natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Структурните реформи на Съюза и на държавите-членки могат да допринесат ефективно за растежа и работните места, ако увеличат конкурентоспособността на Съюза в глобалната икономика, открият нови възможности за европейските износители и предоставят конкурентен достъп до жизненоважен внос.
The Union’s and the Member States’ structural reforms can effectively contribute to growth and jobs if they enhance the Union’s competitiveness in the global economy, open up new opportunities for Europe’s exporters and provide competitive access to vital imports.
Поради това реформите следва да вземат предвид външното си отражение върху конкурентоспособността, за да се стимулира европейския растеж и участие на открити и справедливи пазари навсякъде по света.
Reforms should therefore take into account their external competitiveness implications to foster European growth and participation in open and fair markets worldwide.
Стратегията „Европа 2020“ трябва да бъде подкрепена с интегриран набор от европейски и национални политики, които държавите-членки и Съюза следва да изпълняват изцяло и със сходно темпо, с цел да постигнат положителните вторични ефекти от координираните структурни реформи и по-последователен принос на европейските политики за целите на стратегията, отчитайки изходните позиции на държавите-членки.
The Europe 2020 strategy has to be underpinned by an integrated set of European and national policies, which Member States and the Union should implement fully and at a similar pace, in order to achieve the positive spill-over effects of coordinated structural reforms, and more consistent contribution from European policies to the Strategy’s objectives, taking into account national starting positions.
Въпреки че настоящите насоки са насочени към държавите-членки и Съюза, стратегията „Европа 2020“ следва да се изпълнява в партньорство с всички национални, регионални и местни власти, като тясно асоциира парламенти, както и социални партньори и представители на гражданското общество, които да допринесат за създаването на националните програми за реформи, за тяхното изпълнение и цялостното комуникиране по стратегията.
While these guidelines are addressed to Member States and the European Union, the Europe 2020 strategy should be implemented in partnership with all national, regional and local authorities, closely associating parliaments, as well as social partners and representatives of civil society, who shall contribute to the elaboration of national reform programmes, to their implementation and to the overall communication on the strategy.
Стратегията „Европа 2020“ е подкрепена с по-малък набор от насоки, на мястото на предишните 24, който е насочен към съгласуваното решаване на въпросите на заетостта и основите въпроси на икономическата политика.
The Europe 2020 strategy is underpinned by a smaller set of guidelines, replacing the previous set of 24 and addressing employment and broad economic policy issues in a coherent manner.
Насоките за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза, приложени към настоящата препоръка са неразривно свързани със съответните насоки за политиките за заетостта.
The guidelines for the economic policies of the Member States and of the Union, annexed to this Recommendation, are intrinsically linked with the relevant guidelines for employment policies.
Те дават точни указания на държавите-членки за създаването на национални програми за реформи и за изпълнението на реформите, като отразяват взаимозависимостта и са в съответствие с Пакта за стабилност и растеж.
They give precise guidance to the Member States on defining their national reform programmes and implementing reforms, reflecting interdependence and are in line with the Stability and Growth Pact.
Насоките ще послужат за основа на всички специфични за дадена страна препоръки, които Съветът може да отправи към отделни държави-членки, или в случая на общите насоки на икономическите политики — за предупреждения, свързани с политиката, които Комисията може да издаде, в случай на недостатъчни последващи действия по съответните специфични препоръки за държава-членка.
The guidelines will form the basis for any country-specific recommendations that the Council may address to the Member States, or, in the case of the broad guidelines on economic policies, for policy warnings that the Commission may issue in cases of insufficient follow-up to the respective country-specific recommendations.
Настоящите насоки следва да останат стабилни до 2014 г., за да се осигури съсредоточаване върху изпълнението,
These guidelines should remain stable until 2014 to ensure a focus on implementation,
Държавите-членки и, когато е уместно, Европейският съюз следва да вземат предвид в икономическите си политики насоките, определени в приложението.
Member States and, where relevant, the European Union should take into account in their economic policies the guidelines set out in the Annex.
Държавите-членки следва да изготвят национални програми за реформи, които да са съгласувани с целите, определени в „Интегрирани насоки Европа 2020“.
Member States should design national reform programmes consistent with the objectives set out in the ‘Europe 2020 integrated guidelines’.
COM(2009) 615, 19.11.2009 г.
COM(2009) 615, 19.11.2009.
COM(2010) 2020, 3.3.2010 г.
COM(2010) 2020, 3.3.2010.
Общи насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза
Broad guidelines for the economic policies of the Member States and of the Union
Насока 1: Осигуряване на качеството и устойчивостта на публичните финанси
Guideline 1: Ensuring the quality and the sustainability of public finances
Държавите-членки следва енергично да изпълняват стратегии за бюджетно консолидиране съгласно Пакта за стабилност и растеж (ПСР), и по-специално препоръките, които им се отправят съгласно процедурата за прекомерен дефицит, и/или в меморандуми за разбирателство в случай на помощ за платежния баланс.
Member States should vigorously implement budgetary consolidation strategies under the Stability and Growth Pact (SGP) and, in particular, recommendations addressed to Member States under the excessive deficit procedure, and/or in memoranda of understanding, in the case of balance-of-payments support.
По-специално, държавите-членки следва да постигнат консолидация в съответствие с препоръките на Съвета и да изпълнят средносрочните си цели в съответствие с ПСР.
In particular, Member States should achieve consolidation in line with the Council’s recommendations and meet their medium-term objectives in line with the SGP.
Без да се нарушава правната рамка на ПСР, това означава повечето държави-членки да постигнат консолидиране доста над заложените 0,5 % от брутния вътрешен продукт (БВП) годишно в структурно отношение, докато делът на техния дълг не започне трайно да намалява.
Without prejudice to the legal framework of the SGP, this implies for most Member States achieving a consolidation well beyond the benchmark of 0,5 % of gross domestic product (GDP) per year in structural terms until debt ratios are on a solid declining path.
Фискалното консолидиране следва да започне най-късно през 2011 г. и по-рано в някои държави-членки, в които са налице подходящи за това икономически обстоятелства, при условие че прогнозите на Комисията продължават да сочат, че възстановяването укрепва и започва само да се поддържа.
Fiscal consolidation should start in 2011 at the latest, earlier in some Member States where economic circumstances make this appropriate, provided that the Commission’s forecasts continue to indicate that the recovery is strengthening and becoming self-sustaining.
При изготвянето и изпълнението на бюджетните консолидации, стратегиите следва да насочат вниманието си към ограничаване на разходите и даване на приоритет на засилващи растежа разходи в области като образованието, уменията и шансовете за заетост, научните изследвания и развойната дейност (НИРД) и иновациите и подходящото инвестиране в мрежи с положително въздействие върху производителността, като например високоскоростен интернет, енергийни и транспортни връзки и инфраструктура.
In designing and implementing budgetary consolidation, strategies should focus on expenditure restraint and prioritise growth-enhancing expenditure items within areas such as education, skills and employability, research and development (R & D) and innovation and investment in networks with positive impacts on productivity, where appropriate for example high-speed Internet, energy and transport interconnections and infrastructure.
Там, където може да се наложи увеличаване на данъците, следва, когато е възможно, това да става едновременно с въвеждането на мерки, които правят данъчните системи по-благоприятни за заетостта, околната среда и растежа, например чрез изместване на данъчната тежест към дейности, вредни за околната среда.
Where taxes may have to rise, this should, where possible, be done in conjunction with measures to make tax systems more employment, environment and growth-friendly, for example by shifting the tax burden towards environmentally harmful activities.
Данъчните системи и системите на социални помощи следва да предоставят по-добри стимули, за да направят достатъчно привлекателно възнаграждението за труд.
Tax and benefits systems should provide better incentives to make work pay.
Освен това държавите-членки следва да подсилят националните бюджетни рамки, да подобрят качеството на публичните разходи и устойчивостта на публичните финанси, като се стремят особено към решително намаляване на дълга, провеждане на реформа на публичните разходи, свързани с остаряването, като разходите за пенсии и здравеопазване, и към политики, които допринасят за повишаване на активната възраст и на ефективната възраст на пенсиониране, за да осигурят финансовата устойчивост на системите за публични разходи, свързани с остаряването, и на социалните системи.
Furthermore, Member States should strengthen national budgetary frameworks, enhance the quality of public expenditure and improve the sustainability of public finances, pursuing in particular determined debt reduction, reform of age-related public expenditure, such as pensions and health spending, and policies contributing to raising employment and effective retirement ages to ensure that age-related public expenditure and social well-fare systems are financially sustainable.
Бюджетната ефективност и качеството на публичните финанси са важни и на равнище Съюз.
Budget efficiency and quality of public finances are also important at the level of the Union.
Насока 2: Решаване на макроикономическите неравновесия
Guideline 2: Addressing macroeconomic imbalances
Държавите-членки следва да избягват неустойчивите макроикономически неравновесия, произтичащи най-вече от процеси по текущите сметки, пазарите на активи и счетоводните баланси в сектора на домакинствата и корпоративния сектор.
Member States should avoid unsustainable macroeconomic imbalances, arising notably from developments in current accounts, asset markets and the balance sheets of the household and corporate sectors.
Държавите-членки с голям дисбаланс по текущата сметка, който се корени в постоянната липса на конкурентоспособност или се дължи на други причини, следва да насочат вниманието си към основните причини, като предприемат действия, например в областта на фискалната политика, развитието на заплатите, структурните реформи, свързани с продуктовите пазари и пазарите на финансови услуги (включително потока на развиващия производителността капитал) и в областта на пазарите на труда, в съответствие с насоките за заетостта, или във всяка друга подходяща област на политиката.
Member States with large current account imbalances rooted in a persistent lack of competitiveness or due to other reasons should address the underlying causes by acting, for example, on fiscal policy, on wage developments, on structural reforms relating to product and financial services markets (including the flow of productivity enhancing capital), on labour markets, in line with the employment guidelines, or on any other relevant policy area.
В този контекст държавите-членки следва да насърчават правилните рамкови условия за системите за договаряне на заплати и развитието в разходите за труд, които да са съгласувани със стабилността на цените, тенденциите в производителността в средносрочен план и нуждата от намаляване на макроикономическите неравновесия.
In this context, Member States should encourage the right framework conditions for wage bargaining systems and labour cost developments consistent with price stability, productivity trends over the medium-term and the need to reduce macroeconomic imbalances.
Когато е уместно, подходящото определяне на заплащането в държавния сектор следва да се смята за важен сигнал за осигуряване на умереност в заплащането в частния сектор в съответствие с нуждата от повишаване на конкурентоспособността.
Where appropriate, adequate wage setting in the public sector should be regarded as an important signal to ensure wage moderation in the private sector in line with the need to improve competitiveness.
Рамките за определяне на заплащането, включително на минималните работни заплати, следва да позволяват процес за определяне на заплащането, който отчита различията в уменията и местните условия на пазара на труда и отговаря на големите различия в икономическите показатели в отделните региони, отрасли и дружества вътре в страната.
Wage setting frameworks, including minimum wages, should allow for wage formation processes that take into account differences in skills and local labour market conditions and respond to large divergences in economic performance across regions, sectors and companies within a country.
Социалните партньори имат важна роля в този контекст.
The social partners have an important role to play in this context.
Държавите-членки с големи излишъци по текущата си сметка следва да предприемат мерки с цел осъществяване на структурни реформи, които допринасят за засилване на потенциалния растеж и по този начин служат за основа на вътрешното търсене.
Member States with large current account surpluses should pursue measures aimed at implementing structural reforms conducive to strengthening potential growth and thereby also underpinning domestic demand.
Преодоляването на макроикономическите неравновесия, включително между държавите-членки, също би допринесло за постигането на икономическо сближаване.
Addressing macroeconomic imbalances, including among Member States, would also help in achieving economic cohesion.
Насока 3: Намаляване на неравновесията в еврозоната
Guideline 3: Reducing imbalances within the euro area
Държавите-членки, чиято валута е еврото следва да разглеждат големите и постоянни разлики в състоянието на текущите сметки и други макроикономически неравновесия като въпрос от общо значение и когато е необходимо, да предприемат неотложни действия за намаляване на неравновесията.
Member States whose currency is the euro should regard large and persistent divergences in current account positions and other macroeconomic imbalances as a matter of common concern and take urgent action to reduce the imbalances where necessary.
Необходими са действия във всички държави-членки от еврозоната, но естеството, значението и неотложността на политическите предизвикателства се различават значително в съответните държави.
Action is required in all euro area Member States, but the nature, importance and urgency of the policy challenges differ significantly depending on the countries considered.
Предвид уязвимостта и мащаба на корекциите, които се изискват, политическите действия са особено належащи в онези държави-членки, в които се наблюдава трайно голям дефицит по текущата сметка и големи загуби на конкурентоспособност.
Given the vulnerabilities and the magnitude of the adjustment required, the need for policy action is particularly pressing in Member States showing persistently large current account deficits and large competitiveness losses.
Тези държави следва да постигнат значителен траен спад на дефицита по текущата сметка.
They should achieve a significant permanent reduction of the current account deficit.
Тези държави-членки от еврозоната следва също да се стремят към намаляване на разходите за труд на единица продукт, като отчитат развитието в производителността на равнище региони, отрасли и дружества, и също към укрепване на конкуренцията на пазарите на продукти.
These euro area Member States should also aim to reduce unit labour costs taking into account productivity developments at regional, sector and company level, and enhance competition in product markets.
Държавите-членки от еврозоната с големи излишъци по текущата си сметка следва да изпълняват мерки с цел осъществяване на структурни реформи, които допринасят за засилване на потенциалния растеж и по този начин служат за основа на вътрешното търсене.
Euro area Member States with large current account surpluses should pursue measures aimed at implementing structural reforms conducive to strengthening potential growth and thereby also underpinning domestic demand.
По същия начин държавите-членки от еврозоната следва да реагират на всички други макроикономически неравновесия, като натрупването на прекомерен частен дълг и увеличаването на разликите по отношение на инфлацията.
Similarly, the euro area Member States should act on any other macroeconomic imbalances such as excessive private debt accumulation and inflation divergence.
Следва да се премахнат институционалните прегради пред гъвкавото коригиране на цените и заплатите в зависимост от пазарните условия.
Institutional barriers to flexible adjustments of prices and wages to market conditions should be removed.
Макроикономическите неравновесия следва да бъдат наблюдавани отблизо в рамките на Еврогрупата, която, когато е необходимо, следва да предлага коригиращи действия.
Macroeconomic imbalances should be closely monitored within the Eurogroup, which should propose remedial actions when needed.
Насока 4: Оптимизиране на подкрепата за НИРД и иновациите, укрепване на триъгълника на знанието и освобождаване на потенциала на цифровата икономика
Guideline 4: Optimising support for R & D and innovation, strengthening the knowledge triangle and unleashing the potential of the digital economy
Държавите-членки следва да преразгледат националните (и регионалните) системи за НИРД и иновации, осигурявайки в стратегиите за бюджетно консолидиране съгласно Пакта за стабилност и растеж (насока 1) ефективни и подходящи рамкови условия за публични инвестиции, и да ги ориентират към по-голям растеж, като същевременно работят, когато това е подходящо, върху големите предизвикателства, свързани с обществото (включително енергетика, ефикасност на ресурсите, изменение на климата, биологично разнообразие, социално и териториално сближаване, застаряване, здравеопазване и сигурност) по икономически ефективен начин.
Member States should review national (and regional) R & D and innovation systems, ensuring effective and adequate framework conditions for public investment within the budgetary consolidation strategies under the Stability and Growth Pact (guideline 1), and orienting them towards higher growth while addressing, where appropriate, major societal challenges (including energy, resource efficiency, climate change, biodiversity, social and territorial cohesion, ageing, health, and security) cost-effectively.
По-специално публичните инвестиции следва да служат за привличане на допълнително частно финансиране на НИРД.
In particular, public investment should serve to leverage private R & D financing.
Реформите следва да поощряват високите научни постижения и интелигентното специализиране, да насърчават научното интегриране, да засилват сътрудничеството между университетите, изследователските институти, публичните и частните действащи лица и действащите лица от третия сектор, както във вътрешен, така и в международен план, и да осигуряват развитието на инфраструктури и мрежи, които подпомагат разпростирането на знания.
The reforms should foster excellence and smart specialisation, promote scientific integrity, reinforce cooperation between universities, research institutes, public, private and third sector players, both domestically and internationally and ensure the development of infrastructures and networks that enable knowledge diffusion.
Управлението на изследователските институции следва да се подобри, за да се увеличи ефективността на разходите и производителността на националните изследователски системи.
The governance of research institutions should be improved to make national research systems more cost-effective and productive.
За тази цел изследователската работа, осъществявана от университетите, следва да се модернизира, да се развият и направят достъпни инфраструктури, чието качество е на световно ниво, и да се насърчат привлекателни кариери и мобилност за изследователите и студентите.
To this end, university-based research should be modernised, world-class infrastructures developed and made accessible, attractive careers and the mobility of researchers and students promoted.
Схемите за финансиране и поръчки следва да се адаптират и опростят, да спомогнат където е целесъобразно за улесняване на трансграничното сътрудничество, трансфера на знания и конкуренция на базата на способностите, като се опират на полезни единодействия и водят до по-значими резултати.
Funding and procurement schemes should be adapted and simplified, helping where appropriate to facilitate cross-border cooperation, knowledge transfer and merit-based competition, building on synergies and achieving grater value.
Политиките на държавите-членки за НИРД и иновации следва да бъдат пряко насочени към националните възможности и предизвикателства и следва да отчитат контекста на Съюза с цел да се увеличат възможностите за обединяване на публичните и частните ресурси в области, където Съюзът добавя стойност, използване на полезни единодействия с фондовете на Съюза, като по този начин се постигне достатъчно голям мащаб и се избегне фрагментирането.
Member States’ R & D and innovation policies should directly address national opportunities and challenges and should take into account the context of the Union in order to enhance opportunities for pooling public and private resources in areas where the Union adds value, exploiting synergies with Union funds, thus achieving sufficient scale and avoiding fragmentation.
Държавите-членки и Съюзът следва да интегрират иновациите във всички подходящи политики и да насърчават иновациите в широк смисъл (включително нетехнологичните иновации).
Member States and the Union should integrate innovation in all relevant policies and promote innovation in a broad sense (including non-technological innovation).