natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Липсва всъщност един от определящите елементи, посочени в съображение 10, т.е. задължителният характер.
One of the decisive criteria cited under recital 10 — mandatory force — is not fulfilled.
Поради това и въз основа на гореизложеното, мерките, финансирани от таксата, наложена върху вносните продукти, не съставляват държавна помощ и затова не са предмет на настоящото решение.
Consequently, and on the basis of the information set out above, the measures financed by the levy raised on imported products do not constitute State aid and, accordingly, do not fall within the scope of this Decision.
Изнасяни продукти
Exported products
Както е посочено в съображение 16 и следващите [57], считано от 1 януари 1996 г., вноската бе наложена върху продукти, изпращани в други държави-членки, въпреки че през 2001 г. бе въведено частично възстановяване на тази вноска.
As set out in recitals 16 et seq. [57], with effect from 1 January 1996 the levy has been imposed on products exported to other Member States, although a partial refund of the levy was introduced in 2001.
Според съдебната практика на Съда на ЕС тази вноска би могла да доведе до дискриминация спрямо износителите, ако дейностите, финансирани от вноската, не са предназначени за тях и не компенсират понасяната от тези износители тежест [58].
In the light of the case-law of the Court of Justice, this levy could result in discrimination in respect of exporters if the measures financed by the levy are not applicable to them and do not offset the expenses borne [58].
Необходимо е следователно да се докаже, че предназначението на приходите от тази вноска не е поставила в по-благоприятно положение националните продукти, пускани на пазара във Франция, за сметка на изнасяните национални продукти.
It must therefore be demonstrated that the allocation of the revenue from this levy has not favoured domestic produce marketed in France to the detriment of domestic produce exported.
Действията, отнасящи се конкретно до изнасяните животни и продукти, са били по-специално рекламни операции (като например: международни изложения, дейности за браншова информация и връзки с обществеността, зелена седмица в Берлин, курсове за обучение по разфасовка в чужбина).
The measures relating specifically to exported animals and products included promotion actions in particular (for example, international trade fairs, professional information and public relations activities, Green Week in Berlin, training on cutting held abroad).
Дейностите, отнасящи се до всички животни и продукти, за които и пазари да са били предназначени във Франция и извън Франция, са били по-специално рекламни дейности, като кампании за „качественото европейско говеждо“, карантията, „породите за месо“, и някои изследвания във връзка с безопасността на храните, благосъстоянието на животните, управлението на качеството, характеризирането на продукта, сертифицирането или проследяването на говеждото и телешкото месо, резултатите от които са широко разпространени както във Франция, така и извън Франция.
Measures relating to all animals and products, irrespective of their markets, in France and outside France, included publicity campaigns on high-quality European beef, offal, beef breeds, and a number of research activities on food security, animal welfare, quality management, product characterisation, and the certification and traceability of bovine meat, the results of which were circulated widely in France and abroad.
Месо и животни, изпращани в други държави-членки
Meat and animals exported to other Member States
Според френските власти дейностите, от които са се възползвали продуктите и животните, изпращани в други държави-членки, изключително или съвместно с националните продукти, не са обхващали всички дейности, финансирани от доброволните задължителни вноски.
According to the French authorities, measures which benefited products and animals exported to other Member States, exclusively or together with domestic products, were not the only measures financed by the compulsory voluntary levies.
Целесъобразно е да се установи по години и общо дали продуктите, изпращани в други държави-членки, са се облагодетелствали от дейностите на междубраншовата организация.
It must therefore be established on a year-by-year basis and in overall terms whether the products exported to other Member States benefited from the measures undertaken by the inter-branch organisation.
В следващата таблица е показано разпределението на приходите в евро, постъпващи от доброволните задължителни вноски, между различните дейности на Interbev, разбити по години, както и процентът на дейностите, предназначени изключително за изнасяните меса и животни или заедно с националните продукти и животни.
The table below sets out the breakdown of revenue from the compulsory voluntary levies in euro for the different measures undertaken by Interbev year by year, as well as the percentage of measures intended exclusively for exported meat and animals and the percentage intended for measures including domestic products and animals.
Дейности в полза на всички продукти
Measures intended for all products
Дейности в полза само на продуктите във Франция
Measures intended for products in France only
Дейности в полза само на изнасяните продукти
Measures intended for exported products only
Общо за дейностите през годината
Total measures per year
В % от всички финансирани дейности
As a % of all measures financed
(закръглено)
(rounded)
От таблицата излиза, че за целия разглеждан период в полза на изнасяните продукти са били около 44 % от всички дейности, финансирани от доброволните задължителни вноски.
The table indicates that, over the entire period considered, exported products benefited on average from around 44 % of all measures financed by the compulsory voluntary levy.
Следва да се уточни, че според данни на френските власти за същия период общите приходи от събраните вноски за изнасяните продукти са били 15 % [59].
It should be noted that the French authorities have indicated that, for the same period, total revenue from levies raised on exported products accounted for 15 % [59].
Освен това френските власти посочиха, че делът от 15 % е средна стойност и предоставиха числени данни за всяка година, от които се вижда, че размерът на вноските, събрани за изнасяните продукти, не е бил никога над 18 %.
The French authorities have also indicated that the 15 % figure is an average and have provided the figures for each year showing that the volume of levies raised on exported products was never more than 18 %.
Съвместимост с член 110 от ДФЕС
Compatibility with Article 110 TFEU
Като взе предвид последиците от решението на Съда на ЕС по дело Nygard [60], както и факта, че мерките, финансирани от таксата, представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС и че таксата няма дискриминационен характер в противоречие с член 110 от ДФЕС, тъй като е била наложена също върху изнасяните продукти и животни, които са се възползвали пропорционално от свързаните с нея предимства, Комисията счита, че приходите от таксата върху изнасяните продукти, предназначена за финансиране на дейностите на Interbev, представляват финансиране на помощта, съвместимо с разпоредбите на ДФЕС, и по-специално на член 107 от него, и че следователно финансираната по този начин държавна помощ е съвместима с посочения договор.
In view of the consequences of the Court’s ruling in the Nygard [60] case and the fact that the measures financed by the charge constitute State aid within the meaning of Article 107 TFEU, and that the charge is not of a discriminatory nature in contravention of Article 110 TFEU, since it was also applied to exported products and animals which benefited proportionally from the resulting advantages, the Commission considers that the revenue from the charges on exported products intended to finance the measures implemented by Interbev constitute aid-financing compatible with the rules set out in the TFEU and Article 107 in particular and, consequently, that the State aid thus financed is compatible with the Treaty.
Вноските в полза на НФЖ
The FNE levy
Внасяни животни
Imported animals
Според френските власти до 2003 г. вноските, събирани в полза на НФЖ, са можели да бъдат приложени и към животни, отгледани извън националната френска територия, но вкарани във Франция, за да бъдат заклани там.
According to the French authorities, until 2003 animals reared outside France but imported into France for slaughter were also subject to the levies collected to the benefit of the FNE.
В отговор на изразените от Комисията съмнения френските власти заявиха, че са изменили текста на междубраншовото споразумение, с оглед да бъде изключена всяка вноска за вносните или вкараните във Франция животни.
Following doubts expressed by the Commission, the French authorities confirmed that the text of the inter-branch agreement had been amended to exclude levies on animals imported into France.
Според френските власти тези вноски се прилагат само за животните, които са отгледани и заклани във Франция.
According to the French authorities, these levies apply exclusively to animals reared and slaughtered in France.
Комисията не бе уведомена за измененията на това междубраншово споразумение.
The amendments to the inter-branch agreement have not been submitted to the Commission.
Представено бе само указанието с циркулярно писмо от 2 февруари 2005 г. (вж. съображение 87), в което се посочва, че вноските в полза на НФЖ се прилагат само за всяко месо от животни, заклани на националната територия и отгледани във Франция.
The only document provided was the circular of 2 February 2005 (cf. recital 87), which states that the levies to the benefit of the FNE apply only to meat from animals reared and slaughtered in mainland France.
Следователно през периода от 1 януари 1996 г. и 30 септември 2004 г. вноската за месото е била налагана и за месото от животни, заклани във Франция, но отгледани извън националната територия.
Consequently, between 1 January 1996 and 30 September 2004, the levy on meat was also raised on meat from animals reared abroad but slaughtered in France.
Френските власти не можаха да докажат, че дейностите, финансирани от тези вноски, са били от полза за животновъдите, които са осъществявали своята дейност извън националната територия.
The French authorities have not been able to demonstrate that the measures financed by these levies benefited farmers operating outside of France.
Всъщност задължените да заплащат доброволната задължителна вноска, които са изнасяли продуктите си, не са се ползвали от никакво възстановяване или намаление, въпреки че не са получавали всички облаги от съответните дейности.
Those who exported their products and were subject to the compulsory voluntary levies did not receive any refund or reduction in spite of the fact that they did not derive full benefit from the measures in question.
Що се отнася до изследователските и развойните дейности, както и за техническата помощ, те могат по принцип да бъдат от полза само за националните продукти (месо и животни, отгледани и заклани във Франция).
Research and development and technical assistance measures can only benefit domestic products (meat from bovine animals reared and slaughtered in France) by definition.
Фактът, че вносът на живи животни е бил по онова време много ограничен [61] и че на практика вносителите на живи животни са имали възможността, ако искат, да декларират тонажа на внесените животни, за да намалят основата за начисляване на вноската и да подадат заявление за възстановяване, няма преки последици за оценката на Комисията по същество.
The fact that there were few imports of live animals at the time [61] and that only importers of live animals could declare tonnages of imported animals for deduction from the basis for the calculation of the levy and request a refund has no direct consequence as regards the Commission’s detailed analysis.
Освен това всяка дискриминация, дори и най-малката, попада в обхвата на член 110 от ДФЕС.
In addition, any discrimination, however minimal, falls within the scope of Article 110 TFEU.
Като взе предвид последиците от решението на Съда на ЕС по дело Nygard [62], както и факта, че мерките, финансирани от таксата, представляват държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС и че таксата има дискриминационен характер в противоречие с член 110 от ДФЕС, тъй като е била прилагана за продукти от другите държави-членки, които обаче не са се възползвали изцяло от свързаните с нея предимства, Комисията счита, че приходите от таксата върху изнасяните продукти, предназначена за финансиране на дейностите на Interbev, представляват финансиране на помощта, несъвместимо с вътрешния пазар съгласно Договора, и по-специално член 107 от него, и че следователно финансираната по този начин държавна помощ е несъвместима с посочения договор.
In view of the consequences of the Court’s ruling in the Nygard [62] case and the fact that the measures financed by the charge constitute State aid within the meaning of Article 107 TFEU and that the charge is of a discriminatory nature in contravention of Article 110 TFEU, since it was also applied to exported products from other Member States which did not benefit fully from the resulting advantages, the Commission considers that the revenue from the charges on animals imported from other Member States to finance the measures implemented by the FNE constitute aid-financing which is incompatible with the internal market under the Treaty, in particular Article 107, and, consequently, that the State aid thus financed is incompatible with the Treaty.
Изнасяни животни
Animals exported
Тъй като вноските в полза на НФЖ се прилагат за животните, отгледани и заклани във Франция, Комисията може да достигне до заключението, че изпращаните продукти не подлежат сами по себе си на вноска в полза на НФЖ и следователно се изключват от обхвата на настоящото решение.
Since the FNE levy applies to animals reared or slaughtered in France, the Commission can conclude that exported products are not, as such, subject to a levy in respect of the FNE and are therefore outside the scope of this Decision.
Комисията подчертава, както бе вече посочено в решението за откриване на процедура, че не е била уведомена от Франция в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС относно постановленията за разширение, придали задължителен характер на доброволните вноски, и за дейностите, които те финансират, преди тяхното прилагане (вж. съображение 2 от настоящото решение).
As indicated in the decision to initiate the procedure, the Commission emphasises that France did not inform it, in accordance with Article 108(3) TFEU, of the decrees extending the scope of the voluntary levies by making them compulsory or of the measures financed therewith before their implementation (cf. recital 2 of this Decision).
Член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 определя точно понятието „неправомерна помощ“ като нова помощ, която е приведена в действие в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 clearly defines unlawful aid as new aid put into effect in contravention of Article 108(3) TFEU.
Задължението за уведомяване на Комисията за държавна помощ е установено в член 2 от цитирания регламент.
The obligation to notify State aid is set out in Article 2 of that Regulation.
Що се отнася преди всичко до характера на разследваните тук вноски, Комисията отбелязва, че те изискват акт на държавен орган, за да имат пълно въздействие.
With regard, firstly, to the nature of the contested levies, the Commission notes that they require an official act in order to take full effect.
Поради това Комисията счита, че в конкретния случай става въпрос за парафискални такси, т.е. за държавни ресурси.
Consequently, the Commission considers that this is a case of parafiscal charges, i.e. public resources.
Доколкото доброволните задължителни вноски са държавни ресурси (както е посочено в съображение 106 и следващите), представляващи съставна част от схема за помощ (съображение 171 и следващите), и са били използвани за финансиране на предимства в полза на предприятията от сектора на месото, уведомяването на Комисията за тях представлява задължение по силата на член 108, параграф 3 от Договора.
To the extent that the compulsory voluntary levies are public resources (as indicated in recitals 106 et seq.) which are an integral part of an aid scheme (recitals 171 et seq.) and that these have been used to finance advantages to the benefit of undertakings in the meat sector, notification of such levies to the Commission is an obligation pursuant to Article 108(3) of the Treaty.
Както е посочено в съображения 123 и 124, тъй като мерките, приведени в действие от Франция, съдържат елементи на държавна помощ, следва, че става въпрос за нова помощ, за която Комисията не е уведомена, и поради това тя е неправомерна по смисъла на Договора.
As indicated in recitals 123 and 124, since the measures implemented by France contain elements of State aid, it constitutes new aid, not notified to the Commission, and therefore unlawful under the Treaty.
Съгласно Съобщението на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на неправомерната държавна помощ [63], всяка неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, в който помощта е предоставена.
The Commission notice on the determination of the applicable rules for the assessment of unlawful State aid [63] provides that all unlawful aid within the meaning of Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999 must be examined in accordance with the texts in force at the time when the aid was granted.
В контекста на гореизложеното Комисията счита, че финансирането на тази схема чрез доброволни задължителни вноски не поражда възражения, доколкото те се прилагат за националните продукти и за изнасяните продукти и животни (в конкретния случай „вноските за месото“ през периода 1996—2004 г.).
In the light of the above, the Commission considers that there are no objections to the financing of this scheme with compulsory voluntary levies in as far as they are applied to domestic products and exported products and animals (in the present case, the compulsory voluntary levies paid on meat between 1996 and 2004).
Тъй като вноски се събират и за вносните животни (в конкретния случай за животните в полза на НФЖ през периода 1996—2004 г.), от гореизложените съображения следва, че системата на доброволни задължителни вноски е несъвместима с вътрешния пазар поради неспазване на член 110 от ДФЕС, защото Франция не можа да докаже, че и вносните продукти са се възползвали от помощта по същия начин, както националните продукти.
To the extent that levies are also imposed on imported animals (in the present case, the levies on animals to the benefit of FNE between 1996 and 2004), it follows from the considerations set out above that the system of compulsory voluntary levies is incompatible with the internal market on account of the contravention of Article 110 TFEU, since France has not been able to demonstrate that imported products have benefited from the aid to the same extent as domestic products.
Освен това за разследваната тук помощ не е била уведомена Комисията по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС и поради това тя съставлява неправомерна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999.
In addition, the aid in question here was not notified to the Commission in accordance with Article 108(3) TFEU and therefore constitutes illegal aid within the meaning of Article 1(f) of Regulation (EC) No 659/1999.
Комисията изразява съжаление, че Френската република е привела в действие посочената помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
The Commission regrets that France operated the above aid measures in contravention of Article 108(3) TFEU.
Тъй като става въпрос за привеждане в действие на помощ, без да се изчака окончателното решение на Комисията, уместно е да се напомни, че поради задължителния характер на процедурните правила, изложени в член 108, параграф 3 от ДФЕС — правила, чието пряко действие Съдът на Европейския съюз е признал в редица решения [64], неправомерността на въпросната помощ не може да бъде коригирана с обратна сила [65].
It should be remembered that, in the case of aid measures implemented without awaiting the Commission’s final decision, given the binding nature of the rules of procedure laid down in Article 108(3) TFEU, which the Court of Justice recognised as having direct effect in several rulings [64], the unlawfulness of the aid concerned cannot be regularised ex post facto [65].
Съдът на ЕС припомни, че когато една мярка за помощ, чийто начин на финансиране е съставна част от нея, се прилага, без да се изпълни задължението за уведомяване, националните съдилища са длъжни по принцип да разпоредят възстановяването на таксите или вноските, събрани специално за финансирането на тази помощ.
The Court of Justice recalled that where an aid measure, of which the method of financing is an integral part, has been implemented in breach of the obligation to notify, national courts must in principle order the reimbursement of charges or contributions levied specifically for the purpose of financing that aid.
Той припомня също, че националните съдилища са тези, които трябва да защитават правата на лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност, срещу евентуално незачитане от страна на националните власти на забраната за привеждане в действие на помощи, която е посочена в член 108, параграф 3, последно изречение от ДФЕС, и има пряк ефект.
It also noted that it is for the national courts to uphold the rights of the persons concerned in the event of a possible breach by the national authorities of the prohibition on putting aid into effect, referred to in the last sentence of Article 108(3) TFEU and directly applicable.
Подобно незачитане, съобщено от страна на лицата, които могат да бъдат подведени под съдебна отговорност, на което те могат да се позоват и което е установено от националните съдилища, следва да води до това последните да носят всички последствия от него съгласно своето национално право, що се отнася както до валидността на актовете, включващи привеждането в действие на въпросните мерки за помощ, така и до възстановяването на предоставеното финансово подпомагане [66].
Such breaches cited by interested individuals and ascertained by national courts must result in the courts drawing the necessary consequences, in accordance with national law, with regard to both the validity of the acts giving effect to the aid and the recovery of financial support granted [66].
Комисията счита за уместно в конкретния случай да приеме условно решение, като използва възможността, предоставена от член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999, според който Комисията може да прибави към решението си условия, съгласно които дадена помощ може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, и може да определи задължения, които да ѝ позволят да контролира спазването на своето решение.
The Commission considers appropriate in this case the adoption of a conditional decision in application of the possibility provided for by Article 7(4) of Regulation (EC) No 659/1999, according to which the Commission may attach to its decision conditions subject to which an aid may be considered compatible with the internal market and may lay down obligations to enable compliance with the decision to be monitored.
С цел да коригира нарушението на член 110 от ДФЕС и по този начин да премахне дискриминацията със задна дата, Франция трябва да възстанови частта от таксата, събрана за вносните продукти (вноски за животните в полза на НФЖ през периода 1996—2004 г.), пропорционално на предимствата от помощта, които те не са получили.
In order to make good the breach of Article 110 TFEU and thus retrospectively remove the discrimination, France must refund that part of the charge imposed on imported products (levies on animals to the benefit of the FNE between 1996 and 2004) in proportion to the benefits of the aid which were not applicable to the products in question.
Коригирането на това нарушение ще направи въпросната помощ съвместима с член 107 от ДФЕС.
Making good this breach will make the aid concerned compatible with Article 107 TFEU.