natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Причината опрощаването да е в по-голям размер от първоначално очакваното е, че въпреки усилията на WAK и GfW да убедят лозарските предприятия и търговците да дадат своя принос като подпомогнат GfW да избегне несъстоятелността (вж. съображение 79 и 80 от становището на Германия), решението на лозарските предприятия и на търговците е да не опростят никаква част от задълженията към тях поради причините, посочени в съображение 110 по-горе.
The reason for the waiver being larger than first expected was that despite WAK’s and GfW’s efforts to convince the winegrowing enterprises and merchants to contribute their part in helping GfW to avoid insolvency (see recitals 79 and 80 of the German comments), the winegrowing enterprises and merchants’ decision to not waive any of their claims for the reasons mentioned in recital 110 above.
Както е посочено в съображение 108, решението на лозарските предприятия и на търговците да не опростят никаква част от оставащите задължения към тях е оказало само ограничено въздействие върху икономическата оценка на WAK и не е променило резултата от тази оценка: че от икономическа гледна точка за WAK е било по-изгодно да даде възможност на GfW да избегне производството по несъстоятелност.
As mentioned in recital 108, the decision by the winegrowing enterprises and merchants to not waive a share of their remaining claims only had a limited impact on WAKs economic assessment and did not change the outcome of this assessment: that it was economically preferential for WAK to enable GfW to avoid insolvency proceedings.
По тази причина Комисията стигна до заключението, че частичното променяне на поредността на вземанията и опрощаване на задълженията от страна на WAK е било най-благоприятният вариант за WAK и, следователно, отговаря на принципа на частния кредитор и не следва да се счита за държавна помощ за GfW по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
The Commission therefore concludes that WAK’s partial subordination and waiver of claims was the most favourable option for WAK and is therefore in according with the private creditor principle and are therefore not to be considered State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU to GfW.
Наличие на помощ за лозарските предприятия и търговците
Existence of aid to winegrowing enterprises and merchants
При откриването и последващото разширяване на официалната процедура по разследване бяха повдигнати въпроси относно евентуална помощ за лозарските предприятия и търговците.
In the opening and subsequent extension of the formal investigation procedure questions were raised regarding possible aid to the winegrowing enterprises and merchants.
Първо, редът на гаранциите на лозарските предприятия и търговците, предоставени от GfW към момента на закупуване, изглежда относително преден и са изразени съмнения дали предоставеният ред на гаранциите действително е в съответствие с нормалната стопанска практика.
Firstly, the security position awarded the winegrowing enterprises and merchants by GfW at the time of purchase seemed relatively strong and doubts were raised whether the awarded security position was really in accordance with normal business practice.
Второ, по преценки платената цена за закупената гроздова мъст е била над пазарната цена.
Secondly, the price paid for the purchased must was estimated to be above the market price.
Трето, решението на лозарските предприятия и търговците да не опростят никакви задължения към тях, когато GfW е изправено пред несъстоятелност, е поставено под съмнение заедно с решението на WAK да промени поредността на и след това да опрости част от задълженията към него, макар че лозарските предприятия и търговците са решили да не опростят 90 % от оставащите задължения към тях (20 % от стойността на запасите).
Thirdly, the winegrowing enterprises and merchants decision to not waive any of their claims when GfW was faced with insolvency was put into question together with WAK’s decision to subordinate and then waive a share of its claims even though the winegrowing enterprises and merchants decided not to waive the 90 % of their remaining claims (20 % of value of stock).
Ред на предоставената гаранция към момента на закупуване на гроздовата мъст
At the time of purchase of must — security position awarded
В становището си Германия е предоставила уверения, че запазването на правото на собственост до погасяване на вземането, при препродажба с прехвърляне на вземането за цената, както и запазване на правото на собственост до погасяване на всички вземания, предоставено на различните лозарски предприятия и търговци във връзка със закупуването на мъст, всъщност е било в съответствие с нормалната стопанска практика.
In their comments, Germany has given their assurances that that simple, extended or prolonged retentions of title awarded to the different winegrowing enterprises and merchants in connection with the purchase of must, was indeed in accordance with normal business practise.
Това означава, че, макар че е предоставило на лозарските предприятия и на търговците гаранция от относително преден ред, особено на тези със запазване на правото на собственост до погасяване на всички вземания, това е било в съответствие с нормалната стопанска практика и не е било по-различно отколкото ако са сключили сделка с частен купувач.
This means that though it gave the winegrowing enterprises and merchants a relatively strong security position, especially those awarded prolonged retention of title, it was in accordance with normal business practise and was not stronger than had they made arrangements with a private purchaser.
Комисията се позовава на препоръките [29], представени от Федерацията на германските винарни и търговци на дребно на вино от Трир, Федерацията на германските търговци на вино от Майнц и Германската асоциация на лозарите от Бон (Der Bundesverband der Deutschen Weinkellereien und des Weinfachhandels e.V., Trier, der Bundesverband der Deutschen Weinkommissionäre e.V., Mainz und der Deutsche Weinbauverband e.V., Bonn) на федералната служба за защита на конкуренцията в съответствие с § 22 ал. 3 т. 2 от Закона срещу ограничаването на конкуренцията [30].
The Commission makes reference to the recommendations [29] registered by the Federation of German wineries and wine retailers, Trier, the Federation of German wine merchants, Mainz and the German Winegrowers’ Association, Bonn (Der Bundesverband der Deutschen Weinkellereien und des Weinfachhandels e.V., Trier, der Bundesverband der Deutschen Weinkommissionäre e.V., Mainz und der Deutsche Weinbauverband e.V., Bonn) with the German competition authorities (Bundeskartellamt) in accordance with § 22 Abs. 3 Nr. 2 of the Act against Restraints of Competition (des Gesetzes gegen Wettbewerbsbeschränkungen) [30].
Първата версия на препоръките е внесена през 1990 г., а настоящата версия — през 2005 г. Според тези препоръки е ясно, че в случаи, в които в момента на прехвърляне на стоката не е платена цялата покупна цена, продавачът следва да запази правото си на собственост до заплащането на цялата цена.
The first version of the recommendations was registered in 1990 and the current version in 2005. These recommendations make it clear that in cases where the full purchase price is not paid at the time of transfer of the merchandise the seller should retain the title of ownership until the full price has been paid.
Редът на гаранциите, предоставени на лозарските предприятия и търговците в разглеждания случай предоставя различни степени на сигурност.
The security positions awarded the winegrowing enterprises and merchants in the case at hand gave varying degree of security.
Само тези със запазено право на собственост до погасяване на всички вземания са имали пълна гаранция за плащане.
Only the ones with prolonged retention of title had the full security for payment.
Това означава, че редът на гаранцията за лозарските предприятия и търговците като цяло не е бил толкова преден, както гласят горепосочените препоръки.
This means that the security position for the winegrowing enterprises and merchants were in average not as strong as recommended in the recommendations mentioned above.
Следователно Комисията приема, по отношение на препоръките и действително предоставения ред на гаранциите, уверенията на Германия, че е нормална стопанска практика да се предоставя такъв ред на гаранциите, какъвто е предоставен на лозарските предприятия и на търговците в този случай, както и че предоставеният ред на гаранциите не е бил по-преден отколкото при нормален договор между двама частни контрагенти и, следователно, не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
The Commission therefore accepts, with reference to the recommendations and the actual security position awarded, Germany’s assurances that it is normal business practice to award security positions as was done to the winegrowing enterprises and merchants in this case and that the security position awarded was not stronger than under a normal contract between two private actors and therefore do not constitute State aid in the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Заплатената цена за закупената мъст към момента на закупуването ѝ
At the time of purchase of must — the price paid for the purchased must
При откриването на процедурите е определено, че заплатената от GfW цена за закупената мъст е над пазарната цена.
In the opening of procedures, the price paid by GfW for the must bought was said to be above the market price.
Използваната пазарна цена за трапезно вино е била 0,26 EUR на литър, като тази цена е посочена като референтна.
As market price the price for table wine was used and the price quoted as reference price was EUR 0,26 per litre.
В становището си Германия е предоставила подробна информация относно стопанската стратегия на GfW, която показва, че пазарът на обикновено трапезно вино не е съответният пазар и че стратегията на GfW е имала три цели.
In their comments, Germany has supplied substantial information on the business strategy of GfW, which shows that the ordinary table wine market is not the relevant market and that the strategy of GfW was threefold.
Първо, да закупи гроздова мъст за трапезно вино, с която да участва в програмата на ЕС за дестилация (40 % от запасите).
First, to buy table wine must with which to participate to the EU’s distillation programme (40 % of the stock).
Второ, да закупи висококачествена мъст с намерението да я продаде на пазара на висококачествено базово вино за производството на пенливо вино (60 % от запасите).
Second, to buy high quality must with the intention to sell it on the market for high quality raw wine to be used for the production of sparkling wine (60 % of the stock).
Трето, да участва в програмата на ЕС за съхранение с 20 % от запасите преди да бъдат продадени за производството на пенливо вино.
Third, to participate to the EU’s stocking programme with 20 % of the stock before it was sold for production of sparkling wine.
Когато прави анализ дали два продукта принадлежат към един и същ пазар, Комисията използва Известие на Комисията относно определянето на съответния пазар по смисъла на общностното право в областта на конкуренцията [31].
When analysing whether two products belong to the same market, the Commission makes use of the Commission Notice on the definition of relevant market for the purposes of Community competition law [31].
Според точка 7 от известието „съответният продуктов пазар обхваща всички продукти и/или услуги, които се считат за взаимозаменяеми или заместващи от потребителя поради характеристиките на продуктите, техните цени и целта на тяхната определена употреба.“
According to point 7 of the note, ‘a relevant product market comprises all those products and/or services which are regarded as interchangeable or substitutable by the consumer, by reason of the products’ characteristics, their prices and their intended use’.
Пазарът на гроздовата мъст, която е била закупена с цел възползване от програмата на ЕС за дестилация, разбира се, е пазарът на обикновено трапезно вино.
The market for the must bought for taking advantage of the EU’s distillation programme is of course that for ordinary table wine.
Съответната цена обаче трябва да бъде цената, която е платена за виното, изпратено за дестилация.
However, the relevant price must be the price paid for wine sent for distillation.
Както всички традиционни интервенционни мерки на селскостопанските пазари, основната цел на превантивната дестилация на вино в съответствие с член 38 от Регламент (ЕИО) № 822/87 е да ликвидира прекомерното предлагане на пазара на вино и следователно цената на тази доброволна дестилация е трябвало да бъде достатъчно висока, за да стимулира производителите да изпращат вино за дестилация.
As all traditional intervention measures on agricultural markets, preventive distillation of wine according to Article 38 of Regulation (EEC) No 822/87 has as its main aim to remove over-supply from the wine market and thus the price of this voluntary distillation had to be high enough to give producers the incentive to send wine for distillation.
Действителната годишна цена на мярката за дестилация е била определена от Съвета на 65 % от т. нар. ориентировъчна цена.
The actual yearly price of the distillation measure was defined by the Council as 65 % of the so called guide price.
Самата ориентировъчна цена е определяна от Съвета веднъж годишно, като изрично е фиксирана в такъв размер, че да подпомага пазара.
The guide price itself was decided upon by the Council once a year and the price was expressly set to support the market.
По тази причина очевидно е трябвало да бъде определена на достатъчно високо равнище.
To do this it obviously had to be set at a high enough level.
Регламент (ЕО) № 1676/1999 на Съвета от 19 юли 1999 г. за определяне на ориентировъчната цена за вино за 1999/2000 винарска година [32] определя ориентировъчните цени за различните категории вино.
Council Regulation (EC) No 1676/1999 of 19 July 1999 fixing the guide price for wine for the 1999/2000 wine year [32] fixed the guide prices for the different categories of wine.
Цената за категория AII (бяло трапезно вино от лозови сортове от типа на Sylvaner или Müller-Thurgau) е определена на 82,81 EUR на хектолитър, а за категория AIII (бяло трапезно вино от лозови сортове от типа на Riesling) — на 94,57 EUR на хектолитър.
The price for category AII (white table wine from vine varieties of the Sylvaner or Müller-Thurgau type) was set at EUR 82,81 per hectolitre and the one for AIII (white table wine from vine varieties of the Riesling type) at EUR 94,57 per hectolitre.
Според приложение III към Регламент (ЕО) № 1681/1999 на Комисията от 26 юли 1999 г. за определяне на изкупните цени, помощите и някои други суми, приложими за 1999/2000 винарска година към интервенционните мерки в сектора на виното [33], точната сума, заплащана за дестилация, е зависела от алкохолния градус на предоставеното вино, защото цената за превантивна дестилация (65 % от ориентировъчната цена) през тази година е изчислявана от Комисията не на база хектолитър, а на база алкохолен градус на хектолитър.
According to Annex III of Commission Regulation (EC) No 1681/1999 of 26 July 1999 fixing the buying-in prices, aids and certain other amounts applicable for the 1999/2000 wine year to intervention measures in the wine sector [33], the exact amount paid for distillation depended on the degree of alcohol of the wine delivered because the price for preventive distillation (65 % of the guide price) was calculated by the Commission not per hectolitre but by degree of alcohol per hectolitre that year.
Основната роля на Комисията по отношение на дестилацията на вино е да прецени действителната пазарна ситуация и в съответствие с това да фиксира количествата, допускани всяка година за превантивна дестилация във всяка държава членка.
The Commission’s main role in relation to distillation of wine was to assess the actual market situation and accordingly fix the quantities admitted for preventive distillation each year in each Member State.
Регламент (ЕО) № 2367/1999 на Комисията от 5 ноември 1999 г. за въвеждане на превантивна дестилация, както е предвидено в член 38 от Регламент (ЕИО) № 822/87 на Съвета за 1999/2000 винарска година [34], определя 148000 хектолитра за германския пазар за 1999/2000 винарска година.
Commission Regulation (EC) No 2367/1999 of 5 November 1999 introducing preventive distillation as provided for in Article 38 of Council Regulation (EEC) No 822/87 for the 1999/2000 wine year [34] allocated 148000 hectolitres to the German market for the wine year 1999/2000.
Регламент (ЕО) № 546/2000 на Комисията от 14 март 2000 г. [35] за изменение на Регламент (ЕО) № 2367/1999 увеличава количеството на 468000 хектолитра.
Commission Regulation (EC) No 546/2000 of 14 March 2000 amending Regulation (EC) No 2367/1999 introducing preventive distillation as provided for in Article 38 of Council Regulation (EEC) No 822/87 for the 1999/2000 wine year [35] increased this to 468000 hectolitres.
Регламент (ЕО) № 2367/1999 ограничава количеството вино, изпращано за дестилация, на 40 % от производството.
Regulation (EC) No 2367/1999 limited the quantity of wine sent for distillation to 40 % of the production.
Според записите на Комисията германските производители са дестилирали около 400000 хектолитра по тази схема.
According to the Commission’s records German producers distilled around 400000 hectolitres under this scheme.
Според Германия цената, заплащана за изпращаното за дестилация вино, е била 0,50—0,55 EUR на литър.
According to Germany the price paid for the wine sent for distillation was EUR 0,50-0,55 per litre.
Въз основа на горепосочения метод за изчисление Комисията счита, че посочената от Германия цена е реалистична.
Taking the calculation method above into consideration, the Commission finds the price quoted by Germany to be realistic.
Комисията стига до заключението, че поради пазарната интервенция на ЕС по отношение на значителна част от виното са били създадени два отделни пазара.
The Commission concludes that because of the EU’s market intervention for a substantial share of the wine two separate markets were created.
Първият, на който референтната цена е била цената, заплащана за изпращаното за дестилация вино — в този случай 0,50—0,55 EUR на литър — и вторият, на който референтната цена е пазарната.
One where the reference price was that paid for wine sent to distillation, in this case EUR 0,50-0,55 per litre, and another where the reference price was that of the market.
Следователно цената от 0,26 EUR на литър, посочена в решението за откриване на процедурата, не може да се разглежда като съответна референтна цена за гроздовата мъст, която е закупена, за да бъде изпратена за дестилация.
The EUR 0,26 per litre as quoted in the opening of procedure decision can therefore not be seen as the relevant reference price for the must bought to be sent for distillation.
С цел да се определи съответният пазар за гроздовата мъст, закупена за преработване в базово вино за производството на пенливо вино, е необходимо първо да се прецени дали съществуват отделни пазари за вино и дали закупената от GfW мъст се числи към пазара на трапезно вино или не.
In order to establish what was the relevant market for the must bought in order to turn it into raw wine for the production of sparkling wine it is first necessary to evaluate if separate markets exist for wine and if whether the must bought by GfW belongs to the same market as table wine or not.
Ще трябва също така да се определи дали виното с по-високо качество би могло да достигне по-високи цени.
It will also be necessary to decide whether higher quality wine could achieve higher prices.
В своите статистически данни Комисията винаги се позовава на различни цени, в зависимост от качеството на виното.
The Commission in its statistics always refer to different prices depending on the quality of the wine.
Според щатните експерти по виното на Комисията цената на виното не е една и съща за всяка партида и наличните статистически данни за виното дават само средни цени за различните качества вино.
According to the Commission’s in-house wine experts the price of wine is not the same for each batch and the wine statistics available only give average prices for different quality of wine.
Действителната цена се влияе от няколко елемента.
The actual price is influenced by several elements.
Основните елементи са качеството, отлежаването, репутацията, търсенето и алкохолният градус/градуси по Oechsle.
The main elements are the quality, the aging, the reputation, the demand and the alcoholic degree/degrees of Oechsle.
Градусът по Oechsle указва зрелостта и количеството захар в гроздето.
The degree of Oechsle indicates the ripeness and the level of sugar which is present in the grapes.
Той е важен, тъй като определя крайния естествен алкохолен градус на дадено вино.
It is important as it determines the final natural alcoholic degree of a wine.
Според Deutsches Weininstitut (Германския институт по виното) производството на пенливо вино изисква висок градус на алкохолно съдържание в базовото вино [36].
According to the Deutsches Weininstitute (German wine institute) the production of sect/sparkling wine requires a high degree of alcohol content in the raw wine [36].
Това подкрепя твърденията на Германия, че градусът по Oechsle в гроздовата мъст трябва да е по-висок, когато крайният продукт ще бъде пенливо вино, отколкото ако това ще е трапезно вино, както и че трябва да се плаща премия за мъст с по-висок градус по Oechsle.
This supports Germany’s claims that the degree of Oechsle in the must needs to be higher if the final product is to be sparkling wine than if it is to be table wine and that a premium had to be paid for the must with a higher degree of Oechsle.
Следователно Комисията приема аргументите на Германия, че съществуват отделни пазари и че цената действително е трябвало да бъде по-висока за гроздовата мъст, която ще се използва за производството на пенливо вино, отколкото за мъст, използвана за производството на трапезно вино.
The Commission therefore accepts Germany’s arguments that separate markets exist and that the price must indeed have been higher for must to be used for the production of sparkling wine rather than for must used for the production of table wine.
В резултат на това Комисията приема също така, че заплатената от GfW цена към момента на покупката не може да се съпоставя с цената за трапезно вино — 0,26 EUR на литър — което е направено в решението за откриване на процедурата.
As a result, the Commission also accepts that the price paid by GfW at the time of purchase cannot be compared to the price for table wine, EUR 0,26 per litre, as done in the opening of the procedure.
Освен това Германия предоставя информация по отношение на цената, която може да бъде достигната на съответния пазар — пазара на висококачествена мъст, която се използва за производството на пенливо вино.
Germany goes on to provide information regarding the achievable price on the relevant market, the market for high quality must to be used for the production of sparkling wine.
Според тази информация на пазара на базово вино за производство на пенливо вино основната цена, заплащана за един литър мъст с 60 градуса по Oechsle, е била 0,312 EUR на литър.
Pursuant to this information, on the market of raw wine for sparkling wine, the basic price paid for one litre of must of 60 degrees Oechsle was EUR 0,312 per litre.
Също така, според предоставените от Германия статистически данни на Германската асоциация на лозарите (Deutscher Weinbauverband) за вноса през периода 1998—2001 г., пазарната цена на внесеното наливно бяло вино, което поради високото си качество е подходящо за производството на пенливо вино, е била 0,38 EUR на литър.
Also, according to the import statistics of the German winegrowers association (Deutsche Weinbauverband) for the years 1998-2001, submitted by Germany, imported bulk white wine, which due to its high quality is suitable for the production of sparkling wine, had a market price of EUR 0,38 per litre.