natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Deloitte изтъква, че по отношение на капиталоемкостта универсалната услуга на DP е по-близка до тази например на UPS и на FedEx, отколкото до тази на оператори на транспортиране на стоки като Kuehne&Nagel или Wincanton.
Deloitte argues that, in terms of capital intensity, DP’s universal service is more similar to that of, for instance, UPS and Fedex than to that of freight operators like Kuehne&Nagel or Wincanton.
Deloitte подчертава и значителните разлики в рентабилността между дружествата в течение на времето, както и в различните сектори и между тях.
Deloitte further highlights the significant variation in companies’ profitability over time, as well as within and between the different sectors.
Тези разлики според Deloitt оправдават използването по-скоро на рамки за разумна печалба, отколкото на единна средна стойност.
This variation, in Deloitte’s view, would warrant the use of ranges of reasonable profit rather than a single average figure.
Подобен подход също така би бил подходящ предвид необходимостта да не се санкционират по-високите получени резултати от средното равнище в резултат на повишената ефективност.
Such an approach would also be appropriate because of the need to avoid penalising above-average performance as a result of efficiency gains.
Събраните от Deloitte резултати по сектори и за всички сектори са обобщени в таблица 22 от проучването Deloitte.
The results obtained by Deloitte, by sector and for all sectors together, are summarised in Table 22 of the Deloitte study.
Следователно:
Thus,
в пощенския сектор и сектора на колетните пратки за периода 1998—2007 г. средната стойност на годишните средни стойности на възвръщаемостта на продажбите е 8,1 %, средната стойност на медианите на възвръщаемостта на продажбите — 7,4 %, средният годишен 25-и процентил — 4,8 % и средният годишен 75-и процентил — 12 %;
for the postal and parcel sector, during the period 1998-2007, the average annual mean ROS is 8,1 %, the average annual median ROS is 7,4 %, the average annual 25th percentile is 4,8 % and the average annual 75th percentile is 12 %;
за всички сектори за периода 1990—2007 г. средната стойност на годишните средни стойности на възвръщаемостта на продажбите е 6 %, средната стойност на годишните медиани на възвръщаемостта на продажбите — 5,4 %, средният годишен 25-и процентил — 3,6 % и средният годишен 75-и процентил — 8,1 % [89].
for all sectors, during the period 1990-2007, the average annual mean ROS is 6 %, the average annual median ROS is 5,4 %, the average annual 25th percentile is 3,6 % and the average annual 75th percentile is 8,1 % [89].
За референтен показател Deloitte предлага стойност, основана на средната стойност на годишните средни стойности на възвръщаемостта на продажбите, равна на 7,9 % [90]; за да отрази наблюдаваната разлика на възвръщаемостта на продажбите, Deloitte определя и диапазон за разумна възвръщаемост на продажбите, основана на годишния интеквартилен размах [91].
As a reference benchmark Deloitte proposes a value based on the average annual mean ROS of 7,9 % [90]; to reflect the observed variation of the ROS, Deloitte further derives a range of reasonable ROS based on the interquartile annual ranges [91].
Оценка на сравнителното проучване
Assessment of benchmarking
Разумна печалба (диапазон по подразбиране)
Reasonable profit (default range)
Избирането на подходяща извадка от сравними предприятия за заварените пощенски оператори е сложна задача.
Choosing a good sample of comparable companies for postal incumbents is a complex task.
От само себе си се разбира, че най-много трябва да се внимава при избирането на група предприятия, които могат да послужат за сравнение на търговските дейности и риска.
It goes without saying that care must be taken to properly select a suitable group of companies as a benchmark in terms of business activities and risk.
Общото между проучванията на WIK и Deloitte е, че те са насочени към търговски дружества, които развиват сравними дейности с тези на DPLP, като изключват заварените пощенски оператори от сравнителната извадка.
The WIK and Deloitte studies both focus on commercial companies with activities comparable to those of DPLP, while excluding postal incumbents from the comparator sample.
Обратно, CRA използва сравнителна извадка, съставена единствено от европейски заварени пощенски оператори.
CRA, by contrast, uses a comparator sample that consists only of other European postal incumbents.
Комисията споделя становището на WIK и на Deloitte, според което печалбите на заварените пощенски оператори (използвани в сравнителното проучване на CRA) на практика не са при обичайни пазарни условия, а са резултат до голяма степен от избора на други държави членки в областта на регулирането.
The Commission shares the views of both WIK and Deloitte that the profits of postal incumbents (which CRA uses for its benchmarking) are not determined under normal market conditions, but largely result from the regulatory choices of other Member States.
Ето защо те може да не отразяват правилно референтната възвръщаемост.
As such, they may not adequately reflect a proper return benchmark.
В същото време, тъй като извадката на CRA включва заварени пощенски оператори от други европейски страни, изглежда това е извадката с предприятия, които се доближават най-много до DPLP.
At the same time, given that the CRA sample focuses on postal incumbents in other European countries, it appears to constitute the sample of companies most similar to DPLP.
Поради това Комисията счита за уместно да се вземе предвид изцяло извадката на CRA, по-специално за да се проверят чрез съпоставяне референтните равнища на разумната печалба (възвръщаемостта на продажбите), определени въз основа на проучванията на WIK и на Deloitte.
For this reason, the Commission believes it is appropriate to take the CRA sample fully into account, in particular in order to cross-check the benchmark reasonable profit levels (ROS) established on the basis of the WIK and Deloitte studies.
Както в проучването на WIK, така и в проучването на Deloitte се признава, че трябва да е налице достатъчно голяма извадка, за да се направят съществени заключения за целите на сравнителното проучване.
The WIK and Deloitte studies both acknowledge the need to have a sufficiently large sample to draw relevant conclusions for the purpose of benchmarking.
Затова те се основават на (относително) ограничена извадка от предприятия в пощенския сектор и сектора на колетните пратки и на по-широкообхватни извадки, които включват дружества от сектора на логистиката и сектора на транспортирането на стоки.
For this purpose, they consider both a (relatively) narrow sample of companies in the postal and parcels sector and wider samples including companies in the logistics and freight transport sectors.
Комисията признава, че е важно да има достатъчно голяма извадка за целите на статистиката.
The Commission recognises that a sufficient sample size is important for statistical purposes.
По отношение на позицията на CRA в това отношение, която оспорва ползата от увеличение на размера на извадката с добавяне на по-малко сравними предприятия, Комисията счита, че по-широкообхватните извадки, определени от WIK и особено от Deloitte, чрез възприетите методологии за избиране на извадки са достатъчно сравними, за да послужат като значими референтни групи за оценяването на печалбата на DPLP.
In relation to CRA’s position in this regard, which questions the usefulness of increasing the sample size by adding less comparable companies, the Commission takes the view that the wider samples identified by WIK and, in particular, Deloitte on the basis of the adopted sample selection methodologies are sufficiently comparable to serve as meaningful benchmark groups for benchmarking DPLP’s profit.
В проучването на WIK се прави опит да се определи референтна възвръщаемост на продажбите на базата на трите групи, създадени за целите на сравнението.
The WIK study attempts to establish a benchmark ROS on the basis of three different comparator groups.
Комисията обаче счита също, че проучването на WIK може да бъде атакувано по две различни, макар и свързани точки [92]: i) използването от страна на WIK на извадки, които включват също голям брой малки дружества [93], които очевидно не са сравними със заварените пощенски оператори като DPLP; и ii) хипотезите на WIK относно равнището на риска, пред който е изправен пощенският оператор, предмет на разследването.
The Commission is also of the opinion, however, that the WIK study can be criticised on two distinct, yet related, issues [92]: (i) WIK’s use of samples that also include a large number of smaller companies [93] which are clearly not comparable to incumbent postal operators such as DPLP; and (ii) WIK’s assumptions regarding the level of risk faced by the postal operator under investigation.
Комисията счита, че мащабът на дейностите, както и структурата на разходите на заварените пощенски оператори като DPLP (заедно с вида на въведения регулаторен механизъм) са съществени елементи за оценката на сравнителното проучване на равнищата на печалба.
The Commission considers that the scale of operations, as well as the cost structure of postal incumbents such as DPLP (in conjunction with the type of regulatory mechanism in place), are essential for assessing the benchmarking of profit levels.
Първо, ако фиксираните разходи са високи (и засягат например капиталовите разходи или други фиксирани разходи, свързани с мрежата), най-големите предприятия получават още по-големи икономии от мащаба и гъстотата в сравнение с малките.
First, in the presence of significant fixed costs (related, for example, to capital costs or other fixed costs linked to the network), the largest companies benefit more from economies of scale and density than small ones.
При сравнението на средната възвръщаемост на продажбите на големите и малките предприятия, включени в извадката на WIK, проучването Deloitte-II успява да докаже, че средната възвръщаемост на продажбите се увеличава с размера на предприятията (измерен по брой на служителите) [94].
By comparing the average ROS for large and small companies in WIK’s sample, the Deloitte II study shows convincingly that the average ROS increases with the size of the companies (measured by the number of employees) [94].
В действителност средната стойност на първия квартил (Q1) е най-ниска в трите извадки WIK (например само 0,75 % за извадката WIK II за периода 1998—2007 г.) [95], което може да отразява прекомерно висок дял на (най-малките) предприятията, които понасят загуби и полагат големи усилия, за да останат на пазара.
Indeed, the average first quartile value (Q1) is very low in the three WIK samples (e.g. only 0,75 % for the WIK sample II over the period 1998-2007) [95], so that it would appear that there is a certain over-representation of the (smallest) firms that are loss making and struggling to stay in the market.
С включването на толкова малки предприятия в извадките си (включително в основната извадка от референтна група II), WIK може би е подценило референтната възвръщаемост на продажбите, която вероятно имат по-големи и по-добре установени на пазара предприятия като DP или DPLP.
By including so many small firms in its samples (including in its main WIK II sample), WIK may have underestimated the benchmark ROS that would be more relevant for larger and better-established firms such as DP and DPLP.
Второ, макар и основателно да посочва нискорисковия профил на оператора поради монополния характер на дейностите му, WIK явно не отчита в достатъчна степен значителните фиксирани разходи (в сравнение с променливите разходи), породени от задължението за универсална услуга, нито развитието на рисковия профил — фактори, които вероятно са довели до изменения във времето на регулаторния режим за оператора, по-специално между отделните периоди на регулиране (например различните договори за управление в случая на DPLP).
Second, while WIK correctly refers to the operator’s low risk profile on account of the monopoly character of its operations, it does not appear to have paid sufficient attention to the significant fixed costs (relative to variable costs) arising from the USO, nor to changes in the risk profile that may have resulted from changes in the regulatory regime faced by the operator over time, particularly between the different regulatory periods (e.g. the different management contracts, in the case of DPLP).
Делът на фиксираните разходи може да е висок не само поради високата капиталоемкост на едно предприятие (едно от текущите обяснения на високия размер на фиксираните разходи), но и поради затруднението му да адаптира общите си разходи предвид задължението му (свързано със задължението за универсална услуга) да поддържа широка разпространителска мрежа и неспособността му да намали разходите си за труд поради съществуващи трудови договори.
The proportion of fixed costs may be high not only because a firm is very capital intensive (a common reason why fixed costs may be high), but also because it cannot adapt its overall costs in view of the obligation to maintain a large distribution network (related to the USO) and because it is unable to reduce labour costs in view of existing labour contracts.
Високият дял на фиксираните разходи [96] допълнително поставя под въпрос включването на малките дружества, чиято структура на разходите (съотношението фиксирани разходи/променливи разходи) очевидно е много различна [97].
The high proportion of fixed costs [96] further calls into question the inclusion of small companies whose cost structure (ratio of fixed to variable costs) appears to differ significantly [97].
Както се посочва във въведението, Комисията счита също, че степента на излагане на риск на един заварен пощенски оператор зависи до голяма степен от характеристиките на въведения от публичните органи регулаторен механизъм за финансирането на задължението за универсална услуга.
As set out in the introduction, the Commission is also of the opinion that the extent to which a postal incumbent is exposed to risk depends to a large extent on the characteristics of the regulatory mechanism established by the public authority to finance the USO.
Преминаването към система от ценови прагове в по-дългосрочен план по отношение на цените на пощенските марки (което се случва при DPLP през 2006 г.) води именно до чувствително увеличение на значението на риска, свързан с обемите.
In particular, the transition to a longer-term price cap for stamp prices (as experienced by DPLP in 2006) entails a significant increase in the size of the volume risk.
Съществуването на такъв риск разклаща хипотезата на WIK за присъщо ниския риск за дейностите на DPLP, поне за периода, характеризиращ се със система от ценови прагове.
The existence of such risk weakens WIK’s assumption about the inherently low-risk nature of DPLP’s activities, at least for the period covered by a price cap.
Като се имат предвид изложените в съображения 286—295 доводи, Комисията счита, че за оценката на печалбата на DPLP извадките на Deloitte са по-добри от извадките на WIK, тъй като се ограничават до предприятия с по-висок минимален размер (годишен оборот над 100 млн. евро).
Given the considerations in recitals 286 to 295, the Commission believes that, for the purpose of benchmarking DPLP’s profit, the Deloitte samples improve upon WIK’s samples in so far as they are limited to companies with a bigger minimum size (annual turnover exceeding EUR 100 million).
Същевременно все пак следва да се отбележи, че в някои аспекти подходът Deloitte съдържа и известни потенциални слабости и заключенията му трябва да се тълкуват с известна предпазливост.
At the same time, it should be noted that, in some respects, the Deloitte approach has certain potential weaknesses and its conclusions should be interpreted cautiously.
По-специално извадките на Deloitte включват голям брой предприятия с капиталоемкост над приложимата за операторите на куриерски услуги [98].
In particular, the Deloitte samples appear to comprise many firms with a capital intensity higher than that which applies to mail operators [98].
От методологична гледна точка използването на възвръщаемостта на продажбите като средство за оценка на печалбата се нуждае от сравнителна извадка на дружества с подобно равнище на капиталоемкост (тук определено като съотношение капитал/продажби).
From a methodological point of view, the use of ROS as a tool for profit benchmarking requires a comparable sample of firms with similar levels of capital intensity (defined here as the capital to sales ratio).
Работната хипотеза е, че дружествата с еднаква възвръщаемост на продажбите ще имат възвръщаемост на използвания капитал (ROE [99]), която е обратно пропорционална на съотношението капитал/продажби.
The working hypothesis is that companies with the same ROS will have a return on capital employed (ROCE [99]) that is inversely proportional to their capital to sales ratio.
Следователно използването на възвръщаемостта на продажбите за референтен показател изисква идентична капиталоемкост на включените в референтната група дружества.
Accordingly, the use of ROS as a benchmark indicator of profitability requires identical capital intensity for the companies in the benchmark group.
Макар да е трудно да се получат надеждни оценки на капиталоемкостта [100], вероятно дейностите за разпространение на пощенски пратки и разпространението на печатни издания са с по-малка капиталоемкост в сравнение с дейностите за експресни колетни пратки на големите многонационални предприятия като UPS, TNT, FedEx и DHL [101].
Although reliable estimates of capital intensity are difficult to obtain [100], it would appear that the mail and press distribution activities are less capital intensive than the express parcel delivery activities of big multinational companies such as UPS, TNT, FedEx and DHL [101].
Следователно е възможно показателят за разумна печалба, определен въз основа на извадките Deloitte, да надценява референтната печалба, която би трябвало да се приложи към предприятия с капиталова структура като тази на DPLP [102].
Consequently, the reasonable profit indicator established on the basis of the Deloitte samples may overstate the benchmark profit that would be appropriate for companies with the same capital structure as DPLP [102].
Предвид многобройните несигурности, съпътстващи извършената оценка, Комисията счита, че е оправдано да се определи разумен диапазон на възвръщаемостта на продажбите въз основа на оценките на Deloitte на медианата на възвръщаемостта на продажбите за по-широкообхватната извадка за всички сектори (5,4 %), както и на медианата на възвръщаемостта на продажбите за извадката с активни дружества в пощенския сектор и сектора на колетните пратки (7,4 %) [103].
In view of the numerous uncertainties of this benchmarking exercise, the Commission deems it justifiable to establish a reasonable range of ROS on the basis of Deloitte’s estimations of the median ROS for the wider all-sectors sample (5,4 %) as well as the median ROS for the sample of companies active in the postal and parcel sector (7,4 %) [103].
Така полученият диапазон (5,4 — 7,4 %) според Комисията представлява „диапазон по подразбиране“ за разумната печалба поне за периодите, през които DPLP е било изправено пред висока степен на риск предвид действащия договор за компенсация и пред сериозни стимулиращи мерки с цел да стане по-ефективно [104].
The resulting range [5,4-7,4 %] would, in the Commission’s view, constitute a ‘default range’ for reasonable profit, at least for those periods in which DPLP faced a significant degree of risk, in the light of the compensation contract in force, and strong incentives to become more efficient [104].
Комисията счита, че диапазонът (5,4 % — 7,4 %) е подходящ като стойност по подразбиране както за дейностите на DPLP за разпространение на пощенски пратки, така и за дейностите му за разпространение на печатни издания, тъй като става въпрос за тясно свързани дейности с много сходни търговски характеристики.
The Commission considers the range of [5,4-7,4 %] suitable as a default, both for DPLP’s mail delivery activities and for its press distribution activities, given that these are closely related and have very similar business characteristics.
Вярно е, че DPLP е изправено пред слаба или несъществуваща конкуренция във въпросните области на дейност (разпространение на писма и печатни издания).
It is true that DPLP has faced little or no competition in the areas concerned (mail and press distribution).
Поради това възниква въпросът да се установи дали е уместно да се оценява печалбата му въз основа на медианата на печалбата от извадки с действително изправени пред конкуренция предприятия и дали една по-рестриктивна референтна стойност (т.е. по-ниска) като първия квартил (25-ия процентил) не би била достатъчна за дружество в положението на DPLP.
On this basis, the question arises whether it is in fact appropriate to benchmark its profit with the median profit of samples of companies actually facing competition and whether a more restrictive (i.e. lower) benchmark, e.g. the first quartile (25th percentile), would not be sufficient for a company in DPLP’s position.
При все това Комисията счита, че подобен подход не би установил в достатъчна степен съществуването на значително вариране на равнищата на печалба както между дружествата, така и във времето.
However, in the Commission’s view, such an approach would not take sufficient account of the significant variation in profit levels, both across firms and over time.
Освен това би било уместно да се избегне всякакво неоправдано премахване на евентуално повишение на производствената ефективност, като се наложи също толкова строг ценови праг по отношение на възвръщаемостта на продажбите, достигната впоследствие от дружеството.
Furthermore, removing possible efficiency gains by imposing such a strict cap on the ex-post ROS achieved by the company should be avoided.
В разглежданото дело Комисията счита също, че е неуместно да се основава на мерки, които надхвърлят медианата, като третия квартил [105].
In the case at hand, the Commission also considers it inappropriate to base itself on measures that go beyond the median, such as the third quartile [105].
Като се има предвид, че възприетият подход вече определя диапазона между отделни извадки, предоставената добавена стойност чрез отчитането за целите на статистиката на диапазоните от едната и другата страна на медианата в извадките (обичайно използвания интерквартилен размах в цените на трансфер) изглежда до известна степен ограничена [106].
As the approach chosen already establishes a range across different samples, the value added of also considering, for statistical purposes, ranges around the median within the individual samples (the interquartile range commonly used in transfer pricing) appears somewhat limited [106].
Комисията взема предвид по-скоро варирането на медианата в отделните референтни групи, отколкото варирането около медианата в конкретна извадка [107].
The Commission therefore takes into account the variation in the median across the different benchmark groups, rather than the variation around the median within a particular sample [107].
Най-вече като се има предвид, че в сектора на „писмата“ на DPLP капиталоемкостта е по-ниска в сравнение с тази на операторите на експресни колетни пратки [108], използването на медианата от тази последна извадка само по себе си вече би предложило известно поле за действие, което дава възможност да се ограничи варирането на равнищата на печалба около медианата за дружествата с по-ниска капиталоемкост като DPLP, и при необходимост да бъде възнаградено в достатъчна степен повишението на ефективността.
More importantly, however, given that DPLP’s mail segment is less capital intensive than that of the express parcel operators [108], it would appear that using the median of the latter sample already in itself offers some leeway for capturing the variation in profit levels around the median for less capital-intensive companies, such as DPLP, and for sufficiently rewarding efficiency gains where appropriate.