natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Системи за записване на данните от пътуването (VDR)
Voyage data recorder (VDR) systems
Пътническите кораби, независимо от размерите им, и всички кораби с брутен тонаж равен или надвишаващ 3000 бруто регистър тона, построени на 1 юли 2002 г. или след тази дата, извършващи немеждународни пътувания, трябва да са оборудвани с устройство за записване на данните от пътуването (VDR) в съответствие с техническите стандарти и стандартите за работа, разработени съгласно глава V от SOLAS.
Passenger ships, irrespective of size, and ships other than passenger ships, of 3000 gross tonnage and upwards and constructed on or after 1 July 2002 engaged on a non-international voyage shall be fitted with a voyage data recorder (VDR) which complies with the technical and performance standards developed in accordance with Chapter V of SOLAS.
Товарните кораби с брутен тонаж равен или надвишаващ 3000 бруто регистър тона, построени преди 1 юли 2002 г., които извършват немеждународни пътувания, трябва да са оборудвани с устройство за записване на данните от пътуването (VDR) или с опростено устройство за записване на данните от пътуването (S-VDR) в съответствие с техническите стандарти и стандартите за работа, разработени съгласно глава V от SOLAS.
Cargo ships of 3000 gross tonnage and upwards constructed before 1 July 2002 engaged on a non-international voyage shall be fitted with a voyage data recorder (VDR) or with a simplified voyage data recorder (S-VDR) which complies with the technical and performance standards developed in accordance with Chapter V of SOLAS.
ОСВОБОЖДАВАНЕ
EXEMPTIONS
Освобождаване от изискването за носене на борда на AIS
Exemptions from the requirement to carry AIS on board
Държавите-членки могат да освобождават пътническите кораби с дължина под 15 метра или с брутен тонаж по-малък от 300 тона, извършващи немеждународни пътувания, от прилагането на изискванията във връзка с AIS, предвидени в настоящото приложение.
Member States may exempt passenger ships below 15 metres in length or 300 gross tonnage engaged on non-international voyages from the application of the requirements concerning AIS laid down in this Annex.
Държавите-членки могат да освобождават кораби, различни от пътническите кораби, с брутен тонаж равен на или надвишаващ 300 тона, но по-малък от 500 тона, които плават изключително във вътрешните териториални води на дадена държава-членка и извън маршрути, използвани обикновено от други кораби, оборудвани с AIS, от изискванията за носене на борда на AIS, предвидени в настоящото приложение.
Member States may exempt ships, other than passenger ships, of 300 gross tonnage and upwards but less than 500 gross tonnage sailing exclusively within the internal waters of a Member State and outside routes normally used by other ships fitted with AIS, from the carriage requirements for AIS laid down in this Annex.
Освобождаване от изискването за носене на борда на VDR или S-VDR
Exemptions from the requirement to carry a VDR or S-VDR on board
Държавите-членки могат да допуснат освобождаване от изискването за оборудване с VDR или със S-VDR в следните случаи:
Member States may grant exemptions from the requirement to be fitted with a VDR or an S-VDR as follows:
пътническите кораби, извършващи единствено пътувания в морски зони, различни от тези, обхванати от клас А, както е посочено в член 4 от Директива 2009/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, могат да бъдат освободени от изискването за оборудване с VDR,
Passenger ships only on voyages in sea areas other than those covered by Class A, as referred to in Article 4 of Directive 2009/45/EC of the European Parliament and of the Council, may be exempted from the requirement to be fitted with a VDR.
корабите, различни от ро-ро пътнически кораби, построени преди 1 юли 2002 г., могат да бъдат освободени от изискването за оборудване с VDR, когато може да се докаже, че взаимодействието между VDR и наличното оборудване на кораба е неразумно и непрактично,
Ships, other than ro-ro passenger ships, constructed before 1 July 2002 may be exempted from the requirement to be fitted with a VDR where it can be demonstrated that interfacing a VDR with the existing equipment on the ship is unreasonable and impracticable.
товарните кораби, построени преди 1 юли 2002 г., извършващи международни или немеждународни пътувания, могат да бъдат освободени от изискването за оборудване с S-VDR в случая, когато тези кораби ще бъдат изведени за постоянно от експлоатация в срок от две години след датата на въвеждане, посочена в глава V от SOLAS.
Cargo ships constructed before 1 July 2002, engaged on international or non-international voyages, may be exempted from the requirement to be fitted with an S-VDR if such ships are to be taken permanently out of service within two years of the implementation date specified in Chapter V of SOLAS.
ОВ L 163, 25.6.2009 г., стр. 1.“
OJ L 163, 25.6.2009, p. 1.’
Мерки, които държавите-членки могат да вземат в случай на риск за морската безопасност и за защитата на околната среда
Measures available to Member States in the event of a threat to maritime safety and the protection of the environment
Когато в резултат на инцидент или на обстоятелства от вида, описан в член 17, засягащи кораб, компетентният орган на заинтересованата държава-членка прецени, в рамките на международното право, че е необходимо да отклони, да смекчи или да отстрани сериозна и непосредствена опасност, заплашваща нейното крайбрежие или свързани с това интереси, безопасността на другите кораби, както и тази на екипажите, на пътниците или на хората на сушата, или за да предпази морската среда, този орган по-конкретно може:
Where, following an incident or circumstance of the type described in Article 17 affecting a ship, the competent authority of the Member State concerned deems, within the framework of international law, that it is necessary to avert, lessen or remove a serious and imminent threat to its coastline or related interests, the safety of other ships and their crews and passengers or of persons on shore or to protect the marine environment, that authority may, in particular:
да ограничи движението на кораба или да го насочи по определен маршрут.
restrict the movement of the ship or direct it to follow a specific course.
Това изискване не засяга отговорността на капитана за безопасно управление на неговия кораб;
This requirement does not affect the master’s responsibility for the safe handling of his ship;
да отправи официално предупреждение към капитана на кораба да преустанови заплахата за околната среда или за морската безопасност;
give official notice to the master of the ship to put an end to the threat to the environment or maritime safety;
да изпрати на борда на кораба екип, който да прецени степента на риска, да помогне на капитана да реши проблема и да държи в течение за това компетентния брегови център;
send an evaluation team aboard the ship to assess the degree of risk, help the master to remedy the situation and keep the competent coastal station informed thereof;
да инструктира капитана да влезе в място за убежище в случай на непосредствена опасност или да наложи пилотирането или тегленето на кораба.
instruct the master to put in at a place of refuge in the event of imminent peril, or cause the ship to be piloted or towed.
В случая на кораб, който е теглен по силата на споразумение за теглене или спасяване, мерките, взети от компетентния орган на дадена държава-членка по смисъла на букви а) и г), могат да бъдат приложени и спрямо свързаните със случая дружества за оказване на помощ, спасяване и теглене.“
In the case of a ship which is towed under a towage or salvage agreement, the measures taken by the competent authority of a Member State under points (a) and (d) may be also addressed to the assistance, salvage and towage companies involved.’
Поправка на Решение за изпълнение 2011/252/ЕС на Комисията от 26 април 2011 година за даване право на държавите-членки да удължат временните разрешения, издадени за новите активни вещества аскорбинова киселина, ипконазол, спиромесифен, топрамезон и Pseudomonas sp. щам DSMZ 13134
Corrigenda to Commission Implementing Decision 2011/252/EU of 26 April 2011 allowing Member States to extend provisional authorisations granted for the new active substances ascorbic acid, ipconazole, spiromesifen, topramezone, and Pseudomonas sp. strain DSMZ 13134
(Официален вестник на Европейския съюз L 106 от 27 април 2011 г.)
(Official Journal of the European Union L 106 of 27 April 2011)
На страница 12 в член 1
On page 12, in Article 1,
„30 април 2012 г.“
‘30 April 2012’,
„30 април 2013 г.“
‘30 April 2013’;
На страница 12 в член 2
on page 12, in Article 2,
„30 април 2013 г.“
‘30 April 2013’.
Директива 2011/16/ЕС на Съвета
Council Directive 2011/16/EU
относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и за отмяна на Директива 77/799/ЕИО
on administrative cooperation in the field of taxation and repealing Directive 77/799/EEC
Необходимостта държавите-членки да си оказват взаимопомощ в областта на данъчното облагане бързо нараства в условията на глобализация.
The Member States’ need for mutual assistance in the field of taxation is growing rapidly in a globalised era.
В резултат на засилената мобилност на данъкоплатците, повишения брой на трансграничните транзакции и интернационализирането на финансовите инструменти държавите-членки са затруднени при правилното определяне на дължимия данък.
There is a tremendous development of the mobility of taxpayers, of the number of cross-border transactions and of the internationalisation of financial instruments, which makes it difficult for Member States to assess taxes due properly.
Тази нарастваща трудност влияе върху работата на данъчните системи и води до двойно данъчно облагане, което от своя страна поражда стимули за данъчни измами и укриване на данъци, тъй като контролът се упражнява на национално равнище.
This increasing difficulty affects the functioning of taxation systems and entails double taxation, which itself incites tax fraud and tax evasion, while the powers of controls remain at national level.
По този начин се застрашава функционирането на вътрешния пазар.
It thus jeopardises the functioning of the internal market.
Поради тази причина една държава-членка не може сама да управлява вътрешната си данъчна система, особено по отношение на преките данъци, без да получава информация от други държави-членки.
Therefore, a single Member State cannot manage its internal taxation system, especially as regards direct taxation, without receiving information from other Member States.
За да се преодолеят отрицателните последици от това явление, е необходимо да се разгърне ново административно сътрудничество между данъчните администрации на държавите-членки.
In order to overcome the negative effects of this phenomenon, it is indispensable to develop new administrative cooperation between the Member States’ tax administrations.
Необходими са подходящи инструменти, които да способстват за изграждането на доверие между държавите-членки, като се приемат едни и същи правила, задължения и права за всички държави-членки.
There is a need for instruments likely to create confidence between Member States, by setting up the same rules, obligations and rights for all Member States.
Затова следва да бъде възприет изцяло нов подход, като се приеме нов текст, който да предостави на държавите-членки правомощията за успешно сътрудничество на международно равнище, с цел да се преодолеят отрицателните ефекти на постоянно нарастващата глобализация върху вътрешния пазар.
Therefore, a completely new approach should be taken by creating a new text to give Member States the power to efficiently cooperate at international level to overcome the negative effects of an ever-increasing globalisation on the internal market.
В тази връзка съществуващата Директива 77/799/ЕИО на Съвета от 19 декември 1977 г. относно взаимопомощта между компетентните органи на държавите-членки в областта на прякото данъчно облагане и облагане на застрахователните премии [3] вече не съдържа необходимите мерки за постигане на тези цели.
In such a context, the existing Council Directive 77/799/EEC of 19 December 1977 concerning mutual assistance by the competent authorities of the Member States in the field of direct taxation and taxation of insurance premiums [3] no longer provides for appropriate measures.
Нейните сериозни слабости бяха разгледани в доклада от 22 май 2000 г. на аd hoc работната група на Съвета „Борба с данъчните измами“, както и след това в Съобщението на Комисията относно предотвратяване и борба с корпоративните и финансовите злоупотреби от 27 септември 2004 г. и Съобщението на Комисията относно необходимостта за развитие на координирана стратегия за подобряване на борбата с данъчните измами от 31 май 2006 г.
Its deep weaknesses have been looked into by the Ad hoc Council Working Party on Tax Fraud in its report of 22 May 2000 and more recently by the Commission Communication on Preventing and Combating Corporate and Financial Malpractice of 27 September 2004 and the Commission Communication concerning the need to develop a coordinated strategy to improve the fight against fiscal fraud of 31 May 2006.
Директива 77/799/ЕИО, дори с последните ѝ изменения, беше изработена в условия, различни от сегашните изисквания на вътрешния пазар, и вече не отговаря на новите изисквания за административно сътрудничество.
Directive 77/799/EEC, even with its later amendments, was designed in a different context to current internal market requirements and is no longer able to meet the new requirements of administrative cooperation.
Поради броя и естеството на адаптациите, които трябва да бъдат направени на Директива 77/799/ЕИО, обикновеното ѝ изменение не би било достатъчно за постигане на целите.
Due to the number and the importance of adaptations to be made to Directive 77/799/EEC, a mere amendment thereof would not be sufficient to fulfil the objectives described above.
Поради това Директива 77/799/ЕИО следва да бъде отменена и заменена с нов правен инструмент.
Directive 77/799/EEC should therefore be repealed and replaced by a new legal instrument.
Този инструмент следва да се прилага към преките и непреките данъци, които все още не са предмет на законодателството на Съюза.
That instrument should apply to direct taxes and indirect taxes that are not yet covered by other Union legislation.
За тази цел настоящата нова директива е правилният инструмент за ефективно административно сътрудничество.
To this end, this new Directive is considered to be the proper instrument in terms of effective administrative cooperation.
Настоящата директива се основава на постигнатото с Директива 77/799/ЕИО, но предвижда по-ясни и по-конкретни правила, уреждащи административното сътрудничество между държавите-членки, когато е необходимо, с цел да се установи, особено по отношение на обмена на информация, по-широко административно сътрудничество между държавите-членки.
This Directive builds on the achievements of Directive 77/799/EEC but provides for clearer and more precise rules governing administrative cooperation between Member States where necessary, in order to establish, especially as regards the exchange of information, a wider scope of administrative cooperation between Member States.
По-ясните правила следва да осигурят и възможност в обхвата да бъдат включени по-конкретно всички юридически и физически лица в Съюза, като се има предвид нарастващото многообразие на правни сдружения, които включват не само традиционни сдружения, като тръстове, фондации и инвестиционни фондове, но и всеки нов инструмент, който може да бъде създаден от данъкоплатци в държавите-членки.
Clearer rules should also make it possible in particular to cover all legal and natural persons in the Union, taking into account the ever-increasing range of legal arrangements, including not only traditional arrangements such as trusts, foundations and investment funds, but any new instrument which may be set up by taxpayers in the Member States.
Нужни са повече преки контакти между местните или националните служби на държавите-членки, отговарящи за административното сътрудничество, като по правило комуникацията следва да се осъществява между централните звена за връзка.
There should be more direct contact between Member States’ local or national offices in charge of administrative cooperation, with communication between central liaison offices being the rule.
Липсата на преки контакти води до неефективност, непълноценно използване на инструментите за административно сътрудничество и забавяне на комуникацията.
The lack of direct contacts leads to inefficiency, under-use of the arrangements for administrative cooperation and delays in communication.
Във връзка с това следва да се включи разпоредба, предвиждаща повече преки контакти между службите, за да се постигне по-ефикасно и по-бързо сътрудничество.
Provision should therefore be made to bring about more direct contacts between services with a view to making cooperation more efficient and faster.
Предоставянето на компетентност на отделите за връзка следва да се подчинява на националните разпоредби на всяка държава-членка.
The assignment of competences to the liaison departments should be deferred to the national provisions of each Member State.
При запитване от страна на друга държава-членка, държавите-членки следва да обменят информация относно отделни случаи и следва да направят необходимите разследвания, за да получат търсената информация.
Member States should exchange information concerning particular cases where requested by another Member State and should make the necessary enquiries to obtain such information.
Стандартът за предполагаема значимост има за цел да осигури възможно най-широк обмен на информация по данъчни въпроси, като същевременно изясни, че държавите-членки не следва да се ангажират с опити за извличане на информация (т.нар. „fishing expeditions“), нито да искат информация, която няма връзка с данъчните задължения на даден данъкоплатец.
The standard of ‘foreseeable relevance’ is intended to provide for exchange of information in tax matters to the widest possible extent and, at the same time, to clarify that Member States are not at liberty to engage in ‘fishing expeditions’ or to request information that is unlikely to be relevant to the tax affairs of a given taxpayer.
Въпреки че член 20 от настоящата директива съдържа процедурни изисквания, тези разпоредби трябва да се тълкуват свободно, за да не се възпрепятства ефективният обмен на информация.
While Article 20 of this Directive contains procedural requirements, those provisions need to be interpreted liberally in order not to frustrate the effective exchange of information.
Следва да се отбележи, че задължителният автоматичен обмен на информация без предварително условие е най-ефективното средство за подобряване на правилното определяне на данъците при трансгранични казуси и за борба с измамите.
It is recognised that the mandatory automatic exchange of information without preconditions is the most effective means of enhancing the correct assessment of taxes in cross-border situations and of fighting fraud.
За тази цел следва да се използва постепенен подход, като се започне с автоматичен обмен на налична информация по петте категории и след доклад от Комисията съответните разпоредби се преразгледат.
To that end, a step-by-step approach should therefore be followed starting with the automatic exchange of available information on five categories and reviewing the relevant provisions after a report by the Commission.
Следва да се засилва и да се поощрява спонтанният обмен на информация между държавите-членки.
The spontaneous exchange of information between Member States should also be strengthened and encouraged.
Следва да се установят срокове за предоставяне на информация съгласно настоящата директива, за да се гарантира, че обменът на информация е навременен, а оттам и ефективен.
Time limits for the provision of information under this Directive should be laid down in order to ensure that the information exchange is timely and thus effective.
Важно е длъжностни лица от данъчната администрация на една държава-членка да бъдат допускани на територията на друга държава-членка.
It is important that officials of the tax administration of one Member State are allowed to be present in the territory of another Member State.
Тъй като данъчното положение на едно или повече данъчнозадължени лица, установени в различни държави-членки, често представлява общ или допълващ се интерес, следва да се предостави възможност две или повече държави-членки, по взаимно съгласие и на доброволен принцип, да извършват паралелни проверки на тези лица.
Since the tax situation of one or more persons liable to tax established in several Member States is often of common or complementary interest, it should be made possible for simultaneous controls to be carried out on such persons by two or more Member States, by mutual agreement and on a voluntary basis.
С оглед на законовите изисквания в някои държави-членки данъкоплатецът да бъде информиран за решенията и актовете относно данъчните му задължения и на произтичащите от това трудности за данъчните власти, включително и в случаите, когато данъкоплатецът се е преместил в друга държава-членка, е желателно при тези обстоятелства данъчните власти да могат да разчитат на сътрудничеството на компетентните органи на държавата-членка, в която данъкоплатецът се е преместил.
In view of the legal requirement in certain Member States that a taxpayer be notified of decisions and instruments concerning his tax liability and of the ensuing difficulties for the tax authorities, including cases where the taxpayer has relocated to another Member State, it is desirable that, in such circumstances, the tax authorities should be able to call upon the cooperation of the competent authorities of the Member State to which the taxpayer has relocated.
Обратна информация относно изпратената информация ще стимулира административното сътрудничество между държавите-членки.
Feedback on information sent will encourage administrative cooperation between Member States.
Необходимо е държавите-членки и Комисията взаимно да си сътрудничат при постоянното разглеждане на процедурите за сътрудничество и при обмена на опит и най-добри практики в разглежданите области.
Collaboration between the Member States and the Commission is necessary for the permanent study of cooperation procedures and the sharing of experience and best practices in the fields considered.
В интерес на ефективността на административното сътрудничество е важно информацията и документите, получени по силата на настоящата директива, да могат, при спазване на установените в настоящата директива ограничения, да бъдат използвани и за други цели в държавите-членки, които ги получават.
It is important for the efficiency of administrative cooperation that information and documents obtained under this Directive could, subject to the restrictions laid down in this Directive, be used by the Member State that received them also for other purposes.
Важно е също, при определени условия, държавите-членки да могат да предоставят тази информация на трета държава.
It is also important that Member States could transmit that information to a third country, under certain conditions.
Случаите, в които запитана държава-членка може да откаже да предостави информация, следва да бъдат ясно посочени и ограничени, като се имат предвид определени частни интереси, които следва да бъдат защитени, а също и общественият интерес.
The situations in which a requested Member State may refuse to provide information should be clearly defined and limited, taking into account certain private interests which should be protected as well as the public interest.
Държава-членка обаче не следва да отказва да предоставя информация, защото тя не представлява национален интерес или защото информацията се държи от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като агент или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице.
However, a Member State should not refuse to transmit information because it has no domestic interest or because the information is held by a bank, other financial institution, nominee or person acting in an agency or fiduciary capacity or because it relates to ownership interests in a person.