natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Следователно Регламент (ЕО) № 1069/2009 не изисква унищожаването в определен район да се извършва от едно-единствено предприятие, както е в Германия.
So Regulation (EC) No 1069/2009 does not require disposal in a particular area to be performed by a single undertaking alone, as is the case in Germany.
Национално законодателство
National legislation
Съгласно член 3 от германския закон за транспониране на общностните разпоредби относно преработката и унищожаването на странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека [9] (Gesetz zur Durchführung gemeinschaftsrechtlicher Vorschriften über die Verarbeitung und Beseitigung von nicht für den menschlichen Verzehr bestimmten tierischen Nebenprodukten, наричан по-нататък „TierNebG“) областите (Landkreise) и градовете със статут на общини (kreisfreie Städte) са задължени да извършват унищожаването и преработката на материал от категории 1 и 2, наричани „контролирани стоки“.
Under § 3 of the German legislation implementing the Community provisions on the processing and disposal of animal by-products not intended for human consumption [9] (‘the TierNebG’ — Animal By-Products Act), rural districts (Landkreise) and urban districts (kreisfreie Städte) are obliged to carry out the disposal and processing of category 1 and category 2 material — referred to as ‘controlled goods’.
Тази задача могат да осъществяват сами или чрез договори с трети лица.
They can perform this task themselves or contract third parties to do it.
Унищожаването на материал от категория 3, наричан „неконтролирани стоки“,може да се извършва от всяко преработвателно предприятие при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1069/2009.
The disposal of category 3 material — known as ‘uncontrolled goods’ — can be carried out by any processing undertaking provided that the provisions of Regulation (EC) No 1069/2009 are complied with.
Zweckverband Tierkörperbeseititgung
Zweckverband Tierkörperbeseitigung
ZT е публичноправен субект, основан през 1979 г. съгласно членове 1 и 2 от Закона на провинция Рейнланд-Пфалц за прилагане на Закона за страничните животински продукти („TierNebGAG RP“ — Landesgesetz zur Ausführung des TierNebG на Рейнланд-Пфалц [10]).
The ZT is a public-law entity established in 1979 under §§ 1 and 2 of the Rhineland-Palatinate Landesgesetz zur Ausführung des TierNebG [10] (‘the TierNebGAG RP’ — Rhineland-Palatinate State law implementing the Animal By-Products Act).
Междувременно всички административни области и по-големите градове със статут на общини в Рейнланд-Пфалц и Заарланд, както и две области в провинция Хесен — област Райнгау-Таунус и област Лимбург-Вайлбург — са членове на ZT (вж. член 1 от устава на ZT).
In the meantime all rural districts and larger urban districts in Rhineland-Palatinate and Saarland and two rural districts in Hessen — Rheingau-Taunus-Kreis and Landkreis Limburg-Weilburg — have become members of the ZT (see § 1 of the ZT’s Verbandsordnung (articles of association)).
Съгласно член 2 от своя устав ZT е упълномощена от членовете си да поеме всички права и задължения на областите и градовете със статут на общини, чиято отговорност е унищожаването по член 3 от TierNebG в съответствие със законите на отделните провинции.
Under § 2 of its Verbandsordnung, the ZT is authorised by its members to assume all the rights and obligations incumbent on rural districts and urban districts in their capacity as bodies responsible for disposal under § 3 of the TierNebG in conjunction with the laws of the individual German states.
Според германското право асоциация със специална цел не може да бъде обект на производство по несъстоятелност поради правния си статут на публичноправен субект.
Under German law a special-purpose association cannot be the subject of insolvency proceedings because of its legal nature as a public-law entity.
Тя обаче може да бъде закрита по решение на своите членове.
Its members can, however, decide to dissolve it.
Унищожаване на мъртви животни и отпадъци от кланици
Disposal of fallen stock and slaughterhouse waste
Дейността на ZT
The ZT’s activities
ZT извършва не само възложената от устава ѝ задача, а именно унищожаване на материал от категории 1 и 2 на територията, на която извършва дейността си (наричан по-нататък „вътрешен материал“), а унищожава също така материал от категории 1 и 2, произхождащ от съседните провинции Баден-Вюртемберг и Хесен (вж. подробното описание в съображение 20 и следващите), както и материал от категория 3 (наричани заедно по-нататък „външен материал“).
The ZT performs not only the task assigned to it under its articles of association, namely to dispose of category 1 and 2 material from the area that it covers (‘internal material’), it also disposes of category 1 and category 2 material from the neighbouring German states of Baden-Württemberg and Hessen (see the detailed description in paragraphs 20 ff.) plus uncontrolled category 3 material (together referred to as ‘external material’).
Както показва таблицата по-долу, в миналото ZT е преработвала големи количества външен материал.
As can be seen from the table below, the ZT has processed large quantities of external material in the past.
През последните години средно почти половината от преработваните количества се състои от външен материал.
On average almost half the quantity processed in recent years consisted of external material.
Обработвани от ZT количества през 1998—2009 г.
Quantities processed by the ZT in the years 1998-2009
Вътрешен материал
Internal material
Външен материал Кол.
External material
Баден-Вюртемберг
Baden-Württemberg
Северен и Централен Хесен
Northern and Central Hessen
Контролирани стоки от категории 1 и 2
Category 1 and 2 controlled goods
Неконтролирани стоки от категория 3
Category 3 uncontrolled goods
Кол.
Total
1998—2009 г.
from 1998 to 2009
Вътрешният материал се състои от мъртви животни и отпадъци от кланици.
Internal material consists of fallen stock and slaughterhouse waste.
ZT извършва както събиране, така и преработка (заедно наричани по-нататък „унищожаване“).
The ZT carries out both collection and processing (hereafter jointly referred to as ‘disposal’).
За да покрие свързаните с дейността разходи, ZT събира такси.
In order to cover the costs involved, the ZT applies charges.
За мъртвите животни и отпадъците от кланици се прилагат различни тарифи.
Different scales of charges are applied to fallen stock and slaughterhouse waste.
Тъй като материалът от категория 3 се търгува на свободния пазар, ZT договаря таксите за унищожаване в съответствие с частното право.
As category 3 material is traded on the free market, the ZT agrees the charges for disposal under private law.
Докато повечето частни съоръжения за унищожаване унищожават материала от категория 3 отделно с цел постигане на по-високи приходи от продажби чрез преработката му — например в храна за домашни любимци — ZT преработва материала от категория 3 заедно с контролираните стоки, тъй като не разполага с отделно съоръжение.
While most private disposal plants dispose of category 3 material separately in order to achieve higher sales revenue by processing it — for example into pet food — the ZT processes category 3 material jointly with controlled goods, as it does not have a separate plant.
Следователно от преработените контролирани стоки могат да се получат само крайни продукти с ниска стойност, например мазнини и масла, които носят ниски приходи.
Consequently only lower-value end products — such as oil and fats — can be obtained from processed controlled goods.
От 2000 г. насам ZT преработва също отпадъци от категории 1 и 2 от Баден-Вюртемберг.
Since 2000 the ZT has also been processing category 1 and category 2-slaughterhouse waste from Baden-Württemberg.
За тази цел е сключено специално споразумение между ZT и асоциацията със специална цел Zweckverband Neckar-Franken в съответствие с публичното право.
To this end a special-purpose agreement under public law was concluded between the ZT and the Zweckverband Neckar-Franken.
Съгласно споразумението събирането се извършва на местно равнище от Zweckverband Neckar-Franken, след което материалът се доставя до ZT за преработка.
Under the agreement collection was carried out locally by the Zweckverband Neckar-Franken and the material was then delivered to the ZT for processing.
През 2007 г. ZT участва и в търг за унищожаване на контролирани стоки в областите на Северен и Централен Хесен, който печели.
In 2007 the ZT also bid to dispose of controlled goods in the rural districts of North and Central Hessen under an invitation to tender and was awarded the contract.
Преди ZT да поеме дейността по унищожаването от 1 април 2009 г. тя се извършва от дружество, което принадлежи към групата на жалбоподателя.
Before ZT took over the task of disposal on 1 April 2009, disposal was carried out by one of the complainant’s group companies.
По този начин ZT цели максимално оползотворяване капацитета на съоръженията си не само чрез преработка на вътрешен материал от категории 1 и 2, но и чрез интензивна дейност извън официалната си задача, като преработва свободно търгуващ се материал от категория 3 и материал от категории 1 и 2 с произход извън територията на дейност на асоциацията.
ZT thus sought to maximise utilisation of its plant capacity not only by processing internal material, but also by engaging quite heavily, beyond its formal task, in processing both category 3 material, which is freely tradable, and category 1 and 2 material from outside the area covered by the association.
Между 2002 г. и 2008 г. само 54—58 % от обработваните от ZT количества са вътрешен материал от категории 1 и 2.
Between 2002 and 2008 only 54 % to 58 % of the quantities processed by the ZT were internal material.
През 2009 г. — отчасти поради включването на материал от Северен и Централен Хесен — този дял намалява значително до едва 39 %, т.е. по-малко от половината от общите количества, преработвани от ZT.
In 2009 — partly owing to the inclusion of material from North and Central Hessen — this proportion fell considerably to just 39 %, accounting for not even half the total quantity processed by the ZT.
Капацитет на съоръженията на ZT
The ZT’s plant capacity
ZT разполага с две съоръжения за унищожаване — в Rivenich и Sandersmühle.
The ZT has two disposal plants, in Rivenich and Sandersmühle.
При нормална експлоатация и двете работят средно пет дни в седмицата на две смени (5-дневна експлоатация на две смени).
In normal operation both plants run an average of two shifts on five weekdays (5-day 2-shift operation).
За толкова време могат да се преработват най-много 2160 тона седмично.
A maximum of 2160 tonnes per week can be processed in this time.
Този нормален работен капацитет в общия случай е бил достатъчен за преработка на възникващите в последните години 88000 тона материал годишно, т.е. 1700 тона седмично.
This normal operating capacity was, on average, sufficient to process the 88000 tonnes arising annually in recent years, which amounts to 1700 tonnes per week.
Подобно на други предприятия за унищожаване ZT разполага със свободен работен капацитет под формата на неизползвани смени в хода на нормалната експлоатация през седмицата и в почивните дни.
Like other disposal companies, the ZT has operational spare capacity in the shape of the unused shifts that occur in the course of normal operation during the week and at weekends.
Този свободен работен капацитет може да се използва за преработка на допълнителни животински трупове в случай на епидемия.
This spare operational capacity can be used to process the additional carcases in the event of an epidemic.
Краткосрочен свободен работен капацитет
Short-term spare operational capacity
Според предоставената от ZT информация съоръженията могат да работят на три смени във всички дни от седмицата (7-дневна експлоатация на 3 смени) за кратък период от 6 до 12 седмици.
According to the information supplied by the ZT, the plants can be operated in three shifts on all seven days of the week (7-day 3-shift operation) for a short period of 6 to 12 weeks.
Това означава, че за кратки периоди разполагаемият седмичен капацитет достига 4536 тона.
This means that a weekly capacity of up to 4536 tonnes is available for short periods.
Седемдневната експлоатация на три смени обаче не може да се поддържа за по-продължителен период от време поради износване, както и преумора на персонала.
Continuous three-shift operation on seven days cannot, however, be maintained due to wear and tear and staff fatigue.
Следователно в краткосрочен план — за период до 12 седмици, ZT има свободен работен капацитет от 2376 тона седмично над обичайната стойност, който може да се използва за преработка в случай на епидемия (вж. също таблица 3 в раздел 9.3.1).
So in the short term — over a period of up to 12 weeks — the ZT has spare operational capacity, over and above the normal figure, of 2376 tonnes a week available for processing in the event of an epidemic (see also Table 3 in section 9.3.1).
Дългосрочен свободен работен капацитет
Long-term spare operational capacity
В дългосрочен план максималното възможно натоварване на съоръженията с цел преработване на допълнителен материал, възникнал при епидемия, е пет дни в седмицата на три смени (5-дневна експлоатация на 3 смени), тъй като почивните дни биха били необходими за поддръжка в случай на продължително по-интензивно натоварване.
Over the longer term the plants could, however, be used for a maximum of three shifts on five days a week (5-day 3-shift operation) to process additional material arising from an epidemic, since weekends would be required for maintenance work in the event of higher utilisation for a fairly long period.
В този случай биха могли да се преработват до 3240 тона седмично.
In this case up to 3240 tonnes could be processed per week.
Следователно в по-дългосрочен план, т.е. за период, по-дълъг от 12 седмици, ZT разполага със свободен работен капацитет от 1080 тона седмично над обичайната стойност, позволяващ преработка в случай на епидемия (вж. също таблица 3 в раздел 9.3.1).
So in the longer term — over a period of more than 12 weeks — the ZT has spare operational capacity of 1080 tonnes a week, over and above the normal figure, for processing in the event of an epidemic (see also Table 3 in section 9.3.1).
Годишни вноски и обществена задача
Annual contribution and public task
Правното основание за годишните вноски, които ZT получава от членовете си (области и градове със статут на общини), се съдържа в устава на ZT.
The annual contributions that the ZT receives from its members (rural and urban districts) have their legal basis in the ZT’s Verbandsordnung.
Предназначението на годишните вноски е да се компенсират разходите, непокрити от приходите (вж. член 9, параграф 1 от устава).
The purpose of the annual contributions is to offset the costs that are not covered by revenue (see § 9(1) of the Verbandsordnung).
Размерът на годишната вноска се определя въз основа на годишния бюджет, който първо се одобрява от общото събрание на членовете.
The amount of the annual contributions is fixed on the basis of the annual budget statute, which first has to be approved by the general meeting of the members.
След приемането на бюджета ZT има право да изиска плащане на годишната вноска чрез административен акт.
As soon as the budget statute has been adopted, the ZT is entitled to claim payment of the annual contribution by way of an administrative act.
През февруари 2010 г. уставът на ZT е изменен с обратно действие от 1 януари 2009 г. До този момент уставът не е съдържал други правила относно използването и изчисляването на годишни вноски освен разпоредбите на член 9, параграф 1, но през февруари 2010 г. са въведени следните нови разпоредби.
In February 2010 the ZT’s Verbandsordnung was amended with retroactive effect from 1 January 2009. Until then the Verbandsordnung contained no rules regarding the use and calculation of annual contributions beyond the provisions of § 9(1), but in February 2010 the following new provisions were introduced.
Съгласно член 9, параграф 2 от устава годишната вноска вече трябва да бъде предварително определена.
Under § 9(2) of the Verbandsordnung the annual contribution now has to be fixed in advance. The rules also state that the annual contribution may only be levied as compensation for costs that arise from the assigned obligation to dispose of category 1 and 2 material and to keep capacity in reserve to cope with epidemics.
Правилата гласят също, че годишната вноска може да се събира единствено като компенсация за разходи, произтичащи от възложената на ZT задача да унищожава материал от категории 1 и 2 и да поддържа резервен капацитет за справяне с епидемии. (33) Съгласно член 10, параграф 2 от устава резервният капацитет за епидемии от 2009 г. насам, е бил по 7110 тона годишно, които да бъдат преработвани в шестседмичен срок (т.е. шест пъти по 1185 тона седмично).
Under § 10(2) of the Verbandsordnung the reserve capacity for epidemics that had to be provided for each of the years 2009 and 2010 was set at 7110 tonnes, which had to be processed within a period of six weeks (equivalent to six times 1185 tonnes per week).
При определянето на размера на резерва за епидемии е отчетено, че освен собствения капацитет на ZT в случай на епидемия може да се ползва допълнителен, алтернативен капацитет за унищожаване от 5000 тона годишно.
When fixing the size of the epidemic reserve, account was taken of the fact that, besides the ZT’s own capacity, a further 5000 tonnes of alternative disposal capacity were available per annum in the event of an epidemic.
Разходите по резерва за епидемии трябва да се определят предварително в съответния стопански план за дейността, като за разходи за резерва за епидемии се считат само съответният дял от постоянните разходи (амортизация, данъци, застраховка, лихви по заеми), разходите по договори за външна поддръжка, както и делът от разходите за персонал, необходими за поддържане на постоянна работна готовност.
The costs of the epidemic reserve must be laid down in advance in the relevant business plan, and the only costs that can be taken into account are the appropriate proportion of fixed costs (depreciation, taxes, insurance, interest on borrowings), the cost of outside maintenance contracts, and the proportion of staff costs required to maintain constant operational readiness.
Разходите по резерва за епидемии трябва да се записват в специални сметки, отделно от другите разходи на предприятието, като се разпределят според съответния дял от капацитета.
The costs of the epidemic reserve must be recorded in specific accounts, separately from the undertaking’s other costs and are allocated in proportion to the relevant share of capacity.
От основаването си през 1979 г. до 2011 г. ZT е получила годишни вноски в общ размер от 66493680 EUR. Стойностите по години от 1998 г. насам са, както следва:
From its founding in 1979 up to 2011 the ZT received annual contributions totalling EUR 66493680. The annual figures since 1998 were as follows:
1998 г. 2114192 EUR (4135000 DM)
1998 EUR 2114192 (DM 4135000)
1999 г. 2432216 EUR (4575000 DM)
1999 EUR 2432216 (DM 4575000)
2000 г. и 2001 г. 2249684 EUR (4400000 DM) годишно
2000 and 2001 EUR 2249684 (DM 4400000) annually
2002—2008 г. 2250000 EUR годишно
2002 to 2008 EUR 2250000 annually
2009 г. 1961515 EUR
2009 EUR 1961515
2010 г. 2212392 EUR
2010 EUR 2212392
2011 г. 1962515 EUR
2011 EUR 1962515
Годишните вноски от 1998 г. до 2011 г. възлизат на общо 30932198 EUR.
The annual contributions from 1998 to 2011 amounted to a total of EUR 30932198.
Според представените отчети за приходите и разходите в периода 1998—2009 г. след прибавяне на годишните вноски ZT бележи обща загуба от 4562795 EUR. Ако се изключат вноските, чиято обща стойност е 26757292 EUR, сумарната загуба за периода от 1998 г. до 2009 г. възлиза на 31320678 EUR. Следователно годишните вноски не са били достатъчни, за да компенсират напълно общите загуби.
According to the profit and loss accounts presented, the ZT made an aggregate loss of EUR 4562795 between 1998 and 2009 after the annual contributions are included. Leaving out the contributions, which totalled EUR 26757292, the aggregate loss for 1998 to 2009 comes to EUR 31320678. The annual contributions were therefore not sufficient to offset the overall losses in full.
Одобрена държавна помощ във връзка с тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици
Approved State aid in connection with TSE tests, fallen stock and slaughterhouse waste
Принципът „замърсителят плаща“ съгласно член 191, параграф 2 от ДФЕС важи като цяло за унищожаването на странични животински продукти.
The polluter pays principle under Article 191(2) TFEU applies in general to the disposal of animal by-products.
Ето защо на първо място фермерите и кланиците носят отговорността да се погрижат за унищожаването на мъртви животни и отпадъци от кланици и да понесат съответните разходи [12].
It is thus primarily the responsibility of producers to see to the disposal of fallen stock and slaughterhouse waste and to bear the costs involved [12].
Поради кризата с ТСЕ обаче възниква необходимост да се осигури съответната обработка на мъртви животни и отпадъци от кланици, състоящи се от материали от категории 1 и 2, и да се подкрепят фермерите посредством държавна помощ.
However, because of the TSE crisis, there was a need to ensure the proper treatment of fallen stock and slaughterhouse waste consisting of category 1 and 2 materials and to support farmers through State aid.
Европейската комисия установява съответния ред с Насоките на Общността за държавна помощ за тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици от 24 декември 2002 г. [13] (наричани по-нататък „Насоките за ТСЕ“).
The European Commission set up corresponding arrangements in the Community guidelines for State aid concerning TSE tests, fallen stock and slaughterhouse waste of 24 December 2002 [13] (‘the Community TSE guidelines’).
Този ред е включен и направен по-строг в раздел V.Б.4 от Основните насоки на Общността за държавните помощи за земеделския и горския сектор за периода 2007—2013 г. [14] (наричани „Насоките за земеделски помощи за 2007—2013 г.“).
These arrangements were incorporated and tightened in section V.B.4 of the Community guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector 2007 to 2013 [14] (‘the agricultural aid guidelines 2007–2013’).
Съгласно Насоките за ТСЕ и Насоките за земеделски помощи за 2007—2013 г. по принцип замърсителят трябва да понася разходите за унищожаване на странични животински продукти [15].
Under the Community TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007–2013, the polluter must in principle bear the cost of disposing of animal by-products [15].
При някои строго ограничени обстоятелства обаче се допуска помощ за тестове за ТСЕ и унищожаване на мъртви животни [16].
In certain very limited circumstances, however, aid is permitted for TSE tests and the disposal of fallen stock [16].
За унищожаване на отпадъци от кланици помощ не може да се отпуска [17].
No aid at all may be granted for the disposal of slaughterhouse waste [17].
Освен това помощта е съвместима с вътрешния пазар само ако може да се докаже, че тя достига само до фермерите, а не до предприятия производители надолу по веригата (например кланици или съоръжения за унищожаване на животински трупове) [18].
Moreover aid is compatible with the internal market only if it can be demonstrated that the aid goes solely to farmers and not to production enterprises further downstream (such as slaughterhouses or animal disposal plants) [18].
Решение на Комисията от 29 януари 2004 г. по дело за държавна помощ NN 33/03
Commission Decision of 29 January 2004 in aid case NN 33/03