natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Документът, представляващ част от правната рамка на Евросистемата по отношение на инструментите и процедурите по паричната политика, има за цел да послужи като „обща документация“ относно инструментите и процедурите по паричната политика на Евросистемата, и по-специално да предостави на контрагентите информацията, от която те имат нужда във връзка с рамката на Евросистемата по паричната политика.
The document, which forms part of the Eurosystem’s legal framework for monetary policy instruments and procedures, is intended to serve as the ‘General Documentation’ on the monetary policy instruments and procedures of the Eurosystem, and is aimed, in particular, at providing counterparties with the information they need in relation to the Eurosystem’s monetary policy framework.
Сама по себе си общата документация нито дава права на контрагентите, нито им налага задължения.
The General Documentation in itself neither confers rights nor imposes obligations on counterparties.
Правоотношенията между Евросистемата и нейните контрагенти се формират въз основа на съответните регулаторни и договорни разпоредби.
The legal relationship between the Eurosystem and its counterparties is established in appropriate contractual or regulatory arrangements.
Настоящият документ е разделен на седем глави.
This document is divided into seven chapters.
В глава 1 се прави преглед на оперативната рамка за паричната политика на Евросистемата.
Chapter 1 gives an overview of the operational framework for the monetary policy of the Eurosystem.
В глава 2 са изложени критериите за допустимост на контрагентите, участващи в операциите по паричната политика на Евросистемата.
In Chapter 2, eligibility criteria for counterparties taking part in Eurosystem monetary policy operations are specified.
В глава 3 се описват операциите на открития пазар, а в глава 4 са представени ликвидните улеснения с постоянен достъп, предоставяни на разположение на контрагентите.
Chapter 3 describes open market operations, while Chapter 4 presents the standing facilities available to counterparties.
В глава 5 се определят процедурите, прилагани при изпълнението на операциите по паричната политика.
Chapter 5 specifies procedures applied in the execution of monetary policy operations.
В глава 6 са дефинирани критериите за допустими базови активи, използвани при операциите по паричната политика.
In Chapter 6, the eligibility criteria for underlying assets in monetary policy operations are defined.
В глава 7 е представена системата за минимални резерви на Евросистемата.
Chapter 7 presents the Eurosystem’s minimum reserve system.
Допълненията към документа съдържат примери за операциите по паричната политика, речник, критерии за избора на контрагенти на Евросистемата при операции по валутно интервениране, представяне на отчетната рамка на Европейската централна банка за паричната и банковата статистика, списък на уебсайтовете на Евросистемата, описание на процедурите и санкциите, приложими в случай на неизпълнение от даден контрагент, и допълнителни правни изисквания за създаването на валидно обезпечение за вземанията по кредити, когато те са използвани като обезпечение при Евросистемата.
The appendices contain examples of monetary policy operations, a glossary, criteria for the selection of counterparties for Eurosystem foreign exchange intervention operations, a presentation of the reporting framework for the money and banking statistics of the European Central Bank, a list of the Eurosystem websites, a description of the procedures and sanctions to be applied in the event of non-compliance with counterparty obligations and additional legal requirements for the creation of valid security over credit claims when these are used as collateral with the Eurosystem.
ПРЕГЛЕД НА РАМКАТА НА ПАРИЧНАТА ПОЛИТИКА
OVERVIEW OF THE MONETARY POLICY FRAMEWORK
Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и централните банки на държавите-членки на ЕС [1].
The European System of Central Banks (ESCB) consists of the European Central Bank (ECB) and the central banks of the EU Member States [1].
Дейността на ЕСЦБ се осъществява в съответствие с Договора за функционирането на Европейския съюз и Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Уставът на ЕСЦБ“).
The activities of the ESCB are carried out in accordance with the Treaty on the Functioning of the European Union and the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (hereinafter the ‘Statute of the ESCB’).
ЕСЦБ се ръководи от органите за вземане на решения на ЕЦБ.
The ESCB is governed by the decision-making bodies of the ECB.
В този смисъл Управителният съвет на ЕЦБ отговаря за формулирането на паричната политика, докато Изпълнителният съвет е оправомощен да осъществява паричната политика в съответствие с решенията и насоките, приети от Управителния съвет.
In this respect, the Governing Council of the ECB is responsible for the formulation of monetary policy, while the Executive Board is empowered to implement monetary policy according to the decisions made and guidelines laid down by the Governing Council.
С цел осигуряване на оперативна ефективност и доколкото се счита за възможно и подходящо ЕЦБ използва НЦБ [2] за осъществяване на операциите, които представляват част от задачите на Евросистемата.
To the extent deemed possible and appropriate and with a view to ensuring operational efficiency, the ECB has recourse to the NCBs [2] for carrying out the operations which form part of the tasks of the Eurosystem.
НЦБ могат, ако това е необходимо за осъществяването на паричната политика, да обменят между членовете на Евросистемата конкретна информация (като например оперативни данни), свързана с контрагенти, участващи в операции на Евросистемата [3].
The NCBs may, if necessary for the implementation of monetary policy, share amongst the Eurosystem members individual information, such as operational data, related to counterparties participating in Eurosystem operations [3].
Операциите по паричната политика на Евросистемата се извършват въз основа на уеднаквени условия във всички държави-членки [4].1.2.
The Eurosystem’s monetary policy operations are executed under uniform terms and conditions in all Member States [4].1.2.
Основната цел на Евросистемата е да поддържа ценова стабилност, както е посочено в член 127, параграф 1 от Договора.
The primary objective of the Eurosystem is to maintain price stability, as defined in Article 127(1) of the Treaty.
Без да се засяга първостепенната цел за поддържане на ценова стабилност, Евросистемата подкрепя общите икономически политики в Съюза.
Without prejudice to the primary objective of price stability, the Eurosystem has to support the general economic policies in the Union.
За да постигне своите цели, тя следва да действа в съответствие с принципа на отворената пазарна икономика със свободна конкуренция, благоприятстваща ефективното разпределение на ресурсите.
In pursuing its objectives, the Eurosystem has to act in accordance with the principle of an open market economy with free competition, favouring an efficient allocation of resources.
За постигането на целите си Евросистемата разполага с набор от инструменти на паричната политика; тя извършва операции на открития пазар, предлага ликвидни улеснения с постоянен достъп и изисква от кредитните институции да поддържат минимални резерви по сметките си при нея.
In order to achieve its objectives, the Eurosystem has at its disposal a set of monetary policy instruments; the Eurosystem conducts open market operations, offers standing facilities and requires credit institutions to hold minimum reserves on accounts with the Eurosystem.
Операциите на открития пазар играят важна роля за паричната политика на Евросистемата при регулирането на лихвените проценти и на ликвидността на пазара и като сигнал за позицията по паричната политика.
Open market operations play an important role in the monetary policy of the Eurosystem for the purposes of steering interest rates, managing the liquidity situation in the market and signalling the stance of monetary policy.
Евросистемата разполага с пет вида инструменти за осъществяване на операции на открития пазар.
Five types of instruments are available to the Eurosystem for the conduct of open market operations.
Най-важният инструмент са обратните сделки (приложими на базата на споразумения за обратно изкупуване или обезпечени заеми).
The most important instrument is the reverse transaction (applicable on the basis of repurchase agreements or collateralised loans).
Евросистемата може също да използва окончателни сделки, издаване от ЕЦБ на дългови сертификати, валутни суапове и набиране на срочни депозити.
The Eurosystem may also use outright transactions, the issuance of ECB debt certificates, foreign exchange swaps and the collection of fixed-term deposits.
Операциите на открития пазар се инициират от ЕЦБ, която освен това решава какъв инструмент да използва и при какви условия да го прилага.
Open market operations are initiated by the ECB, which also decides on the instrument to be used and on the terms and conditions for its execution.
Тези операции могат да се основават на стандартни търгове, бързи търгове или двустранни процедури [5].
They can be executed on the basis of standard tenders, quick tenders or bilateral procedures [5].
В зависимост от целта, периодичността и процедурите операциите на Евросистемата на открития пазар могат да се разделят на следните четири категории (вж. също таблица 1): а) Основните операции по рефинансиране са редовни обратни сделки по осигуряване на ликвидност със седмична периодичност и по правило с едноседмичен матуритет.
With regard to their aims, regularity and procedures, the Eurosystem’s open market operations can be divided into the following four categories (see also Table 1): (a) The main refinancing operations are regular liquidity-providing reverse transactions with a weekly frequency and a maturity of normally 1 week.
Те се извършват от НЦБ въз основа на стандартни търгове.
These operations are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
Основните операции по рефинансиране играят ключова роля за постигане на целите на операциите на Евросистемата на открития пазар.
The main refinancing operations play a pivotal role in pursuing the objectives of the Eurosystem’s open market operations.
Операциите по дългосрочно рефинансиране представляват обратни сделки по осигуряване на ликвидност с месечна периодичност и по правило с тримесечен матуритет.
The longer-term refinancing operations are liquidity-providing reverse transactions with a monthly frequency and a maturity of normally 3 months.
Те имат за цел да предоставят на контрагентите допълнително дългосрочно рефинансиране и се извършват от НЦБ въз основа на стандартни търгове.
These operations are aimed at providing counterparties with additional longer-term refinancing and are executed by the NCBs on the basis of standard tenders.
При тези операции Евросистемата по правило не цели да изпраща сигнали към пазара и обикновено играе ролята на получател на лихви.
In these operations, the Eurosystem does not, as a rule, intend to send signals to the market and therefore normally acts as a rate taker.
Операциите за фино регулиране се извършват, когато е необходимо, с цел управляване на ликвидността на пазара и за регулиране на лихвените проценти, и по-специално за смекчаване на въздействието върху лихвените проценти, предизвикано от неочаквани колебания в ликвидността на пазара.
Fine-tuning operations are executed on an ad-hoc basis with the aim of managing the liquidity situation in the market and steering interest rates, in particular in order to smooth the effects on interest rates caused by unexpected liquidity fluctuations in the market.
Операции за фино регулиране могат да бъдат извършвани в последния ден от периода на поддържане на минималните резерви с цел премахване на ликвидни диспропорции, които може да са се натрупали след последната основна операция по рефинансиране.
Fine-tuning operations may be conducted on the last day of a reserve maintenance period to counter liquidity imbalances which may have accumulated since the allotment of the last main refinancing operation.
Операциите за фино регулиране се извършват предимно под формата на обратни сделки, но могат да бъдат и във вид на валутни суапове или набиране на срочни депозити.
Fine-tuning operations are primarily executed as reverse transactions, but may also take the form of either foreign exchange swaps or the collection of fixed-term deposits.
Инструментите и процедурите, прилагани при извършване на операции за фино регулиране, биват адаптирани към вида на сделките и към конкретните цели на операциите.
The instruments and procedures applied in the conduct of fine-tuning operations are adapted to the types of transactions and the specific objectives pursued in the operations.
Управителният съвет на ЕЦБ може да реши, че при извънредни обстоятелства двустранните операции за фино регулиране могат да се извършат от самата Европейска централна банка.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, fine-tuning bilateral operations may be executed by the ECB itself.
Освен това Евросистемата може да извършва структурни операции чрез емисия на дългови сертификати на ЕЦБ, обратни и окончателни сделки.
In addition, the Eurosystem may carry out structural operations through the issuance of ECB debt certificates, reverse transactions and outright transactions.
Тези операции се извършват винаги когато ЕЦБ иска да постигне приспособяване (на редовна или извънредна база) на структурната позиция на Евросистемата спрямо финансовия сектор.
These operations are executed whenever the ECB wishes to adjust the structural position of the Eurosystem vis-à-vis the financial sector (on a regular or non-regular basis).
Структурните операции под формата на обратни сделки и емисията на дългови инструменти се осъществяват от НЦБ чрез стандартни търгове.
Structural operations in the form of reverse transactions and the issuance of debt instruments are carried out by the NCBs through standard tenders.
Структурни операции под формата на окончателни сделки обикновено се извършват от НЦБ чрез двустранни процедури.
Structural operations in the form of outright transactions are normally executed by the NCBs through bilateral procedures.
Управителният съвет на ЕЦБ може да вземе решение, че при извънредни обстоятелства структурни операции могат да се извършват от самата ЕЦБ.
The Governing Council of the ECB can decide that, under exceptional circumstances, structural operations may be executed by the ECB itself.
Ликвидните улеснения с постоянен достъп имат за цел предоставянето или изтеглянето на овърнайт ликвидност, подаването на сигнали относно общата позиция по паричната политика и границите на пазарните овърнайт лихвени проценти.
Standing facilities are aimed at providing and absorbing overnight liquidity, signal the general stance of monetary policy and bound overnight market interest rates.
Два вида ликвидни улеснения са на разположение на допустимите контрагенти по тяхна инициатива и са свързани с изпълнението на определени условия за оперативен достъп (вж. също таблица 1):
Two standing facilities are available to eligible counterparties on their own initiative, subject to their fulfilment of certain operational access conditions (see also Table 1):
Контрагентите могат да използват пределното кредитно улеснение, за да получат от НЦБ овърнайт ликвидност срещу допустими активи.
Counterparties can use the marginal lending facility to obtain overnight liquidity from the NCBs against eligible assets.
При нормални обстоятелства не съществуват никакви кредитни лимити или други ограничения за достъпа на контрагентите до улеснението, освен изискването да представят достатъчно базови активи.
Under normal circumstances, there are no credit limits or other restrictions on counterparties’ access to the facility apart from the requirement to present sufficient underlying assets.
Лихвеният процент по пределното кредитно улеснение обикновено поставя таван за пазарния овърнайт лихвен процент.
The interest rate on the marginal lending facility normally provides a ceiling for the overnight market interest rate.
Контрагентите могат да използват депозитното улеснение, за да правят овърнайт депозити в НЦБ.
Counterparties can use the deposit facility to make overnight deposits with the NCBs.
При нормални обстоятелства не съществуват никакви депозитни лимити или други ограничения за достъпа на контрагентите до това улеснение.
Under normal circumstances, there are no deposit limits or other restrictions on counterparties’ access to the facility.
Лихвеният процент по тези депозити по правило определя долната граница на пазарния овърнайт лихвен процент.
The interest rate on the deposit facility normally provides a floor for the overnight market interest rate.
Ликвидните улеснения с постоянен достъп се управляват децентрализирано от НЦБ.
The standing facilities are administered in a decentralised manner by the NCBs.
Системата за минимални резерви на Евросистемата се прилага по отношение на кредитните институции в еврозоната и е насочена преди всичко към стабилизиране на лихвените проценти на паричния пазар и създаване (или разширяване) на структурен недостиг на ликвидност.
The Eurosystem’s minimum reserve system applies to credit institutions in the euro area and primarily pursues the aims of stabilising money market interest rates and creating (or enlarging) a structural liquidity shortage.
Задължителните резерви на всяка институция се определят в зависимост от определени балансови позиции.
The reserve requirement of each institution is determined in relation to elements of its balance sheet.
За да постигне целта да стабилизира лихвените проценти, системата за минимални резерви на Евросистемата позволява на институциите да използват осреднени позиции.
In order to pursue the aim of stabilising interest rates, the Eurosystem’s minimum reserve system enables institutions to make use of averaging provisions.
Спазването на изискванията за задължителни резерви се определя на база среднодневните наличности от резерви на дадена институция през периода на поддържането им.
Compliance with the reserve requirement is determined on the basis of the institutions’ average daily reserve holdings over the maintenance period.
Наличностите от задължителни минимални резерви на институциите се олихвяват с лихвения процент на основните операции по рефинансиране на Евросистемата.
Institutions’ holdings of required reserves are remunerated at the rate of the Eurosystem’s main refinancing operations.
Операции по паричната политика на Евросистемата
Eurosystem monetary policy operations
Операции по паричната политика
Monetary policy operations
Видове сделки
Types of transactions
Матуритет
Maturity
предоставяне на ликвидност
Provision of liquidity
изтегляне на ликвидност
Absorption of liquidity
Една седмица
1 week
Седмична
Weekly
Стандартни търгове
Standard tenders
Три месеца
3 months
Месечна
Monthly
Операции за фино регулиране
Fine-tuning operations
Нестандартизирани
Non-standardised
Извънредни
Non-regular
Бързи търгове
Quick tenders
Двустранни процедури
Bilateral procedures
Структурни операции
Structural operations
Стандартизирани/нестандартизирани
Standardised/non-standardised
Редовни и извънредни
Regular and non-regular
Окончателни покупки
Outright purchases
Окончателни продажби
Outright sales
Достъп по преценка на контрагентите
Access at the discretion of counterparties
Рамката на паричната политика на Евросистемата е формулирана по такъв начин, че да гарантира участието на широк кръг контрагенти.
The Eurosystem’s monetary policy framework is formulated with a view to ensuring the participation of a broad range of counterparties.
Институциите, които съгласно член 19.1 от Устава на ЕСЦБ подлежат на изискванията за минимални резерви, могат да ползват ликвидните улеснения с постоянен достъп и да участват в операциите на открития пазар чрез стандартни търгове и окончателни сделки.
Institutions subject to minimum reserve requirements according to Article 19.1 of the Statute of the ESCB may access the standing facilities and participate in open market operations based on standard tenders as well as outright transactions.
За валутните суапове, извършвани за целите на паричната политика, биват привличани активни участници на валутния пазар.
For foreign exchange swaps conducted for monetary policy purposes, active players in the foreign exchange market are used.
Обхватът на контрагентите за тези операции е ограничен до онези институции, които са избрани да участват в операциите по валутните интервенции на Евросистемата и са установени на територията на еврозоната.
The set of counterparties for these operations is limited to those institutions selected for Eurosystem foreign exchange intervention operations which are established in the euro area.
Счита се, че контрагентите са запознати и са длъжни да спазват всички задължения, възникващи от законодателството срещу изпирането на пари и за противодействие на финансирането на тероризъм.
Counterparties shall be deemed to be aware of, and shall comply with, all obligations imposed on them by anti-money laundering and counter-terrorist financing legislation.
В съответствие с член 18.1 от Устава на ЕСЦБ всички кредитни операции на Евросистемата (т.е. операции по паричната политика за предоставяне на ликвидност и на кредит в рамките на деня) следва да се извършват въз основа на адекватно обезпечение.
Pursuant to Article 18.1 of the Statute of the ESCB, all Eurosystem credit operations (i.e. liquidity-providing monetary policy operations and intraday credit) have to be based on adequate collateral.
Евросистемата приема широк кръг базови активи при своите операции.
The Eurosystem accepts a wide range of assets to underlie its operations.
Тя е разработила единна рамка за допустими обезпечения, обща за всички нейни кредитни операции (наричана още „Единен списък“).
The Eurosystem has developed a single framework for eligible collateral common to all Eurosystem credit operations (also referred to as the ‘Single List’).
На 1 януари 2007 г. тази единна рамка замени двустепенната система, която се прилагаше от началото на третия етап на икономическия и паричен съюз.
On 1 January 2007, this single framework replaced the two-tier system that had been in place since the start of stage three of economic and monetary union.
Единната рамка обхваща търгуеми и нетъргуеми активи, отговарящи на определените от Евросистемата уеднаквени за еврозоната критерии за допустимост.
The single framework covers marketable and non-marketable assets that fulfil uniform euro area-wide eligibility criteria specified by the Eurosystem.
Не се прави разграничение между търгуеми и нетъргуеми активи по отношение на качеството и допустимостта им за различните видове операции по паричната политика на Евросистемата, с изключение на факта, че нетъргуемите активи не се използват от Евросистемата за окончателни сделки.
No distinction is made between marketable and non-marketable assets with regard to the quality of the assets and their eligibility for the various types of Eurosystem monetary policy operations, except that non-marketable assets are not used by the Eurosystem for outright transactions.
Всички допустими активи могат да се използват на презгранична основа с помощта на модела на кореспондентски отношения между централните банки, а при търгуемите активи — чрез допустимите връзки между системите на Съюза за сетълмент на ценни книжа.
All eligible assets may be used on a cross-border basis by means of the correspondent central banking model (CCBM) and, in the case of marketable assets, through eligible links between Union securities settlement systems (SSSs).
Управителният съвет на ЕЦБ може по всяко време да променя инструментите, условията, критериите и процедурите за извършване на операциите по паричната политика на Евросистемата.
The Governing Council of the ECB may, at any time, change the instruments, conditions, criteria and procedures for the execution of Eurosystem monetary policy operations.
ДОПУСТИМИ КОНТРАГЕНТИ
ELIGIBLE COUNTERPARTIES