natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За тази цел се представя независима правна оценка в приемлива за Евросистемата форма, посочваща приложимите в страната правила за възстановяване, преди обезпечените с активи ценни книжа да бъдат приети за допустими [53].
For this purpose, an independent legal assessment in a form acceptable to the Eurosystem must be submitted setting out the applicable clawback rules in the country, before the asset-backed securities can be considered eligible [53].
За да реши дали правата ѝ са подходящо защитени срещу правилата за възстановяване, Евросистемата може да изисква други документи, включително удостоверение за платежоспособност от получателя за периода непосредствено преди това (suspect period).
To decide whether its rights are adequately protected against claw back rules, the Eurosystem may require other documents, including a solvency certificate from the transferee, for the suspect period.
Правилата за възстановяване, които Евросистемата счита за тежки и, поради това, за неприемливи, включват правила, при които продажбата на базовите активи може да бъде унищожена от ликвидатор единствено въз основа на това, че е сключена в определен период (suspect period) преди обявяването на неплатежоспособността на продавача (инициатор/посредник), или когато такова унищожаване може да се предотврати от получателя, само ако той може да докаже, че не е знаел за неплатежоспособността на продавача (инициатора/посредника) по време на продажбата. В рамките на една структурирана емисия, за да бъде допустим, даден транш (или подтранш) не може да бъде подчинен на други траншове от същата емисия.
Claw back rules which the Eurosystem considers to be severe and therefore not acceptable include rules whereby the sale of underlying assets can be invalidated by the liquidator solely on the basis that it was concluded within a certain period (suspect period) before the declaration of insolvency of the seller (originator/intermediary), or where such invalidation can only be prevented by the transferee if they can prove that they were not aware of the insolvency of the seller (originator/intermediary) at the time of the sale.Within a structured issue, in order to be eligible, a tranche (or sub-tranche) may not be subordinated to other tranches of the same issue.
За един транш (или подтранш) се счита, че не е подчинен на други траншове (или подтраншове) на същата емисия, ако в съответствие с приоритета на плащането, приложим след доставянето на съобщението за изпълнение, както е предвидено в проспекта, никой друг транш (или подтранш) няма приоритет над този транш (или подтранш) по отношение на получаването на плащане (главница и лихва), и по този начин такъв транш (или подтранш) е последен при понасянето на загуби измежду различните траншове или подтраншове на структурирана емисия.
A tranche (or sub-tranche) is considered to be non-subordinated vis-à-vis other tranches (or sub-tranches) of the same issue if, in accordance with the priority of payment applicable after the delivery of an enforcement notice, as set out in the prospectus, no other tranche (or sub-tranche) is given priority over that tranche or sub-tranche in respect of receiving payment (principal and interest), and thereby such tranche (or sub-tranche) is last in incurring losses among the different tranches or sub-tranches of a structured issue.
За структурираните емисии, където проспектът предвижда съобщение за предсрочно изпълнение и съобщение за изпълнение, неподчинеността на транша (или подтранша) се осигурява съгласно приоритета на плащанията по двете съобщения — за предсрочно изпълнение и за изпълнение.
For structured issues where the prospectus provides for the delivery of an acceleration and an enforcement notice, non-subordination of a tranche (or sub-tranche) must be ensured under both acceleration and enforcement notice-related priority of payments.
Евросистемата си запазва правото да изиска от съответна трета страна (например от емитента, първоначалния собственик или уреждащия сделката) пояснения и/или правно потвърждение, които смята за необходими за оценката на допустимостта на обезпечените с активи ценни книжа.
The Eurosystem reserves the right to request from any relevant third party (such as the issuer, the originator or the arranger) any clarification and/or legal confirmation that it considers necessary to assess the eligibility of asset-backed securities.
Дълговият инструмент трябва да отговаря на високите кредитни стандарти, посочени в раздел 6.3.2 на правилата относно търгуемите активи от рамката на Евросистемата за кредитна оценка.
The debt instrument must meet the high credit standards specified in the ECAF rules for marketable assets as set out in Section 6.3.2.
Дълговият инструмент трябва да е депозиран/регистриран (емитиран) в ЕИП при централна банка или централен депозитар на ценни книжа, които отговарят на минималните стандарти, установени от ЕЦБ [54].
The debt instrument must be deposited/registered (issued) in the EEA with a central bank or with a central securities depository (CSD) which fulfils the minimum standards established by the ECB [54].
Ако търгуем дългов инструмент е емитиран от нефинансово предприятие [55], на което не е присъден рейтинг от призната агенция за външна кредитна оценка (АВКО), мястото на емитиране трябва да е в еврозоната.
In case a marketable debt instrument is issued by a non-financial corporation [55] that is not rated by an accepted external credit assessment institution (ECAI), the place of issue must be the euro area.
Дълговият инструмент трябва да бъде прехвърлим в безналична форма.
The debt instrument must be transferable in book-entry form.
Той трябва да бъде държан и неговият сетълмент да се извършва в еврозоната чрез сметка при Евросистемата или в система за сетълмент на ценни книжа, която отговаря на установените от ЕЦБ стандарти, така че изпълнението и реализацията да се определят по законодателството на държава-членка.
It must be held and settled in the euro area through an account with the Eurosystem or with an SSS that fulfils the standards established by the ECB, so that perfection and realisation are subject to the law of a Member State.
Ако централният депозитар на ценни книжа, където се емитира активът, и системата за сетълмент на ценни книжа, в която той се държи, не са едни и същи, двете институции трябва да са свързани посредством връзка, одобрена от ЕЦБ [56].
If the CSD where the asset is issued and the SSS where it is held are not identical, then the two institutions have to be connected by a link approved by the ECB [56].
Дълговият инструмент трябва да бъде допуснат за търгуване на регулиран пазар, както е определено в Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти, за изменение на Директиви 85/611/ЕИО и 93/6/ЕИО на Съвета и Директива 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 93/22/ЕИО на Съвета [57], или да се търгува на отделни нерегулирани пазари, както е определено от ЕЦБ [58].
The debt instrument must be admitted to trading on a regulated market as defined in the Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments amending Council Directives 85/611/EEC and 93/6/EEC and Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directive 93/22/EEC [57], or traded on certain non-regulated markets as specified by the ECB [58].
Оценяването от Евросистемата на нерегулираните пазари се основава на три принципа — сигурност, прозрачност и достъпност [59].6.2.1.6.
The assessment of non-regulated markets by the Eurosystem is based on three principles – safety, transparency and accessibility [59].6.2.1.6.
Вид на емитента/гаранта
Type of issuer/guarantor
Дълговият инструмент може да бъде емитиран или гарантиран от централни банки на държавите-членки на ЕС, предприятия от публичния сектор, предприятия от частния сектор или международни или наднационални институции.
The debt instrument may be issued or guaranteed by central banks of the EU Member States, public sector entities, private sector entities, or international or supranational institutions.
Място на установяване на емитента/гаранта
Place of establishment of the issuer/guarantor
Емитентът трябва да е установен в ЕИП или в някоя от държавите от Г-10 извън ЕИП [60] [61].
The issuer must be established in the EEA or in one of the non-EEA G10 countries [60] [61].
В последния случай дълговите инструменти може да бъдат смятани за допустими само ако Евросистемата удостовери, че нейните права са защитени по подходящ посочен от нея начин съгласно законите на съответната държава от Г-10, която е извън ЕИП.
In the latter case, the debt instruments can only be considered eligible if the Eurosystem ascertains that its rights would be protected in an appropriate manner, as determined by the Eurosystem, under the laws of the respective non-EEA G10 country.
Ето защо трябва, за да може активите да се смятат за допустими, трябва да се представи правна оценка, приемлива за Евросистемата по форма и съдържание.
For this purpose, a legal assessment in a form and with substance acceptable to the Eurosystem will have to be submitted before the assets can be considered eligible.
При обезпечени с активи ценни книжа емитентът трябва да е установен в ЕИП.Гарантът трябва да е установен в ЕИП, освен ако не е необходима гаранция за установяване на високите кредитни стандарти за търгуеми активи, както е посочено в раздел 6.3.2.
In the case of an asset-backed security, the issuer must be established in the EEA.The guarantor must be established in the EEA, unless a guarantee is not needed to establish the high credit standards for marketable assets, as set out in Section 6.3.2.
Международните или наднационалните институции са допустими емитенти/гаранти независимо от своето място на установяване.
International or supranational institutions are eligible issuers/guarantors irrespective of their place of establishment.
В случай че търгуем дългов инструмент е емитиран от нефинансова институция, на която не е присъден рейтинг от АВКО, емитентът/гарантът трябва да е установен в еврозоната.
In case a marketable debt instrument is issued by a non-financial corporation that is not rated by an ECAI, the issuer/guarantor must be established in the euro area.
Валутна деноминация
Currency of denomination
Дълговият инструмент трябва да е деноминиран в евро [62].
The debt instrument must be denominated in euro [62].
Три вида нетъргуеми активи са допустими като обезпечение е единната рамка за допустими активи: срочни депозити от допустими контрагенти, вземания по кредити и нетъргуеми потребителски дългови инструменти, обезпечени с ипотека [63].
Three types of non-marketable assets are eligible as collateral in the single framework for eligible assets: fixed-term deposits from eligible counterparties, credit claims and non-marketable retail mortgage-backed debt instruments (RMBDs) [63].
Вземания по кредити
Credit claims
За да бъде допустимо, дадено вземане по кредит [64] трябва да отговаря на следните критерии за допустимост (вж. също таблица 4):
To be eligible, a credit claim [64] has to fulfil the following eligibility criteria (see also Table 4):
Вид на актива: следва да е вземане по кредит, което представлява задължение на даден длъжник към контрагент на Евросистемата.
Type of asset: It must be a credit claim which is a debt obligation of a debtor vis-à-vis a Eurosystem counterparty.
Вземанията по кредити, които са с „намаляващо салдо“ (т.е. главницата и лихвата се изплащат съгласно предварително договорен график), също са допустими.
Credit claims that have a ‘reducing balance’ (i.e. where the principal and interest are paid off according to a pre-agreed schedule) are also eligible.
Неусвоени кредитни линии (например неусвоени кредитни улеснения под формата на вземания по револвиращи кредити), овърдрафти по текущи сметки и акредитиви (които разрешават усвояването на кредита, но сами по себе си не са вземания по кредити) не са допустими.
Undrawn credit lines (e.g. undrawn facilities of revolving credit claims), current account overdrafts and letters of credit (which authorise the use of credit but are not credit claims per se) are not eligible.
Делът в синдикиран заем на институция, участваща в синдикат, се смята за допустим вид вземане по кредит.
The share of a syndicate member institution in a syndicated loan is considered an eligible type of credit claim.
Вземанията по кредити не могат да дават права по главницата и/или лихвата, които са подчинени на правата на държателите на други вземания по кредити (или други траншове или подтраншове от същия синдикиран заем) или дългови инструменти на същия емитент.
Credit claims may not afford rights to the principal and/or the interest that are subordinated to the rights of holders of other credit claims (or other tranches or sub-tranches in the same syndicated loan) or debt instruments of the same issuer.
Вземането по кредита трябва да има: а) фиксиран размер на главницата, платима безусловно; и б) лихвен процент, който не може да породи отрицателен паричен поток.
The credit claim must have (i) a fixed, unconditional principal amount and (ii) an interest rate that cannot result in a negative cash flow.
Освен това лихвеният процент трябва да е от един от следните видове: 1) с нулев купон; 2) с фиксиран купон; или 3) с плаващ купон, индексиран спрямо референтен лихвен процент.
In addition, the interest rate should be one of the following: (i) zero coupon-style; (ii) fixed; or (iii) floating linked to another interest rate reference.
Освен това вземания по кредити с лихвен процент, свързан с процента на инфлация, са също допустими.
Furthermore, credit claims with interest rate linked to the inflation rate are also eligible.
Вид на длъжника/гаранта: допустимите длъжници и гаранти са нефинансови предприятия [65], субекти от публичния сектор и международни или наднационални институции.
Type of debtor/guarantor: Eligible debtors and guarantors are non-financial corporations [65], public sector entities and international or supranational institutions.
Всеки длъжник поотделно е персонално отговорен за пълното погасяване на вземането по въпросния кредит (солидарно отговорните съдлъжници за отделни вземания по кредити се изключват).
Each debtor is individually and severally liable for the full repayment of the credit claim in question (co-debtors jointly liable for individual credit claims are excluded).
Място на установяване на длъжника/гаранта: длъжникът трябва да е установен в еврозоната.
Place of establishment of the debtor and guarantor: The debtor must be established in the euro area.
Гарантът трябва също да е установен в еврозоната, освен ако не е необходима гаранция за установяване на високите кредитни стандарти за нетъргуеми активи, както е посочено в раздел 6.3.3.
The guarantor must also be established in the euro area, unless a guarantee is not needed to establish the high credit standards for non-marketable assets, as set out in Section 6.3.3.
Това изискване не се отнася за международни или наднационални институции.
This requirement does not apply to international or supranational institutions.
Кредитни стандарти: качеството на вземанията по кредити се оценява на база на кредитоспособността на длъжника или гаранта.
Credit standards: The quality of credit claims is assessed through the underlying creditworthiness of the debtor or guarantor.
Вземанията по кредити трябва да отговарят на високите кредитни стандарти, посочени в правилата за нетъргуеми активи на рамката на Евросистемата за кредитна оценка, изложени в раздел 6.3.3.
Credit claims must meet the high credit standards specified in the ECAF rules for non-marketable assets, as set out in Section 6.3.3.
Минимален размер: по време на предоставянето му за използване като обезпечение (мобилизация) от контрагента размерът на вземането по кредита трябва да отговаря на изискването за минимален праг.
Minimum size: At the time of submission for use as collateral (mobilisation) by the counterparty, the credit claim must meet a minimum size threshold.
Всяка НЦБ може да прилага по свой избор минимален размер за вземанията по вътрешни кредити.
Each NCB may apply a minimum size of its choice for domestic credit claims.
За трансгранично използване се прилага общ минимален праг от 500000 EUR. Предвижда се колкото е възможно по-скоро през 2013 г. да се въведе общ минимален праг от 500000 EUR за размера на всички вземания по кредити в еврозоната.
For cross-border use, a common minimum threshold of EUR 500000 is applicable. It is envisaged that as soon as practicable in the course of 2013 a common minimum threshold of EUR 500000 will be introduced for all credit claims throughout the euro area.
Процедура за обработка: вземането по кредит трябва да се обработва съгласно процедурите на Евросистемата, дефинирани в съответната национална документация.
Handling procedures: The credit claim must be handled according to the Eurosystem procedures as defined in the respective national documentation.
Приложимо право: споразумението за вземането по кредит, както и споразумението между контрагента и НЦБ, която мобилизира вземането по кредит като залог („мобилизационно споразумение“), трябва да се уреждат от правото на държава-членка.
Governing laws: The credit claim agreement and the agreement between the counterparty and the NCB mobilising the credit claim as collateral (‘mobilisation agreement’) must both be governed by the law of a Member State.
Освен това общият брой на различните приложими права по отношение на: i) контрагента, ii) кредитора, iii) длъжника, iv) гаранта (ако има такъв), v) споразумението за вземането по кредит, и vi) мобилизационното споразумение, не може да бъде повече от две.
Furthermore, the total number of different governing laws that are applicable to (i) the counterparty; (ii) the creditor; (iii) the debtor; (iv) the guarantor (if relevant); (v) the credit claim agreement; (vi) the mobilisation agreement may not exceed two.
Валутна деноминация: вземането по кредит трябва да е деноминирано в евро [66].
Currency of denomination: The credit claim must be denominated in euro [66].
Нетъргуеми обезпечени с ипотека потребителски дългови инструменти
Non-marketable retail mortgage-backed debt instruments
По отношение на обезпечените с ипотека потребителски дългови инструменти се прилагат следните критерии (вж. също таблица 4):
The following eligibility criteria are applied to RMBDs (see also Table 4):
Вид на актива: следва да представлява дългов инструмент (запис на заповед или менителница), който е обезпечен с пул от жилищни ипотеки и не е напълно секюритизиран.
Type of asset: It must be a debt instrument (a promissory note or a bill of exchange) that is secured by a pool of residential mortgages and that falls short of full securitisation.
Трябва да е възможно заместване на активи от базисния пул и да е налице механизъм, който да гарантира приоритета на Евросистемата пред кредиторите, освен тези кредитори, за които е предвидено изключение обосновано с държавната политика [67].
Substitution of assets in the underlying pool must be possible and a mechanism needs to be in place to ensure that the Eurosystem enjoys priority over creditors other than those exempted for public policy reasons [67].
Обезпечените с ипотека потребителски дългови инструменти трябва да имат: i) фиксиран размер на главницата, платима безусловно; и ii) лихвен процент, който не може да породи отрицателен паричен поток.
The RMBD must have (i) a fixed, unconditional principal amount and (ii) an interest rate that cannot result in a negative cash flow.
Кредитни стандарти: обезпечените с ипотека потребителски дългови инструменти трябва да отговарят на високите кредитни стандарти, които се оценяват според частта от рамката на Евросистемата за кредитна оценка, която се отнася за обезпечени с ипотека потребителски дългови инструменти, както е изложено в раздел 6.3.3.
Credit standards: The RMBD must meet high credit standards, which are assessed through the part of the ECAF that addresses RMBDs, as set out in Section 6.3.3.
Вид на емитента: допустими емитенти са кредитните институции, които са допустими контрагенти.
Type of issuer: Eligible issuers are credit institutions that are eligible counterparties.
Място на установяване на емитента: емитентът трябва е установен в еврозоната.
Place of establishment of the issuer: The issuer must be established in the euro area.
Процедура за обработка: обезпечените с ипотека потребителски дългови инструменти трябва да се обработват в съответствие с процедурите на Евросистемата, както са дефинирани в съответната национална документация.
Handling procedures: The RMBD must be handled according to the Eurosystem procedures as defined in the respective national documentation.
Валутна деноминация: обезпечените с ипотека потребителски дългови инструменти трябва да са деноминирани в евро [68].
Currency of denomination: The RMBD must be denominated in euro [68].
Допълнителни правни изисквания по отношение на вземанията по кредити
Additional legal requirements for credit claims
За да се гарантира, че се създава валидно обезпечение за вземанията по кредити и че вземането по кредит може бързо да се реализира в случай на неизпълнение от страна на контрагента, трябва да са спазени допълнителни правни изисквания.
In order to ensure that a valid security is created over credit claims and that the credit claim can be swiftly realised in the event of a counterparty default, additional legal requirements have to be met.
Тези правни изисквания са свързани със:
These legal requirements relate to:
проверка за наличие на вземания по кредити;
the verification of the existence of credit claims;
уведомяване на длъжника относно мобилизацията на вземането по кредита или регистрацията на такава мобилизация;
the notification of the debtor about the mobilisation of the credit claim or the registration of such mobilisation;
липса на ограничения, свързани с банкова тайна и поверителност;
the absence of restrictions related to banking secrecy and confidentiality;
липса на ограничения за мобилизацията на вземането по кредита;
the absence of restrictions on the mobilisation of the credit claim;
липса на ограничения за реализацията на вземането по кредита.
the absence of restrictions on the realisation of the credit claim.
Съдържанието на тези правни изисквания е изложено в допълнение 7.
The content of these legal requirements is set out in Appendix 7.
Допълнителни подробности относно конкретните характеристики на националните юрисдикции са посочени в съответната национална документация.
Further details of the specific features of the national jurisdictions are provided in the respective national documentation.
Правила за използването на допустими активи
Rules for the use of eligible assets
Търгуемите активи могат да се използват при всички операции по паричната политика, основани на базови активи, т.е. обратни сделки и окончателни сделки на открития пазар, и при пределното кредитно улеснение.
Marketable assets can be used for all monetary policy operations which are based on underlying assets, i.e. reverse and outright open market transactions and the marginal lending facility.
При обратни сделки на открития пазар и при използването на пределното кредитно улеснение нетъргуемите активи могат да се използват като базови активи.
Non-marketable assets can be used as underlying assets for reverse open market transactions and the marginal lending facility.
Те не се използват при окончателни сделки на Евросистемата.
They are not used in Eurosystem outright transactions.
Всички търгуеми и нетъргуеми активи могат да се използват и като базови активи при кредит в рамките на деня.
All marketable and non-marketable assets can also be used as underlying assets for intraday credit.
Независимо от факта, че даден търгуем или нетъргуем актив отговаря на всички критерии за допустимост, контрагентът не може да представи като обезпечение актив, емитиран или гарантиран от самия него или от друг субект, с който е в тесни връзки [69].
Irrespective of the fact that a marketable or non-marketable asset fulfils all eligibility criteria, a counterparty may not submit as collateral any asset issued or guaranteed by itself or by any other entity with which it has close links [69].