natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В съответствие с подхода на Съда в неговото решение, Комисията занапред ще прави разлика между освобождаването от нотариални разходи, от една страна, и регистрация и разходи за публикуване, от друга страна [65].
In line with the approach by the Court in its judgment, the Commission will in the following distinguish between the exemption from notarial costs on the one hand and registration and publication costs on the other hand [65].
Освобождаване от нотариален акт и нотариални разходи: Комисията счита, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество и одобрението на устава посредством законодателство вместо чрез нотариален акт отговаря на логиката и характера на португалската правна система.
Exemption from the notarial deed and the notarial costs: The Commission finds that the transformation of RTP into a public limited company and the approval of its statutes by way of legislation instead of by a notarial deed complies with the logic and nature of the Portuguese legal system.
Преобразуването в публично акционерно дружество бе направено с цел да се даде на RTP по-гъвкава форма на дружество и по този начин да го поставят на равна нога с частните оператори.
The transformation into a public limited company was done in order to give RTP a more flexible company form and thereby put it on an equal footing with private operators.
Фактът, че това трансформиране е съставено от закона, а не чрез нотариален акт, не беше опит да се заобиколи изискването за нотариален договор, но е резултат от общия принцип на португалското право, че законодателните актове могат да бъдат променяни само от еквивалентни законодателни актове.
The fact that this transformation was done by law, rather than by a notarial deed, was not an attempt to circumvent the requirement of a notarial deed, but resulted from the general principle of Portuguese law that legislative acts may only be modified by equivalent legislative acts.
Съгласно този принцип на „еквивалентност на актовете“ закон може да се анулира, прекрати временно или модифицира чрез правен акт, който е от една и съща йерархична степен като учредителния акт, а не с акт, която е с по-нисък ранг в йерархията на законодателството.
Under that principle of ‘equivalence of acts’, a law may only be repealed, suspended or modified by a legal act which is of the same hierarchical rank as the constitutive act and not by an act which has a lower rank in the hierarchy of laws.
Този принцип е бил въведен в португалската конституция през 1982 г., т.е. много преди преобразуването на RTP през 1992 г. Член 115, параграф 5 на португалската конституция във формата, в която е в сила към момента на преобразуването на RTP, предвижда никой закон да не: „създава други форми на законодателство или предоставя на други видове актове правомощия за тълкуване, интегриране, изменение, спиране действието или отменяне на всяка една от неговите разпоредби по начин, по който да предизвика последици по отношение на трети страни“ Тъй като RTP беше национализирана през 1975 г. с акт на законодателството, а именно чрез Наредбa-закон № D 674-d/75, трансформирането му в друга правна форма, отново би могло могат да бъде постигнато само чрез Наредба-закон, или по силата на закон, който е равностоен или дори с по-висок ранг от този на наредбата-закон.
This principle was introduced into the Portuguese Constitution in 1982, that is to say, long before the transformation of RTP in 1992 took place. Article 115(5) of the Portuguese Constitution in its form in force at the time of RTP’s transformation provided that no law should: ‘create other forms of legislation or grant other types of act the power to interpret, integrate, modify, suspend or revoke any of its provisions in such a way to produce effects in relation to third parties’. As RTP was nationalised in 1975 by an act of legislation, namely by Decree-Law No D 674-D/75, its transformation into another legal form could again only be achieved by way of a decree-law, or by a law which has an equivalent or even higher rank than that of a decree-law.
Не съществува също така нещо, което да сочи, че първоначалната национализация на RTP е извършена през 1975 г. с цел да се избегне прилагането към дружествата, регулирани от частното право и е довела до ползи за дружеството.
There is also nothing to suggest that RTP’s original nationalisation in 1975 was carried out in order to circumvent the applying to companies governed by private law and created a benefit for the company.
Не съществуват доказателства, подсказващи, че всички други закони в сила преди преобразуването на RTP (вж. съображения 84—86 от настоящото решение) са били с цел създаване на парично облагодетелстване за публичните предприятия чрез избягване на нотариалните актове (и съответните разходи), които се прилагат спрямо частните трансакции.
There is no evidence to suggest that all the other laws in place before RTP’s transformation (see recitals 84 to 86 of this Decision) were for the purpose of creating a pecuniary advantage for public undertakings by avoiding notarial deeds (and the respective costs) applying to private transactions.
По-специално Закон № 84/88, който позволи публичните предприятия да бъдат трансформирани в акционерните дружества с Наредба-закон, отразява конституционните и правни принципи, които са били в сила в съответния момент.
In particular, Law No 84/88 which allowed public undertakings to be transformed into public limited companies by decree-law, reflected the constitutional and legal principles in force at the relevant time.
Заключение: Като се вземат под внимание тези въпроси, освобождаването от изискването за извършване на трансформацията на RTP чрез нотариален акт (и по този начин с поемане на съответните разходи), не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Conclusion: Taking those matters into consideration, the exemption from the requirement to carry out the RTP transformation via a notarial deed (and thus incur the respective costs) does not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Освобождаване от такси за регистрация и разходи за публикуване: Необходимо е да се оцени дали RTP се е облагодетелствала от полза, като не е плащала всички разходи, свързани с регистрацията на дружеството в търговския регистър и публикуването на нотариалния акт.
Exemption from registration charges and publication costs: It is necessary to assess whether RTP enjoyed a benefit by not paying any costs linked to the registration of the company in the commercial registry and the publication of the notarial deed.
В съответствие с португалското право, което е в сила в момента, нотариалният акт, с който се формализира създаването на дружество, регулирано от частното право, и неговият устав трябва да бъдат публикувани в Diário da República от секретаря, отговарящ на търговския регистър, за да добият третите страни представа за съдържанието на тези документи.
In accordance with Portuguese law in force at the time, a notarial deed which formalised the setting up of a company governed by private law and its articles of association had to be published in the Diário da República by the Registrar in charge of the Commercial Registry in order to make third parties aware of the contents of those documents.
RTP не пое тези разходи за публикация, тъй като задължителното публикуване в Diário da República на Закон № 21/92 гарантира, че на Акта за преобразуване на RTP и на съдържанието на неговите нови членове, регламентиращи сдружаването, е предоставена необходимата гласност.
RTP did not incur these publication costs since the mandatory publication in the Diário da República of Law No 21/92 ensured that the act of transformation of RTP and the contents of its new articles of association were afforded the necessary publicity.
Няма признаци, че Португалия е избрала да превърне RTP в публично акционерно дружество чрез Закон № 21/92, за да предостави на RTP предимство под формата на икономии на разходи за регистрация и публикуване.
There is no indication that the Portugal chose to transform RTP into a public limited company by way of Law No 21/92 in order to grant RTP an advantage in the form of savings in registration and publication costs.
Ясно е че втора публикация на устава на RTP би била напълно обезсмислена, тъй като изискванията за прозрачност и публичност бяха вече изпълнени чрез публикуване на Закон № 21/92 в Diário da República.
It was rather that a second publication of RTP’s statutes would have been entirely meaningless as the transparency and publicity requirements were already fulfilled through the publication of Law No 21/92 in the Diário da República.
Докато регистрацията е била направена с оглед на по-късното публикуване и двете мерки са свързани, не е безспорно дали освобождаване от такси за регистрация може да бъде оправдано от същността и логиката на португалската правна система и задължителното преобразуване на RTP посредством законодателство.
While the registration is done with a view to later publication and the two measures are linked, it is questionable whether the exemption from registration charges can also be justified by the nature and logic of the Portuguese legal system and the mandatory conversion of RTP by way of legislation.
Португалия не оспорва, че вписването е било също така изискано от кодекса на търговските дружества.
Portugal does not dispute that the registration was still required by the Commercial Companies Code.
Както Португалия заяви: „регистрацията не беше отменена, само не беше нужен нотариален акт, но наредбата-закон представляваше достатъчен документ за целите на регистрацията“.
As Portugal stated: ‘registration was not dispensed with, it was only that no deed was needed, but that the decree-law constituted a sufficient document for registration purposes’.
Това следва също от член 3, параграф 3 от Закон № 84/88, (вж. съображение 25 от настоящото решение).
This also follows from Article 3(3) of Law No 84/88, (see recital 25 of this Decision).
Освен това Португалия подчерта, че за да може RTP да се регистрира в бъдеще всички други актове, свързани с компанията, фактът на създаването му (т.е. резултатът от преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество), е трябвало да бъде регистриран [66]. Ако регистрацията е необходимо обаче, Комисията не вижда причина защо RTP не следва да понесе съответните разходи.
In addition, Portugal emphasised that in order for RTP to register in the future all other acts relating to the company, the fact of its creation (i.e. the result of the 1992 transformation into a public limited company) needed to be registered [66] If however, registration is necessary, then the Commission sees no reason why RTP should not have to bear the corresponding charges.
Заключение: Може да се заключи, че освобождаването на RTP от изискването за нотариален акт (включително нотариални разходи), както и освобождаване от изискването за публикуване и съответните разходи за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Conclusion: It should be concluded that the exemption of RTP from the requirement of a notarial deed (including notarial costs), as well as the exemption from the requirement for publication and the respective publication costs according to Article 11(1) of Law No 21/92, do not constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1, от Закон № 21/92, представлява държавна помощ.
The exemption from registration charges according to Article 11(1) of Law No 21/92 does constitute State aid.
Въпреки това, както е посочено по-нататък в съображения 160—161 от настоящото решение, тези изключения биха били, при всички положения, оправдани като законно обезщетение за разходите по предоставянето на услуга от общ икономически интерес съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
However, as referred to later in recitals 160 and 161 of this Decision, these exemptions would, in any event, be justified as a legitimate compensation for the costs of the provision of a service of general economic interest costs under Article 106(2) TFEU.
Постоянно освобождаване в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92
Permanent exemption in accordance with Article 11(2) of Law No 21/92
Португалия твърди, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не предоставят на практика постоянна дерогация за RTP, но че тя е била предназначена за покриване на същото положение като преди във връзка с временно освобождаване, а именно превръщането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. Португалия твърди също, че нееднократно RTP е платило нотариални такси за регистрация.
Portugal claims that Article 11(2) of Law No 21/92 does not actually grant a permanent exemption to RTP, but that it was only intended to cover the same situation as before in relation to the temporary exemption, namely the transformation of RTP into a public limited company in 1992. Portugal also claims that on several occasions RTP paid notarial registration charges.
Обаче формулировката на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, обхваща всяко по-нататъшни актове за вписване, регистрация или анотация, които, в съответствие с този член, могат да бъдат извършвани безплатно за неограничен период от време.
However, the wording of Article 11(2) of Law No 21/92 covers all further inscription, registration or annotation acts which, in accordance with that Article, may be effectuated free of charge for an unlimited amount of time.
Такова постоянно освобождаване също предоставя предимство на RTP като го освобождава от разходи, които то иначе би трябвало да поеме от своя собствен бюджет.
Such a permanent exemption also confers an advantage on RTP by relieving it of charges which it otherwise would have to bear from its own budget.
Аргументът на Португалия, че доколкото ѝ е известно, член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил приложен и RTP е изплатило всички необходими такси е доказателство, което е релевантно при потенциално възстановяване на държавна помощ, но не променя констатацията за формулирането на разпоредбата.
The argument by Portugal that to its knowledge Article 11(2) of Law No 21/92 has never been applied and RTP paid all necessary charges, is evidence which is relevant in a potential recovery of State aid, but does not alter the finding on the provision’s wording.
Това предимство също е избирателно, тъй като Закон № 21/92 се отнася за RTP.
That advantage is also selective, as Law No 21/92 refers to RTP.
Португалия не може да претендира, че Закон № 21/92 е самото прилагане на общо правило от португалското законодателство.
Portugal cannot claim that Law No 21/92 is the mere application of a general rule of Portuguese law.
По-специално, членове 1 и 2 от наредбa-закон № 404/90 не могат да се използват, за да се докаже липсата на избирателност, тъй като наредбата-закон касае актове на концентрация и, следователно, не включва този случай, който се отнася до трансформирането на дадено публично предприятие в публично акционерно дружество [67].
In particular, Articles 1 and 2 of Decree-Law No 404/90 cannot be used in order to prove the absence of selectivity as the decree-law deals with acts of concentration and, thus, does not cover this Case which concerns the transformation of a public undertaking into a public limited company [67].
В противовес на временното освобождаване от такси за регистрация, една постоянна дерогация не може да е оправдана с доктрината за еквивалентност на актове, с която, поради процеса на законодателно приемане, се отмени изискването за нотариален договор и неговото публикуване, когато RTP беше трансформирано през 1992 г. Спазването на природата и логиката на португалската правна система може да се приеме за временно освобождаване, тъй като в конкретния случай трансформиране на RTP в публично акционерно дружество би могло да бъде постигнато, както бе показано, чрез наредба-закон.
Contrary to a temporary exemption from registration charges, a permanent exemption cannot also be justified by the equivalence of acts doctrine which, due to the legislative adoption process, dispensed with the requirement of a notarial deed and its publication when RTP was transformed in 1992. Compliance with the nature and logic of the Portuguese legal system could be accepted for the temporary exemption because in the concrete case of RTP’s transformation into a public limited company could only be achieved, as demonstrated, by a decree-law.
Въпреки това, широкото приложно поле на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не изключва, че освобождаването от нотариални изисквания (и разходи) ще бъде възможно за други ситуации от освен за преобразуването на RTP през 1992 г. в публично акционерно дружество.
However, the wide scope of Article 11(2) of Law No 21/92 does not preclude that exemptions from notarial requirements (and costs) would be possible for other situations than the 1992 transformation of RTP into a public limited company.
Достатъчно е да се посочи, че постоянната дерогация в полза на едно дружество (или една група от дружества, като например акционерни дружества) от различни такси за регистрация не може никога да бъде в естеството и логиката на правната система [68].
It is sufficient to state that a permanent exemption in favour of one company (or one group of companies such as public limited companies) from various registration charges can never be within the nature and logic of a legal system [68].
Заключение: Следва да се направи заключение, че постоянното освобождаване за RTP, произтичащo от член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Conclusion: It should be concluded that the permanent exemption for RTP resulting from Article 11(2) of Law No 21/92 constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Споразумение за социална сигурност (разсрочвания на задълженията и освобождаване от лихви): След разглеждане на мненията на трети страни и на Португалия, Комисията заключава, че първоначално споразумение между органа, отговорен за схемата за социална сигурност и RTP не може да се разглежда като представляващо типично поведение на частен оператор.
Social security settlement (debt rescheduling and interest waiver): After considering the comments from third parties and Portugal, the Commission concludes that the initial agreement between the body responsible for the social security scheme and RTP cannot be regarded as representing typical behaviour of a private operator.
Спорът дали тълкуването на някои правила за социално осигуряване, както са определени в Наредба за изпълнение № 12/83 е правилен от правна гледна точка.
The dispute was whether or not the interpretation of certain social security rules as laid down in Implementing Decree No 12/83 was legally correct.
Споразумението потвърди интерпретацията на RTP, която бе подкрепена от анализа на данъчен експерт, който заключи, че Наредбата за изпълнение е противоконституционен.
The agreement confirmed RTP’s interpretation, which was supported by the analysis of a tax expert who concluded that the Implementing Decree was unconstitutional.
Наредбата за изпълнение обаче не е оттеглена след споразумението.
However, the Implementing Decree was not revoked following the agreement.
Следователно трябва да бъде направено заключението, че мярката е избирателно прилагана за RTP без да се засяга приложимостта на интерпретацията на схемата за социална сигурност по отношение на други дружества.
Therefore, it must be concluded that the measure was selectively applied to RTP without affecting the applicability of the social security scheme’s interpretation in relation to other companies.
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия че разрешението за разсрочване на дълг и за освобождаване от глоби и лихви бе предоставено в рамките на обща система, приложима за всички предприятия, които се намират в подобно положение, въз основа на Наредбата-закон № 411/91 и следователно не е предоставило на RTP специфично предимство.
The Commission cannot accept the Portugal’s claim that the authorisation for the debt rescheduling and for the waiver of fines and interest was given within the framework of a general system applicable to all undertakings in a similar situation on the basis of Decree-Law No 411/91 and therefore did not confer a specific advantage on RTP.
Без това да пречи на селективния или общ характер на такава схема, целта на настоящото решение е да се определи дали прилагането на схемата на RTP е избирателно.
Without prejudging the selective or general nature of such a scheme, the purpose of this Decision is to determine whether the application of the scheme to RTP was selective.
С цел да се докаже, че разсрочването е наложително, за да се осигури жизнеспособност на дружеството, с наредба-закон № 411/91 се изисква провеждане на финансово/икономическо проучване.
In order to prove that the rescheduling is indispensable to ensure the viability of the company, Decree-Law No 411/91 requires a financial/economic study to be carried out.
RTP никога не е извършило такова проучване на своята жизнеспособност в съответствие с член 2, параграф 3 от наредба-закон № 411/91.
RTP never carried out such a study of its viability pursuant to Article 2(3) of Decree-Law No 411/91.
Освен това, условието, посочено в член 2, параграф 1, буква г) на наредба-закон № 411/91 не е била приложима за RTP както узаконяването на дълговете не следва държавна намеса.
Furthermore, the condition laid down in Article 2(1)(d) of Decree-Law No 411/91 was not applicable to RTP as the debt regularisation did not follow state intervention.
Комисията не приема твърдението на Португалия, че историята на държавна намеса е засегнала функционирането на предприятието в задължение, и че RTP не е било регулирано от нормативни разпоредби в момента на държавната намеса.
The Commission does not accept Portugal’s claim that the history of State intervention affected the operation of the debtor enterprise and that RTP was governed by statutory rules at the time of the State intervention.
Въпреки че RTP е предмет на специален режим на управление през 1977 г. [69], този режим приключи с приемането на устава от 1980 г., докато задълженията по схемата за социално осигуряване са „натрупани“ в периода 1983—1989 г. Комисията счита, че за RTP узаконяване на дълга не може да се счита за част от общ режим, съгласно Закон № 411/91, тъй като RTP не отговаря на критериите, установени в този закон за такова разрешение.
Although RTP was subject to a special management regime in 1977 [69], that regime came to an end with the adoption of the 1980 statutes, whereas the debt to the social security scheme was ‘built up’ in the period from 1983 to 1989. The Commission considers that the debt regularisation for RTP cannot be considered part of a general regime under Law No 411/91, as RTP did not meet the criteria laid down in that Law for such authorisation.
Поради това мярката е била прилагана по селективен начин за RTP.
Therefore, the measure was applied in a selective manner to RTP.
Чрез предоставяне на разсрочване на дълговете Португалия следва да е действала по същия начин като публичен или частен кредитор, който се стреми да възстанови суми, дължими към него, и за тази цел, сключва споразумения за разсрочване на дълговете, за да се улесни плащането [70].
By granting the debt rescheduling, the Portugal should have acted in the same way as a public or private creditor that seeks to recover sums due to it and, to that end, concludes debt rescheduling agreements to facilitate payment [70].
Ставката на наказателната лихва, прилагана от държавата, следва да бъде равна на ставката от частен кредитор, която би се прилагат в подобни обстоятелства.
The rate of default interest applied by the State should be equal to the rate a private creditor would apply in similar circumstances.
Комисията счита, че частен кредитор, който цели събирането на задължението чрез правни средства, би получил поне законния лихвен процент.
The Commission considers that a private creditor that pursued the recovery of the debt by legal means would obtain at least the statutory interest rate.