244.
Например в третия си доклад от февруари 2007 г. Групата на високо равнище за конкурентоспособност, електроенергия и околна среда твърди, че „в този контекст използването на стимулиращи мерки, включително на регионални субсидии и държавни помощи за общи цели, може да бъде обосновано като инструмент на политиката. [Тези мерки] могат да насърчат отговорното социално и екологично поведение, социалното сближаване, устойчивото развитие и културното разнообразие. Те все пак трябва да се използват само при явна пазарна неефективност, когато е доказано, че субсидиите са подходящият инструмент за постигане на ясно определена цел от общ интерес, без да нарушават конкуренцията или да вредят на околната среда […]. Намесата е обоснована, когато тези субсидии са заплаха за други политически цели, като борбата с изменението на климата, Стратегията от Лисабон за икономически растеж и заетост, правилното функциониране на енергийните пазари, или достъпа до суровини, без обаче да се постига първоначалната им цел“ (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm).
For example, in its Third Report, in February 2007, the High Level Group states ‘Against this background, the use of incentives, including general purpose subsidies and state aids can be justified as a policy instrument. They may promote responsible social and environmental behaviour, regional cohesion, sustainable development and cultural diversity. However, they should only be used where there is a clear market failure, where subsidies prove to be the appropriate instrument for meeting a well defined common interest objective, and when they do not distort competition or harm the environment … Action is justified when such subsidies undermine other policy objectives such as fighting climate change, the Lisbon Strategy for Jobs and Growth, proper functioning of energy markets, or access to raw materials, without meeting their initial objective’ (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm).
Решение от 20 март 1997 г. по дело Alcan Deutschland, C-24/95, Recueil, стр. I-1591, точки 25, 30 и 31 и решение от 11 ноември 2004 г. по съединени дела Demesa и Territorio histórico de Álava/Комисия, C-183/02 Р и С-187/02, Recueil, стр. I-10609, точка 45.
Judgments of the Court of Justice in Case C-24/95 Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, paragraphs 25, 30 and 31, and in Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 Demesa and Territorio Histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 45.
Решение от 26 септември 1996 г. по дело Франция/Комисия, C-241/89, Recueil, стр. I-4551, точка 16.
Judgment of the Court of Justice in Case C-5/89 Germany v Commission [1990] ECR I-3437, paragraph 16.
Докато първоначалната тарифа Alumix е била пряко предоставена от държавен доставчик на електроенергия — ENEL, за който е установено, че е действал като рационален пазарен оператор при продажбата на електроенергия на цената Alumix, тарифата от 2004 г. е била субсидирана от държавата от приходите, събирани чрез парафискален налог.
Whereas the original Alumix tariff was granted directly by State-owned power supplier ENEL, which was held to be acting as a rational market operator in selling electricity at the Alumix price, the 2004 tariff was subsidised by the State from the proceeds of a parafiscal levy.
относно държавна помощ C 88/97, приведена в действие от Френската република в полза на Crédit Mutuel
on State aid C 88/97 implemented by France in favour of Crédit Mutuel
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 108(2), first subparagraph, thereof,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби [1] и като взе предвид техните мнения,
Having given interested parties notice to submit their comments pursuant to those Articles [1], and having regard to those comments,
На 25 януари 1991 г. френската асоциация на банките (наричана по-долу „AFB“), синдикалната камара на популярните банки и Crédit Agricole подадоха жалба, в която твърдят, че Франция е предоставила държавна помощ на Crédit Mutuel.
On 25 January 1991 the Association française des banques (AFB), the Chambre syndicale des banques populaires and Crédit Agricole lodged a complaint alleging that France had granted State aid to Crédit Mutuel.
Първото искане на информация относно т. нар. „синя книжка“ (Livret bleu) е формулирано от Комисията с писмо от 27 май 1991 г.
The Commission first requested information concerning the Livret bleu in a letter dated 27 May 1991.
С писмо от 6 февруари 1998 г. Комисията информира френските органи за решението си да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО (понастоящем член 108, параграф 2 от ДФЕС), във връзка с евентуалните мерки за предоставяне на държавна помощ, съдържащи се в механизма на спестяване по „синята книжка“ [2].
By letter dated 6 February 1998, the Commission informed the French authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty (now Article 108(2) TFEU) in respect of the potential aid measures contained in the Livret bleu savings vehicle [2].
На 8 април 1998 г. френските органи отговориха на въпросите, повдигнати от Комисията в решението ѝ за откриване на процедурата.
On 8 April 1998 the French authorities replied to the questions raised by the Commission in its opening Decision.
На 18 юни 1998 г. Crédit Mutuel изпрати до Комисията писмо с аргументи, целящи да бъде отхвърлена квалификацията като държавна помощ на мерките, които са предмет на решението за откриване на процедурата, както и досие с аналитични счетоводни отчети относно продукта „синя книжка“.
Crédit Mutuel sent a letter to the Commission on 18 June 1998 setting out arguments to reject the description of the measures covered by the opening Decision as State aid, together with a cost account files concerning the Livret bleu.
Голям брой заинтересовани страни също изпратиха мненията си до Комисията (вж. раздели 3 и 4, съображения 48—59), която ги предаде на френските органи на 3 септември 1998 г.
A number of interested parties also submitted their comments to the Commission (see Sections 3 and 4, recitals 48 to 59), which forwarded them to the French authorities on 3 September 1998.
Жалбоподателите изпратиха на Комисията четири допълнителни финансови отчета с писма от 29 октомври 1999 г., 16 май 2000 г., 16 октомври 2000 г. и 19 януари 2001 г., които Комисията предаде на френските органи на 21 февруари 2000 г. и 3 ноември 2000 г.
The complainants sent four additional written statements to the Commission by letters dated 29 October 1999, 16 May 2000, 16 October 2000 and 19 January 2001, which the Commission forwarded to the French authorities on 21 February 2000 and 3 November 2000.
На 5 февруари 2001 г. Комисията предаде на френските органи документите, получени от AFB.
On 5 February 2001, the Commission forwarded to France the documents received from the AFB.
От ноември 1998 г. до декември 1999 г. по искане на Комисията консултант [3] (наричан по-долу „консултантът на Комисията“) извърши одит на аналитичното счетоводство за продукта „синя книжка“.
From November 1998 to December 1999, at the Commission’s request, a consultant [3] (hereinafter: ‘the Commission’s consultant’) carried out an audit of the cost accounts of the Livret bleu.
Докладът на консултанта беше предаден за разглеждане на френските органи и на Crédit Mutuel на 10 януари 2000 г. На 7 февруари 2000 г. беше организирана работна среща между службите на Комисията, придружавани от техния консултант, френските органи и Crédit Mutuel за съгласуване на мненията по доклада.
The consultant’s report was submitted to the French authorities and to Crédit Mutuel for examination on 10 January 2000. A technical meeting on the report was organised on 7 February 2000 for the Commission, assisted by its consultant, the French authorities and Crédit Mutuel.
С писмо от 14 септември 1999 г. службите на Комисията поискаха от френските органи да уточнят задачите от общ интерес, с които е натоварена Crédit Mutuel.
By letter dated 14 September 1999, the Commission asked the French authorities to explain the general interest tasks entrusted to Crédit Mutuel.
На 21 февруари 2000 г., 3 ноември 2000 г. и 5 февруари 2001 г. службите на Комисията предадоха на френските органи различни документи [4], предоставени по делото от жалбоподателите и отнасящи се до евентуалния „притегателен ефект“ на продукта „синя книжка“ (вж. подраздел 7.2.3, съображения 110—118).
On 21 February 2000, 3 November 2000 and 5 February 2001, the Commission sent to the French authorities for comment various documents [4] submitted to the file by the complainants concerning the potential ‘pull effect’ of the Livret bleu (see subsection 7.2.3, recitals 110-118).
Френските органи представиха своите мнения на 1 февруари 2001 г.
The French authorities presented their comments on 1 February 2001.
На 11 април 2000 г. Комисията беше сезирана с жалба от страна на Европейската банкова федерация (FBE) относно помощите, предоставени от френската държава на Crédit Mutuel под формата на изключителни права за разпространение на продукта „синя книжка“.
On 11 April 2000, the European Banking Federation (EBF) lodged a complaint with the Commission against the aid granted by the French State to Crédit Mutuel in the form of exclusive rights to distribute the Livret bleu.
През май 2000 г. Confédération nationale du Crédit Mutuel („Националната конфедерация на Crédit Mutuel“) упълномощи одиторското бюро Arthur Andersen да извърши преглед на методологията на аналитичното счетоводство на Crédit Mutuel и да изготви сметката за формиране на дохода на продукта „синя книжка“.
In May 2000 the Confédération nationale du Crédit Mutuel commissioned the Arthur Andersen accountancy firm to review the methodology used in the Crédit Mutuel cost accounts and to draw up the operating statement for the Livret bleu.
Задачата приключи през септември 2000 г. с представянето на подробен доклад относно сметката за формиране на дохода на продукта „синя книжка“, в който резултатът от аналитичното счетоводство на продукта „синя книжка“ преди облагане с данъци се оценява като загуба в размер на 498 млн. FRF.
This task was completed in September 2000 with the submission of a detailed report on the Livret bleu operating statement, which assessed the result of the Livret bleu cost accounts at a pre-tax loss of FRF 498 million.
Това заключение се основава на отчитането на „корективи“.
This conclusion was based on the taking into account of ‘adjustments’.
На 2 февруари 2001 г. във връзка с доклада беше организирана среща между Комисията и Crédit Mutuel.
A meeting on this report was organised on 2 February 2001 for the Commission and Crédit Mutuel.
Във връзка с изразените от страна на Комисията мнения Crédit Mutuel възложи на Arthur Andersen да изпрати обяснителна бележка на 8 февруари 2001 г., с която да обоснове използвания метод, наречен „корекция на свръхкомпенсирането на дейността IARD [дейност по застраховане на щети [5] на Crédit Mutuel] “, който именно беше обект на критика от страна на службите на Комисията.
Following observations by the Commission, Crédit Mutuel asked Arthur Andersen to forward a memo dated 8 February 2001 justifying the method used, namely ‘correction of the excess weighting granted to the IARD insurance activity (Crédit Mutuel’s general insurance business [5]) ’, which had been criticised by the Commission.
През април 2001 г. Комисията възложи на своя консултант да открие различията между изготвения от него доклад и този на Arthur Andersen и да определи фактологичните или методологични промени, които могат евентуално да бъдат направени по отношение на предходния доклад на консултанта.
In April 2001 the Commission asked its consultant to identify the differences between its report and that of Arthur Andersen and to determine the changes to data or methodology that could, if necessary, be included in its previous report.
На 23 юли 2001 г. консултантът на Комисията предаде нов окончателен доклад.
A new final report from the Commission consultant was handed over on 23 July 2001.
В него резултатът от аналитичното счетоводство на продукта „синя книжка“ се оценява като натрупана некапитализирана печалба в размер на 1,074 млрд. FRF (1,637 млн. EUR).
It evaluates the result of the Livret bleu cost accounts at a cumulated non-capitalised profit of FRF 1,074 billion (EUR 163,7 million).
Този доклад е предаден още същия ден на френските органи.
The report was sent to the French authorities on the same day.
По време на среща, проведена на 26 юли 2001 г. между Комисията, френските органи, Crédit Mutuel и Arthur Andersen, Crédit Mutuel и Arthur Andersen изразиха несъгласието си с окончателните заключения на консултанта на Комисията.
At a meeting on 26 July 2001 between the Commission, the French authorities, Crédit Mutuel and Arthur Andersen, Crédit Mutuel and Arthur Andersen announced that they disagreed with the final conclusions of the Commission’s consultant.
Arthur Andersen потвърди предишните си заключения в документ от 13 септември 2001 г., предаден като приложение към бележка, изпратена от френските органи на 15 септември 2001 г. Френските органи изпратиха на Комисията нова бележка от 26 октомври 2001 г., съдържаща правен анализ на продукта „синя книжка“ по отношение на общностното право в областта на конкуренцията, както и обяснителна бележка от 7 януари 2002 г. относно разходите, свързани със задачата за обществена услуга, като в обяснителната бележка се повтарят, без никакви нови елементи, цифровите данни, представени вече от Crédit Mutuel.
Arthur Andersen defended its earlier conclusions in a document dated 13 September 2001, forwarded as an annex to a memo by the French authorities dated 15 September 2001. The French authorities sent the Commission a new memo on 26 October 2001 containing a legal analysis of the Livret bleu from the perspective of Community competition law, as well as a memo of 7 January 2002 concerning the cost of the public-service task, reiterating the figures already presented by Crédit Mutuel without providing any new information.
В обяснителната бележка, изпратена на 26 октомври 2001 г. от френските органи до Комисията, се разяснява защо според тях i) схемата на продукта „синя книжка“ не представлява държавна помощ, ii) ако Комисията счете мярката за държавна помощ, може да става въпрос само за съществуваща помощ и iii) във всички случаи помощта е съвместима.
The memo sent to the Commission by the French authorities on 26 October 2001 explained why, according to them, (i) the Livret bleu scheme did not constitute State aid; (ii) if the Commission did classify the scheme as aid, it could only be existing aid, and (iii) in any event it was compatible aid.