natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Регламентът не се прилага по отношение на Лихтенщайн във връзка с продукти, обхванати от приложение I, глави XII и XXVII от приложение II и протокол 47 към Споразумението, докато Споразумението между Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно търговията със селскостопански продукти се прилага за Лихтенщайн.“
The Regulation shall not apply to Liechtenstein in relation to products covered by Annex I, Chapters XII and XXVII of Annex II and Protocol 47 to the Agreement, as long as the application of the Agreement between the European Community and the Swiss Confederation on trade in agricultural products is extended to Liechtenstein.’;
Настоящото решение влиза в сила на …, при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП [7].
This Decision shall enter into force on …, provided that all the notifications under Article 103(1) of the EEA Agreement have been made to the EEA Joint Committee [7].
Съставено в Брюксел на
Done at Brussels, .
относно държавна помощ C 85/01 за ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP
on the State aid C 85/01 on ad hoc measures implemented by Portugal in favour of RTP
(нотифицирано под номер C(2011) 9429)
(notified under document C(2011) 9429)
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената/посочените разпоредби [2] и като взе предвид техните мнения,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [2] and having regard to their comments,
Чрез три жалби, подадени през 1993 г., 1996 г. и 1997 г. от търговския радио- и телевизионен оператор Sociedade de independente comunicação, S. A. (SIC), Комисията бе уведомена, че Португалия ее приложила редица ad hoc мерки и годишни компенсационни мерки в полза на обществения португалски радио- и телевизионен оператор Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP).
By three complaints submitted in 1993, 1996 and 1997 by the commercial broadcaster Sociedade Independente de Comunicação SA (SIC), the Commission was informed that Portugal had implemented a number of ad hoc measures and annual compensation measures in favour of the Portuguese public broadcaster, Radiotelevisão Portuguesa SA (RTP).
С писмо от 15 ноември 2001 г. Комисията уведоми Португалия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на няколко ad hoc мерки, предоставени на RTP.
By letter dated 15 November 2001, the Commission informed Portugal that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of a number of the ad hoc measures granted to RTP.
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз [3].
The Commission’s Decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Communities.
Впоследствие, в член 1 от Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 г. относно ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP, бе установено, че някои от тези мерки, а именно държавната помощ от 68006 млн. PTE, предоставена от Португалия на RTP под формата на споразумение със схемата за социално осигуряване през 1993 г., на вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г., са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО [4].
Subsequently, Article 1 of Commission Decision 2005/406/EC of 15 October 2003 on ad hoc measures implemented by Portugal for RTP [3], found that certain of those measures, namely the State aid of PTE 68006 million granted by Portugal to RTP in the form of an agreement with the social security scheme in 1993, capital injections in the period 1994 to 1997 and a loan in 1998 to be compatible with the common market within the meaning of Article 86(2) of the EC Treaty [4].
В допълнение, в член 2 от това решение се посочва, че някои мерки не съдържат държавна помощ, а именно освобождаването от такси за регистрация, плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протоколът за насърчаване на киното, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г.
In addition, Article 2 of that Decision stated that certain measures did not contain State aid, namely the exemption from registration charges, the payment for the hiving-off of the television broadcasting network, the facilities granted for payment of the annual fee for the use of the television broadcasting network, the protocol on cinema promotion, the bond issue and the restructuring plan for the period 1996 to 2000.
На 26 юни 2008 г. Първоинстанционният съд отмени по Дело T-442/03 [5] част от Решение 2005/406/ЕО поради две причини.
On 26 June 2008, the Court of First Instance in Case T-442/03 [5] annulled part of Decision 2005/406/EC on two grounds.
Той отмени член 2 от посоченото решение, тъй като констатира, че „освобождаване от такси за регистрация“ не представлява държавна помощ.
It annulled Article 2 of that Decision insofar as it found that the ‘exemption from registration charges’ does not constitute State aid.
Съдът установи, че задачата на Комисията е да определи, във връзка с ad hoc предимството, състоящо се от освобождаването от плащане на такси за регистрация и такси, свързани с преобразуването в публично дружество с ограничена отговорност (наричани по-долу „временно освобождаване“), дали е съвместимо с логиката на португалската система трансформирането на публичните предприятия в публични дружества с ограничена отговорност да възникне по законодателен път, или дали прибягването до законодателството е било дерогация, която е имала за цел да предостави предимство на публичните предприятия по отношение на други предприятия.
The Court found that the Commission’s task was to establish, in relation to the ad hoc advantage consisting of the exemption from payment of the registration charges and fees relating to its transformation into a public limited company (hereafter ‘temporary exemption’), whether it was compatible with the logic of the Portuguese system for the transformation of public undertakings into public limited companies to occur by legislation, or whether the recourse to legislation was a derogation which was intended to confer an advantage on public undertakings in relation to other undertakings.
Във връзка с трайното предимство, произтичащо от неограничено освобождаване от такси за регистрация и други такси, по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или анотация на RTP (наричано по-долу „постоянно освобождаване“), Съдът установи, че макар да не е невероятно освобождаването в действителност да не е било постоянно (вж. параграфи 73 и 79 от решението), това не променя констатацията, че общият характер на това освобождаване не е бил демонстриран от Комисията.
For the permanent advantage resulting from an unlimited exemption from registration charges and other charges in respect of any act of inscription, registration or annotation granted to RTP (hereafter ‘permanent exemption’), the Court found that while it is not unlikely that the exemption in reality was not permanent (see paragraphs 73 and 79 of the judgment), that would not alter the finding that the general nature of that exemption had not been demonstrated by the Commission.
Съдът установи още, че макар и да е възможно RTP да е преобразувано от Португалия в публично дружество с ограничена отговорност, тъй като това е било счетено за необходимо за изпълнението на задачата за обществена услуга, това не е било придружено от достатъчно доказателства.
The Court further found that while it might be that RTP was transformed by Portugal into public limited company because that was considered necessary for the fulfilment of the public service remit, this was not accompanied by sufficient evidence.
Съдът отхвърля жалбите по отношение на констатацията в Решение 2005/406/ЕО емитирането на облигации през 1994 г. и улесненията за плащане на лицензионната такса да не се класифицират като държавна помощ.
The Court dismissed the applications as regards the finding in Decision 2005/406/EC not to classify the 1994 bond issue and the payment facilities for the license fee as State aid.
По отношение на съвместимостта на мерките за държавна помощ (член 1 от Решение 2005/406/ЕО), Съдът установи, че Комисията не може да се позове на докладите за обществена услуга и съдържаната в тях информация, без провеждане на външен одит за тези доклади, както се изисква от националното законодателство.
As regards the compatibility of the State aid measures (Article 1 of Decision 2005/406/EC), the Court found that the Commission could not rely on the public service reports and the data contained therein, without having an external audit for those reports, as required by national law.
Поради това Комисията не може да заключи, че мерките за държавна помощ са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора (сега 106, параграф 2 от ДФЕС и „вътрешния пазар“) [6].
The Commission was therefore not entitled to conclude that the State aid measures were compatible with the common market within the meaning of Article 86(2) of the Treaty (now 106(2) TFEU and the ‘internal market’) [6].
Съдът анулира член 1 от Решение 2005/406/ЕО.
The Court annulled Article 1 of the Decision 2005/406/EC.
След решението на Съда по Дело T-442/03, Комисията насочи вниманието на заинтересованите страни към факта, че разследването на Комисията в този случай е било подновено, и прикани трети страни да дадат своето мнение [7].
Following the judgment of the Court in Case T-442/03, the Commission drew the attention of interested parties to the fact that the Commission’s investigation in this case had been reopened and invited comments from third parties [7].
Комисията получи мнение от жалбоподателя на 10 март 2009 г., което беше препратено на Португалия на 8 април 2009 г. Допълнителни мнения от жалбоподателя бяха получени на 17 юни 2009 г., те бяха препратени на Португалия на 28 юли 2009 година.
The Commission received comments from the complainant on 10 March 2009, which were forwarded to Portugal on 8 April 2009. Further comments from the complainant were received on 17 June 2009, which were forwarded to Portugal on 28 July 2009.
Португалия отговори на двете групи мнения с писма от 7 и 8 септември 2009 г. Португалия изпрати допълнителна информация на Комисията на 23 февруари 2010 г., 4 март 2010 г. и 15 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Португалия на 10 май 2010 г., с което по-специално поиска да бъдат проведени независими външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г.
Portugal replied to both sets of comments by letters dated 7 and 8 September 2009. Portugal sent further information to the Commission on 23 February 2010, 4 March 2010 and 15 April 2010. The Commission sent an information request to Portugal on 10 May 2010, requesting in particular that independent external audits of the public service reports for the period from 1992 to 1997 be conducted.
Португалия отговори на молбата на Комисията за допълнителна информация с писмо от 8 юни 2010 г. и представи поисканите доклади за външните одити относно обществената услуга с писмо от 12 август 2010 г. Допълнителна информация от Португалия беше предоставена с писмо от дата 29 септември 2010 г. На 29 март 2011 г. беше проведена среща с Португалия и допълнителна информация бе предоставена от Португалия на Комисията на 17 юни 2011 г., 25 август 2011 г. и 26 октомври 2011 г.
Portugal replied to the Commission’s request for information by letter dated 8 June 2010 and submitted the requested external audits on the public service reports by letter dated 12 August 2010. Further information by Portugal was submitted by letter dated 29 September 2010. A meeting took with Portugal on 29 March 2011 and further information was supplied by Portugal to the Commission on 17 June 2011, 25 August 2011 and 26 October 2011.
С писмо, заведено на 15 декември 2011 г., Португалия по изключение се съгласи, това решение да се приеме на английски език като автентичен език.
By letter registered on 15 December 2011, Portugal exceptionally agreed that this Decision be adopted in English as its authentic language.
Решението се занимава само с ad-hoc мерките, включени в решението за откриване на официална процедура по разследване.
This Decision only deals with the ad hoc measures covered by the Decision to open the formal investigation proceedings.
Някои от мерките, за които беше обявено в Решение 2005/406/ЕО, че не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, не са били анулирани от Съда по дело T-442/03 и следователно член 2 от Решение 2005/406/ЕО е станал окончателен.
Some of the measures, which were declared not to constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC Treaty in Decision 2005/406/EC, have not been annulled by the Court in Case T-442/03 and Article 2 of Decision 2005/406/EC has therefore become final.
Тези мерки се отнасят до плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протокола относно кинопродукциите, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г. Въпреки това, както се изисква от Съда в дело T-442/03, Комисията ще направи нова оценка по отношение на временното и постоянно освобождаване от разходи за нотариални такси, както и от такси за регистрация и разходи по публикуване.
Those measures concern the payment for the hiving-off of the television broadcasting network, the facilities granted for payment of the annual fee for the use of the television broadcasting network, the protocol on cinema production, the bond issue and the restructuring plan for the period from 1996 to 2000. However, as required by the Court in Case T-442/03, the Commission will make a new assessment as regards the temporary and permanent exemption from notarial deed charges as well as registration charges and publication costs.
Настоящото решение е съсредоточено върху финансовата връзка между RTP и Португалия в периода от 1992 г. до 1998 г. по отношение на споразумението със схемата за социално осигуряване през 1993 г., вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и кредитът от 1998 г. Настоящото решение не се занимава с въпросите на правната класификация и съвместимостта с Договора за годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP, които са били предмет на Решението на Комисията от 22 март 2006 г. по дело № Е 14/05 [8].
This Decision focuses on the financial relation between RTP and Portugal in the period from 1992 to 1998 with regard to the agreement with the social security scheme in 1993, the capital injections during the period from 1994 to 1997 and the loan of in the year 1998. This Decision does not deal with the questions of the legal classification and compatibility with the Treaty of the annual compensation payments granted to RTP, which has been dealt with in the Commission’s Decision of 22 March 2006 in Case No E 14/05 [8].
В допълнение, на 4 юли 2006 г. Комисията прие Решение относно споразумението за преструктуриране на финансирането на RTP, по дело NN 31/06 [9].(12) Въпреки това, за да има цялостна „картина“ на финансовите отношения между Португалия и RTP през периода, обхванат от разследването на Комисията по този случай, Комисията трябва да разглежда не само мерките ad hoc, но също и финансовата подкрепа, предоставена на RTP чрез годишни компенсационни плащания.
In addition, on 4 July 2006, the Commission adopted a Decision regarding RTP’s financing restructuring agreement, in Case NN 31/06 [9].(12) However, in order to have a complete ‘picture’ of the financial relations between Portugal and RTP during the period covered by the Commission’s investigation in this Case, the Commission must consider not only the ad hoc measures, but also the financial support granted to RTP by means of annual compensation payments.
Следователно това решение се отнася до годишните компенсационни плащания до степента, необходима за изясняване на позицията на Комисията относно ad hoc мерките.
Therefore, this Decision refers to the annual compensation payments to the extent necessary to clarify the Commission’s reasoning on the ad hoc measures.
ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА РАЗГЛЕЖДАНИТЕ ВЪПРОСИ
DETAILED DESCRIPTION OF THE ISSUES AT STAKE
A. МЕРКИ В ПОЛЗА НА RTP
A. MEASURES IN FAVOUR OF RTP
ОПИСАНИЕ НА ПОЛУЧАТЕЛЯ RTP
DESCRIPTION OF THE RECIPIENT RTP
RTP (по онова време Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) е учредено като акционерно дружество с акт от 15 декември 1955 г., след решението на Португалия да създаде телевизионна компания, на която би била възложена концесия за предоставяне на обществена услуга на телевизионно излъчване [10].
RTP (at the time Rádio e Televisão Portuguesa SARL) was set up as a public limited company by deed of 15 December 1955, following the decision of Portugal to establish a broadcasting company that would be entrusted with the concession for the provision of the public service of television broadcasting [10].
Концесионния договор за обществена услуга е подписан на 16 януари 1956 г.
The public service concession contract was signed on 16 January 1956.
С наредбa — закон № 674-d/75 от 2 декември 1975 г., RTP беше национализирана.
By Decree-Law No 674-D/75 of 2 December 1975, RTP was nationalised.
Тази наредба преобразува RTP в публично предприятие с наименованието „Radiotelevisão Portuguesa, E.P.“, към което в съответствие с наредбата бяха прехвърлени всички законни права и задължения на неговия предшественик.
That Decree-Law converted RTP into a public undertaking with the name ‘Radiotelevisão Portuguesa EP’, to which all the legal rights and obligations of its predecessor were transferred under the Decree-Law.
RTP е имала монополно положение върху националния медиен пазар до осемдесетте години на двадесети век.
RTP had a monopoly position on the national broadcasting market until the 1980s.
То е обслужвало два телевизионни канали, RTP1 и RTP2.
It operated two television channels, RTP1 and RTP2.
През 90-те години то е изправено пред конкуренцията на търговските радио- и телевизионни разпространители след като през февруари 1992 г. Португалия предостави лицензи на SIC и на търговския телевизионен оператор TVI да излъчват съответно по трети и по четвърти канал [11].
In the 1990s, it started facing competition from commercial broadcasters after Portugal granted licences in February 1992 to SIC and the commercial broadcaster TVI to broadcast on a third and fourth channel respectively [11].
Със закон № 21/92 от 14 август 1992 г. RTP, ЕР се преобразува в публично акционерно дружество с наименование „Radiotelevisão Portuguesa, S. A.“ и се одобрява неговият нов статут.
Law No 21/92 of 14 August 1992 converted RTP, EP into a public limited company with the name ‘Radiotelevisão Portuguesa SA’ and approved its new statutes.
RTP осъществява едновременно дейности за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение и търговски дейности.
RTP performs both public service broadcasting activities and commercial activities.
На RTP е законно разрешено да упражнява търговска или промишлена дейност, свързана с дейността на телевизия [12].
RTP is legally allowed to pursue commercial or industrial activities related to the activity of television [12].
Търговски дейности на RTP са извършвани чрез финансово участие в дружества, които са правно разграничени от RTP и имат своя собствена структура и счетоводна система.
RTP’s commercial activities have been conducted through financial participation in companies, which are legally distinct from RTP and have their own structure and accounting system.
МЕРКИ [13]
MEASURES [13]
Годишни компенсационни плащания
Annual compensation payments
Годишните компенсационни плащания към RTP представляват основният механизъм за компенсиране на RTP за неговите задължения за обществена услуга.
The annual compensation payments to RTP constitute the main mechanism for compensating RTP for its public service obligations.
През периода от 1992 г. до 1998 г., RTP е получило годишни компенсационни плащания, възлизащи на 66495 милиона PTE (около 332 млн. EUR) [14] за покриване на разходите по неговите задължения за обществена услуга.
In the period from 1992 to 1998, RTP received annual compensation payments totalling PTE 66495 million (around EUR 332 million) [14] to cover the costs of its public service obligations.
Правното основание за годишните компенсационни плащания е член 5 от Закон № 21/92 [15].
The legal basis for the annual compensation payments is Article 5 of Law No 21/92 [15].
Таблица 1 дава разбивка на годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г., който е обхванат от настоящото решение.
Table 1 gives a breakdown of the annual compensation payments granted to RTP in the period from 1992 to 1998, covered by this Decision.
Сума на годишните компенсационни плащания, 1992—1998 г.
Amount of annual compensation payments 1992-98
Източник: Резолюция на Съвета на министрите
Source: Council of Ministers Resolution.
(PTE и млн. EUR)
(PTE and EUR million)
Освобождаване от такси за нотариални актове, такси за регистрация и разходи по публикуване
Exemption from notarial deed charges, registration charges and publication costs
По времето, когато RTP е преобразувано в публично дружество с ограничена отговорност, португалското законодателство относно регистрацията на дружества може да се опише по следния начин.
At the time when RTP was transformed into a public limited company, the Portuguese law on company registration can be described as follows.
В член 7, параграф 1 от кодекса на португалските дружества (Código das Sociedades Comerciais), във версията му, която е в сила към момента на преобразуването на RTP, се посочва, че уставът (contrato de sociedade) на всяко търговско дружество трябва да бъде оформен официално чрез нотариален акт.
Article 7(1) of the Portuguese company code (Código das Sociedades Comerciais), in its version in force at the time of the transformation of RTP provided that the articles of association (contrato de sociedade) of a trading company had to be formalised by a notarial deed.
В член 18, параграф 5 от кодекса на дружествата се посочва, че актът, с който се създава публично дружество с ограничена отговорност, след като дружеството е било учредено в надлежната правна форма, трябва да се регистрира в търговския регистър.
Article 18(5) of the company code provided that the act setting up a public limited company, after the company had been established in due legal form, had to be recorded in the commercial registry.
Регистрацията е задължителна в съответствие с член 15, параграф 1 и параграф 3, буква а) от Закона за търговския регистър (Código do Registo Comercial) и член 166.o от кодекса за дружествата.
Registration was compulsory pursuant to article 15(1) and 3(a) of the Commercial Registry Code (Código do Registo Comercial) and Article 166.o of the company code.
В съответствие с член 70, параграф 1, буква а) от Закона за търговския регистър, във версията му, която е в сила по това време, актът, с който се създава публично акционерно дружество, трябва да бъде публикуван в Diário da República (вж. член 70, параграф 2 [17]). Публикуването трябва да се извърши ex officio от служителя за сметка на заинтересованата страна (вж. член 71, параграф 1 от Закона за търговския регистър).
In accordance with Article 70(1)(a) of the Commercial Registry Code, in its version in force at the relevant time, the act setting up a public limited company had to be published in the Diário da República (see Article 70(2) [17]) The publication must be carried out ex officio by the registrar, at the expense of the interested party (see Article 71(1) of the Commercial Registry Code)