natgillin/translations-raw huggingface dataset:
С други думи докладите не включват анализ на разходите, които би направило едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие при изпълнението на задължения, свързани с обществена услуга, а вместо това разглеждат по-общия въпрос за перспективите на рекламния пазар, както и за размера на бъдещите приходи от реклама на TV2.
In other words the reports include no analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means of production, would have incurred in discharging public service obligations, but instead dealt with the more general issue of the outlook for the advertising market as well as the amount of TV2’s future advertising revenue.
Трябва да се добави също така, че цените на рекламния пазар се определят от различни фактори като например дялове от аудиторията, а не само въз основа на разходите.
It should also be added that prices on the advertising market are determined by a variety of factors, such as audience shares, and not only on the basis of costs.
Датските органи и TV2 изтъкват също така правни и фактически аргументи във връзка с четвъртото условие по делото Altmark.
The Danish authorities and TV2 also put forward legal and factual arguments in relation to the fourth Altmark condition.
Първо, Дания цитира делото Bupa, твърдейки, че четвъртото условие Altmark не се прилага задължително или поне Комисията, в контекста на решението на Съда, трябва само да преценява дали условието е изпълнено по същество.
Firstly, Denmark cited the BUPA case, arguing that the fourth Altmark condition did not necessarily apply, or at least that the Commission, in light of the Court’s judgment, should only assess whether it was met in essence.
Комисията счита, че ситуацията по делото BUPA е доста специфична, защото за разлика от другите сектори, предлагащи обществена услуга, въпросната схема за предоставяне на здравни услуги не е свързана с разходите, а се базира на рисковите профили на клиентите.
The Commission takes the view that the situation in the BUPA case was rather special in that the scheme in question, which concerned the provision of health services, was not cost-related but was based on customers’ risk profiles, unlike in other public service sectors.
Така че в този случай операторът не е имал възможност да подобри ефикасността чрез разходите си.
In that instance there was thus no possibility for the operator to improve efficiency by way of its costs.
Що се отнася до обществените радио- и телевизионни оператори, обаче, компенсацията може да бъде изчислена въз основа на разходи и приходи.
However, for public service broadcasters, it is possible to calculate the compensation on the basis of costs and revenue.
Второ, като се позовава на делото Chronopost [49] Дания твърди, че един доставчик на обществена услуга като TV2 не може да бъде сравняван с частен оператор.
Secondly, with reference to the Chronopost [49] case, Denmark argued that a public service provider like TV2 could not be compared to a private operator.
Все пак Комисията счита, че за разлика от разглеждания в делото Chronopost въпрос за разпределяне на разходите в контекста на оценка за съвместимост, същността на четвъртия критерий по делото Altmark е именно, че при липса на тръжна процедура разходите за предоставяната обществена услуга трябва да се съпоставят с тези на едно типично, добре управлявано и разполагащо с подходящи производствени средства предприятие.
However, the Commission takes the view that unlike the issue at stake in the Chronopost case, which was cost allocation in the context of a compatibility assessment, the essence of the fourth Altmark criterion is precisely that, in the absence of a tender, the costs of the public service provided should be compared with those of a typical undertaking, well run and adequately provided with means of production.
Освен това Дания твърди, че Националната сметна палата (Rigsrevision) е провеждала финансови и управленски одити на счетоводните отчети на TV2 като част от рутинните си оценки на TV2 и че са извършвани рутинни проверки, включително и на ефективността.
In addition, Denmark argued that the National Audit Office (Rigsrevision) carried out financial and management audits of TV2’s accounts as part of its routine appraisals of TV2 and that routine checks were made, including on efficiency.
Въпреки това Комисията не счита, че фактът, че счетоводните отчети на TV2 са внесени за одобрение от Министъра на културата, е достатъчно доказателство, че разходите на TV2 са такива на едно добре управлявано предприятие.
However, the Commission does not consider that the fact that TV2’s accounts were submitted for approval by the Ministry of Culture is sufficient proof that TV2’s costs were those of a typical well-run undertaking.
Освен това, не е ясно дали, при положение че преди да бъде определена компенсацията не е направен анализ на разходите, последващи проверки могат да са от значение за изпълнението на четвъртия критерий.
In addition, it is doubtful whether ex post controls can be relevant for fulfilment of the fourth criterion if no analysis of the costs was made before compensation was set.
Датските органи посочват специално доклада от 2000 г. на Датската национална сметна палата, в който промяната на продуктивността на TV2 е до известна степен сравнена с тази на DR и определени чуждестранни обществени радио- и телевизионни оператори (British Broadcasting Corporation „BBC“, Sveriges Television „SVT“ и Norsk Riksringkastning „NRK“).
The Danish authorities pointed in particular to the 2000 report from the Danish National Audit Office, in which the change in TV2’s productivity was to some extent compared with that of DR and certain foreign public service broadcasters (British Broadcasting Corporation (BBC), Sveriges Television ‘SVT’ and Norsk Riksringkastning ‘NRK’).
В доклада Националната сметна палата установява, че и DR и TV2 са подобрили продуктивността си между 1990 г. и 1999 г. DR намалява повече почасовите си разходи за първо излъчване в сравнение с TV2, но през 1999 г. тези разходи са все още 53 % по-високи от тези на TV2.
In the report, the National Audit Office found that both DR and TV2 improved productivity between 1990 and 1999. DR reduced its hourly costs for first broadcasts by more than TV2, but in 1999 those costs were still 53 % higher than TV2’s.
Общите почасови разходи за излъчване на DR през 1999 г. са приблизително 29 % по-високи от тези на TV2.
DR’s overall hourly broadcasting costs in 1999 were approximately 29 % higher than TV2’s.
Националната сметна палата установява също така, че подобрената продуктивност на DR и TV2 са по-голяма или равна на увеличената продуктивност на другите три обществени радио- и телевизионни оператори.
The National Audit Office also found that DR’s and TV2’s productivity improvements were better than or equal to the productivity increase of the other three public service broadcasters.
И все пак този доклад не е достатъчно доказателство за изпълнение на четвъртото условие.
However, that report is not sufficient proof that the fourth condition was fulfilled.
Всъщност докладът е изготвен след медийните споразумения, които определят размера на компенсацията, и затова в него не е посочено, че компенсацията е била определена въз основа на разходите, които би направило едно типично предприятие при изпълнение на своята мисия за обществена услуга.
Indeed, the report was produced after the media agreements that set the amount of compensation and therefore did not show that the compensation was determined on the basis of the costs that a typical undertaking would have incurred in fulfilling its public service mission.
Освен това в доклада е направено сравнение с други обществени радио- и телевизионни оператори и затова не е разгледан въпроса за разходите на един „типичен“ оператор.
Furthermore, the report made a comparison with other public service broadcasters and therefore did not deal with the costs of a ‘typical’ broadcaster.
Например, в доклада не е установено, че разходите на DR, който няма право да генерира приход чрез реклама и чието равнище на компенсация е определено съгласно същото медийно споразумение, както при TV2, са разходи на едно типично предприятие.
For example, it did not establish that the costs of DR, which is not allowed to generate income through advertising and whose level of compensation was determined under the same media agreement as TV2, were those of a typical undertaking.
Ето защо от сравнението с разходите на DR е невъзможно да бъдат направени заключения що се отнася до изпълнението на четвъртия критерий по делото Altmark.
For the purposes of the fourth Altmark criterion, it is therefore impossible to draw any conclusions from the comparison with DR’s costs.
Що се отнася до сравнението с чуждестранните радио- и телевизионни оператори в доклада е сравнена само промяната в продуктивността на TV2 спрямо един от другите радио- и телевизионни оператори, но не се споменава нищо за нивото на ефективност като такова, а от там и за самите разходи.
As regards the comparison with foreign public service broadcasters, the report only compared the development of TV2’s productivity with one of the other public service broadcasters, but was silent on the level of efficiency as such, and hence on the costs themselves.
По-специално, по-слабото увеличение на продуктивността може да се дължи на много фактори, например по-висока ефективност в началото на периода или невъзможност на радио- и телевизионния оператор да увеличи времето за излъчване.
In particular, a lower productivity increase could be due to many factors, for instance because efficiency was higher at the beginning of the period or because the broadcaster was not able to increase its broadcasting time.
Например, в точка 51 от доклада се казва, че: „През въпросния период BBC и SVT отбелязват почти идентично увеличение на разходите, реално с приблизително 50 %, докато разходите на NRK се увеличават реално с приблизително 60 %. Както бе споменато по-горе, разходите на DR се увеличават реално с 23 %, а на TV2 с 63 %. Тъй като, както вече беше казано, времето за излъчване на SVT и BBC не нараства толкова колкото на другите радио- и телевизионни оператори, това увеличение на разходите означава, че SVT и BBC не са подобрили своята продуктивност по същия начин като другите трима радио- и телевизионни оператори“.
For example, paragraph 51 of the report states that ‘During the period in question, the BBC and SVT saw an almost identical rise in costs, an increase of approximately 50 % in real terms, while NRK’s costs increased by approximately 60 % in real terms. As mentioned above, DR’s costs increased by 23 % in real terms, and TV2’s by 63 %. Since, as already stated, SVT’s and the BBC’s broadcasting time did not grow as much as that of the other broadcasters, this cost increase meant that SVT and the BBC did not improve their productivity in the same manner as the other three public service broadcasters’.
Комисията отбелязва и че в точка 50 от доклада се казва, че: „Тъй като Националната сметна палата не е проверила по-подробно счетоводните отчети на чуждестранните радио- и телевизионни оператори, може би съществуват разлики в дейностите на тези радио- и телевизионни оператори и в методите на изчисление, използвани за отделните счетоводни позиции. Това означава, че използваните разходи и произтичащите от тях разходи за единица продукция не принадлежат задължително към едни и същи дейности и не са задължително изчислени по едни и същи счетоводни принципи. В резултат на това нивата на разходи за единица продукция не могат да бъдат сравнение еднозначно. Тъй като целта на включването на чуждестранни радио- и телевизионни оператори е по-скоро да се сравни „промяната“ в продуктивността, а не нивото на продуктивност като такова, Националната сметна палата счита, че въпреки това данните от чуждестранните радио- и телевизионни оператори, в текущата си форма, могат да послужат като приемлив индикатор за промяна“.
The Commission also notes that paragraph 50 of the report states that ‘As the National Audit Office has not examined the foreign public service broadcasters’ accounts in any greater detail, there may be differences between those broadcasters’ activities and between the calculation methods used for individual accounting items. What this means is that the costs used, and the unit costs derived from these, do not necessarily pertain to identical activities and that they have not necessarily been calculated according to identical accounting principles. As a result, unit cost levels do not lend themselves to ready comparison. Because the purpose of including the foreign broadcasters is to compare productivity “development”, rather than the level of productivity as such, the National Audit Office has taken the view that the data pertaining to the foreign television broadcasters may nevertheless, in its current form, serve as a reasonable indicator of development’.
В точка 53 от доклада се посочва и че: „Националната сметна палата не е проучила по-подробно причините за горните промени, тъй като, както беше казано по-горе, промяната в посочените разходи за единица продукция зависи от предлаганите от радио- и телевизионните оператори програми, и защото анализът предполага, че при всички случаи качеството остава непроменено. Тъй като това представлява непосредствена трудност що се отнася до правенето на сравнения между въпросните обществени радио- и телевизионни оператори, заключенията от анализа трябва да се тълкуват с известна предпазливост. В тази връзка министерството на културата е заявило, че приема описаните промени в разходите за единица продукция и че сравнението на разходите за единица продукция на DR, TV2 и чуждестранните обществени радио- и телевизионни оператори трябва да се тълкува с известна предпазливост“.
Paragraph 53 of the report also points out that ‘The National Audit Office has not examined the causes of the above developments in any greater detail because, as stated above, the development of the stated unit costs is dependent on the content of the broadcasters’ programme offering and because the analysis presupposes, at any rate, that the quality has remained unchanged. As this presents an immediate difficulty in terms of drawing comparisons between the public service broadcasters concerned, the findings of the analysis should be interpreted with some caution. In this respect, the Ministry of Culture has stated that it agrees with the described unit cost developments and that the comparison of DR’s, TV2’s and the foreign public service broadcasters’ unit costs should be interpreted with some caution’.
Поради гореизложените причини Комисията счита, че в доклада не е посочено, че разходите на TV2 са такива, каквито би направило едно типично добре управлявано предприятие при изпълнение на възложените му мисиите за обществена услуга.
For the above reasons, the Commission takes the view that the report does not show that TV2’s costs were those which a typical well-run undertaking would have incurred in performing the public service missions.
В заключение, с оглед на казаното по-горе, Комисията счита, че четвъртият критерий по Altmark не е изпълнен и тъй като тези критерии са кумулативни, предоставената на TV2 компенсация не удовлетворява условията, постановени от Съда в решението по делото Altmark.
To conclude, in view of the foregoing the Commission considers that the fourth Altmark criterion is not met, and because these criteria are cumulative, the compensation granted to TV2 does not satisfy the conditions set by the Court in the Altmark judgment.
При всички случаи, както ще бъде посочено по-долу, Комисията намира, че компенсацията може да се счита за съвместима с вътрешния пазар.
In any event, as will be shown below, the Commission considers that the compensation can be considered as compatible with the internal market.
Комисията също така трябва да прецени дали въпросните мерки биха могли да покрият „критерия за инвестиции в условията на пазарна икономика“ („критерий за MEIP“).
The Commission also has to assess whether the measures at issue could meet the ‘market economy investor test’ (‘MEIP test’).
Датските органи и TV2 твърдят, че мерките не представляват държавна помощ, тъй като не са изпълнени условията на критерия за MEIP.
The Danish authorities and TV2 argued that the measures do not qualify as State aid because the conditions of the MEIP test are fulfilled.
По-специално, те поддържат становището, че съгласно критерият за MEIP е напълно оправдано излишъкът да остане при TV2 с цел натрупване на капитал.
In particular, they held that it was perfectly justified under the MEIP test to leave the surplus in TV2 so as to build up capital.
В този смисъл на първо място трябва да се отбележи, че въпросът дали мерките са основателни съгласно критерият за MEIP не е равнозначен с въпроса дали те могат да се считат за необходими за изпълнението на дейности по обществената услуга (в.ж оценката за съвместимост по-долу), тъй като фактът, че TV2 е трябвало задължително да разполага с определено ниво резерв и капитал за изпълнение на своите дейности по обществената услуга не означава, че един частен инвеститор би внесъл средства в дружеството и не би се стремил към възвращаемост.
In this respect, it should first be noted that the question of whether the measures were justified under the MEIP test is not the same as the question of whether they could be considered necessary in order to fulfil public service tasks (see the compatibility assessment below), since the fact that TV2 necessarily had to have a certain level of reserves and capital to perform its public service tasks does not mean that a private investor would have put money into the company and not have sought a return.
Комисията, в съответсвие с установената съдебна практика, трябва да определи дали при подобни обстоятелства от един частен инвеститор с мащаб, съпоставим с органите, управляващи публичния сектор, може да се очаква да бъде склонен да направи капиталови инжекции от такъв порядък [50].
The Commission, in accordance with settled case-law, must determine whether, in similar circumstances, a private investor of a size comparable to bodies managing the public sector could be expected to be willing to make capital injections of the same order of magnitude [50].
Въпреки че в сравнение с публичния инвеститор поведението на един частен инвеститор не трябва да бъде поведение на обикновен инвеститор, който инвестира капитал с оглед реализиране на печалба в относително краткосрочен план, а да бъде най-малко поведението на частно холдингово дружество или на група от частни предприятия, осъществяващи структурна политика и водени от перспективата за рентабилност в дългосрочен план.
Although the behaviour of a private investor that is being compared with the public investor’s behaviour need not be the conduct of an ordinary investor laying out capital with a view to realising a profit in the relatively short term, it must at least be the behaviour of a private holding company or a private group of undertakings pursuing a structural policy and guided by prospects of profitability in the longer term.
Освен това, според утвърдената съдебна практика, критерият за MEIP трябва да се прилага в момента на вземане на решението, а не впоследствие [51].
Furthermore, according to settled case-law, the MEIP test must be applied at the moment the decision is taken and not ex post [51].
В този случай, тъй като Дания е единственият вложител в TV2, тя е първият и последният кредитор, чийто разходи трябва да бъдат възстановени в случай на фалит на дружеството.
In the present case, as Denmark is the only stakeholder in TV2, it is both the first and the last creditor to be reimbursed in the event of the company’s failure.
Така от инвеститорска гледната точка датската държава би могла да се стреми към възвръщаемост на своята инвестиция чрез искане да ѝ бъдат възстановени разходите или под формата на лихва върху заем, или на връщане на дял от капитала.
So, from the point of an investor, the Danish State could seek a return on its investment either by asking for remuneration in the form of interest on a loan or a return on a capital stake.
Комисията отбелязва, че през въпросния период Дания се е отказала от правото си на лихва върху заемите и разрешава мораториум върху погасяването им.
The Commission notes that during the period in question, Denmark waived its claim to interest on the loans and allowed a moratorium on repayments.
Нещо повече, датската държава не е поискала някакво възнаграждение от натрупания в TV2 капитал.
Moreover, the Danish State did not ask for any remuneration on the capital that was built up in TV2.
Следователно датската държава не е потърсила съответната възвръщаемост на своята инвестиция, както нормално би направил всеки кредитор или собственик на дружество.
Therefore, the Danish State did not ask for a normal return on its investment as any creditor or owner of a company normally would.
Освен това датските органи не са предоставили никакви валидни аргументи, обясняващи защо от стратегическа гледна точка би имало смисъл да бъде реинвестиран излишъка в TV2 вместо да бъде поискано възнаграждение под формата на лихва или дивиденти.
Furthermore, the Danish authorities have not advanced any valid arguments to justify why it would make sense strategically to reinvest the surplus in TV2 instead of asking for remuneration in the form of interest or dividends.
Нормално един инвеститор би взел такова решение, само ако мисли, че реинвестицията ще увеличи стойността на първоначалната му инвестиция.
Such a decision would normally be taken by an investor only if he thought that reinvestment would increase the value of his initial investment.
В настоящия случай не е установено наличие на бизнес план или ясна цялостна бизнес стратегия, които да подсказват, че случаят е бил такъв.
In the present instance, it has not been established that there was a business plan or a clear overall business strategy suggesting that this was the case.
Както няма и други индикации, че TV2 е планирал да развие своята дейност за произвеждане на такава добавена стойност.
Nor have there been any other indications that TV2 was planning to develop its activities to produce such added value.
По този начин Комисията не се опитва да използва формалистични аргументи, за да опровергае аргумента на датските органи за критерия за MEIP, а единствено да прецени дали инвеститорът в условията на пазарна икономика би решил да остави средствата в TV2 въз основа на информацията, с която разполага в момента на вземане на решението си.
In saying this, the Commission is not trying to use formalistic arguments in order to refute the Danish authorities’ argument on the MEIP test but is merely attempting to assesses whether a market economy investor would have decided to leave the funds in TV2 on the basis of the information available to him at the time when he took the decision.
И все пак, като взема предвид, че наличната информация към момента, в който средствата са оставени в TV2 [52], и като оставя настрана всякакви съображения относно дейностите по обществената услуга на TV2, които един частен инвеститор би взел предвид, Комисията счита, че не са били налице нито бизнес план, нито инвестиционен проект или някакъв друг елемент, въз основа на който един рационално мислещ частен инвеститор би преценил, че реинвестицията ще увеличи стойността на първоначалната му инвестиция и затова ще реши да остави парите в TV2 вместо да поиска някакъв вид възнаграждение.
However, taking into account the information available at the time when the funds were left in TV2 [52] and leaving aside any considerations regarding TV2’s public service tasks, which a private investor would not have been taken into account, the Commission considers that there was no business plan and no investment project or any other element on the basis of which a rational private investor would have thought that the reinvestment would increase the value of his initial investment and would therefore have decided to leave the money in TV2 instead of asking for some sort of remuneration.