natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Контрол над средствата и използване за цел, определена по закон: в член 23 от закона от OeMAG се изисква да съхранява приходите от клиринговата цена в определена за целта банкова сметка.
Control of the funds and use for a purpose designated by law: Section 23 of the Act requires OeMAG to hold the revenues from the clearing price in a dedicated bank account.
Средствата, събрани в тази банкова сметка, могат да бъдат използвани единствено с цел закупуване на електроенергия от възобновяеми източници.
The funds collected on this account can be used only for the purpose of purchasing renewable electricity.
OeMAG трябва да предоставя достъп по всяко време до всички документи, свързани със сметката, на федералното министерство на икономиката и труда или на Сметната палата на Австрия.
OeMAG must grant access at any time to all documents concerning the account to the Federal Ministry of Economic Affairs and Labour or to the Austrian Court of Auditors.
Независимо от структурата на собствеността на OeMAG, с член 15 от закона се изисква също Сметната палата да извършва ex post одити на OeMAG.
Irrespective of the ownership structure of OeMAG, Section 15 of the Act also requires the Court of Auditors to carry out ex post audits of OeMAG.
Комисията заключава, че OeMAG трябва да използва средствата за цел, определена по закон, а държавата да упражнява строг контрол върху тяхното използване.
The Commission concludes that OeMAG has to use the funds for a purpose designated by law, and that the State exercises strict control over their use.
В съответствие с делата Essent и Steinike Комисията заключава, че средствата, които се събират и управляват от OeMAG, представляват държавни ресурси.
In line with the Essent and Steinike cases, the Commission concludes that the funds collected and administered by OeMAG constitute State resources.
Австрия представи редица аргументи в подкрепа на становището си, че положението на OeMAG е съпоставимо с това от дело PreussenElektra, а не с това от дело Essent.
Austria has presented a series of arguments in support of its view that the situation of OeMAG is comparable to that in PreussenElektra rather than that in Essent.
В следващите съображения ще бъде доказано, че след внимателен преглед тези аргументи се оказват неиздържани.
It will be shown in the following recitals that these arguments do not withstand scrutiny.
На първо място Комисията отбелязва, че Австрия сравнява Закона за екологичната електроенергия с германския Закон за енергията от възобновяеми източници в предишния и в настоящия му вид, като цитира решението на Съда по дело PreussenElektra [35].
The Commission observes first of all that Austria compares the Green Electricity Act to the German Renewable Energy Act, as it was earlier and as it is now, citing the judgment of the Court of Justice in PreussenElektra [35].
Но това сравнение няма връзка с разглеждания тук въпрос.
But that comparison is not relevant to the question at issue here.
В настоящото решение Комисията разглежда само предложената мярка и няма за цел да оцени германското или което и да е друго подобно законодателство: всяко дело трябва да се разглежда според собствените му особености.
In the present Decision the Commission is examining only the proposed measure, and will not try to assess the German or any other similar legislation: each case must be dealt with on its own merits.
Все пак предвид на представените аргументи следва да се отбележи, че австрийското законодателство значително се различава от германския закон, който беше разгледан в дело PreussenElektra.
With reference to the arguments put forward, however, it must be observed that the Austrian legislation differs substantially from the German Act that was considered in PreussenElektra.
В дело PreussenElektra Съдът приема, че само предимствата, предоставени пряко от държавата или от частна организация, определена или създадена от държавата, могат да включват използването на държавни ресурси.
In PreussenElektra the Court of Justice found that only advantages granted directly by the State or by a private body designated or established by the State could involve the use of State resources.
Също така Съдът констатира, че задължението за закупуване, наложено на частни електроразпределителни предприятия, не включва пряко или непряко прехвърляне на държавни ресурси.
The Court then found that the purchase obligation imposed on private electricity supply undertakings did not involve any direct or indirect transfer of State resources.
Следователно настоящата схема, за която е изпратено уведомление, не е идентична със схемата, разгледана в дело PreussenElektra.
The scheme notified here is thus not identical to the scheme considered in PreussenElektra.
Както отбеляза в решението си за откриване на процедурата от 22 юли 2009 г., Комисията поддържа позицията, че австрийската схема включва използването на ресурси, които могат да бъдат приписани на държавата.
As it said in its opening decision of 22 July 2009, the Commission takes the view that the Austrian scheme involves the use of resources that are imputable to the State.
Австрийската схема се различава от германската, по-специално по това, че предвижда посредническа организация като OeMAG, която да бъде определена от държавата, а държавата да наблюдава и проверява събирането и разпределението на средствата, управлявани от тази организация.
The Austrian scheme differs from the German one in particular in that it provides for an intermediate body such as OeMAG which is designated by the State, and the State monitors and checks the collection and distribution of the resources administered by that body.
Също така Комисията установява, че австрийската схема може да позволи преки плащания от държавата на OeMAG.
The Commission also finds that the Austrian scheme may allow direct payments from the State to OeMAG.
По отношение на действащия в Германия Закон за енергията от възобновяеми източници следва да се отбележи, че посочената мярка не е предмет на настоящото решение; Комисията все още не я е оценила и следователно не може да разгледа задълбочено предполагаемата аналогия между австрийския Закон за екологичната електроенергия и германския Закон за енергията от възобновяеми източници.
With regard to the current German Renewable Energy Act, it should be observed that that measure is not the subject of this Decision; the Commission has not yet made an assessment of it, and consequently cannot enter into detailed consideration of a supposed analogy between the Austrian Green Electricity Act and the current German Renewable Energy Act.
Освен това Австрия твърди, че OeMAG е частно предприятия, а не организация, чиято дейност се урежда съгласно публичното право както корпорациите, които бяха обсъдени в решението по дела Air France и Salvat Père.
Austria argues furthermore that OeMAG is a private undertaking, and not a body governed by public law like the corporations that were discussed in the judgments in Air France and Salvat Père.
Австрийските органи могат да упражняват контрол над OeMAG единствено чрез ex post проверка на неговите сметки и чрез оттегляне на концесията си.
The Austrian authorities can exercise control over OeMAG only by verifying its accounts ex post and by withdrawing its concession.
Във връзка с това Комисията отбелязва, че от решението по дело Essent става ясно, че когато държавата определя организация, която да събира и управлява приходите от дадена такса, не е необходимо да се прави разграничение дали организацията е публична или частна.
The Commission points out in this regard that it is clear from the judgment in Essent that where the State designates a body to collect and administer the revenues of a charge, there is no need to draw any distinction according to whether that body is public or private.
В констатациите си Съдът по никакъв начин не отбеляза дали SEP е публична или частна собственост; следователно този факт не е имал значение за неговото решение.
In its findings the Court did not give any indication as to whether SEP was publicly or privately owned; it follows that this fact was not relevant to its judgment.
Това съответства на точка 106 от заключенията на генералния адвокат Mengozzi по дело Essent, както и на решението на Съда по дело Steinike [36].
This is in line with point 106 of the conclusions of Advocate-General Mengozzi in Essent, and with the judgment of the Court of Justice in Steinike [36].
Следователно фактът, че OeMAG е частно дружество, не изключва наличието на държавни ресурси.
Therefore, the fact that OeMAG is a privately controlled undertaking does not preclude the presence of State resources.
Определящият въпрос е дали то е било посочено от държавата да събира такса и да я управлява.
The decisive question is whether it has been designated by the State to collect a charge and administer it.
Австрия твърди още, че държавният бюджет не покрива загуби, които OeMAG може да реализира, и че ролята на публичните органи е ограничена до определяне на цените за изкупуване и продажба на електроенергия от възобновяеми източници; следователно за държавния бюджет не съществува тежест като доказаната в дело Sloman Neptun и дело Pearle.
Austria further argues that the State budget does not cover any losses that may be made by OeMAG, and that the role of the public authorities is limited to setting the prices for the purchase and sale of renewable electricity; there is therefore no burden on the State budget of the kind that was shown in Sloman Neptun and Pearle.
Комисията отбелязва, че в дело Essent е доказано, че средствата, с които разполага частно дружество, което е било посочено от държавата да събира и управлява такса, представляват държавен ресурс.
The Commission observes that it was shown in Essent that money at the disposal of a private entity that had been designated by the State to collect and administer a charge constituted a State resource.
Съответно едно намаление на нивото на таксата, заплащана от определени предприятия, които са задължени да я заплащат, представлява тежест за държавата.
Accordingly, a reduction in the level of the charge paid by certain undertakings subject to the charge is sufficient to constitute a burden on the State.
По отношение на аргумента на Австрия, че E-Control не разполага с правомощия да освобождава енергоемките предприятия от задължението за закупуване, Комисията посочва, че — както генералният адвокат Mengozzi обяснява в точка 109 от становището си по дело Essent — фактът, че организацията, определена да събира и управлява таксата, не разполага с правомощия, няма отношение към въпроса дали тези средства представляват държавни ресурси.
With regard to the Austria’s argument that E-Control enjoys no discretion in exempting energy-intensive businesses from the purchase obligation, the Commission points out that, as Advocate-General Mengozzi explained in point 109 of his opinion in Essent, the fact that the body designated to collect and administer the charge enjoys no discretion is without bearing on the question whether these funds constitute State resources.
Последният аргумент на Австрия е, че общият размер на средствата, които електроразпределителните предприятия заплащат на OeMAG, не се повлиява от механизма за освобождаване, който променя единствено разпределението на общата сума между различните категории крайни потребители на електроенергия; Комисията отбелязва, че фактът, че загубата на приходи за държавата може да се компенсира с увеличаване на държавните приходи от други източници, няма отношение към въпроса дали се използват държавни ресурси.
Austria’s last argument is that the overall amount of money the electricity suppliers pay to OeMAG is not affected by the exemption mechanism, which changes only the distribution of the overall amount between the different categories of final electricity consumers; the Commission observes that the fact that a loss of State revenues may be offset by an increase in State revenues from other sources has no bearing on the question whether State resources are being used.
Определящо е това, че дадено предприятие се ползва с предимство и че това предимство намалява приходите от такова предприятие за държавата.
What is decisive is that an undertaking enjoys an advantage, and that this advantage reduces the revenues to the State from that undertaking.
Очевидно е, че в крайна сметка държавата ще трябва да намери други източници на приходи, за да компенсира недостига.
It is obvious that the State will ultimately have to find other sources of revenue to make good the shortfall.
Комисията стига до заключението, че фактите от дадения случай съответстват на фактите, разгледани в делата Essent и Steinike: всички изисквания за наличие на държавни ресурси, установени в Essent и Steinike, са удовлетворени.
The Commission concludes that the facts in the present case correspond to the facts considered in Essent and Steinike: all the tests for the presence of State resources established in Essent and Steinike are satisfied.
Следователно оценяваната мярка е финансирана чрез държавни ресурси.
The measure being assessed is therefore financed from State resources.
Използването на средствата, които се контролират от OeMAG, е регламентирано по закон, а именно със Закона за екологичната електроенергия.
The use of the funds under the control of OeMAG is regulated by law, namely by the Green Electricity Act.
Следователно за използването на средствата отговаря държавата.
The use of the funds is therefore imputable to the State.
Следователно механизмът за освобождаване води до загуба на държавни ресурси и за него отговаря държавата.
It follows that the exemption mechanism leads to a loss of State resources, and is imputable to the State.
Избирателност на мярката
Selectivity of the measure
Комисията посочва, че дори ако на теория изглежда, че мярката е неутрална по отношение на предприятията и на икономическите отрасли, тя все пак може да бъде избирателна на практика.
The Commission points out that even if the measure might in theory appear to be neutral in terms of both undertakings and economic sectors, it may still be selective in practice.
Австрия привежда доводи, че механизмът за освобождаване не представлява държавна помощ, тъй като той не е избирателен, а е обща мярка, достъпна за всички предприятия и отрасли.
Austria argues that the exemption mechanism does not constitute State aid since it is not selective but is a general measure open to all undertakings and sectors.
Първо, Австрия твърди, че прагът от 0,5 % в схемата, за която е изпратено уведомление, не налага ограничения по отношение на конкретни отрасли, размер на предприятието или други избирателни критерии [37].
First, Austria submits that the 0,5 % threshold in the notified scheme does not impose any restriction in terms of specific industries, size of undertaking or other selective criteria [37].
Второ, Австрия е установила, че мярката всъщност засяга 2300 предприятия от 19 различни отрасъла; според нея това показа, че мярката действително е достъпна за всички предприятия и отрасли на икономиката.
Second, Austria has found that the measure in fact affects 2300 undertakings in 19 different sectors; it says this shows that the measure is indeed open to all undertakings and sectors of the economy.
Прагът от 0,5 %
The 0,5 % threshold
Една мярка е избирателна, ако поставя в по-благоприятно положение само определени предприятия или производството на някои стоки.
A measure is selective if it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Тя не е избирателна, ако се прилага за всички предприятия на националната територия, независимо от тяхната дейност.
It is not selective if it applies to all undertakings in national territory, regardless of their activity.
Комисията счита, че само фактът, че прагът е 0,5 %, не е достатъчен, за да може да се определи като обща мярка схемата, за която е уведомена.
The Commission finds that the fact that there is only a 0,5 % threshold does not suffice to qualify the notified scheme as a general measure.
Напротив, Комисията счита, че в резултат на този праг не всички предприятия на националната територия могат да се възползват от мярката, за която е изпратено уведомление.
On the contrary, the Commission finds that as a result of this threshold not all undertakings in the national territory can take advantage of the notified measure.
Австрия твърди, че мярката, за която е изпратила уведомление, е предназначена за предприятия, чиито разходи се увеличават с над 0,5 % от тяхната нетна производствена стойност в резултат на участието им в помощта за екологичната електроенергия.
Austria has submitted that the notified measure is reserved for undertakings whose costs increase by more than 0,5 % of their net production value as a result of their contribution to the support of green electricity.
Комисията отбелязва, че тези условия са много сходни с изискванията от определението за „енергоемко предприятие“ в член 17, параграф 1, буква а) от директивата за енергийно данъчно облагане [38].
The Commission notes that these conditions are very similar to the requirements of the definition of an ‘energy-intensive business’ in Article 17(1)(a) of the Energy Tax Directive [38].
Австрия твърди, че прагът от 0,5 %, не е достатъчен, за да може мярката, за която е изпратила уведомление, да се определи като избирателна.
Austria argues that the 0,5 % threshold does not suffice to qualify the notified measure as selective.
Според Австрия това заключение се подкрепя от решението на Съда по дело Adria-Wien Pipeline.
In Austria’s view this conclusion is supported by the judgment of the Court of Justice in Adria-Wien Pipeline.
В посоченото решение Съдът трябваше да разгледа частично възстановяване на енергиен данък, предоставено на дружества, ако данъкът надвиши 0,35 % от тяхната нетна производствена стойност.
In that judgment the Court had to consider a partial reimbursement of an energy tax which was granted to firms if the tax exceeded 0,35 % of their net production value.
Според Съда „Националните мерки, които предвиждат намаления на енергийни данъци върху природния газ и електроенергията, не представляват държавна помощ по смисъла на член 92 от Договора за ЕО [сега член 107 от ДФЕС] … когато те се прилагат по отношение на всички предприятия на националната територия, независимо от тяхната дейност“ [39].
The Court held that ‘National measures which provide for a rebate of energy taxes on natural gas and electricity do not constitute State aid within the meaning of Article 92 of the EC Treaty [now Article 107 of the TFEU] … where they apply to all undertakings in national territory, regardless of their activity’ [39].
Комисията обаче счита, че това решение не противоречи на констатацията за избирателност по отношение на прага от 0,5 % в настоящия случай.
However, the Commission considers that that judgment does not preclude a finding of selectivity with regard to the 0,5 % threshold in the case at hand.
Решението е преюдициално заключение, издадено в отговор на запитване от страна на австрийско съдилище, което е изразило загриженост за съществуващата схема за намаления на енергийните данъци.
The judgment was a preliminary ruling, given in response to an application by an Austrian court which was concerned with the existing scheme of energy tax rebates.
Австрийският съд зададе два въпроса.
The Austrian court submitted two questions.
Първо, той попита дали фактът, че при действащата схема намалението на данъка е предоставено само на предприятия, участващи в производството на стоки, означава, че намалението е избирателно.
First, it asked whether the fact that under the existing scheme the tax rebate was granted only to undertakings engaged in the production of goods meant that the rebate was selective.
Второ, той зададе хипотетичния въпрос как Съдът ще оцени намаление на данък, което не е ограничено до предприятия, участващи предимно в производството на стоки, а се прилага за всички предприятия, независимо от тяхната дейност.
Second, it raised the hypothetical question how the Court would assess a tax rebate that was not confined to undertakings engaged primarily in the production of goods but applied to all undertakings, regardless of their activity.
По първия въпрос Съдът установи, че ограничаването на намалението на данъка до производители прави мярката избирателна.
On the first question, the Court found that the restriction of the tax rebate to manufacturers did make the measure selective.
С оглед на хипотетичния характер на втория въпрос, т.е. как би оценил намаление на данък, достъпно за всички отрасли на икономиката, Съдът предостави съвсем общ отговор.
In view of the hypothetical nature of the second question, that is to say how it would assess a tax rebate open to all sectors of the economy, the Court answered in rather general terms.
Той посочи, че дадена мярка е избирателна, ако е поставила в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки, и не е избирателна, ако от нея са се възползвали всички предприятия на националната територия, без да се прави разграничение [40].
It said that a measure was selective if it favoured certain undertakings or the production of certain goods, and was not selective if it benefited all undertakings in national territory without distinction [40].
Съдът заключи, че националните мерки не представляват държавна помощ, „ако се прилагат по отношение на всички предприятия на националната територия, независимо от тяхната дейност“ [41].
The Court concluded that national measures did not constitute State aid ‘if they apply to all undertakings in national territory, regardless of their activity’ [41].
Съдът не определи дали мярка, за която се прилага праг от 0,35 %, следва да се счита за приложима за всички предприятия.
The Court did not give any indication whether a measure subject to a 0,35 % threshold should be considered to be applicable to all undertakings.
Това беше посочено от генералния адвокат Jacobs в становището му в следващо дело в Съда: „въздействието на прага от 0,35 % не беше разгледано от Съда в дело Adria-Wien“ [42].
This was noted by Advocate-General Jacobs in his opinion in a subsequent case before the Court: ‘the effect of the 0,35 % threshold was not examined by the Court of Justice in Adria-Wien’ [42].
Съдът не счете за необходимо да определи дали механизмът за освобождаване като такъв (т.е. без ограничението за предприятия, занимаващи се предимно с производството на стоки) е бил избирателен de facto.
The Court did not need to decide whether the exemption mechanism as such (i.e. without the restriction to undertakings engaged primarily in the production of goods) was selective de facto.
С това Съдът не изключи възможността прагът от 0,35 % да може да се счита за избирателен, ако на практика въздействието му се състои в това, че мярката не е достъпна за всички предприятия на националната територия.
Thus the Court did not rule out the possibility that the 0,35 % threshold might be selective if it had the effect that in practice the measure was not open to all undertakings in national territory.
Всъщност становището на Комисията е, че Съдът е показал, че подобен праг може да бъде избирателен, дори ако мярката е била достъпна за редица различни отрасли.
Indeed the Commission takes the view that the Court gave some indication that such a threshold could be selective even if the measure was open to a number of different sectors.
В отговора си на втория въпрос Съдът по-специално посочи, че „нито големият брой на допустимите предприятия, нито разнообразието и размерът на отраслите, чиито представители са тези предприятия, представляват достатъчни основания да се направи заключението, че инициатива на държавата представлява обща мярка на икономическата политика“ [43].
In its reply to the second question, the Court said in particular that ‘neither the large number of eligible undertakings nor the diversity and the size of the sectors to which those undertakings belong provide any grounds for concluding that a State initiative constitutes a general measure of economic policy’ [43].