natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BD постави въпроса дали разпространението на ежедневни издания би могло да се определи като УОИИ, като се има предвид, че в повечето държави членки тази дейност е отворена за конкуренцията, без намеса от страна на пощенския оператор.
BD questioned whether the distribution of newspapers could be qualified as an SGEI, since in most Member States this activity is open to competition and does not involve the postal operator.
BD също така постави въпроса дали една субсидия, запазена изключително за пощенския оператор, е най-подходящото средство за подкрепа на разпространението на ежедневни издания в противовес на предоставена на издателите помощ, които тогава биха могли да предоставят услугите си за разпространение на свободния пазар и това би позволило на различни доставчици да се конкурират.
BD also questioned whether a subsidy reserved exclusively for the postal operator was the most appropriate way to support the distribution of newspapers, as opposed to granting aid to publishers, who could then purchase the distribution services on the open market, thereby allowing competition between different providers.
BD изрази съмнения относно необходимостта от разходите и дори дали възложената на DPLP задача за разпространение на ежедневни издания е трябвало да бъде одобрена.
Even if approval were given for entrusting the distribution of newspapers to DPLP, BD questioned whether the costs were necessary.
Според BD разходите на DPLP са много по-високи от разходите на другите оператори, което повишава равнището на необходимите субсидии.
According to BD, DPLP’s costs are significantly higher than those of other operators, which increases the level of subsidies required.
В този смисъл субсидиите не са били нито пропорционални, нито обосновани.
In this regard, the subsidies were neither proportionate nor justified.
Накрая BD счита, че поетите от държавата разходи на DPLP може да включват инвестиционни разходи, които не биха били необходими за целите на изпълнението на УОИИ, като се има предвид, че DPLP може да е използвало създадената инфраструктура за други услуги.
Finally, BD suspects that the costs incurred by DPLP that are borne by the State could include investment costs that are not necessary for supplying the SGEI, since DPLP may have used the infrastructure in place for other services.
Рекламните кампании за търговските продукти също може да са били финансирани чрез държавна субсидия.
The marketing campaigns for commercial products may also have been financed through the State subsidy.
МНЕНИЕ НА БЕЛГИЙСКИТЕ ВЛАСТИ
COMMENTS BY THE BELGIAN AUTHORITIES
МНЕНИЕ НА БЕЛГИЙСКИТЕ ВЛАСТИ ОТНОСНО ПОЕМАНЕТО НА РАЗХОДИТЕ ЗА ПЕНСИИ
COMMENTS BY THE BELGIAN AUTHORITIES ON THE PENSION RELIEF
Белгийските власти са на мнение, че в съответствие с подхода, следван в решението по делото Combus [29], поемането на пенсионните задължения не е държавна помощ, като се има предвид, че това облекчава белгийското предприятие La Poste от необичайна тежест, а не от тежест, която по принцип е част от бюджета на едно предприятие.
The Belgian authorities claim that, following the approach adopted in the Combus judgment [29], the release from pension liabilities does not constitute State aid since it relieves the Belgian Post Office of an abnormal burden, which would not normally be borne from an undertaking’s budget.
Те считат, че тази необичайна тежест произтича от по-високите разходи за заплати на щатния персонал, както и от липсата на оперативна гъвкавост, което пречи на DPLP да намалява колкото би желало броя на държавните служители сред своя персонал.
Such an abnormal burden results from higher payroll costs associated with statutory personnel and operational rigidities, which prevent DPLP from reducing the share of civil servants in its workforce as much as it would like.
Белгийските власти определят три причини за недостатъчната гъвкавост:
The Belgian authorities identify three sources of rigidity:
сигурността относно работните места на държавните служители;
job security for civil servants;
липсата на вътрешна мобилност;
no internal mobility;
липсата на достъп до принудителен временен отпуск.
no access to temporary lay-offs.
Сигурност относно работните места на държавните служители: DPLP изтъква, че щатният персонал на предприятието de facto е назначен за неопределен срок.
Job security for civil servants: DPLP claims that its statutory personnel have de facto permanent employment contracts.
DPLP не може да прекрати договорите на щатния си персонал освен при сериозна причина или повтарящи се лоши резултати.
DPLP is unable to terminate the employment of statutory personnel except for serious reasons or consistently poor performance.
Дори и тогава процедурата за съкращения подлежи на особено тежки изисквания.
Even in these circumstances, the dismissal procedure is subject to particularly onerous requirements.
Освен това Държавният съвет (белгийска административна юрисдикция, компетентна за щатния персонал, докато договорно наетият персонал е в компетенцията на трудовите съдилища) е показал склонност да благоприятства щатния персонал, като определя строг стандарт за целите на установяването на „валиден мотив“.
Moreover, the Belgian Conseil d’État (administrative court which has jurisdiction over statutory personnel whereas labour courts are competent for contractual personnel) has shown a tendency to favour statutory personnel by setting a strict standard for establishing ‘good cause’.
Ето защо DPLP не е в състояние да съкрати щатния си персонал, било то индивидуално или колективно, поради икономически или технически причини.
As a result, DPLP is unable to dismiss statutory personnel, whether individually or collectively, on economic or technical grounds.
Следователно прекратяването на един трудов договор не е средство за управление, което да позволява преструктуриране на състава на персонала в зависимост от действителните оперативни нужди.
Accordingly, termination of employment is not a management tool for adjusting staffing to actual operational needs.
Също така, невъзможността за уволнения поради икономически причини значително ограничава средствата, с които DPLP разполага за решаването на проблеми като недостатъчна мобилност или по-високи заплати и обезщетения за висшия щатен персонал от прилаганите на пазара.
Also, the impossibility of dismissal for economic reasons significantly limits DPLP’s leverage to address such issues as inadequate mobility and above-market salaries and benefits of statutory personnel.
Освен това щатният персонал няма право да поиска автоматично прехвърляне към публичната администрация и съответно DPLP не може да наложи подобно прехвърляне.
Furthermore, statutory personnel are not entitled to transfer automatically to the public administration, nor can DPLP impose such a transfer.
Това означава, че съкращението на щатния персонал се ограничава главно до доброволни напускания, което се случва рядко, и на напускания поради навършване на пенсионна възраст.
This means that a reduction in the number of DPLP’s statutory personnel is essentially limited to voluntary departures, which are insignificant in number, and to natural wastage.
Липса на вътрешна мобилност: освен неспособността на DPLP да намали щатния персонал в секторите с намалено търсене на услуги, възможностите, с които разполага за преразпределение на щатния си персонал в самата организация според нуждите, подлежат на строги ограничения.
No internal mobility: in addition to its inability to reduce the number of statutory personnel in areas where the demand for their services has diminished, DPLP’s ability to reallocate statutory personnel within its organisation according to business needs is subject to severe constraints.
Елементи като езикова принадлежност, квалификации, осигурителен стаж и функционална класификация водят до това DPLP да е до голяма степен неспособно да преразпределя персонала си, който работи в области с намалени нужди от персонал, например поради намаляването на традиционните пощенски писма, в полза на секторите с недостиг на персонал, пенсионирането на служители или повишено търсене.
On account of factors such as language group, qualifications, seniority level and functional classification, DPLP is largely unable to move statutory personnel from areas in which staffing needs are diminishing, e.g. as a result of the decline in the volume of the traditional mail business, to areas which are understaffed, inter alia, because of retirement or increased demand.
С други думи, поради липсата на гъвкавост на „устава“ DPLP се оказва в голяма степен неспособно да преразпределя щатния си персонал според нуждите си или да компенсира несъответствията между областите на дейност с излишен и тези с недостиг на персонал.
In other words, as a result of the rigidities of their status, DPLP is largely unable to reallocate statutory personnel according to its needs or to address a mismatch between overstaffed and understaffed activity segments.
Парадоксално е, че за да отговори на нуждите в секторите с недостиг на персонал, DPLP трябва да наема временен или договорна нает персонал, като запазва излишния си щатен персонал в секторите с повече от необходимия персонал.
Paradoxically, to meet needs in understaffed areas, DPLP needs to hire interim or contractual personnel, while keeping on its payroll excess statutory personnel in overstaffed areas.
Липса на достъп до принудителен временен отпуск: освен това DPLP не може да пуска в принудителен временен отпуск щатния си персонал („икономическа безработица“), както могат да постъпват операторите от частния сектор при намален обем на работа.
No access to temporary lay-offs: in addition, DPLP cannot temporarily lay off statutory personnel like private-sector operators can in case of shortage of work.
По-високи разходи за заплати: когато през 1992 г. la Régie des postes е преобразувано в самостоятелно публично предприятие и е преименувано на DPLP, щатният персонал е получавал значително по-високи заплати и обезщетения от договорно наетия персонал в частния сектор.
Higher payroll costs: when the Régie des Postes became an autonomous public undertaking in 1992 and was renamed DPLP, the statutory personnel had significantly higher salaries and benefits than contractual personnel in the private sector.
От 1992 г. насам автоматичните увеличения на заплатите за осигурителен стаж и силните правомощия за водене на преговори на синдикатите допринасят за запазването на заплатите и придобивките на сравнително високо равнище.
Since 1992, automatic seniority-linked salary increases and a strong union bargaining position have helped to keep salaries and benefits at their comparatively higher levels.
Освен по-високите заплати и по-големите придобивка, които получават в сравнения с договорно наетия персонал, щатните служители имат право на 4 до 11 дни допълнителен платен отпуск [30], което увеличава разходите на DPLP.
In addition to higher salaries and benefits compared with contractual personnel, statutory employees are entitled to between 4 and 11 additional days of paid leave [30], giving rise to an additional cost to DPLP.
Тези елементи, които характеризират щатния персонал, затрудняват управлението от страна DPLP на разходите за единица щатен персонал, които са значително по-високи от разходите за договорно наетите служители в частния сектор.
These features of statutory personnel have made it difficult for DPLP to manage its unit staff cost, which is substantially higher than that of contractual employees in the private sector.
След поемането на щатния персонал на la Régie des postes през 1992 г. ръководителите на DPLP признават, че по-високите разходи за заплати и липсата на оперативна гъвкавост са представлявали структурен недостатък, все по-труден за овладяване в хода на либерализацията на пазара на пощенски услуги.
Since taking over the statutory personnel of the Régie des Postes in 1992, the DPLP management has recognised that these staff, with their significantly higher payroll costs and operational rigidities, represented a structural handicap that was increasingly difficult to bear as postal market liberalisation progressed.
Вследствие на това през 1998 г. DPLP спира да наема щатни служители.
Accordingly, DPLP stopped hiring statutory workers in 1998.
Доброволното напускане, главно поради пенсиониране, води до съкращение в абсолютна стойност на персонала, който през 2008 г. наброява 23538 души.
Attrition, predominantly through retirement, then reduced these staff in absolute numbers to 23538 in 2008.
Съкращението на щатния персонал, което зависи главно от процента на доброволно напускащите служители в пенсионна възраст в контекста на настоящата възрастова структура, е бавен процес и ще продължи по всяка вероятност до 2030 г., т.е. след пълната либерализация на пазара на пощенски услуги, както се вижда от таблицата по-долу.
As the reduction in the number of statutory personnel is primarily dependent on the natural attrition rate in the context of the existing age pyramid, its progress has been slow and is likely to remain so until 2030, long after full liberalisation of the postal market, as portrayed below.
Таблица 2
Figure 2
Промени в броя на щатните служители на DPLP
Evolution of DPLP’s statutory workforce
Заварен и предвиждан брой на щатните служители
Historical and projected statutory personnel headcount
DPLP спира да назначава щатни служители през 1998 г.
DPLP stopped hiring statutory personnel in 1998
Заварен персонал
Historical headcount
Предвиждан персонал (1)
Projected headcount (1)
Поради това белгийските власти считат, че щатният персонал на DPLP представлява сериозен недостатък в оперативен план и по отношение на разходите в сравнение с частните оператори и че държавата е облекчила DPLP от необичайна тежест, каквато неговите конкуренти нямат.
The Belgian authorities therefore consider that DPLP’s statutory personnel represents a serious operational and cost handicap vis-à-vis private operators, and that the State has relieved DPLP of an abnormal burden not borne by its competitors.
Според белгийските власти мярката не представлява държавна помощ и следваният от Комисията подход в решението за започване на официална процедура по разследване съгласно предишни дела, свързани с пенсионни системи [EDF [31], La Poste (Франция) [32], Royal Маil [33]], следователно не е необходим в случая на DPLP.
They claim that the measure does not constitute State aid and, therefore, the approach adopted by the Commission in the decision initiating the procedure, in conformity with previous pension scheme cases (EDF [31], La Poste (France) [32], Royal Mail [33]), is not necessary in the case of DPLP.
При все това белгийските власти подчертават, че при евентуално прилагане на подобен метод към DPLP ще се стигне до заключението, че частта от разходите за социално осигуряване, плащана от DPLP, е равна на тази на неговите конкуренти.
However, the Belgian authorities claim that, if such a method were applied to DPLP, it would lead to the conclusion that the share of social security costs, as a percentage of wage costs, borne by DPLP is the same as that of its competitors.
МНЕНИЕ НА БЕЛГИЙСКИТЕ ВЛАСТИ ОТНОСНО ГОДИШНАТА КОМПЕНСАЦИЯ ЗА РАЗХОДИТЕ ЗА ОБЩЕСТВЕНИ УСЛУГИ
COMMENTS BY THE BELGIAN AUTHORITIES ON THE ANNUAL COMPENSATION FOR PUBLIC SERVICE COSTS
Белгийските власти предоставиха счетоводните данни [34] за DPLP и изложиха прилаганите от предприятието принципи за аналитично счетоводство.
The Belgian authorities submitted DPLP’s accounting data [34] and described the principles of its cost accounting system.
Най-напред те изтъкват, че годишно изплащаната компенсация за обществени услуги не представлява помощ, доколкото съответства на съдебната практика по делото Altmark.
The Belgian authorities claim, first of all, that the annual public service compensation does not constitute aid since it complies with the Altmark judgment.
След това подчертават, че ако компенсацията за обществена услуга представлява помощ, тя е съвместима, като се има предвид, че не представлява свръхкомпенсация за нетните разходи, направени от DPLP в рамките на изпълнението на задачите му за обществена услуга.
Secondly, the Belgian authorities argue that, if the public service compensation were aid, it would be compatible since it does not overcompensate DPLP for the net costs it incurs when discharging its public service missions.
Представените от белгийските власти изчисления според тях показват недостатъчна компенсация за понесените от DPLP разходи.
They claim that the calculations they have presented show that DPLP is undercompensated for the costs it incurs.
Накрая белгийските власти посочват, че някои от мерките представляват съществуваща помощ.
Lastly, the Belgian authorities point out that some of the measures constitute existing aid.
В този смисъл те препращат към раздела относно съществуващи помощи (съображение 224 и сл.).
See section on existing aid (recitals 224 et seq.).
МНЕНИЕ НА БЕЛГИЙСКИТЕ ВЛАСТИ ОТНОСНО КАПИТАЛОВИТЕ ИНЖЕКЦИИ
COMMENTS BY THE BELGIAN AUTHORITIES ON THE CAPITAL INJECTIONS
Капиталова инжекция през 1997 г.
Capital injections in 1997
В писмо, изпратено до Комисията на 12 август 2009 г., белгийските власти посочват, че предоставената през 1997 г. капиталова инжекция на обща стойност 62 млн. евро следва да се счита за отложена компенсация за задължения за обществена услуга.
In a letter to the Commission dated 12 August 2009, the Belgian authorities indicate that the 1997 capital injections totalling EUR 62 million should be considered deferred compensation for public service obligations.
Капиталови инжекции през 2003 и 2006 г.
Capital injections in 2003 and 2006
Според белгийските власти и двете увеличения на капитала, извършени през 2003 г. и 2006 г., се основават на стратегически план [35], целта на който е да се подобри конкурентоспособността и рентабилността на предприятието в контекста на постепенната либерализация на пазара на пощенски услуги.
According to the Belgian authorities, the 2003 and 2006 capital increases were both made on the basis of a strategic plan [35] whose ultimate goal was to enhance the company’s competitiveness and profitability in the context of the progressive liberalisation of the postal market.
В този стратегически план са заложени две основни цели:
The strategic plan had two main objectives:
повишаване на производителността, за да се гарантират конкурентоспособността и рентабилността във все по-либерализирана пазарна среда;
improving productivity to ensure competitiveness and profitability in a more liberalised market environment;
DPLP да се насочи към пазарна логика, като отвори капитала си за частни инвеститори, т.е. да постигне и запази търсените равнища за възвръщаемост, за да може да привлече частни инвеститори и да освободи потенциала на предприятието по отношение на рентабилността.
moving DPLP towards market logic by opening up its share capital to private investors, in other words achieving and maintaining the requisite levels of return to attract private investors and unlocking the company’s potential in terms of profitability.
Капиталова инжекция през 2003 г.: според белгийските власти увеличението на капитала през 2003 г. е имало за цел да укрепи собствения капитал на DPLP предвид огромните финансови задължения, поети от предприятието за изграждането на четири нови центъра за сортиране и за модернизиране на съществуващ център, както и за оптимизирането на маршрутите за доставяне на пощенски пратки и за автоматизацията.
2003 capital injection: according to the Belgian authorities, the 2003 capital increase was aimed at strengthening DPLP’s equity capital with regard to the major financing commitments it had undertaken, in particular for the construction of four new sorting centres and the upgrade of an existing one, the optimisation of mail distribution routes and automation.
Освен това белгийските власти са на мнение, че инжектираните средства също така са покривали разходи за персонала вследствие на съкращението на броя на служителите поради по-ранно пенсиониране, намаляването на работното време и увеличението на заплатите на новите служители.
Moreover, the Belgian authorities argue that the funds injected also covered personnel costs arising from a reduction in the number of employees as a result of an early retirement scheme, a reduction in working time and an increase in the salaries of new postal workers.
Тези мерки разумно са гарантирали по-висока рентабилност през периода 2003—2007 г., като са отговаряли на очакванията на частните инвеститори.
These measures offered a reasonable assurance of increasing profitability over the period 2003-2007 to the levels expected by private investors.
В този смисъл белгийската държава, като единствен акционер в DPLP през 2003 г., е била ръководена от перспективи за рентабилност, следвайки логиката на пълно спазване на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, когато тя решава да осъществи капиталова инвестиция.
Thus, when it decided to make an equity investment, the Belgian State as the sole shareholder in DPLP in 2003 was guided by the prospect of profitability, in full compliance with the MEIP.
На 5 август 2009 г. белгийските власти също така изтъкват, че прогнозите за рентабилност са показвали, че капиталовата инжекция е предоставена при условия, съответстващи на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, като се има предвид, че очакваната производителност е превишавала изискванията на частния инвеститор.
On 5 August 2009 the Belgian authorities further argued that the profitability forecasts showed that the capital injection was in line with the MEIP, because the expected level of return was above what a private investor would have required.
Тези прогнози не са били нереалистични, тъй като реално регистрираната рентабилност между 2003 г. и 2008 г. е била значително по-висока от очакваната.
These forecasts were not unrealistic since actual profitability between 2003 and 2008 had been consistently above predicted profitability.
Белгийските власти уточниха, че капиталовата инжекция през 2003 г. и анулирането през 2005 г. на държавни вземания в сметките на DPLP по никакъв начин не са били свързани.
The Belgian authorities have clarified that there is no link between the 2003 capital injection and the 2005 cancellation of receivables from the State in DPLP’s accounts.
Това анулиране, направено в друг момент, е било обичайна счетоводна операция, като се има предвид, че държавата ясно е посочила, че тези вземания няма да бъдат платени на DPLP.
The cancellation, which took place at a different time, was a normal accounting operation, since the State had clearly indicated that those receivables were not going to be paid to DPLP.
Окончателно анулираните суми в рамките на оздравяването на счетоводния баланс от 2005 г. са се различавали от капиталовата инжекция през 2003 г. и натрупаните загуби в края на 2002 година.
The final amounts cancelled in the 2005 balance sheet clean-up were different from the amounts of capital injection in 2003 and accumulated losses at the end of 2002.
Капиталова инжекция през 2006 г.: белгийските власти подчертават, че тази капиталова инжекция е била в съответствие с принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, доколкото е предоставена при условия, равни на прилаганите към частен инвеститор (pari passu), т.е. Post Invest Europe SA, предприятие, което е инвестирало 300 млн. евро.
2006 capital injection: the Belgian authorities claim that this injection complied with the MEIP because it was made under the same terms as applied to a private investor (pari passu), namely Post Invest Europe SA, which invested EUR 300 million. New shares were issued to both the State and the private investor.
Държавата и частният инвеститор записват нови акции, чрез което новият частен инвеститор получава 50 % от акциите без един дял, а държавата запазва 50 % от акциите плюс един дял [36].
As a result, the new investor obtained 50 % minus one share, while the State retained 50 % plus one share [36].