natgillin/translations-raw huggingface dataset:
На 9 август 2010 г. Германия предостави допълнително мнение по изчисляването на свръхкомпенсацията и прилагането на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика към оценката на държавните компенсационни плащания.
On 9 August 2010, Germany submitted further comments on the calculation of overcompensation and the application of the market investor principle to the assessment of the public transfers.
Мнение след анулирането на отрицателното решение от 2002 г.
Comments following annulment of 2002 Decision
На 5 ноември 2010 г. Германия предостави допълнително експертно становище, в което се разглежда значението на решението по дело C-399/08 Комисията срещу Deutsche Post (вж. раздел I.3.5) за настоящото разследване [14].
On 5 November 2010, Germany submitted a further expert opinion that analysed the significance of the judgment in Case C-399/08 Commission v Deutsche Post (see Section I.3.5) for the current investigation [14].
Решение за разширяване на обхвата от 2011 г.
2011 Extension decision
С писмо от 10 май 2011 г. Комисията информира Германия за решението си да разшири обхвата на процедурата съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, която първоначално е открита през 1999 г. и обхватът ѝ е разширен през 2007 г., с оглед да се извърши задълбочен анализ на пенсионната субсидия, която Deutsche Post получава от 1995 г. насам (наричано по-нататък „решението за разширяване от 2011 г.“).
By letter dated 10 May 2011, the Commission notified Germany of its decision to extend the procedure laid down in Article 108(2) TFEU that had originally been initiated in 1999 and extended in 2007, in order to conduct an in-depth investigation with regard to the pension subsidies that Deutsche Post has received since 1995 (hereafter 2011 Extension decision).
След първоначално искане за удължаване на срока от 23 май 2011 г. Германия предостави мнението си на 29 юли 2011 г. заедно с допълнителни експертни проучвания относно необходимостта от изчисляване на свръхкомпенсацията за доказване на предполагаемо кръстосано субсидиране [15], относно съпоставянето на плащаните от Deutsche Post разходи за социално осигуряване със средните разходи за социално осигуряване на пазара [16], както и относно размера на плащаните от Deutsche Post допълнителни разходи за социално осигуряване [17].
After an initial request for a deadline extension on 23 May 2011, Germany submitted its comments on 29 July 2011, together with further expert studies on the necessity of a calculation of overcompensation to prove the alleged cross-subsidisation [15], on the comparison between social costs paid by Deutsche Post and market-average social costs [16], as well as on the amount of excess social costs borne by Deutsche Post [17].
UPS предостави мнението си на 4 октомври 2011 г. Те бяха последвани от мнението, предоставено от „Free and Fair Postal Initiative“ (наричана по-нататък „FFIP“) на 5 октомври 2011 г., и от мнението, предоставено от Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (наричано по-нататък „BIEK“) на 7 октомври 2011 г. На 13 октомври 2011 г. Комисията предаде мненията на заинтересованите страни на Германия.
On 4 October 2011, UPS submitted its comments. They were followed by comments submitted by Free and Fair Postal Postal Initiative (hereafter referred to as FFIP) on 5 October 2011 and comments submitted by Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (hereafter referred to as BIEK) on 7 October 2011. On 13 October 2011, the Commission communicated the comments by interested parties to Germany.
На 14 ноември 2011 г. Германия предостави забележките си по мненията на третите страни.
On 14 November 2011, Germany submitted its comments on the third parties' observations.
На 18 ноември 2011 г. Комисията изпрати искане за допълнителна информация, свързана с подробни данни за финансирането на пенсиите за периода след 2007 г. Германия предостави отговори на 2 и 19 януари 2012 г. На 16 декември 2011 г. Комисията предостави на Германия експертно проучване от Charles River Associates относно определянето на референтната печалба [18] (наричано по-нататък „проучването CRA“) за мнение, на което Германия отговори на 16 януари 2012 г.
On 18 November 2011, the Commission sent a further information request concerning details of the pension financing for the period after 2007. On 2 January 2012 and 19 January 2012, Germany submitted replies. On 16 December 2011, the Commission submitted to Germany an expert study by Charles River Associates concerning profit benchmarking [18] (hereinafter CRA study) for comments to which Germany replied on 16 January 2012.
Процедури по прилагане на член 102 от ДФЕС
Antitrust Procedures
Въз основа на жалбата на UPS от 1994 г. Комисията установи, че Deutsche Post е нарушило член 102 от ДФЕС чрез агресивно ценообразуване по отношение на пратките от страна на търговци към потребители в периода 1990—1995 г. На Deutsche Post беше наложена глоба в размер на 24 млн. EUR [19].
Based on UPS' 1994 complaint, the Commission found that Deutsche Post infringed Article 102 TFEU by predatory pricing for Business-to-Consumer parcels in the period 1990-1995. A fine of EUR 24 million was imposed on Deutsche Post [19].
На 22 април 2004 г. UPS подаде нова жалба относно злоупотреба на Deutsche Post с господстващо положение по смисъла на член 102 от ДФЕС.
On 22 April 2004, UPS lodged a further complaint regarding Deutsche Post's abuse of dominant position under Article 102 TFEU.
UPS твърди, че Deutsche Post е определило прекомерно високи цени на марките за своите регулирани пощенски услуги, свързани с писма.
UPS claimed that Deutsche Post had charged excessive stamp prices for its regulated letter services.
В хода на разследването на 5 ноември 2004 г. Комисията получи документи, свързани с решението, от германската Агенция за регулиране на пощенските услуги (наричана по-нататък „регулаторният орган в пощенския сектор“) относно праговете на цените за регулирани пощенски услуги, свързани с писма, на Deutsche Post за периода, започващ от 1 януари 2003 г. (наричано по-нататък „решението за прагове на цените от 2002 г.“).
During its investigations, the Commission received on 5 November 2004 documents relating to the decision by the German postal regulatory agency (hereafter Postal regulator) on the price cap for Deutsche Post's regulated letter services for the period starting 1 January 2003 (hereafter 2002 Price cap decision).
С писмо от 13 юни 2007 г. Германия изрази съгласие, че тези документи също биха могли да се използват в процедурата за държавна помощ.
By letter of 13 June 2007, Germany agreed that those documents could also be used in the State aid procedure.
На 25 март 2008 г. Комисията реши да закрие антитръстовото разследване поради малката вероятност за установяване на такова нарушение по член 102 от ДФЕС [20].
On 25 March 2008, the Commission decided to close the antitrust investigation because of the limited likelihood of establishing such an infringement under Article 102 TFEU [20].
Съдебни дела
Court Procedures
Дело T-421/07 Deutsche Post AG/Комисията
Case T-421/07 Deutsche Post AG v Commission
Deutsche Post оспори валидността на решението за разширяване от 2007 г., като твърдеше, че отрицателното решение от 2002 г. е породило оправдано очакване Комисията да не възобнови своето разследване.
Deutsche Post challenged the validity of the 2007 Extension decision, claiming that the 2002 Decision created legitimate expectations that the Commission would not resume its investigations.
На 8 декември 2011 г. Общият съд отхвърли тази жалба като недопустима [21].
On 8 December 2011, the General Court rejected that challenge as inadmissible [21].
Дело Т-570/08 Deutsche Post AG/Комисията и дело Т-571/08 Германия/Комисията
Case T-570/08 Deutsche Post AG v Commission and Case T-571/08 Germany v Commission
Германия и Deutsche Post оспориха валидността на разпореждането за информация на Комисията от 30 октомври 2008 г., тъй като считат, че с разпореждането се изисква нецелесъобразна информация и на Deutsche Post се налага непропорционална тежест.
Germany as well as Deutsche Post challenged the validity of the Commission's information injunction of 30 October 2008 because they considered that the information injunction requested irrelevant information and put a disproportionate burden on Deutsche Post.
На 16 юли 2010 г. Общият съд обяви и двете жалби за недопустими, тъй като с издаването на разпореждането за информация не са нарушени процесуални права нито на Deutsche Post, нито на Германия.
On 16 July 2010, the General Court declared both actions as inadmissible because neither Deutsche Post's nor Germany's procedural rights could have been infringed by the issuance of the information injunction.
Дело C-463/10 P Deutsche Post AG/Комисията и дело C-475/10 P Германия/Комисията
Case C-463/10 P Deutsche Post AG v Commission and Case C-475/10 P Germany v Commission
На 27 септември 2010 г. Deutsche Post и Германия обжалваха решението на Общия съд и заявиха, че разпореждането за информация нарушава техните права.
On 27 September 2010, Deutsche Post and Germany appealed the GC's judgment and maintained that the information injunction infringed their rights.
На 13 октомври 2011 г. Съдът на Европейския съюз отмени решението на Общия съд от 16 юли 2010 г. [22].
On 13 October 2011, the Court of Justice overruled the General Court's judgment of 16 July 2010 [22].
Вследствие на това делото беше върнато на Общия съд и все още е висящо.
Consequently, the case was sent back to the GC and is currently pending.
Дело T-344/10 UPS/Комисията
Case T-344/10 UPS v Commission
На 20 август 2010 г. UPS подаде в Общия съд жалба, твърдейки, че по отношение на разследването за държавна помощ от 2007 г. е налице неправомерно бездействие от страна на Комисията.
On 20 August 2010, UPS lodged an application with the General Court claiming an unlawful failure to act by the Commission in respect of the 2007 State aid investigation.
Предвид факта, че от решението за разширяване от 2007 г. са изтекли почти три години, UPS счита, че Комисията е имала достатъчна възможност да разследва въпросните мерки и да прецени фактологическите и юридическите обстоятелства, за да вземе окончателно решение и да закрие процедурата по разследване.
Given that a period of almost three years had lapsed since the 2007 Extension decision, UPS believed that the Commission had had ample opportunity to investigate the abovementioned measures and to assess the circumstances of facts and law in order to adopt a final decision and close the investigation procedure.
Делото все още е висящо.
That case is still pending.
Дело T-388/11 Deutsche Post AG/Комисията
Case T-388/11 Deutsche Post AG v Commission
На 22 юли 2011 г. Deutsche Post оспори валидността на решението за разширяване от 2011 г., тъй като счита, че Комисията е допуснала явна грешка в предварителната оценка на пенсионната субсидия като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС и като нова помощ по смисъла на член 108, параграф 1 от ДФЕС.
On 22 July 2011, Deutsche Post challenged the validity of the 2011 Extension decision because it considers that the Commission has manifestly erred in its preliminary assessment of the pension subsidy as aid within the meaning of Article 107(1) TFEU and as a new aid measure in the meaning of Article 108(1) TFEU.
ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПУБЛИЧНИТЕ МЕРКИ
DETAILED DESCRIPTION OF PUBLIC MEASURES
От 1989 г. нататък Deutsche Post е получила държавна помощ под формата на няколко различни мерки:
Deutsche Post has been granted public support in form of several different measures since 1989:
пенсионна субсидия въз основа на:
Pension subsidy based on:
Закона за служителите на бившето Deutsche Bundespost (Postpersonalrechtsgesetz от 1994 г.) [23] (наричан по-нататък „PostPersRG от 1994 г.“) Плащания на държавни компенсационни плащания и гаранции въз основа на:
Postpersonalrechtsgesetz 1994 [23] (hereafter PostPersRG 1994)Public transfers and guarantees based on:
Закона за организацията на пощенските услуги (Postverfassungsgesetz от 1989 г.) [24] (наричан по-нататък „PostVerfG от 1989 г.“) Закона за реорганизацията на пощенските услуги (Postumwandlungsgesetz от 1994 г.) [25] (наричан по-нататък „PostUmwG от 1994 г.“) наредба за изключителни права и цени въз основа на:
Postverfassungsgesetz 1989 [24] (hereafter PostVerfG 1989)Postumwandlungsgesetz 1994 [25] (hereafter PostUmwG 1994)Exclusive right and price regulation based on:
Закона за пощенската система (Gesetz über das Postwesen 1989) [26] (наричан по-нататък „PostG от 1989 г.“) Закона за пощите (Postgesetz от 1997 г.) (наричан по-нататък „PostG от 1997 г.“)
Gesetz über das Postwesen 1989 [26] (hereafter PostG 1989)Postgesetz 1997 (hereafter PostG 1997)
Пенсионната субсидия в контекста на социалните придобивки и схемите за социалноосигурителните вноски за държавни и частни служители
Pension subsidy in the context of social benefits and contribution schemes for civil servants and private employees
От 1995 г. нататък с пенсионната субсидия е финансирана голяма част от пенсиите за пенсионирани държавни служители на Deutsche Post.
The pension subsidy has financed since 1995 a major share of the pensions for Deutsche Post's retired civil servants.
С оглед при оценката на пенсионната субсидия въздействието ѝ да бъде разбрано в пълнота, в следващия раздел ще бъдат описани по-подробно социалните придобивки и социалноосигурителните вноски на държавните служители в сравнение със схемите за задължително социално осигуряване за служители по договори с частноправен характер (наричани по-нататък „частните служители“).
To fully apprehend the effects of the pension subsidy in the later assessment, the following sections will describe in more detail the civil servants' social benefits and contributions in comparison to the compulsory social insurances for employees under private law contracts (hereafter: private employees).
Социални придобивки за държавните служители
Social benefits for civil servants
Държавните служители имат право на пенсия за старост, на здравни и медико-социални грижи.
Civil servants are entitled to old age pensions, health care and nursing care.
Придобивките за държавните служители на Deutsche Post са същите като тези, предоставяни на всички останали държавни служители:
The benefits for Deutsche Post's civil servants are equal to the benefits which are granted to all other civil servants:
Нивото на пенсията е предварително установено съгласно член 14 от BeamtVG [27] като определен процент от последната заплата на държавния служител.
The level of the pension is pre-defined, pursuant to Article 14 BeamtVG [27], at a certain percentage of the last salary that the civil servant earns.
Например държавен служител, който се е пенсионирал през 2010 г. и е изработил необходимия брой години, ще получава пенсия, равняваща се на 71,75 % от неговата последна заплата.Държавните служители имат право на възстановяване на 50—70 % от разходите за здравни и медико-социални грижи, докато останалите разходи трябва да заплатят сами.
Thus, for example, a civil servant who retired in 2010 and had worked the required number of years will receive a pension that is equal to 71,75 % of his last salary.Civil servants are entitled to reimbursement of 50 % to 70 % of health and nursing care expenses, while they have to assume the remaining expenses themselves.
Точната разбивка на разходите за здравни грижи зависи от различни критерии, като например от броя на децата.
The exact breakdown of health care costs depends on several criteria such as the number of children.
Държавният служител може да избере или да участва в допълнително доброволно осигуряване, или да плаща своята част от разходите за здравни грижи с налични средства.
The civil servant can choose either to insure himself with a voluntary complementary insurance or to pay his share of the health care expenses out of his own pocket.
Финансиране на социалните придобивки за държавните служители на Postdienst в периода 1989—1994 г.
Financing of civil servants' social benefits in the period 1989-1994 at POSTDIENST
След първата реформа на пощите от 1989 г., съгласно член 54, параграф 2 от PostVerfG от 1989 г., Postdienst, Telekom и Postbank са задължени да финансират изцяло пенсионните плащания и здравните разходи на пенсионираните държавни служители, които са разпределени в съответните категории въз основа на дейностите си в миналото.
After the first postal reform of 1989, pursuant to Article 54(2) PostVerfG 1989, POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK had to fully finance the pension payments and health expenses of the retired civil servants who were allocated to the respective sections on basis of their former activities.
Независимо от това, че исковете на държавните служители продължават да се предявяват към държавата, по силата на тази разпоредба държавата има право да предяви иск за цялата сума съответно към Postdienst, Telekom и Postbank.
That provision lays down that whereas the claim of the civil servant continues to be directed against the State, the State has the right to claim the entire amount from POSTDIENST, TELEKOM and POSTBANK respectively.
Финансиране на социалните придобивки за държавните служители на DPAG от 1995 г. нататък
Financing of social benefits for DPAG's civil servants since 1995
С втората реформа на пощите от 1994 г. държавните служители, които са работили за Postdienst, са прехвърлени към DPAG съгласно член 2, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. Съгласно член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г.държавните служители запазват своя съществуващ правен статут.
With the second postal reform of 1994, civil servants who had worked for POSTDIENST were, pursuant to Article 2(1) PostPersRG 1994, transferred to DPAG. Thereby, the civil servants kept, pursuant to Article 2(3) PostPersRG 1994, their existing legal status.
Съгласно член 1, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. DPAG поема всички права и задължения на работодателя от федералното управление и в съответствие с член 2, параграф 3 от PostPersRG от 1994 г., поема всички парични вземания на държавните служители.
DPAG took over, pursuant to Article 1(1) PostPersRG 1994, all employer's rights and obligations from the federal State and assumed, pursuant to Article 2(3) PostPersRG 1994, all the civil servants' proprietary claims.
Съгласно член 15 от PostPersRG от 1994 г. плащането на пенсиите и разходите за здравни грижи на пенсионираните държавни служители се поема от новосъздаден пенсионен фонд за държавните служители на Deutsche Post.
Pursuant to Article 15 PostPersRG 1994, the payment of pension and health expenses to retired civil servants was taken over by a newly created pension fund for Deutsche Post's civil servants.
На 1 юли 2001 г. пенсионните фондове за Deutsche Post, Deutsche Telekom AG и Postbank AG се сливат в пенсионния фонд за държавните служители на пощенските служби (Postbeamtenversorgungskasse) (наричани заедно по-нататък „пенсионния фонд“ за целия период от 1 януари 1995 г. нататък).
On 1 July 2001, the pension funds for Deutsche Post, Deutsche Telekom AG, and Postbank AG were merged into the ‘Postbeamtenversorgungskasse’ (hereafter jointly referred to as Pension fund for the whole period since 1 January 1995).
Съгласно член 16, параграф 1 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post е трябвало да плаща годишна вноска в размер на 2,045 млрд. ЕUR в пенсионния фонд за периода 1995—1999, с общ размер 10,225 млрд. ЕUR.
Pursuant to Article 16(1) PostPersRG 1994, Deutsche Post had to pay a yearly contribution of EUR 2045 million to the Pension fund for the period 1995-1999 which totals EUR 10225 million.
От 2000 г. нататък въз основа на член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г. Deutsche Post е трябвало да плаща на пенсионния фонд годишна вноска от 33 % от общата сума на заплатите на държавните служители (т.е. от 735 млн. EUR през 2000 г. до 540 млн. EUR през 2010 г.).
From 2000 onwards and based on Article 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post has had to pay a yearly contribution of 33 % of the sum of the incurred civil servant wages to the Pension fund (e.g. from EUR 735 million in 2000 to EUR 540 million in 2010).
Съгласно член 16, параграф 2 от PostPersRG от 1994 г. пенсионната субсидия покрива оставащия дефицит (т.е. разликата между пенсиите за пенсионираните държавни служители и вноската на Deutsche Post в пенсионния фонд).
The pension subsidy has covered, pursuant to Article 16(2) PostPersRG 1994, the remaining deficit (e.g. the difference between the pensions for the retired civil servants' pensions and the contribution by Deutsche Post to the Pension fund).
Пенсионната субсидия се увеличава от 151 млн. EUR през 1995 г. на 3,203 млрд. EUR през 2010 г. и достига общ размер 37,121 млрд. EUR през периода 1995—2010 г.
The pension subsidy increased from EUR 151 million in 1995 to EUR 3203 million in 2010 and totalled EUR 37121 million for the period 1995-2010.
Финансиране на пенсионните фондове (в млн. EUR)
Financing of Pension fund (million EUR)
Дял на DEUTSCHE POST Субсидия за пенсии
DEUTSCHE POST's contribution Pension subsidy
Схеми за задължително социално осигуряване за частни служители и допълнително пенсионно осигуряване за частни служители на Deutsche Post
Statutory social insurances for private employees and supplementary pension insurance for Deutsche Post's private employees
Частните служители трябва да участват в четири схеми за социално осигуряване: пенсионно осигуряване, осигуряване за безработица, за здравни грижи и осигуровка за медико-социални грижи [28].
Private employees are compulsory members of four social insurances: pension, unemployment, health and nursing care insurance [28].
В сравнение със схемата за държавните служители, схемите за задължително социално осигуряване предлагат различно ниво на покритие по отношение на схемите за пенсионно и здравно осигуряване:
Compared to the civil servant's regime, the statutory social insurance schemes offer a different coverage for the pension and health insurances:
Нивото на пенсията се изчислява не като процент от последната месечна заплата, а като процент от усредненото възнаграждение през целия професионален живот.
The level of the pension is not defined in percentage of the last monthly salary but of an average life-time salary.
Разходите за здравни и медико-социални грижи се покриват изцяло.
The expenses for health and nursing care are fully covered.
Налице са също важни различия във финансирането на социалните придобивки в сравнение с тези на държавните служители. Схемите за задължително социално осигуряване за частни служители се финансират със съвместни вноски от служителя и работодателя през целия професионален живот на служителя (наричани по-нататък „вноски за задължително социално осигуряване“).
There also exist important differences in the financing of the social benefits compared to those of civil servants: The statutory social insurances are financed by joint contributions from the employee and the employer during the employee's working life (hereafter referred to as compulsory social contributions).
Общата ставка на социалноосигурителната вноска формално се разделя на дял на служителя и дял на работодателя, като всеки от двата дяла включва приблизително половината от цялата вноска.
The total social contribution rate is formally divided into an employee's and employer's share which both covers about half of the total contribution rate.
Работодателят обаче има формалното задължение да плати цялата ставка на вноската по схемите за социално осигуряване.
However, the employer has the formal obligation to pay the total contribution rate to the social insurances.
Ставки на вноските за задължително социално осигуряване като процент от брутното възнаграждение на частните служители (вж. също приложението)
Compulsory social contribution rates in percentage of private employee's gross wage (see also the Annex)
■ Пенсионно осигуряване
■ Pension insurance
■ Осигуряване за безработица
■ Unemployment insurance
■ Болнично осигуряване
■ Nursing insurance
■ Здравно осигуряване
■ Health insurance
Задължителни вноски на социалното осигуряване
Compulsory social contribution rates
В процент от брутната заплата на служителите в частни дружества
in percentage of private employee's gross wage