natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Писма от гръцките органи от 15 и 29 март 2011 г.
Letters from the Greek authorities of 15 and 29 March 2011
С писма от 15 и 29 март 2011 г. гръцките органи първо обявяват датите на изтичане на действието на първоначалните министерски решения, уреждащи въпросните схеми.
By letters dated 15 and 29 March 2011, the Greek authorities firstly stated the expiry dates for the initial Ministerial Decisions governing the schemes in question.
Датите са както следва:
The dates are as follows:
30 юни 2003 г. за Решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея);
30 June 2003 for Decision No 69836/B1461 (Kastoria and Evia Prefectures);
30 юни 2000 г. за Решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис);
30 June 2000 for Decision No 66336/B/398/14-9-1993 (Florina and Kilkis Prefectures);
31 декември 2005 г. за Решение № 1648/B.22/13.1.94 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос);
31 December 2005 for Decision No 1648/B.22/13.1.94 (Xanthi, Rodopi and Evros Prefectures);
31 декември 2004 г. за Решение № 2041901/16-5-1989 (департаменти Родопи, Еврос, Ксанти и Додеканезите; острови Лесбос, Самос и Хиос).
31 December 2004 for Decision No 2041901/16-5-1989 (Rodopi, Evros, Xanthi and Dodecanese Prefectures; islands of Lesbos, Samos and Chios).
След това гръцките органи посочват, че критерият за жизнеспособност на предприятията след преструктурирането не е бил единственият разглеждан фактор; по-скоро е извършвана цялостна оценка на жизнеспособността на предприятията преди и след преструктурирането.
The Greek authorities then indicated that the criterion regarding the viability of the firms after the restructuring did not constitute the only factor considered; rather, there was an overall assessment of the viability of the firms before and after restructuring.
Писмата също съдържат таблици, в които се посочва еквивалентът на помощта на въпросните мерки, получени от всяко предприятие получател, с цел илюстриране на процента предприятия, за които мерките за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“.
The letters also contain tables indicating the grant equivalent of the aid measures in question received by each beneficiary firm, with the objective of illustrating the percentage of firms for which the aid measures could fall under a de minimis scheme.
Гръцките органи обаче сочат, че по отношение на мерките за помощ, предоставени съгласно Министерски решения № 2041901/16-5-1989 (департаменти Ксанти, Родопи и Еврос, Самос, Лесбос, Хиос и Додеканезите) и 1648/B.22/13.1.94 (Ксанти, Родопи и Еврос), наличните данни се отнасят единствено до периода 2004—2007 г. Данните, предоставени във връзка с мерките за помощ, осигурени съгласно Министерско решение № 69836/B1461 (департаменти Кастория и Евбея), са свързани с периода 1993—1998 г., а данните във връзка с мерките за помощ, предоставени съгласно Министерско решение № 66336/B/398/14-9-1993 (департаменти Флорина и Килкис) са свързани с периода 1993—2001 г. Тези данни са поискани от кредитните институции, някои от които не са дали отговор.
The Greek authorities indicate, however, that, with regard to the aid measures granted under Ministerial Decisions 2041901/16-5-1989 (Xanthi, Rodopi and Evros, Samos, Lesbos, Chios and the Dodecanese Prefectures) and 1648/B.22/13.1.94 (Xanthi, Rodopi and Evros), the data available relates to the period 2004-07 only. The data provided in respect of aid measures granted under Ministerial Decision No 69836/B1461 (Kastoria and Evia Prefectures) relate to the period 1993-1998 and in respect of that granted under Ministerial Decision No 66336/B/398/14-9-1993 (Florina and Kilkis Prefectures) relate to the period 1993-2001.
Гръцките органи считат обаче, че събраните данни са близки до общия размер на предоставената помощ, тъй като банките, които са отговорили, са основните кредитодатели във въпросните департаменти.
These data were requested from the credit institutions, some of which did not reply. The Greek authorities consider, however, that the data collected are close to the total amount of aid granted, since the banks which did reply are the main lenders to the Prefectures in question.
Според гръцките органи анализът на данните сочи, че въпросната помощ е под прага „de minimis“ в 73,55 % до 99,46 % от случаите в зависимост от разглеждания тригодишен период и от разглежданото решение.
According to the Greek authorities, analysis of the data demonstrates that the aid in question falls below the de minimis ceiling in 73,55 % to 99,46 % of cases, depending on the three-year period and the Decision considered.
Последно, гръцките органи заявяват, че предприятията за производство, преработка и търговия със селскостопански продукти не отговарят на условията за помощта и че с израза „миннодобивни предприятия“ в действителност се обозначават предприятията за добив на мрамор и каменодобив.
Lastly, the Greek authorities state that agricultural product production, processing and marketing firms were not eligible for the aid and that the expression ‘mining firms’ actually designates marble and stone extraction firms.
V. ОЦЕНКА
V. EVALUATION
Съгласно член 107, параграф 1 от Договора всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
In accordance with Article 107(1) of the Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the internal market.
В абсолютно изражение въпросните мерки за помощ отговарят на това определение в смисъл, че са предоставени от държавата или чрез държавни ресурси, предназначени са за определени предприятия (предприятия в селскостопанския, занаятчийския, промишления, хотелиерския, миннодобивния — вж. съображение 63 — и корабния сектор в гореспоменатите департаменти) и поставят в по-благоприятно положение тези предприятия посредством мерки като преструктуриране на заемите им, намаляване на размера на вноските чрез удължаване на срока за погасяване, лихвени субсидии и предоставяне на гаранции, което може да засегне търговията [23] и да наруши конкуренцията [24].
In absolute terms, the aid measures in question correspond to this definition in the sense that they are granted by the State or through State resources, are intended for certain firms (firms in the agriculture, craft, industrial, hotel, extraction — cf. recital 63 — and shipping sectors in the aforementioned Prefectures) and favour those firms by means of measures such as restructuring their loans, reducing the size of instalments by extending the repayment period, interest-rate reductions and the granting of guarantees, and may affect trade [23] and distort competition [24].
Гръцките органи се опитаха да покажат, че въпросните мерки за помощ могат да попадат в обхвата на схема „de minimis“ и следователно не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
The Greek authorities sought to demonstrate that the aid measures in question could fall under a de minimis scheme and did not therefore constitute State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Въпреки това, отделно от факта, че правилото „de minimis“ не е приложимо във всички засегнати сектори през периода на действие на министерските решения, които представляват правно основание на въпросните схеми (това беше и една от причините за откриване на въпросните процедури), данните са непълни, както бе признато от самите гръцки органи (вж. съображение 62).
However, quite apart from the fact that the de minimis rule was not applicable in all the sectors concerned over the validity period of the Ministerial Decisions constituting the legal basis of the schemes in question (this was indeed one of the reasons for the opening of the procedures in question), the data is incomplete, as acknowledged by the Greek authorities themselves (cf. recital 62).
Освен това сумите на помощта „de minimis“ варират в различните сектори (не са еднакви в промишления и в селскостопанския сектор) и представените таблици сочат, че гръцките органи не са били запознати в достатъчна степен с тази разлика.
Moreover, the amounts of de minimis aid vary between the sectors (they are not the same in the industrial and agricultural sectors) and the tables provided suggest that the Greek authorities were not sufficiently aware of this difference.
Най-накрая, Комисията отбелязва, че въпреки твърденията на гръцките органи, че предприятията за селскостопанско производство, преработка и търговия не отговарят на условията за въпросните схеми за помощ, споменатите по-горе таблици ясно сочат, че някои предприятия от тези сектори действително са получили помощ, за която се счита, че попада в обхвата на схема „de minimis“, макар и ясно да надвишава допустимия праг.
Lastly, the Commission notes that, despite the Greek authorities’ claims that agricultural production, processing and marketing firms were not eligible for the aid schemes in question, the tables mentioned above clearly demonstrate that some firms in those sectors did receive aid considered to fall under a de minimis scheme even though they clearly exceed the permissible ceiling.
Комисията припомня, че всяка индивидуална помощ, отпусната по схема за помощ, която към момента на отпускането е отговаряла на условията, заложени в приложимия регламент „de minimis“, се приема, че не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
The Commission recalls that, any individual aid granted under an aid scheme that at the time it was granted satisfied the conditions laid down in an applicable de minimis regulation is deemed not to constitute State aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
При първото предоставяне от гръцките органи на въпросните мерки за помощ в селскостопанския сектор, не са съществували разпоредби на Съюза относно помощта „de minimis“.
When the Greek authorities first granted the aid measures in question in the agricultural sector, no Union provisions existed on de minimis aid.
Първите разпоредби, приети в тази връзка, са заложените в Регламент (ЕО) № 1860/2004 [25].
The first provisions adopted in this respect were those of Regulation (EC) No 1860/2004 [25].
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1860/2004, който се отнася както за първичното селскостопанско производство, така и за преработката и търговията със селскостопански продукти, помощта, която не надвишава таван от 3000 EUR за получател за произволен тригодишен период, не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава и не заплашва да наруши конкуренцията и следователно не попада под разпоредбите на член 107, параграф 1 от Договора.
In accordance with Regulation (EC) No 1860/2004, which relates to both primary agricultural production and the processing and marketing of agricultural products, aid not exceeding a ceiling of EUR 3000 per beneficiary over any period of three years does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and therefore does not fall under Article 107(1) of the Treaty.
Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1860/2004 същият се прилага за помощи, предоставени преди влизането в сила на регламента, ако тези помощи отговарят на условията, предвидени в членове 1 и 3 от него.
Pursuant to Article 5 of Regulation (EC) No 1860/2004, the same applies in respect of aid granted before the entry into force of that Regulation, subject to compliance with the conditions laid down in Articles 1 and 3 thereof.
На 1 януари 2008 г. Регламент (ЕО) № 1860/2004 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1535/2007 на Комисията от 20 декември 2007 година за прилагане на членове 87 и 88 от Договора за ЕО към помощите de minimis в сектора на производството на селскостопански продукти [26], който повиши размера на помощта de minimis до 7500 EUR на получател за период от три фискални години, независимо от формата и целта на помощите в рамките на максималния размер за държава-членка, който отговаря на 0,75 % от годишното производство.
On 1 January 2008, Regulation (EC) No 1860/2004 was replaced by Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid in the sector of agricultural production [26], which raises the amount of de minimis aid to EUR 7500 per beneficiary over a period of three fiscal years, irrespective of the form of the aid or the objective pursued, within the limits of the maximum amount per Member State corresponding to 0,75 % of annual output.
Член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1535/2007 гласи, че „настоящият регламент се прилага по отношение на помощите, предоставени преди 1 януари 2008 г. на предприятията от сектора на производство на селскостопански продукти, при условие че горепосочените помощи отговарят на всички условия, определени в членове 1—4, с изключение на изискването за изрично позоваване на настоящия регламент съгласно член 4, параграф 1, първа алинея“.
Article 6(1) of Regulation (EC) No 1535/2007 stipulates that ‘this Regulation shall apply to aid granted before 1 January 2008 to undertakings in the sector of agricultural production, provided that such aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 to 4, except for the reference requirement clearly set out in this Regulation in the first subparagraph of Article 4(1)’.
Регламентът обаче се прилага единствено по отношение на първичното селскостопанско производство.
The Regulation only applies to primary agricultural production, however.
По отношение на преработката и търговията със селскостопански продукти, правилото „de minimis“, в сила от 1 януари 2007 г., е заложено в Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ [27].
With regard to the processing and marketing of agricultural products, the de minimis rule applicable with effect from 1 January 2007 is set out in Commission Regulation (EC) No 1998/2006 of 15 December 2006 on the application of Articles 87 and 88 of the Treaty to de minimis aid [27].
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 определя на 200000 EUR за получател за период от три данъчни години максималната сума, до която помощта не засяга търговията между държавите-членки, не нарушава, нито застрашава да наруши конкуренцията и следователно не попада в приложното поле на член 107, параграф 1 от Договора.
Article 2(2) of Regulation (EC) No 1998/2006 sets at EUR 200000 per beneficiary over a period of three fiscal years the amount up to which aid does not affect trade between Member States, does not distort or threaten to distort competition and does not therefore fall under Article 107(1) of the Treaty.
Член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1998/2006 предвижда, че „настоящият регламент се прилага към помощите, предоставени преди влизането му в сила на предприятия, осъществяващи дейност в отрасъл „транспорт“ и на предприятия, осъществяващи дейност по преработка и търговия със селскостопански продукти, ако съответната помощ изпълнява всички условия, посочени в член 1 и член 2.“
Article 5(1) of Regulation (EC) No 1998/2006 stipulates that ‘the Regulation shall apply to aid granted before its entry into force to undertakings active in the transport sector and undertakings active in the processing and marketing of agricultural products if the aid fulfils all the conditions laid down in Articles 1 and 2….’.
Следователно Комисията няма да разглежда помощта, предоставена съгласно анализираните министерски решения, като държавна помощ, ако не надвишава следните нива за получател:
Consequently, the Commission will not consider aid granted under the Ministerial Decisions analysed as State aid if it does not exceed the following levels per beneficiary:
при първично селскостопанско производство: 3000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 7500 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1535/2007,
in the case of primary agricultural production: EUR 3000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 7500 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1535/2007;
при преработка и търговия със селскостопански продукти: 3000 EUR за тригодишен период, ако към момента на отпускането помощта отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1860/2004 или 200000 EUR за период от три данъчни години, ако към момента на отпускането отговаря на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1998/2006.
in the case of the processing and marketing of agricultural products: EUR 3000 per three-year period, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1860/2004, or EUR 200000 per period of three fiscal years if, at the time of granting it was in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1998/2006.
Комисията обаче припомня, че предприятията в затруднение не отговарят на условията на Регламенти (ЕО) № 1998/2006 и № 1535/2007.
The Commission recalls, however, that firms in difficulty are not eligible for the provisions of Regulations (EC) No 1998/2006 and (EC) No 1535/2007.
В секторите, различни от селскостопанския сектор (т.е. в този случай различните сектори, упоменати в това решение, с изключение на корабния сектор, който ще бъде разгледан в съображения 80 и 81 по-долу [28]), правилото „de minimis“, заложено в Съобщение на Комисията от 20 май 1992 г. – Насоки на Общността относно държавните помощи за малки и средни предприятия [29] (наричани по-долу „Насоките от 1992 г.“), се е прилагало към момента на предоставяне на въпросните мерки за помощ.
In sectors other than the agricultural sector (that is to say, in this case, the different sectors mentioned in this Decision, with the exception of the shipping sector, which will be addressed in recitals 80 and 81 below [28]), the de minimis rule set out in the Commission’s Communication of 20 May 1992 — Community guidelines on State aid for small and medium-sized enterprises [29] (hereinafter, ‘the 1992 Guidelines’) was applicable at the time when the aid measures in question were granted.
Съобщението предвижда „еднократните плащания на помощ до 50000 ECU по отношение на даден вид разходи и схеми, по които размерът на помощта, която може да получи определено предприятие по отношение на даден вид разходи за период от три години, е ограничен до тази сума, вече не се счита за подлежащ на задължение за уведомление по член 93, параграф 3 [от Договора за ЕО] [30], при условие че решението за отпускане на помощ или схемата за помощ съдържат изрично условие, че всяка допълнителна помощ, която същото предприятие може да получи по отношение на същия вид разходи от други източници или по други схеми, не увеличава общата помощ, получена от предприятието, над ограничението от 50000 ECU.“ Това правило бе впоследствие изменено с известие на Комисията от 1996 г. относно правилото „de minimis“ за държавна помощ [31] (наричано по-долу „Известие от 1996 г.“), в което размерът на помощта „de minimis“ за същия период се определя на 100000 ECU, а впоследствие с Регламент (ЕО) № 69/2001, в който размерът на помощта за същия период се определя на 100000 EUR.
The Communication stipulated that ‘one-off payments of aid of up to ECU 50000, in respect of a given type of expenditure and schemes under which the amount of aid a given firm may receive in respect of a given type of expenditure over a three-year period is limited to that figure, will no longer be considered notifiable under Article 93(3) [of the EC Treaty] [30], provided that it is an express condition of the award or scheme that any further aid the same firm may receive in respect of the same type of expenditure from other sources or under other schemes does not take the total aid the firm receives above the ECU 50000 limit.’ This rule was subsequently amended in the 1996 Commission notice on the de minimis rule for State aid [31] (hereinafter ‘the 1996 Notice’), which set the amount of de minimis aid at ECU 100000 for the same period, and thereafter in Regulation (EC) No 69/2001, which set the amount at EUR 100000 for the same period.
Поради датите на изтичане на действието на анализираните схеми (последната от които е 31 декември 2005 г.) и неприложимостта със задна дата на регламентите по отношение на секторите, упоменати в съображение 78, Комисията няма да разглежда като държавна помощ помощта, предоставена съгласно анализираните решения, която не надвишава следните размери за получател:
On account of the expiry dates for the schemes analysed (the last being 31 December 2005) and the non-retroactive applicability of the regulations in respect of the sectors mentioned under recital 78, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Decisions analysed which does not exceed the following amounts per beneficiary:
50000 ECU за тригодишен период между 19 август 1992 г. и 5 март 1996 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на разпоредбите на Насоките от 1992 г.;
ECU 50000 per three-year period between 19 August 1992 and 5 March 1996, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the provisions of the 1992 Guidelines;
100000 ECU/EUR за тригодишен период между 6 март 1996 г. и 1 февруари 2001 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Известието от 1996 г.;
ECU/EUR 100000 per three-year period between 6 March 1996 and 1 February 2001, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of the 1996 Notice;
100000 EUR за тригодишен период между 2 февруари 2001 г. и 31 декември 2005 г., ако към момента на предоставяне помощта е отговаряла на приложимите разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
EUR 100000 per three-year period between 2 February 2001 and 31 December 2005, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
Най-накрая, в корабостроителния сектор правилото „de minimis“ се прилага едва от влизането в сила на Регламент (ЕО) № 69/2001.
Lastly, in the shipbuilding sector, the de minimis rule has only been applicable since the entry into force of Regulation (EC) No 69/2001.
Следователно Комисията няма да счита за държавна помощ помощта, отпусната съгласно анализираните министерски решения, която не надвишава 100000 EUR за получател и за тригодишен срок за периода 2 февруари 2001—30 юни 2007 г., ако към момента на отпускането помощта е отговаряла на съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 69/2001.
Consequently, the Commission will not consider as State aid aid granted under the Ministerial Decisions analysed which do not exceed EUR 100000 per beneficiary and per three-year period over the period 2 February 2001-30 June 2007, if, at the time of granting, the aid was in accordance with the relevant provisions of Regulation (EC) No 69/2001.
Другите аргументи, представени от гръцките органи за обосновка на липсата на държавна помощ, не могат да бъдат приети от Комисията поради следните причини, валидни във всеки случай, в който се цитират споменатите аргументи:
The other arguments put forward by the Greek authorities to justify the absence of State aid cannot be accepted by the Commission for the following reasons, valid in every case in which those arguments were cited:
като твърдят, че консолидирането на заема не води до високи разходи за публичните органи (вж. по-конкретно съображение 57, буква а) и съображение 58, буква а), гръцките органи признават, че операцията налага разходи за държавата или с други думи се използват държавни ресурси;
by claiming that the loan consolidation does not result in high costs for the public authorities (cf. recitals 57(a) and 58(a) in particular), the Greek authorities recognise that the operation imposes a cost on the State, or in other words uses State resources;