natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За по-нататъшното развитие на съгласувана имиграционна политика и за намаляване на несъответствието между правата на гражданите на Съюза и тези на гражданите на трети държави, законно работещи в държава-членка, както и за да се допълнят съществуващите достижения на правото на Съюза в сферата на имиграцията, следва да се определи набор от права, по-специално за да се уточнят областите, в които на такива работници от трети държави, които все още не са дългосрочно пребиваващи, се гарантира равно третиране със собствените ѝ граждани.
With a view to developing further a coherent immigration policy and narrowing the rights gap between citizens of the Union and third-country nationals legally working in a Member State and complementing the existing immigration acquis, a set of rights should be laid down in order, in particular, to specify the fields in which equal treatment between a Member State’s own nationals and such third-country nationals who are not yet long-term residents is provided.
Подобни разпоредби имат за цел да създадат минимални условия на равнопоставеност в рамките на Съюза и да признаят приноса към икономиката на Съюза чрез работа и плащане на данъци на законно работещите в държави-членки граждани на трети държави, както и да служат като предпазна мярка за намаляване на нелоялната конкуренция между гражданите на дадена държава-членка и гражданите на трети държави, произтичаща от евентуалното експлоатиране на последните.
Such provisions are intended to establish a minimum level playing field within the Union, to recognise that such third-country nationals contribute to the Union economy through their work and tax payments and to serve as a safeguard to reduce unfair competition between a Member State’s own nationals and third-country nationals resulting from the possible exploitation of the latter.
В настоящата директива „работник от трета държава“ следва да се определи, без да се засяга тълкуването на понятието за трудово правоотношение в други разпоредби от правото на Съюза, като гражданин на трета държава, който е приет на територията на държава-членка, пребивава законно и му е разрешено да работи там в рамките на възмездно правоотношение съгласно националното право или практика.
A third–country worker in this Directive should be defined, without prejudice to the interpretation of the concept of employment relationship in other provisions of Union law, as a third-country national who has been admitted to the territory of a Member State, who is legally residing and who is allowed, in the context of a paid relationship, to work there in accordance with national law or practice.
Всички граждани на трети държави, които законно пребивават и работят в държавите-членки, следва да разполагат най-малкото с общ набор от права на основата на равно третиране с гражданите на съответната приемаща държава-членка, независимо от първоначалната причина или основание за приема.
All third-country nationals who are legally residing and working in Member States should enjoy at least a common set of rights based on equal treatment with the nationals of their respective host Member State, irrespective of the initial purpose of or basis for admission.
Правото на равно третиране в посочените в настоящата директива области следва да се предоставя не само на гражданите на трети държави, които са приети, за да работят в държава-членка, но и на онези, които са приети по други причини и са получили достъп до пазара на труда в тази държава-членка в съответствие с други разпоредби от правото на Съюза или от националното право, включително членове на семейството на работник от трета държава, които са приети на територията на държавата-членка в съответствие с Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 г. относно правото на събиране на семейството [9]; граждани на трети държави, приети на територията на държава-членка въз основа на Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност [10], и научни работници, приети съгласно Директива 2005/71/ЕО на Съвета от 12 октомври 2005 г. относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност [11].
The right to equal treatment in the fields specified by this Directive should be granted not only to those third-country nationals who have been admitted to a Member State to work but also to those who have been admitted for other purposes and have been given access to the labour market of that Member State in accordance with other provisions of Union or national law, including family members of a third-country worker who are admitted to the Member State in accordance with Council Directive 2003/86/EC of 22 September 2003 on the right to family reunification [9]; third-country nationals who are admitted to the territory of a Member State in accordance with Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of third-country nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service [10]; and researchers admitted in accordance with Council Directive 2005/71/EC of 12 October 2005 on a specific procedure for admitting third-country nationals for the purposes of scientific research [11].
Правото на равно третиране в определени области следва да е свързано единствено и само с правото на законно пребиваване и с достъпа до пазара на труда в държава-членка, предоставени на граждани на трети държави с единното разрешение, което обхваща едновременно разрешения за пребиваване и за работа, и с разрешенията за пребиваване, издадени за други цели и съдържащи информация за разрешението за работа.
The right to equal treatment in specified fields should be strictly linked to the third-country national’s legal residence and the access given to the labour market in a Member State, which are enshrined in the single permit encompassing the authorisation to reside and work and in residence permits issued for other purposes containing information on the permission to work.
Условията на труд по настоящата директива следва да обхващат най-малко трудовото възнаграждение и уволнението, здравословни и безопасни условия на работното място, работно време и отпуск, като се отчитат действащите колективни трудови договори.
Working conditions as referred to in this Directive should cover at least pay and dismissal, health and safety at the workplace, working time and leave taking into account collective agreements in force.
Дадена държава-членка следва да признава придобитите от гражданин на трета държава професионални квалификации в друга държава-членка по същия начин както тези на граждани на Съюза и следва да взема предвид квалификациите, придобити в трета държава в съответствие с Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 7 септември 2005 г. относно признаването на професионални квалификации [12].
A Member State should recognise professional qualifications acquired by a third-country national in another Member State in the same way as those of citizens of the Union and should take into account qualifications acquired in a third country in accordance with Directive 2005/36/EC of the European Parliament and of the Council of 7 September 2005 on the recognition of professional qualifications [12].
Правото на равно третиране, предоставено на работници от трети държави по отношение на признаването на дипломи, свидетелства и други професионални квалификации в съответствие с приложимите национални процедури, следва да не засяга компетентността на държавите-членки да допускат тези работници от трети държави до трудовия си пазар.
The right to equal treatment accorded to third-country workers as regards recognition of diplomas, certificates and other professional qualifications in accordance with the relevant national procedures should be without prejudice to the competence of Member States to admit such third-country workers to their labour market.
Работниците от трети държави следва да се ползват от равно третиране по отношение на социалната сигурност.
Third-country workers should enjoy equal treatment as regards social security.
Клоновете на социалната сигурност са определени в Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социална сигурност [13].
Branches of social security are defined in Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems [13].
Разпоредбите за равно третиране по отношение на социалната сигурност в настоящата директива следва да се прилагат и към работниците, приети в държава-членка направо от трета държава.
The provisions on equal treatment concerning social security in this Directive should also apply to workers admitted to a Member State directly from a third country.
Независимо от това настоящата директива не следва да предоставя на работниците от трети държави повече права от вече предвидените в действащото право на Съюза в областта на социалната сигурност за граждани на трети държави, които са в трансгранични условия.
Nevertheless, this Directive should not confer on third-country workers more rights than those already provided in existing Union law in the field of social security for third-country nationals who are in cross-border situations.
Освен това настоящата директива не следва да предоставя права в случаи, които попадат извън приложното поле на правото на Съюза, като например по отношение на членове на семейството, пребиваващи в трета държава.
This Directive, furthermore, should not grant rights in relation to situations which lie outside the scope of Union law, such as in relation to family members residing in a third country.
Настоящата директива следва да предоставя права само по отношение на членове на семейството, които се присъединяват към работници от трета държава, за да пребивават в държава-членка на основание събиране на семейството, или на членове на семейството, които вече законно пребивават във въпросната държава-членка.
This Directive should grant rights only in relation to family members who join third-country workers to reside in a Member State on the basis of family reunification or family members who already reside legally in that Member State.
Държавите-членки следва да осигурят най-малко равно третиране на граждани на трети държави, които са трудово заети или които след минимален период на заетост са регистрирани като безработни.
Member States should ensure at least equal treatment of third-country nationals who are in employment or who, after a minimum period of employment, are registered as unemployed.
Ограниченията на равното третиране в областта на социалната сигурност по настоящата директива следва да не засягат правата, предоставени съгласно Регламент (ЕС) № 1231/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. за разширяване обхвата на Регламент (ЕО) № 883/2004 и на Регламент (ЕО) № 987/2009 по отношение на гражданите на трети държави, които все още не са обхванати от тези регламенти единствено на основание тяхното гражданство [14].
Any restrictions to the equal treatment in the field of social security under this Directive should be without prejudice to the rights conferred pursuant to Regulation (EU) No 1231/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 extending Regulation (EC) No 883/2004 and Regulation (EC) No 987/2009 to nationals of third countries who are not already covered by these Regulations solely on the ground of their nationality [14].
Правото на Съюза не ограничава правомощията на държавите-членки да организират системите си за социална сигурност.
Union law does not limit the power of the Member States to organise their social security schemes.
При липсата на хармонизация на равнището на Съюза всяка държава-членка определя при какви условия се изплащат социални обезщетения, размера на тези обезщетения и срока, за който те се изплащат.
In the absence of harmonisation at Union level, it is for each Member State to lay down the conditions under which social security benefits are granted, as well as the amount of such benefits and the period for which they are granted.
Същевременно при упражняването на това правомощие държавите-членки следва да спазват правото на Съюза.
However, when exercising that power, Member States should comply with Union law.
Равното третиране на работниците от трети държави не следва да се прилага към мерките в областта на професионалното обучение, които се финансират по схемите за социално подпомагане.
Equal treatment of third-country workers should not apply to measures in the field of vocational training which are financed under social assistance schemes.
Настоящата директива следва да се прилага, без да се засягат по-благоприятни разпоредби, съдържащи се в правото на Съюза и в приложимите международни инструменти.
This Directive should be applied without prejudice to more favourable provisions contained in Union law and applicable international instruments.
Държавите-членки следва да приведат в действие разпоредбите на настоящата директива без дискриминация по отношение на пол, раса, цвят на кожата, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или убеждения, политически или други възгледи, принадлежност към национално малцинство, имотно състояние, рождение, увреждания, възраст или сексуална ориентация, и по-специално в съответствие с Директива 2000/43/ЕО на Съвета от 29 юни 2000 г. относно прилагане на принципа на равно третиране на лица без разлика на расата или етническия произход [15] и Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 г. за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите [16].
Member States should give effect to the provisions of this Directive without discrimination on the basis of sex, race, colour, ethnic or social origin, genetic characteristics, language, religion or beliefs, political or other opinions, membership of a national minority, fortune, birth, disabilities, age or sexual orientation in particular in accordance with Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal treatment between persons irrespective of racial or ethnic origin [15] and Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation [16].
Доколкото целите на настоящата директива, а именно установяване на единна процедура за кандидатстване за издаване на единно разрешение на граждани на трети държави за работа на територията на държава-членка и за общ набор от права на законно пребиваващите в държава-членка работници от трети държави, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, с оглед на обхвата и последиците на действието, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
Since the objectives of this Directive, namely laying down a single application procedure for issuing a single permit for third-country nationals to work in the territory of a Member State and a common set of rights for third-country workers legally residing in a Member State, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of the scale and effects of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union (TEU).
В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, мерките по настоящата директива не надхвърлят необходимото за постигане на тези цели.
In accordance with the principle of proportionality as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve those objectives.
Настоящата директива спазва основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз в съответствие с член 6, параграф 1 ДЕС.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised by the Charter of Fundamental Rights of the European Union in accordance with Article 6(1) of the TEU.
Съгласно Съвместната политическа декларация на държавите-членки и на Комисията относно обяснителните документи от 28 септември 2011 г. държавите-членки са поели ангажимент в обосновани случаи да прилагат към съобщението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между елементите на дадена директива и съответстващите им части от националните инструменти за транспониране.
In accordance with the Joint Political Declaration of Member States and the Commission on explanatory documents of 28 September 2011, Member States have undertaken to accompany, in justified cases, the notification of their transposition measures with one or more documents explaining the relationship between the components of a directive and the corresponding parts of national transposition instruments.
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави-членки не участват в приемането на настоящата директива и не са обвързани от нея, нито от нейното прилагане.
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol (No 21) on the position of the United Kingdom and Ireland, annexed to the TEU and to the TFEU, and without prejudice to Article 4 of that Protocol, those Member States are not taking part in the adoption of this Directive and are not bound by it or subject to its application.
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане,
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol (No 22) on the position of Denmark, annexed to the TEU and to the TFEU, Denmark is not taking part in the adoption of this Directive and is not bound by it or subject to its application,
Настоящата директива определя:
This Directive lays down:
единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за издаване на единно разрешение за пребиваване с цел работа на територията на държава-членка, за да се опростят процедурите за техния прием и да се облекчи контролът на статута им; както и
a single application procedure for issuing a single permit for third-country nationals to reside for the purpose of work in the territory of a Member State, in order to simplify the procedures for their admission and to facilitate the control of their status; and
общ набор от права за работниците от трети държави, които пребивават законно в държава-членка, независимо от целите, за които са приети първоначално на територията на тази държава-членка, на основата на равно третиране с гражданите на тази държава-членка.
a common set of rights to third-country workers legally residing in a Member State, irrespective of the purposes for which they were initially admitted to the territory of that Member State, based on equal treatment with nationals of that Member State.
Настоящата директива не засяга правомощията на държавите-членки по отношение на допускането на граждани на трети държави до трудовите им пазари.
This Directive is without prejudice to the Member States’ powers concerning the admission of third-country nationals to their labour markets.
„гражданин на трета държава“ означава лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС;
‘third-country national’ means a person who is not a citizen of the Union within the meaning of Article 20(1) TFEU;
„работник от трета държава“ означава гражданин на трета държава, който е приет на територията на държава-членка и който пребивава законно и му е разрешено да работи в рамките на възмездно правоотношение в тази държава-членка, в съответствие с националното право или практика;
‘third-country worker’ means a third-country national who has been admitted to the territory of a Member State and who is legally residing and is allowed to work in the context of a paid relationship in that Member State in accordance with national law or practice;
„единно разрешение“ означава разрешение за пребиваване, издадено от органите на държава-членка, с което на гражданин на трета държава се разрешава да пребивава законно на нейна територия с цел работа;
‘single permit’ means a residence permit issued by the authorities of a Member State allowing a third-country national to reside legally in its territory for the purpose of work;
„единна процедура за кандидатстване“ означава процедура, която на основата на единно заявление, подадено от гражданин на трета държава или от неговия работодател, за разрешение за пребиваване и за работа на територията на държава-членка води до издаване на решение по заявлението за единно разрешение.
‘single application procedure’ means any procedure leading, on the basis of a single application made by a third-country national, or by his or her employer, for the authorisation of residence and work in the territory of a Member State, to a decision ruling on that application for the single permit.
граждани на трети държави, които кандидатстват за разрешение за пребиваване в държава-членка с цел работа;
third-country nationals who apply to reside in a Member State for the purpose of work;
граждани на трети държави, които са приети в държава-членка за цели, различни от работа, в съответствие с правото на Съюза или националното право и на които е разрешено да работят, и които притежават разрешение за пребиваване в съответствие с Регламент (ЕО) № 1030/2002; както и
third-country nationals who have been admitted to a Member State for purposes other than work in accordance with Union or national law, who are allowed to work and who hold a residence permit in accordance with Regulation (EC) No 1030/2002; and
граждани на трети държави, които са приети в държава-членка с цел работа в съответствие с правото на Съюза или националното право.
third-country nationals who have been admitted to a Member State for the purpose of work in accordance with Union or national law.
Настоящата директива не се прилага за граждани на трети държави:
This Directive shall not apply to third-country nationals:
които са членове на семействата на граждани на Съюза, които са упражнявали или упражняват правото си на свободно движение на територията на Съюза в съответствие с Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите-членки [17];
who are family members of citizens of the Union who have exercised, or are exercising, their right to free movement within the Union in accordance with Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States [17];
които, съвместно с членовете на своите семейства и независимо от националността си, се ползват от права на свободно движение, равностойни на правата на гражданите на Съюза, по силата на споразумения или между Съюза и държавите-членки, или между Съюза и трети държави;
who, together with their family members, and irrespective of their nationality, enjoy rights of free movement equivalent to those of citizens of the Union under agreements either between the Union and the Member States or between the Union and third countries;
които са в командировка — за срока на командировката;
who are posted for as long as they are posted;
които са кандидатствали за приемане или са приети на територията на държава-членка с цел работа като вътрешнофирмено прехвърлени служители;
who have applied for admission or have been admitted to the territory of a Member State to work as intra-corporate transferees;
които са кандидатствали за приемане или са приети на територията на държава-членка като сезонни работници или детегледачки;
who have applied for admission or have been admitted to the territory of a Member State as seasonal workers or au pairs;