natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От горепосоченото следва, че a contrario, при настоящото състояние на френското право подвеждането под отговорност на дружеството майка във връзка с неговото дъщерно дружество предполага ясно, както по-горе се посочва, да се докаже вината на първото за положението на второто.
It is clear from the above, a contrario, that in the present state of French law, vicarious liability of the parent company for its subsidiary requires proof that the parent committed a fault affecting the subsidiary.
Що се отнася до предвидимото развитие на френското законодателство, Комисията отчита факта, че започната по този въпрос реформа изглежда е изоставена. Всъщност в рамките на горепосочения парламентарен доклад работната група на законодателната комисия се обяви срещу „утвърждаването на съществуването на безвиновна отговорност в следствие на състояние на икономическа зависимост“ (Препоръка № 19).
As regards foreseeable developments in French positive law, the Commission notes that the reform contemplated on this point seems to have been abandoned: in the context of the parliamentary report cited above, the working party of the Senate Legal Affairs Committee declared itself against any legislative provision ‘establishing the existence of strict liability by reason of a state of economic dependence’ (Recommendation No 19).
Реформа в този смисъл впрочем не изглежда вече да е на дневен ред: по-специално тя не е включена в проектозакон № 657 за реформа на гражданската отговорност [176], представен по време на редовната сесия 2009—2010 г. (заведен в деловодството на Сената на 9 юли 2010 г.).
Moreover, a reform along these lines no longer seems to be on the agenda: in particular, it does not appear in Bill No 657 on the reform of civil liability [176] presented during the ordinary session 2009-2010 (registered at the office of the President of the Senate on 9 July 2010).
В заключение, в противовес на отговорността на държавата при неизпълнение от страна на нейните публичноправни организации, която има характеристиките на гаранционен механизъм (по-специално) във връзка с нейния автоматичен характер, в настоящото състояние на френското право не съществува автоматично и по подразбиране търсене на отговорност от дружествата майки за действията на техните частноправни дъщерни дружества, намиращи се в режим на съдебна ликвидация.
In conclusion, whereas the State is liable in the event of default of a publicly owned establishment, by a mechanism which, especially in view of its automatic character, has all the features of a guarantee, there is in the current state of French law no implicit and automatic liability of parent companies for the actions of subsidiaries governed by private law under compulsory winding up.
Кредиторите на дъщерните дружества на публичноправната организация ФИП не разполагат с каквато и да е гаранция по отношение на запазването на съществуването на тези дъщерни дружества и/или запазването на задължения им
Creditors of IFP’s subsidiaries have no guarantee of the continued existence of the subsidiaries and/or their obligations
Въз основа на горепосоченото Комисията е в състояние да заключи, че, ако в качеството им на акционерни дружества дъщерните дружества на публичноправната организация ФИП бъдат заличени след приключването на процедурата по ликвидация, техните права и задължения биха се заличили заедно с тях.
On the basis of the above, the Commission concludes that if, as public limited companies, the IFP subsidiaries were to be wound up and their existence terminated, their rights and obligations would disappear at the same time.
При такива обстоятелства техният контролиращ акционер — публичноправната организация ФИП — би разполагал със сигурност с възможността да влее предварително капитали [177], за да се избегне тяхното заличаване и ликвидация.
Admittedly their controlling shareholder, the publicly owned establishment IFP, would have the option of a prior capital injection [177] to avoid their winding up.
Подобно вливане на средства би подлежало на използване зазапазването на вземанията на трети лица по отношение на дъщерните дружества.
Such a capital contribution could then ensure the continuation the claims against the subsidiaries held by third parties.
Въпреки това тогава би ставало въпрос за стратегически избор на публичноправната организация, а не за законово задължение, което автоматично би ѝ било наложено.
However, that would be a strategic choice on the part of the publicly owned establishment and not a legal obligation automatically imposed on it.
Освен това за подобен избор би се приложило правото, регулиращо държавните помощи: в хипотезата, при която тази намеса с финансови средства не се оправдава от поведението на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, тя би останала подчинена на предварителния контрол (и съгласие) на Европейската комисия след уведомление от френските власти.
Moreover, such a choice would be subject to the strict framework of State aid law: if the capital injection was not the behaviour of a private investor operating under normal market economy conditions, it would have to be notified to the Commission by the French authorities and await the Commission’s prior vetting (and approval).
По този начин Комисията е в състояние да заключи, че при процедура по ликвидация кредиторите на дъщерните дружества на публичноправната организация ФИП не разполагат с каквато и да е сигурност по отношение на изплащането на техните вземания.
The Commission therefore concludes that in the event of winding up, the creditors of IFP’s subsidiaries have no certainty regarding the settlement of their claims.
Заключение за липсата на държавна гаранция, покриваща частноправните дъщерни дружества на публичноправната организация ФИП
Conclusion regarding the lack of a State guarantee covering the private-law subsidiaries of the publicly owned establishment IFP
Въз основа на горепосоченото Комисията е в състояние да заключи, че за разлика от кредиторите на публичноправната организация ФИП, кредиторите на частноправните дъщерни дружества от групата ФИП не разполагат с гаранция нито за изплащането на техните индивидуални вземания, нито за запазване на съществуването на тези акционерни дружества в случай на ликвидация.
On the basis of the above, the Commission concludes that, in contrast to the creditors of the publicly owned establishment IFP, the creditors of the private-law subsidiaries of the IFP group do not have a guarantee either of the payment of their individual claims or of the continued existence of these companies in the event of winding up.
От това следва, че тези частноправни дъщерни дружества не се покриват от неограничена гаранция, от която публичноправната организация ФИП се ползва във връзка със статута си.
These private-law subsidiaries are not covered by the unlimited guarantee enjoyed by IFP by virtue of its legal form as a publicly owned establishment.
Комисията основава своя анализ на факта, че кредиторите на частноправните дъщерни дружества на публичноправната организация ФИП:
The Commission bases its analysis on the fact that the creditors of the IFP subsidiaries governed by private law:
продължават да подлежат на производствата за оздравяване и ликвидация на предприятията по общия правен режим;
remain subject to the ordinary-law procedures regarding the administration and winding up of undertakings;
при настоящото състояние на френското право не могат автоматично да подведат под отговорност контролиращия акционер на дъщерните дружества — публичноправната организация ФИП (и оттам, френската държава) във връзка с действията на тези дъщерни дружества; всъщност те трябва да докажат предварително, че поведението на публичноправната организация е виновно, което изключва, че подобно търсене на отговорност е автоматично и поради това може да се приравни към гаранционен механизъм.
are unable, in the current state of French law, to rely on an automatic liability of the controlling shareholder of the subsidiaries, the publicly owned establishment IFP, and hence of the French State, for the actions of IFP’s subsidiaries: they must first show that there has been a fault on the part of the publicly owned establishment, which means that any liability is not automatic and cannot be likened to a guarantee mechanism.
Комисията подчертава, че е приела подобни решения за други случаи, за които тя е счела, че едно акционерно дружество, притежавано на 100 % от публичноправна организация или от самата държава, не се покрива от неограничена държавна гаранция, от която неговият акционер се ползва.
The Commission emphasises that it has already come to similar conclusions in other cases in which it took the view that a public limited company wholly owned by a publicly owned establishment, or by the State itself, was not covered by the unlimited public guarantee enjoyed by its shareholder.
Що се отнася до акционерните дружества, които държавата притежава пряко, Комисията е счела още през 2003 г. по делото EDF [178], че преобразуването на EPIC в акционерно дружество по общия правен режим и следователно прилагането към него на общия правен режим за несъстоятелността има за последица премахването на гаранцията, от която предприятието се е ползвало до този момент.
As regards companies owned directly by the State, the Commission considered, as early as 2003, in the EDF case [178], that the conversion of an EPIC into a public limited company under ordinary law, which made it subject to the ordinary law on bankruptcy, had the effect of withdrawing the guarantee enjoyed by the undertaking up to that time.
Неотдавна тази теза се потвърди, когато самата La Poste бе преобразувана в акционерно дружество [179], притежавано на 100 % от държавата.
This approach was recently confirmed when La Poste was transformed into a public limited company wholly owned by the State [179].
Що се отнася до акционерните дружества, притежавани на 100 % от публичноправни организации, Комисията призна в горепосоченото решение относно учредяването на La Banque Postale, че юридическият статут на такова дъщерно акционерно дружество, притежавано изцяло от публичноправна организация (в случая от La Poste, която по това време е имала публичноправен статут, приравним на EPIC) би позволил сам по себе си да се изключи наличието на неограничена гаранция на ниво La Banque Postale [180].
As regards companies held by publicly owned establishments, the Commission acknowledged, in the decision cited above relating to the setting up of La Banque Postale, that the fact that the subsidiary had the legal form of a public limited company wholly owned by a publicly owned establishment (namely La Poste, which at that time was a publicly owned establishment with a form equivalent to that of an EPIC) was by itself sufficient to rule out the possibility of an unlimited guarantee to the subsidiary [180].
СТОПАНСКА СЪЩНОСТ НА ДЕЙНОСТИТЕ, ИЗВЪРШВАНИ ОТ ПУБЛИЧНОПРАВНАТА ОРГАНИЗАЦИЯ ФИП, ПОКРИТИ С НЕОГРАНИЧЕНА ГАРАНЦИЯ
ECONOMIC NATURE OF THE ACTIVITIES OF THE PUBLICLY OWNED ESTABLISHMENT IFP THAT ARE COVERED BY THE UNLIMITED GUARANTEE
Както Комисията посочи в предходните си решения относно публичноправната организация ФИП [181], по силата на разпоредбите на устава си публичноправната организация ФИП изпълнява три функции:
As the Commission already pointed out in its previous decisions relating to the publicly owned establishment IFP [181], under its constitution, IFP performs three tasks:
функция за обучение на инженери и техници;
the training of engineers and technicians,
Френските власти, както е посочено в съображение 31, считат, че публичноправната организация ФИП е научноизследователска организация, която изпълнява тройна функция от общ интерес (научноизследователска дейност, обучение и документация).
As explained in recital 31, the French authorities consider that the publicly owned establishment IFP is a research organisation assigned a three-fold task in the general interest (research, training and documentation).
Комисията счита също, че спрямо функциите, които са ѝ поверени, публичноправната организация ФИП може да се определи като „научноизследователска организация“ по смисъла на точка 2.2 от Рамката на Общността за държавна помощ за научни изследвания, развитие и иновации [182] (наричано по-нататък „рамката за НИРИ“): нейната основна цел е да осъществява фундаментални научни изследвания [183], индустриални научни изследвания [184] или експериментално развитие [185] и да разпространява резултатите от тях посредством обучение, публикуване или трансфер на технологии.
The Commission likewise takes the view that in the light of the tasks assigned to it IFP can be termed a ‘research organisation’ within the meaning of point 2.2.(d) of the Community framework for State aid for research and development and innovation [182] (‘the R&D&I Framework’): its primary goal is to conduct fundamental research [183], industrial research [184] or experimental development [185] and to disseminate their results by way of teaching, publication or technology transfer.
В съответствие със съдебната практика на Съда [186] публичното финансиране на осъществяваните от научноизследователска организация дейности (включително и тяхното покритие от неограничена държавна гаранция) може [187] да има за последица отпускането на държавна гаранция, доколкото въпросната организация упражнява икономическа дейност, т.е. дейност, която се състои в предлагането на стоки или услуги на даден пазар [188] независимо от нейния правен статут или начин на финансиране.
In accordance with the Court of Justice case-law [186], the public financing of the activities carried out by a research organisation (including their cover by an unlimited public guarantee) may [187] lead to the granting of State aid provided that the organisation in question is engaged in an economic activity, i.e. an activity consisting of offering goods and services on a given market [188], regardless of its legal status and the way in which it is financed.
По-специално, що се отнася до стопанската (или нестопанската) същност на осъществяваните от научноизследователските организации дейности, Комисията уточни по време на практиката си по взимане на решения [189] това, което тя счита за уместно за едната или другата категория.
In its decision-making practice the Commission has clarified what it considers to be economic and non-economic activities engaged in by research organisations [189].
Що се отнася до основните дейности на научноизследователските организации Комисията счита, че те представляват по принцип дейности с нестопански характер, по-специално:
The Commission takes the view that the primary activities of research organisations are normally of a non-economic character, notably:
обучение за по-големи и по-квалифицирани човешки ресурси;
education for more and better skilled human resources;
провеждане на независими ИРД за повече знания и по-добро разбиране, включително съвместни ИРД;
the conduct of independent R&D for more knowledge and better understanding, including collaborative R&D;
разпространение на научноизследователските резултати.
the dissemination of research results.
Освен това Комисията счита, че дейностите по трансфер на технологии (отдаване на лицензи, създаване на производни продукти и други форми за управление на знанията, създадени от научноизследователската организация), са нестопански, ако тези дейности са от „вътрешен характер“ [190] и всички приходи от тези дейности се реинвестират в основните дейности на научноизследователската организация.
It furthermore considers that technology transfer activities (licensing, spin-off creation or other forms of management of knowledge created by the research organisation) are of a non-economic character if these activities are of an ‘internal nature’ [190] and all income from these activities is reinvested in the primary activities of the research organisations.
За сметка на това Комисията счита, че извършваните научни изследвания по договор с индустриални предприятия, наемът на научноизследователска инфраструктура и консултантската дейност [191] попадат в сферата на стопанската дейност.
On the other hand, the Commission considers that research carried out under contract with industry, the renting out of research infrastructure and consultancy work constitute economic activities [191].
В конкретния случай неограничената държавна гаранция, предоставена на публичноправната организация ФИП поради нейния статут EPIC, покрива едновременно нестопански дейности (което само по себе си не представлява проблем по отношение на правото в областта държавната помощ) и нейните стопански дейности, които са два вида.
In the case under examination, the unlimited guarantee conferred on IFP by virtue of its EPIC status covers both its non-economic activities (which in itself does not give rise to any problem under the law governing State aid) and its economic activities, which are of two types.
Що се отнася до първия вид стопански дейности, въпреки че считат, както е посочено в съображение 31, че дейностите, които публичноправната организация ФИП извършва, са в по-голямата си част нестопански, френските власти признаха в писмата си от 13 януари и 16 юли 2010 г., че извън изключителното поле на дейност на нейните дъщерни дружества, публичноправната организация ФИП осъществява предоставяне на услуги, които се състоят основно в отдаване под наем на оборудване и помещения, предоставяне на персонал, предоставяне на юридически услуги в полза на дъщерните дружества, както и извършване на научни изследвания въз основа на договори за сметка на трети лица или за сметка на нейните дъщерни дружества.
Regarding the first type of economic activity, although, as indicated in recital 31, the majority of IFP’s activities are non-economic, the French authorities acknowledged in their letters dated 13 January and 16 July 2010 that outside the exclusive field of activity of its subsidiaries IFP provided services consisting essentially in renting out infrastructures and premises, providing staff and supplying legal services to its the subsidiaries, and contract research services for third parties and its subsidiaries.
Както се посочва в съображение 185, подобни дейности имат стопански характер по смисъла, който Комисията обичайно влага в това.
As pointed out in recital 185, such activities are economic activities as generally defined by the Commission.
Що се отнася до втория вид стопански дейности — дейностите по трансфер на технологии, даването на лицензи, създаването на производни продукти или други форми за управление на знанията, създадени от научноизследователската организация, представляват по принцип, както е припомнено в съображение 184, нестопански дейности, ако те се осъществяват в самата организацията и ако приходите, които те генерират, се инвестират изцяло в научни изследвания в публичния сектор.
Regarding the second type of economic activity, technology transfers such as licensing, spin-off creation or other forms of management of knowledge created by the research organisation are in principle non-economic, as recalled in recital 184, if they are of an internal nature and if the profits they generate are entirely reinvested in public research.
В конкретния случай въпреки това, както Комисията заключи в горепосоченото решение C 51/2005, много от специфичните връзки, които публичноправната организация ФИП и някои от нейните частноправни дъщерни дружества поддържат, са такива, че „[…] някои дейности на публичноправната организация ФИП произхождат от областта на нестопанската му дейност, доколкото те дават възможност за ползване с търговска цел от неговите дъщерни дружества“ [192].
In the present case, however, as the Commission found in decision C 51/2005, the very specific relationships between the publicly owned establishment IFP and certain of its subsidiaries governed by private law are such that ‘certain of IFP’s activities fall outside the scope of its non-economic activities insofar as they give rise to commercial exploitation by its subsidiaries’ [192].
Всъщност Комисията заключи, че съответните дъщерни дружества не могат да се разглеждат като оператори, които са независими от своето дружество майка, дотолкова доколкото дейността им се интегрира в стратегията за развитие на публичноправната организация ФИП, доколкото последната упражнява контрол, който е не само юридически, но и de facto, доколкото сключените изключителни споразумения свидетелстват за голяма икономическа интеграция и доколкото публичноправната организация ФИП и засегнатите дъщерни дружества имат общ имидж пред операторите от съответните сектори.
The Commission came to the conclusion that the subsidiaries concerned could not be considered autonomous from their parent in so far as their activities formed part of IFP’s development strategy, IFP exercised not only de jure but also de facto control, exclusive agreements bore witness to strong economic integration, and IFP and the subsidiaries concerned had a common image in the eyes of operators in the relevant sectors.
Дейностите по трансфер на технологии, по-специално тези, резултат от промишлени изследвания, [193] между публичноправната организация ФИП и нейните дъщерни дружества Axens, Beicip-Franlab и Prosernat трябва следователно да бъдат определени като стопански дейности по смисъла на конкурентното право.
The technology transfers between IFP and its subsidiaries Axens, Beicip-Franlab and Prosernat, and especially those resulting from industrial research work [193], must consequently be categorised as economic activities for purposes of competition law.
От част 7.1.1 следва, че единствено осъществяваните пряко от публичноправната организация ФИП дейности се покриват от държавна гаранция, за разлика от извършваните от нейните частноправни дъщерни дружества дейности, които не попадат в обхвата на гаранцията.
It is clear from section 7.1.1 that only the activities carried out directly by the publicly owned establishment IFP are covered by the State guarantee; the activities carried out by its subsidiaries, which are governed by private law, are not covered by the guarantee.
Освен това измежду извършаваните пряко от публичноправната организация ФИП дейности, единствено покритието от държавна гаранция на тези, които са от стопанско естество, евентуално представлява държавна помощ, ако останалите условия, предвидени в член 107, параграф 1 от ДФЕС, също са изпълнени.
Moreover, among the activities carried out directly by IFP, there can be a State aid element only in the guarantee cover given to activities of an economic character, and always provided the other conditions laid down in Article 107(1) TFEU are also met.
На последно място, от част 7.1.2 следва, че тези стопански дейности се ограничават от една страна до научноизследователската дейност, осъществявана по договор от публичноправната организация ФИП, и от друга страна до дейностите по трансфер на технологии в изключителните области на дейност на дъщерните дружества Axens, Prosernat и Beicip-Franlab, както и до дейностите по отдаване под наем на инфраструктура, предоставяне на персонал и юридически услуги.
Finally, it is clear from section 7.1.2 that these economic activities are confined on the one hand to contract research activities carried out by the publicly owned establishment IFP, and on the other hand to the transfer of technologies in the exclusive fields of activity of the subsidiaries Axens, Prosernat and Beicip-Franlab and the renting out of infrastructure, provision of staff and provision of legal services.
НАЛИЧИЕ НА ИЗБИРАТЕЛНО ПРЕДИМСТВО ЗА ГРУПАТА ФИП
EXISTENCE OF A SELECTIVE ADVANTAGE TO THE IFP GROUP
За да анализира евентуалните предимства, които групата ФИП би могла да получи от неограничената държавна гаранция, предоставена на нейното дружество майка — публичноправната организация ФИП във връзка с нейния статут EPIC, Комисията ще използва двустепенна методология при своя анализ: първоначално тя ще проучи евентуалните предимства, възникнали на равнище дружество майка (7.1.4.1), преди да анализира тези, които потенциално се прехвърлят на нейните дъщерни дружества (7.1.4.2).
To analyse any advantages that the IFP group may derive from the unlimited guarantee conferred on the parent, IFP, by virtue of its EPIC status, the Commission will proceed in two stages: it will first examine any advantages to the parent (7.1.4.1), and then examine those potentially transferred to its subsidiaries (7.1.4.2).