natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Чрез дерогация от разпоредбите на параграф 1 за всеки разрешен продукт за растителна защита, който съдържа карбетамид като единствено или едно от няколко активни вещества, всички от които са изброени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, най-късно до 31 май 2011 г. държавите-членки извършват повторна оценка на продукта съгласно единните принципи, предвидени в приложение VI към Директива 91/414/ЕИО, въз основа на документация, отговаряща на изискванията на приложение III към посочената директива, и като вземат предвид част Б от текста в приложение I към посочената директива относно карбетамид.
By way of derogation from paragraph 1, for each authorised plant protection product containing carbetamide as either the only active substance or as one of several active substances all of which were listed in Annex I to Directive 91/414/EEC by 31 May 2011 at the latest, Member States shall re-evaluate the product in accordance with the uniform principles provided for in Annex VI to Directive 91/414/EEC, on the basis of a dossier satisfying the requirements of Annex III to that Directive and taking into account Part B of the entry in Annex I to that Directive concerning carbetamide.
за продукт, съдържащ карбетамид като единствено активно вещество, при необходимост изменят или отнемат разрешението не по-късно от 31 май 2015 г.; или
in the case of a product containing carbetamide as the only active substance, where necessary, amend or withdraw the authorisation by 31 May 2015 at the latest; or
за продукт, съдържащ карбетамид като едно от няколко активни вещества, при необходимост изменят или отнемат разрешението до 31 май 2015 г. или до датата, определена за такова изменение или отнемане в съответната директива или директиви, с която/които съответното вещество или вещества са добавени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО, в зависимост от това коя от двете дати е по-късна.
in the case of a product containing carbetamide as one of several active substances, where necessary, amend or withdraw the authorisation by 31 May 2015 or by the date fixed for such an amendment or withdrawal in the respective Directive or Directives which added the relevant substance or substances to Annex I to Directive 91/414/EEC, whichever is the latest.
Съставено в Брюксел на 19 април 2011 година.
Done at Brussels, 19 April 2011.
Европейски орган за безопасност на храните; заключение относно партньорската проверка на оценката на риска от пестициди за активното вещество карбетамид.
European Food Safety Authority; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance carbetamide.
EFSA Journal (бюлетин на ЕОБХ) 2010; 8(12):1913.
EFSA Journal 2010; 8(12):1913.
Карбетамид
Carbetamide
CAS №: 16118-49-3
CAS No: 16118-49-3
CIPAC №: 95
CIPAC No: 95
(R)-1-(етилкарбамоил)етил карбанилат
(R)-1-(Ethylcarbamoyl)ethyl carbanilate
Могат да бъдат разрешени единствено употреби като хербицид.
Only uses as herbicide may be authorised.
За прилагането на единните принципи, предвидени в приложение VI, следва да се отчитат заключенията в доклада за преглед на карбетамид, по-специално неговите допълнения I и II, в окончателния им вид, изготвен от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните на 11 март 2011 г.
For the implementation of the uniform principles of Annex VI the conclusions of the review report on carbetamide, and in particular Appendices I and II thereof, as finalised in the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health on 11 March 2011, shall be taken into account.
опазването на подпочвените води, когато активното вещество се прилага в региони, уязвими по отношение на почвените и/или климатичните условия;
the protection of groundwater, when the active substance is applied in regions with vulnerable soil and/or climatic conditions;
риска за нецелевите растения;
the risk to non-target plants;
Условията за употреба трябва да включват целесъобразни мерки за намаляване на риска.“
Conditions of use shall include risk mitigation measures, where appropriate.’
Директива 2011/51/ЕС на Европейския парламент и на Съвета
Directive 2011/51/EU of the European Parliament and of the Council
от 11 май 2011 година
of 11 May 2011
за изменение на Директива 2003/109/ЕО на Съвета за разширяване на обхвата ѝ до лица, ползващи се с международна закрила
amending Council Directive 2003/109/EC to extend its scope to beneficiaries of international protection
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 79, параграф 2, букви а) и б) от него,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 79(2)(a) and (b) thereof,
Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни [2] не се прилага към лица, ползващи се с международна закрила, така както са определени от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила [3].
Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents [2] does not apply to beneficiaries of international protection as defined in Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third-country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted [3].
Перспективата за получаване на статут на дългосрочно пребиваващ в държава-членка след определено време е важен елемент за цялостната интеграция на лицата, ползващи се с международна закрила в държавата-членка на пребиваване.
The prospect of obtaining long-term resident status in a Member State after a certain time is an important element for the full integration of beneficiaries of international protection in the Member State of residence.
Статутът на дългосрочно пребиваващ за лицата, ползващи се с международна закрила, е важен и за насърчаване на икономическото и социално сближаване, което е основна цел на Съюза, отбелязана в Договора за функционирането на Европейския съюз.
Long-term resident status for beneficiaries of international protection is also important in promoting economic and social cohesion, which is a fundamental objective of the Union as stated in the Treaty on the Functioning of the European Union.
Лицата, ползващи се с международна закрила, следва да могат да получат статут на дългосрочно пребиваващи в държавата-членка, която им е предоставила международната закрила, при същите условия като други граждани от трети страни.
Beneficiaries of international protection should therefore be able to obtain long-term resident status in the Member State which granted them international protection, subject to the same conditions as other third-country nationals.
С оглед правото на лицата, ползващи се с международна закрила, да пребивават в други държави-членки, различни от тази, която им е предоставила международната закрила, е необходимо да се гарантира, че тези други държави-членки са уведомени за предишната ситуация по отношение на международната закрила на съответните лица, така че те да могат да изпълнят задълженията си по отношение на принципа на забрана за връщане.
In view of the right of beneficiaries of international protection to reside in Member States other than the one which granted them international protection, it is necessary to ensure that those other Member States are informed of the protection background of the persons concerned to enable them to comply with their obligations regarding the principle of non-refoulement.
Ползващите се с международна закрила лица, които са дългосрочно пребиваващи, при определени условия, следва да бъдат равностойно третирани с гражданите на държавата-членка на пребиваване по широк кръг от икономически и социални въпроси, така че статутът на дългосрочно пребиваващ да представлява истински инструмент за интегрирането на дългосрочно пребиваващи лица в обществото, в което живеят.
Beneficiaries of international protection who are long-term residents should, under certain conditions, enjoy equality of treatment with citizens of the Member State of residence in a wide range of economic and social matters so that long-term resident status constitutes a genuine instrument for the integration of long-term residents into the society in which they live.
Равнопоставеното третиране на лицата, ползващи се с международна закрила, в държавата-членка, която им е предоставила международната закрила, следва да не засяга правата и ползите, гарантирани съгласно Директива 2004/83/ЕО и съгласно Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г. („Женевската конвенция“).
The equality of treatment of beneficiaries of international protection in the Member State which granted them international protection should be without prejudice to the rights and benefits guaranteed under Directive 2004/83/EC and under the Convention Relating to the Status of Refugees of 28 July 1951, as amended by the Protocol signed in New York on 31 January 1967 (‘the Geneva Convention’).
Условията, определени в Директива 2003/109/ЕО относно правото на дългосрочно пребиваващ да пребивава в друга държава-членка и да получи статут на дългосрочно пребиваващ там, следва да се прилагат по един и същ начин за всички граждани от трети страни, които са получили статут на дългосрочно пребиваващи.
The conditions set out in Directive 2003/109/EC concerning the right of a long-term resident to reside in another Member State and obtain long-term resident status there should apply in the same way to all third-country nationals who have obtained long-term resident status.
Прехвърлянето на отговорност при закрила на лица, ползващи се с международна закрила, е извън обхвата на тази директива.
Transfer of responsibility for protection of beneficiaries of international protection is outside the scope of this Directive.
Когато държава-членка възнамерява да експулсира на основание, предвидено в Директива 2003/109/ЕО, лице, ползващо се с международна закрила, което е получило статут на дългосрочно пребиваващ в тази държава-членка, съответното лице следва да се ползва със закрилата срещу връщане, гарантирана съгласно Директива 2004/83/ЕО и съгласно член 33 от Женевската конвенция.
Where a Member State intends to expel, on a ground provided for in Directive 2003/109/EC, a beneficiary of international protection who has acquired long-term resident status in that Member State, that person should enjoy the protection against refoulement guaranteed under Directive 2004/83/EC and under Article 33 of the Geneva Convention.
За тази цел, когато лицето се ползва с международна закрила в държава-членка, различна от тази, в която посоченото лице пребивава със статут на дългосрочно пребиваващ, е необходимо да се предвиди, освен в случаите, когато връщането е разрешено съгласно Директива 2004/83/ЕО, че посоченото лице може да бъде експулсирано само към държавата-членка, която е предоставила международна закрила, и че тази държава-членка е задължена да приеме това лице.
For that purpose, where the person enjoys international protection in a Member State other than the one in which that person is currently residing as a long-term resident, it is necessary to provide, unless refoulement is permitted under Directive 2004/83/EC, that that person may be expelled only to the Member State which granted international protection and that that Member State is obliged to readmit that person.
Същите гаранции следва да се предоставят на лице, ползващо се с международна закрила, което пребивава, но все още не е получило статут на дългосрочно пребиваващ във втора държава-членка.
The same safeguards should apply to a beneficiary of international protection who has taken up residence but has not yet obtained long-term resident status in a second Member State.
Когато експулсирането на лице, ползващо се с международна закрила, извън територията на Съюза е разрешено съгласно Директива 2004/83/ЕО, държавите-членки би трябвало да гарантират, че цялата информация е получена от подходящи източници, включително, където е приложимо, от държавата-членка, която е предоставила международната закрила, и че тя е оценявана цялостно с цел да се гарантира, че решението за експулсиране на това лице съответства на член 4 и член 19, параграф 2 от Хартата на основните права на Европейския съюз.
Where the expulsion of a beneficiary of international protection outside the territory of the Union is permitted under Directive 2004/83/EC, Member States should be obliged to ensure that all information is obtained from relevant sources, including, where appropriate, from the Member State that granted international protection, and that it is thoroughly assessed with a view to guaranteeing that the decision to expel that beneficiary is in accordance with Article 4 and Article 19(2) of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати от член 6 от Договора за Европейския съюз и от Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално от член 7 от нея.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised by Article 6 of the Treaty on European Union and by the Charter of Fundamental Rights of the European Union, and in particular in Article 7 thereof.
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество [4] държавите-членки се насърчават да изготвят, за себе си и в интерес на Съюза, собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за нейното транспониране, и да ги направят обществено достояние.
In accordance with point 34 of the Interinstitutional Agreement on better law-making [4], Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interest of the Union, their own tables, illustrating, as far as possible, the correlation between this Directive and the transposition measures, and to make them public.
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане,
In accordance with Articles 1 and 2 of the Protocol (No 22) on the Position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Directive and is not bound by it or subject to its application,
В член 2, буква е) се заменя със следното:
in Article 2, point (f) is replaced by the following:
„международна закрила“ означава международна закрила съгласно определението в член 2, буква а) от Директива 2004/83/ЕО на Съвета от 29 април 2004 г. относно минималните стандарти за признаването и правното положение на гражданите на трети страни или лицата без гражданство като бежанци или като лица, които по други причини се нуждаят от международна закрила, както и относно съдържанието на предоставената закрила
“international protection” means international protection as defined in Article 2(a) of Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third-country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted;
в параграф 2, букви в) и г) се заменят със следното:
in paragraph 2, points (c) and (d) are replaced by the following:
имат разрешение за пребиваване в държава-членка на основание на форма на закрила, различна от международна закрила, или са поискали разрешение за пребиваване на същото основание и очакват решение по своя статут;
are authorised to reside in a Member State on the basis of a form of protection other than international protection or have applied for authorisation to reside on that basis and are awaiting a decision on their status;
са подали молба за международна закрила и все още не е взето окончателно решение по молбата им;“;
have applied for international protection and whose application has not yet given rise to a final decision;’;
в параграф 3, буква в) се заменя със следното:
in paragraph 3, point (c) is replaced by the following:
Европейската конвенция за установяването от 13 декември 1955 г., Европейската социална харта от 18 октомври 1961 г., изменената Европейска социална харта от 3 май 1987 г., Европейската конвенция за правния статут на работника емигрант от 24 ноември 1977 г., параграф 11 от приложението към Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г., изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и Европейското споразумение за прехвърляне на отговорност за бежанци от 16 октомври 1980 г.“
the European Convention on Establishment of 13 December 1955, the European Social Charter of 18 October 1961, the amended European Social Charter of 3 May 1987, the European Convention on the Legal Status of Migrant Workers of 24 November 1977, paragraph 11 of the Schedule to the Convention Relating to the Status of Refugees of 28 July 1951, as amended by the Protocol signed in New York on 31 January 1967, and the European Agreement on Transfer of Responsibility for Refugees of 16 October 1980.’;
Държавите-членки не предоставят статут на дългосрочно пребиваващ въз основа на международна закрила в случай на отнемане, прекратяване или отказ за подновяване на международната закрила, както е предвидено в член 14, параграф 3 и член 19, параграф 3 от Директива 2004/83/ЕО.“;
Member States shall not grant long-term resident status on the basis of international protection in the event of the revocation of, ending of or refusal to renew international protection as laid down in Articles 14(3) and 19(3) of Directive 2004/83/EC.’;
„По отношение на лица, на които е предоставена международна закрила, най-малко половината от периода между датата на подаване на молбата за международна закрила, въз основа на която е била предоставена международната закрила, и датата, на която е издадено разрешението за пребиваване по смисъла на член 24 от Директива 2004/83/ЕО или за целия период, ако той е над 18 месеца, се взема предвид при изчисляване на периода, посочен в параграф 1.“
‘Regarding persons to whom international protection has been granted, at least half of the period between the date of the lodging of the application for international protection on the basis of which that international protection was granted and the date of the grant of the residence permit referred to in Article 24 of Directive 2004/83/EC, or the whole of that period if it exceeds 18 months, shall be taken into account in the calculation of the period referred to in paragraph 1.’;
В член 8 се добавят следните параграфи:
in Article 8, the following paragraphs are added:
Когато държава-членка издаде разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС на гражданин на трета страна, на когото е предоставила международна закрила, тя попълва в рубриката „бележки“ на посоченото разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС следната бележка: „Международна закрила, предоставена от [име на държавата-членка] на [дата]“.
Where a Member State issues a long-term resident’s EU residence permit to a third-country national to whom it granted international protection, it shall enter the following remark in that long-term resident’s EU residence permit, under the heading “Remarks”: “International protection granted by [name of the Member State] on [date]”.
Когато разрешението за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС е издадено от втора държава-членка на гражданин на трета страна, който вече има разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС, издадено от друга държава-членка, което съдържа бележката, посочена в параграф 4, втората държава-членка вписва същата бележка в разрешението за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС.
Where a long-term resident’s EU residence permit is issued by a second Member State to a third-country national who already has a long-term resident’s EU residence permit issued by another Member State which contains the remark referred to in paragraph 4, the second Member State shall enter the same remark in the long-term resident’s EU residence permit.
Преди втората държава-членка да впише бележката, посочена в параграф 4, тя изисква от държавата-членка, посочена в бележката да предостави информация относно това дали дългосрочно пребиваващото лице все още се ползва с международна закрила.
Before the second Member State enters the remark referred to in paragraph 4, it shall request the Member State mentioned in that remark to provide information as to whether the long-term resident is still a beneficiary of international protection.
Държавата-членка, посочена в бележката, отговаря на това искане за информация не по-късно от един месец след получаването му.
The Member State mentioned in the remark shall reply no later than 1 month after receiving the request for information.
Когато международната закрила е оттеглена с окончателно решение, втората държава-членка не вписва посочената бележка.
Where international protection has been withdrawn by a final decision, the second Member State shall not enter that remark.
Когато, съгласно съответните международни инструменти или националното право, отговорността за международната закрила на дългосрочно пребиваващо лице е била прехвърлена на втората държава-членка след издаване на посоченото в параграф 5 разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС, втората държава-членка изменя по съответен начин бележката, посочена в параграф 4, не по-късно от три месеца след прехвърлянето.“
Where, in accordance with the relevant international instruments or national law, responsibility for the international protection of the long-term resident was transferred to the second Member State after the long-term resident’s EU residence permit referred to in paragraph 5 was issued, the second Member State shall amend accordingly the remark referred to in paragraph 4 no later than 3 months after the transfer.’;
В член 9 се вмъква следният параграф:
in Article 9, the following paragraph is inserted:
Държавите-членки могат да оттеглят статута на дългосрочно пребиваващ в случай на отнемане, прекратяване или отказ за подновяване на международната закрила, както е предвидено в член 14, параграф 3 и член 19, параграф 3 от Директива 2004/83/ЕО, ако статутът на дългосрочно пребиваващ е бил получен въз основа на международна закрила.“
Member States may withdraw the long-term resident status in the event of the revocation of, ending of or refusal to renew international protection as laid down in Articles 14(3) and 19(3) of Directive 2004/83/EC if the long-term resident status was obtained on the basis of international protection.’;
В член 11 се вмъква следният параграф:
in Article 11, the following paragraph is inserted:
Доколкото е засегната държавата-членка, която е предоставила международната закрила, параграфи 3 и 4 не засягат Директива 2004/83/ЕО.“
As far as the Member State which granted international protection is concerned, paragraphs 3 and 4 shall be without prejudice to Directive 2004/83/EC.’;
Когато държава-членка реши да експулсира дългосрочно пребиваващо лице, чието разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС съдържа бележката, посочена в член 8, параграф 4, тя отправя искане към държавата-членка, посочена в бележката, да потвърди дали въпросното лице все още се ползва с международна закрила в тази държава-членка.
Where a Member State decides to expel a long-term resident whose long-term resident’s EU residence permit contains the remark referred to in Article 8(4), it shall request the Member State mentioned in that remark to confirm whether the person concerned is still a beneficiary of international protection in that Member State.