natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В съответствие с член 15, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 на 9 декември 2011 г. констатациите от прегледа бяха включени от Постоянния комитет по биоцидите в доклад за оценка.
In accordance with Article 15(4) of Regulation (EC) No 1451/2007, the findings of the review were incorporated, within the Standing Committee on Biocidal Products on 9 December 2011, in an assessment report.
От направените проучвания изглежда, че за биоцидите, използвани като инсектициди, акарициди и продукти за борба срещу други артроподи и съдържащи екстракт от маргоза, може да се очаква да отговарят на изискванията, определени в член 5 от Директива 98/8/ЕО.
It appears from the evaluations that biocidal products used as insecticides, acaricides and products to control other arthropods and containing margosa extract may be expected to satisfy the requirements laid down in Article 5 of Directive 98/8/EC.
Следователно е уместно екстрактът от маргоза да бъде включен в приложение I към същата директива.
It is therefore appropriate to include margosa extract in Annex I to that Directive.
С оглед на установените рискове за повърхностните води, седиментите и нецелевите артроподи е уместно към разрешенията за продуктите да се изисква прилагането на подходящи мерки за намаляване на риска.
In view of the risks identified for surface water, sediment and non-target arthropods, it is appropriate to require that product authorisations are subject to appropriate risk mitigation measures.
Разпоредбите на настоящата директива следва да се приложат едновременно във всички държави-членки с цел да се осигури еднакво третиране на пазара на Съюза на биоцидите, съдържащи активното вещество екстракт от маргоза, както и да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.
The provisions of this Directive should be applied at the same time in all Member States in order to ensure equal treatment on the Union market of biocidal products containing the active substance margosa extract and also to facilitate the proper operation of the biocidal products market in general.
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 април 2013 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива.
Member States shall adopt and publish, by 30 April 2013 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 1 май 2014 г.
They shall apply those provisions from 1 May 2014.
Екстракт от маргоза
margosa extract
Наименование по IUPAC: Не е приложимо
IUPAC name: Not applicable
CAS-№: 84696-25-3
CAS-No: 84696-25-3
ЕО №: 283-644-7
EC No: 283-644-7
Описание: екстракт от маргоза от ядките на Azadirachta indica, извлечен с вода и след това обработен с органични разтворители
Description: margosa extract from the kernels of Azadirachta indica extracted with water and further processed with organic solvents
Съгласно член 5 и приложение VI при оценката на заявление за издаване на разрешение за продукт държавите-членки оценяват, когато това е подходящо за съответния продукт, видовете употреба или сценарии на експозиция и рисковете за групите от населението и за компонентите от околната среда, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на рисковете, направена на равнище ЕС.
When assessing the application for authorisation of a product in accordance with Article 5 and Annex VI, Member States shall assess, where relevant for the particular product, those uses or exposure scenarios and those risks to human populations and to environmental compartments that have not been representatively addressed in the Union level risk assessment.
Държавите-членки гарантират, че към разрешенията се прилагат подходящи мерки за намаляване на риска за опазването на повърхностните води, седиментите и нецелевите артроподи.“
Member States shall ensure that authorisations are subject to appropriate risk mitigation measures for the protection of surface water, sediment and non-target arthropods.’
Директива 2012/16/ЕС на Комисията
Commission Directive 2012/16/EU
за изменение на Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета за включване в приложение I към нея на солната киселина като активно вещество
amending Directive 98/8/EC of the European Parliament and of the Council to include hydrochloric acid as an active substance in Annex I thereto
Този списък включва солна киселина.
That list includes hydrochloric acid.
Съгласно Регламент (ЕО) № 1451/2007 на солната киселина е направена оценка в съответствие с член 11, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО за употреба в продуктов тип 2, дезинфектанти за обществена зона и за зони за обществено здраве и други биоциди, както е определен в приложение V към посочената директива.
Pursuant to Regulation (EC) No 1451/2007, hydrochloric acid has been evaluated in accordance with Article 11(2) of Directive 98/8/EC for use in product-type 2, private area and public health area disinfectants and other biocidal products, as defined in Annex V to that Directive.
За докладваща държава-членка бе определена Латвия, която на 16 октомври 2009 г. представи на Комисията доклада на компетентния орган, придружен от препоръка, в съответствие с член 14, параграфи 4 и 6 от Регламент (ЕО) № 1451/2007.
Latvia was designated as rapporteur Member State and submitted the competent authority report, together with a recommendation, to the Commission on 16 October 2009 in accordance with Article 14(4) and (6) of Regulation (EC) No 1451/2007.
От направените проучвания изглежда, че за биоцидите, използвани като дезинфектанти за обществена зона и за зони за обществено здраве и други биоциди в съответствие с посочения продуктов тип 2 и съдържащи солна киселина, може да се очаква да отговарят на изискванията, определени в член 5 от Директива 98/8/ЕО.
It appears from the evaluations that biocidal products used as private area and public health area disinfectants and other biocidal products, in accordance with the said product-type 2, and containing hydrochloric acid may be expected to satisfy the requirements laid down in Article 5 of Directive 98/8/EC.
Следователно е уместно солната киселина да бъде включена в приложение I към същата директива.
It is therefore appropriate to include hydrochloric acid in Annex I to that Directive.
Предвид корозионното действие на веществото, както и възможните мерки, определени като намаляващи свързания с него риск, е целесъобразно при непрофесионална употреба да се изисква излагането на въздействието да се сведе до минимум чрез проектирането на опаковката, освен ако в заявлението за издаване на разрешение за продукт може да се демонстрира, че рисковете за човешкото здраве могат да се ограничат до приемливи нива по друг начин.
In view of the corrosivity of the substance as well as the possible measures identified to mitigate the related risk, it is appropriate to require that exposure during non-professional use is minimised through the design of the packaging, unless it can be demonstrated in the application for product authorisation that risks for human health can be reduced to acceptable levels by other means.
Разпоредбите на настоящата директива следва да се приложат едновременно във всички държави-членки с цел да се осигури еднакво третиране на пазара на Съюза на биоцидите, съдържащи активното вещество солна киселина, както и да се улесни правилното функциониране на пазара на биоциди като цяло.
The provisions of this Directive should be applied at the same time in all Member States in order to ensure equal treatment on the Union market of biocidal products containing the active substance hydrochloric acid and also to facilitate the proper operation of the biocidal products market in general.
солна киселина
Hydrochloric acid
CAS-№: не се прилага
CAS No: not applicable
ЕО №: 231-595-7
EC No: 231-595-7
Съгласно член 5 и приложение VI при оценяването на заявление за издаване на разрешение за продукт държавите-членки оценяват, когато това е уместно за съответния продукт, видове употреба или възможностите за излагане на въздействие, както и рисковете за човешките популации и за компонентите на околната среда, които не са били разгледани по представителен начин в оценката на риска, направена на равнището на Съюза.
When assessing the application for authorisation of a product in accordance with Article 5 and Annex VI, Member States shall assess, where relevant for the particular product, those uses or exposure scenarios and those risks to human populations and to environmental compartments that have not been representatively addressed in the Union level risk assessment.
Държавите-членки гарантират, че за разрешенията за продукти за непрофесионална употреба се прилага изискването за опаковка, проектирана така, че да сведе до минимум излагането на въздействието за ползвателя, освен ако в заявлението за издаване на разрешение за продукт може да се демонстрира, че рисковете за човешкото здраве могат да се ограничат до приемливи нива по друг начин.“
Member States shall ensure that authorisations of products for non-professional use are subject to the packaging being designed to minimise user exposure, unless it can be demonstrated in the application for product authorisation that risks for human health can be reduced to acceptable levels by other means.’
Директива 2012/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2012/17/EU of the European Parliament and of the Council
за изменение на Директива 89/666/ЕИО на Съвета и директиви 2005/56/ЕО и 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на взаимното свързване на централните, търговските и дружествените регистри
amending Council Directive 89/666/EEC and Directives 2005/56/EC and 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council as regards the interconnection of central, commercial and companies registers
Предприятията все повече разширяват дейностите си отвъд националните граници, като използват предоставените от вътрешния пазар възможности.
Businesses are increasingly expanding beyond national borders, using the opportunities offered by the internal market.
В състава на международните групи и във все повече операции по преструктуриране като сливания и разделяния участват дружества от различни държави-членки.
Cross-border groups, as well as many restructuring operations, such as mergers and divisions, involve companies from different Member States.
Същевременно достъпът до официалната информация за дружества от други държави невинаги е лесен.
However, official information on companies is not always readily available on a cross-border basis.
В Единадесета Директива 89/666/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно изискванията за разкриване на данни за клонове, открити в една държава-членка от някои видове дружества, регулирани от правото на друга държава [3] са посочени актовете и данните, които дружествата трябва да оповестяват в регистъра на техен клон.
Eleventh Council Directive 89/666/EEC of 21 December 1989 concerning disclosure requirements in respect of branches opened in a Member State by certain types of company governed by the law of another State [3] establishes the list of documents and particulars that companies have to disclose in the register of their branch.
Не е предвидено обаче правно задължение органите, водещи търговските регистри, да обменят помежду си информация за чуждестранните клонове.
However, there is no legal obligation on the registers to exchange data concerning foreign branches.
Това води до правна несигурност за третите лица, тъй като, въпреки заличаването на дружеството от регистъра, неговият клон може да продължи да извършва дейност.
This leads to legal uncertainty for third parties as, despite the striking-off of the company from the register, its branch may continue to operate.
Поради операции като презграничните сливания ежедневното сътрудничество между органите, водещи търговските регистри, се е превърнало в необходимост.
Operations such as cross-border mergers have made day-to-day cooperation between business registers a necessity.
В Директива 2005/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2005 г. относно презграничните сливания на дружества с ограничена отговорност [4] е предвидено изискване за сътрудничество между регистрите от различните държави-членки.
Directive 2005/56/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on cross-border mergers of limited liability companies [4] requires the registers to cooperate across borders.
Липсват обаче установени комуникационни канали, които биха могли да ускорят процедурите, да спомогнат за преодоляване на езиковите проблеми и да доведат до повишаване на правната сигурност.
There are, however, no established channels of communication that could accelerate procedures, help overcome language problems, and enhance legal certainty.
С Директива 2009/101/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. за координиране на гаранциите, които държавите-членки изискват от дружествата по смисъла на член 54, втора алинея от Договора, за защита на интересите на членовете и на трети лица с цел тези гаранции да станат равностойни [5] се осигурява, inter alia, достъп до съхраняваните в регистрите актове и данни, които могат да бъдат получени на хартиен носител или по електронен път.
Directive 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and third parties, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 54 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent [5] ensures, inter alia, that documents and particulars stored in the register can be accessed by paper means or by electronic means.
Въпреки това на гражданите и дружествата все още се налага да търсят в регистъра на всяка отделна държава, особено като се има предвид, че сегашното доброволно сътрудничество между регистрите се оказа недостатъчно.
However, citizens and companies still need to search the register on a country-by-country basis, in particular because the current voluntary cooperation between registers has not proved to be sufficient.
В Съобщението на Комисията относно Акта за единния пазар се посочва, че взаимното свързване на централните, търговските и дружествените регистри е мярка, необходима за създаване на по-благоприятна за търговците правна и фискална среда.
The Commission Communication on the Single Market Act identified the interconnection of central, commercial and companies registers as a measure required to create a more business-friendly legal and fiscal environment.
Взаимното свързване следва да спомогне и за повишаване на конкурентоспособността на европейските предприятия чрез намаляване на административната тежест и увеличаване на правната сигурност, като по този начин допринесе за излизане от световната икономическа и финансова криза — един от приоритетите на стратегията „Европа 2020“.
The interconnection should contribute to fostering the competitiveness of European business by reducing administrative burdens and increasing legal certainty and thus contributing to an exit from the global economic and financial crisis, which is one of the priorities of the agenda Europe 2020.
То следва също така да подобри презграничната комуникация между регистрите, чрез използване на нововъведенията в информационните и комуникационните технологии.
It should also improve cross-border communication between registers by using innovations in information and communication technology.
В заключенията на Съвета от 25 май 2010 г. относно взаимното свързване на търговските регистри се потвърждава, че подобряването на достъпа до актуална и достоверна информация за дружествата би могло да доведе до повишаване на доверието на пазара, да спомогне за възстановяването и да увеличи конкурентоспособността на европейските предприятия.
The Council Conclusions of 25 May 2010 on the interconnection of business registers confirmed that improving access to up-to-date and trustworthy information on companies could encourage greater confidence in the market, help recovery, and increase the competitiveness of European business.
В своята Резолюция от 7 септември 2010 г. относно взаимното свързване на търговските регистри [6] Европейският парламент подчерта, че ползите от този проект за по-нататъшната интеграция на Европейското икономическо пространство могат да бъдат реализирани само ако всички държави-членки се включат в мрежата.
The European Parliament in its resolution of 7 September 2010 on the interconnection of business registers [6] emphasised that the usefulness of the project for the further integration of the European Economic Area can only be exploited if all Member States take part in the network.
В Многогодишния план за действие за периода 2009—2013 г. в областта на европейското електронно правосъдие [7] се предвижда европейският портал за електронно правосъдие да бъде разработен като единна европейска електронна точка за достъп до правна информация, съдебни и административни институции, регистри, бази данни и други услуги, а взаимното свързване на централните, търговските и дружествените регистри се определя като важно.
The Multi-annual European e-Justice action plan 2009-2013 [7] provides for the development of a European e-Justice portal (‘the portal’) as the single European electronic access point for legal information, judicial and administrative institutions, registers, databases and other services and considers the interconnection of central, commercial and companies registers to be important.
Презграничният достъп до стопанска информация за дружествата и техните клонове, открити в други държави-членки, може да бъде подобрен само ако всички държави-членки се ангажират да предоставят възможност да се извършва обмен на електронни съобщения между регистрите и за предаване на информация на отделните потребители по стандартизиран начин чрез идентично съдържание и оперативно съвместими технологии на територията на целия Съюз.
Cross-border access to business information on companies and their branches opened in other Member States can only be improved if all Member States engage in enabling electronic communication to take place between registers and transmitting information to individual users in a standardised way, by means of identical content and interoperable technologies, throughout the Union.
Тази оперативна съвместимост на регистрите следва да се осигури от предоставящите услуги регистри на държавите-членки („националните регистри“), които следва да създадат интерфейси към европейската централна платформа („платформата“).
This interoperability of registers should be ensured by the registers of Member States (‘domestic registers’) providing services, which should constitute interfaces to the European central platform (‘the platform’).
Платформата следва да бъде централизиран набор от инструменти от областта на информационните технологии, които включват услуги, и да образува общ интерфейс.
The platform should be a centralised set of information technology tools integrating services and should form a common interface.
Платформата следва също така да предоставя услуги, като създаде интерфейс към европейския портал за електронно правосъдие, който да служи за европейска електронна точка за достъп, както и към точки за достъп по избор, установени от държавите-членки.
The platform should also provide services constituting an interface to the portal serving as the European electronic access point, and to the optional access points established by Member States.
Платформата следва да бъде замислена единствено като инструмент за взаимното свързване между регистрите, а не като обособена структура, притежаваща правосубектност.
The platform should be conceived only as an instrument for the interconnection of registers and not as a distinct entity possessing legal personality.
Въз основа на единни идентификационни кодове платформата следва да може да предава информация от всеки един от регистрите на всяка държава-членка до компетентните регистри на друга държава-членка в стандартен формат за съобщения (електронна форма на съобщенията, които се обменят между системите за информационни технологии, например xml) и на съответната езикова версия.
On the basis of unique identifiers, the platform should be capable of distributing information from each of the Member States’ registers to the competent registers of other Member States in a standard message format (an electronic form of messages exchanged between information technology systems, such as, for example, xml) and in the relevant language version.
На етапа на въвеждането на системата за взаимно свързване на централните, търговските и дружествените регистри („системата за взаимно свързване на регистрите“) следва да се определят само данните, необходими за нормалната работа на платформата.
At the stage of implementation of the system of interconnection of central, commercial and companies registers (‘the system of interconnection of registers’), only the set of data necessary for the correct functioning of the platform should be defined.
Обхватът на тези данни следва да включва по-специално оперативни данни, езикови и терминологични речници.
The scope of those data should include, in particular, operational data, dictionaries and glossaries.
Този обхват следва да бъде определен, като се отчита необходимостта от осигуряване на ефикасна работа на системата за взаимно свързване на регистрите.
It should be determined taking also into account the need to ensure the efficient operation of the system of interconnection of registers.
Данните следва да се използват за целите на създаване на възможност платформата да изпълнява своите функции, като до тях никога не следва да се предоставя пряк публичен достъп.
Those data should be used for the purpose of enabling the platform to perform its functions and should never be made publicly available in a direct form.
Освен това платформата не следва да изменя нито съдържанието на съхраняваните в националните регистри данни за дружествата, нито информацията за дружествата, предавана чрез системата за взаимно свързване на регистрите.
Moreover, the platform should modify neither the content of the data on companies stored in domestic registers nor the information about companies transmitted through the system of interconnection of registers.
Тъй като целта на настоящата директива не е да се хармонизират националните системи на централните, търговските и дружествените регистри, държавите-членки не са длъжни да променят своите вътрешни системи от регистри, по-специално по отношение на управлението, съхранението на данните, таксите, ползването и предоставянето на информация за национални цели.
Since the objective of this Directive is not to harmonise national systems of central, commercial and companies registers, there is no obligation on the Member States to change their internal systems of registers, in particular as regards the management and storage of data, fees, and the use and disclosure of information for national purposes.
В рамките на настоящата директива порталът ще обработва чрез платформата запитвания, отправени от отделни потребители относно информация за дружествата и техните клонове, открити в други държави-членки, която се съхранява в националните регистри.
Within the framework of this Directive, the portal will deal, through the use of the platform, with queries submitted by individual users concerning the information on companies and their branches opened in other Member States which is stored in the domestic registers.
Това ще даде възможност за представяне на резултатите от търсенията в портала, включително обяснителните бележки на всички официални езици на Съюза, в които се посочва предоставената информация.
That will enable the search results to be presented on the portal, including the explanatory labels in all the official languages of the Union, listing the information provided.