natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Добавят се 15 ml солна киселина с концентрация 6 mol/l (т. 3.2) към остатъка, след което се добавят и 120 ml вода.
Next add 15 ml of 6 mol/litre hydrochloric acid (3.2) to the residue followed by about 120 ml of water.
Разбърква се със стъклена пръчка, която се оставя в бехеровата чаша, и последната се покрива с часовниково стъкло.
Stir with the glass rod, which shall be left in the beaker, and cover the beaker with a watch-glass.
Бавно се нагрява до кипене и се поддържа тази температура докато спре разтварянето на пепелта.
Bring gently to the boil and maintain at boiling point until no more ash can be seen to dissolve.
Филтрира се през чиста от пепел филтърна хартия и филтратът се събира в мерителна колба от 250 ml.
Filter on ash-free filter paper and collect the filtrate in a 250 ml volumetric flask.
Бехеровата чаша и филтърът се измиват с 5 ml гореща солна киселина с концентрация 6 mol/l (т. 3.2) и два пъти с вряла вода.
Wash the beaker and filter with 5 ml of hot 6 mol/litre hydrochloric acid (3.2) and twice with boiling water.
Напълва се мерителната колба до марката с вода (концентрация на солната киселина около 0,5 mol/l).
Fill the volumetric flask up to the mark with water (HCl concentration about 0,5 mol/litre).
Ако остатъкът във филтъра изглежда черен (въглерод), той се връща в пещта и се опепелява отново при 450—475 oС.
If the residue in the filter appears black (carbon), put it back in the furnace and ash again at 450 to 475 oC.
Това опепеляване, което изисква само няколко часа (около 3—5 часа), е завършено, когато пепелта изглежда бяла или почти бяла.
This ashing, which only requires a few hours (about three to five hours), is complete when the ash appears white or nearly white.
Остатъкът се разтваря с около 2 ml солна киселина (т. 3.1), изпарява се до сухо и се добавят 5 ml солна киселина (т. 3.2) с концентрация 6 mol/l.
Dissolve the residue with about 2 ml of hydrochloric acid (3.1), evaporate to dryness and add 5 ml of 6 mol/litre hydrochloric acid (3.2).
Нагрява се, разтворът в мерителната колба се филтрира и се допълва до пълния обем с вода (концентрация на HCl около 0,5 mol/l).
Heat, filter the solution into the volumetric flask and make up to the mark with water (HCl concentration about 0,5 mol/litre.
При определянето на микроелементите е важно да се вземат предвид рисковете от замърсяване, особено с цинк, мед и желязо.
In determining trace elements it is important to be alert to the risks of contamination, particularly by zinc, copper and iron.
Затова оборудването, което се използва за подготвяне на пробите, не трябва да съдържа тези метали.
For this reason, the equipment used in preparing the samples must be free of these metals.
За намаляване на общия риск от замърсяване трябва да се работи в обезпрашена атмосфера с безупречно чисти прибори и внимателно измити стъклени съдове.
To reduce the general risk of contamination, work in a dust-free atmosphere with scrupulously clean equipment and carefully washed glassware.
Определянето на цинка е особено чувствително към много видове замърсяване, например от стъклените съдове, реагентите, прахта и др.
The determination of zinc is particularly sensitive to many types of contamination, e.g. from glassware, reagents, dust, etc.
Теглото на пробата, която трябва да се опепели, се изчислява, като се вземе предвид приблизителното съдържание на микроелелементи във фуража по отношение на чувствителността на използвания спектрофотометър.
The weight of sample to be ashed is calculated from the approximate trace element content of the feed in relation to the sensitivity of the spectrophotometer used.
За определени фуражи, които съдържат малко микроелементи, може да е необходимо да се започне с проба от 10—20 g и да се ограничи крайният разтвор само до 100 ml.
For certain feed low in trace elements it may be necessary to start with a 10 to 20 g sample and make up the final solution to only 100 ml.
Опепеляването трябва да се извършва в затворенa пещ без подаване на въздух или кислород.
Ashing must be carried out in a closed furnace without injection of air or oxygen.
Температурата, която показва пирометърът, не трябва да надвишава 475 oС.
The temperature indicated by the pyrometer must not exceed 475 oC.
Определяне чрез спектрофотометрия
Spectrophotometric determination
Приготвяне на калибрационни разтвори
Preparation of calibration solutions
За всеки от елементите, които ще се определят, от работните стандартни разтвори, посочени в точки 3.7.1, 3.8.1, 3.9.1 и 3.10.1, се приготвя серия от калибрационни разтвори, като всеки има концентрация на HCl около 0,5 mol/l (и (за желязото, мангана и цинка) концентрация на лантанoв трихлорид, еквивалентна на 0,1 % Lа (w/v).
For each of the elements to be determined, prepare from the working standard solutions given in points 3.7.1, 3.8.1, 3.9.1 and 3.10.1 a range of calibration solutions, each calibration solution having an HCl concentration of about 0,5 mol/litre (and (in the cases of iron, manganese and zinc) a lanthanum chloride concentration equivalent to 0,1 % La (w/v).
Подбраните концентрации на микроелементи трябва да бъдат в рамките на чувствителността на използвания спектрометър.
The trace element concentrations selected must lie within the range of sensitivity of the spectrophotometer used.
Таблиците по-долу дават примери за състава на типични серии от калибрационни разтвори; в зависимост обаче от вида и чувствителността на използвания спектрофотометър, може да се наложи да се изберат други концентрации.
The tables below show, by way of example, the compositions of typical ranges of calibration solutions; depending, however, on the type and sensitivity of spectrophotometer used it may be necessary to select other concentrations.
Желязо
Iron
ml работен стандартен разтвор (т. 3.7.1) (1 ml = 100 μg Fe)
ml working standard solution (3.7.1) (1 ml = 100 μg Fe)
ml HCl (т. 3.2)
ml HCl (3.2)
+ 10 ml разтвор на лантанов трихлорид (т. 3.11) и се долива с вода до 100 ml
+ 10 ml of lanthanum chloride solution (3.11) and make up to 100 ml with water
ml работен стандартен разтвор (т. 3.8.1) (1 ml = 10 μg Cu)
ml working standard solution (3.8.1) (1 ml = 10 μg Cu)
ml работен стандартен разтвор (т. 3.9.1) (1 ml = 10 μg Mn)
ml working standard solution (3.9.1) (1 ml = 10 μg Mn)
ml работен стандартен разтвор (т. 3.10.1) (1 ml = 10 μg Zn)
ml working standard solution (3.10.1) (1 ml = 10 μg Zn)
Приготвяне на разтвора за анализ
Preparation of solution for analysis
За определянето на медта разтворът, приготвен както е указано в т. 5.1.1, може да се използва директно.
For the determination of copper, the solution prepared from point 5.1.1 can normally be used directly.
Ако е необходимо концентрацията му да се сведе до рамките на калибрационните разтвори, може да се прехвърли аликвотна част от разтвора с пипета в мерителна колба от 100 ml и да се допълни до марката със солна киселина с концентрация 0,5 mol/l (т. 3.3).
If necessary to bring its concentration within the range of the calibration solutions, an aliquot portion may be pipetted into a 100 ml volumetric flask and made up to the mark with 0,5 mol/litre hydrochloric acid (3.3).
За определянето на желязото, мангана и цинка се прехвърля с пипета аликвотна част от разтвора, приготвен, както е указано в т. 5.1.1, в мерителна колба от 100 ml, добавят се 10 ml разтвор от лантанов трихлорид (т. 3.11) и се допълва до марката със солна киселина с концентрация 0,5 mol/l (т. 3.3).
For the determination of iron, manganese and zinc, pipette an aliquot portion of the solution prepared from point 5.1.1 into a 100 ml volumetric flask, add 10 ml of lanthanum chloride solution (3.11) and make up to the mark with 0,5 mol/litre hydrochloric acid (3.3) (see also point 8 ‘Observation’).
Контролен експеримент
Blank experiment
Контролният експеримент трябва да включва всички указани стъпки на процедурата, с изключение на това, че се пропуска добавянето на пробния материал.
The blank experiment must include all the prescribed steps of the procedure except that the sample material is omitted.
Калибрационен разтвор „0“ не трябва да се използва като контролен разтвор.
The calibration solution ‘0’ must not be used as the blank.
Измерване на атомната абсорбция
Measurement of the atomic absorption
Измерва се атомната абсорбция на калибрационните разтвори и на разтвора, който ще се анализира, чрез използване на окисляващ въздушноацетиленов пламък при следните дължини на вълната:
Measure the atomic absorption of the calibration solutions and of the solution to be analysed using an oxidising air-acetylene flame at the following wavelengths:
Всички измервания се извършат четири пъти.
Carry out each measurement four times.
Минерални фуражи
Mineral feed
Ако пробата не съдържа органични вещества, не е необходимо да се извършва предварително опепеляване.
If the sample contains no organic matter, prior ashing is unnecessary.
Процедира се, както е указано в точка 5.1.1.1, като се започне от втория параграф.
Proceed as described in point 5.1.1.1 starting from the second paragraph.
Може да се пропусне изпаряването с флуороводородна киселина.
Evaporation with hydrofluoric acid may be omitted.
С помощта на калибрационна крива се изчисляват концентрациите на микроелементите в разтвора за анализ и резултатът се изразява в милиграми микроелемент на килограм проба (ppm, части на милион).
Using a calibration curve, calculate the trace element concentration in the solution to be analysed and express the result in milligrams of trace element per kilogram of sample (ppm).
5 mg/kg в абсолютна стойност за съдържание на въпросните микроелементи до 50 mg/kg;
5 mg/kg, in absolute value, for contents of the trace element concerned up to 50 mg/kg,
10 % от по-високия резултат за съдържание на въпросния микроелемент от 50 до 100 mg/kg;
10 % of the higher result for contents of the trace element concerned from 50 and up to 100 mg/kg,
10 mg/kg в абсолютна стойност за съдържание на въпросните микроелементи от 100 до 200 mg/kg;
10 mg/kg, in absolute value, for contents of the trace element concerned from 100 and up to 200 mg/kg,
5 % от по-високия резултат за съдържание на въпросния микроелемент над 200 mg/kg.
5 % of the higher result for contents of the trace element concerned above 200 mg/kg.
Наличието на големи количества фосфати може да окаже неблагоприятно влияние върху определянето на желязо, манган и цинк.
The presence of large quantities of phosphates may interfere with the determination of iron, manganese and zinc.
Подобно влияние трябва да бъде коригирано с добавянето на разтвор на лантанов трихлорид (т. 3.11).
Such interference must be corrected by addition of lanthanum chloride solution (3.11).
Ако обаче тегловното съотношение Ca + Mg/P > 2, добавянето на разтвор на лантанов трихлорид (т. 3.11) към анализирания разтвор и към калибрационните разтвори може да се пропусне.
If, however, in the sample the weight ratio Ca + Mg/P is > 2, addition of lanthanum chloride solution (3.11) to the solution for analysis and to the calibration solutions may be omitted.
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ХАЛОФУГИНОН
DETERMINATION OF HALOFUGINONE
DL-транс-7-бромо-6-хлоро-3-[3-(3-хидрокси-2-пиперидил)ацетонил]-хиназолин-4-(3Н)-он хидробромид.
DL-trans-7-bromo-6-chloro-3- [3-(3-hydroxy-2-piperidyl)acetonyl]-quinazolin-4-(3H)-one hydrobromide
Методът позволява определянето на съдържанието на халофугинон във фуражите.
The method makes it possible to determine the level of halofuginone in feed.
Прагът на количествено определяне е 1 mg/kg.
The limit of quantification is 1 mg/kg.
След третиране с гореща вода, халофугинонът се екстрахира като свободна основа в етилов ацетат и след това се разделя като хидрохлорид във воден киселинен разтвор.
After treatment with hot water, halofuginone is extracted as the free base into ethyl acetate and subsequently partitioned as the hydrochloride into an aqueous acid solution.
Екстрактът се очиства посредством йоннообменна хроматография.
The extract is purified by ion-exchange chromatography.
Съдържанието на халофугинон се определя с помошта на високоефективна течна хроматография с обратна фаза (HPLC), като се използва UV-детектор.
The content of halofuginone is determined by reversed-phase high performance liquid chromatography (HPLC) using an UV detector.
Ацетонитрил, с чистота за HPLC.
Acetonitrile, equivalent to HPLC grade.
Смола амберлит XAD-2
Amberlite XAD-2 resin.
Амониев ацетат
Ammonium acetate.
Етилов ацетат
Ethyl acetate.
Оцетна киселина, кристална
Acetic acid, glacial.
Халофугинон — стандартно вещество (DL-транс-7-бромо-6-хлоро-3-[3-(хидрокси-2-пиперидил)ацетонил]-хиназолин-4-(3Н)-он хидробромид, Е 764)
Halofuginone standard substance (DL-trans-7-brome-6-chloro-3-[3-hydroxy-2-piperidyl)acetonyl] quinazoline-4-(3H)-one hydrobromide, E 764).
Основен стандартен разтвор на халофугинон, 100 μg/ml
Halofuginone stock standard solution, 100 μg/ml
Претеглят се с точност до 0,1 mg 50 mg халофугинон (т. 3.6) в градуирана колба с вместимост 500 ml, разтварят се в буферен разтвор на амониев ацетат (т. 3.18), допълва се до пълния обем с буферен разтвор и се разбърква.
Weight to the nearest 0,1 mg, 50 mg of halofuginone (3.6) in a 500 ml graduated flask, dissolve in ammonium acetate buffer solution (3.18), make up to the mark with the buffer solution and mix.
Този разтвор остава стабилен в продължение на три седмици при температура 5 oС, ако се съхранява на тъмно.
This solution is stable for three weeks at 5 oC if stored in the dark.
Калибрационни разтвори
Calibration solutions
В поредица от градуирани колби с вместимост 100 ml се прехвърлят 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 и 6,0 ml от основния стандартен разтвор на халофугинон (т. 3.6.1).
Into a series of 100 ml graduated flasks transfer 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 and 6,0 ml of the stock standard solution (3.6.1).
Допълват се до пълния обем с подвижната фаза (т. 3.21) и се разбъркват.
Make up to the mark with mobile phase (3.21) and mix.
Разтворите ще имат съответно концентрации на халофугинон 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 и 6,0 μg/ml.
These solutions have concentrations of 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 and 6,0 μg/ml of halofuginone respectively.
Разтворите трябва да се приготвят непосредствено преди употреба.
These solutions must be freshly prepared before use.
Солна киселина (ρ20 е приблизително 1,16 g/ml)
Hydrochloric acid (ρ20 approximately 1,16 g/ml).
Сребърен нитрат
Silver nitrate.
Натриев аскорбат
Sodium ascorbate.
Натриев карбонат
Sodium carbonate.
EDTA (етилен-диамин-тетра-оцетна киселина, двунатриева сол)
EDTA (ethylenediaminetetraacetic acid, disodium salt).
Вода, с чистота за HPLC.
Water, equivalent to HPLC grade.
Разтвор на натриев карбонат, c = 10 g/100 ml
Sodium carbonate solution, c = 10 g/100 ml.
Натриев хлорид — наситен разтвор на натриев карбонат, c = 5 g/100 ml
Sodium chloride-saturated sodium carbonate solution, c = 5 g/100 ml.
Разтварят се 50 g натриев карбонат (т. 3.11) във вода, разрежда се до 1 литър и се добавя натриев хлорид (т. 3.12), докато се получи наситен разтвор.
Dissolve 50 g of sodium carbonate (3.11) in water, dilute to 1 litre and add sodium chloride (3.12) until the solution is saturated.
Солна киселина, приблизително 0,1 mol/l.
Hydrochloric acid, approximately 0,1 mol/l.
Разтварят се 10 ml HCl (т. 3.7) във вода, докато се получи 1 l.
Dilute 10 ml of HCI (3.7) with water to 1 litre.
Буферен разтвор на амониев ацетат, приблизително 0,25 mol/l
Ammonium acetate buffer solution, approximately 0,25 mol/l.
Разтварят се 19,3 g амониев ацетат (т. 3.3) и 30 ml оцетна киселина (т. 3.5) във вода (т. 3.14) и разтворът се разрежда до 1 l.
Dissolve 19,3 g of ammonium acetate (3.3) and 30 ml of acetic acid (3.5) in water (3.14) and dilute to 1 1itre.
Подготвяне на смола амберлит XAD-2
Amberlite XAD-2 resin preparation.
Подходящо количество амберлит (т. 3.2) се промива с вода, докато бъдат отстранени всички хлорни йони, като това се установява чрез тест със сребърен нитрат (т. 3.20), който се извършва върху промивната вода.
Wash an appropriate quantity of Amberlite (3.2) with water until all chloride ions have been removed, as indicated by a silver nitrate (3.20) test performed on the discarded aqueous phase.
След това смолата се промива с 50 ml метанол (3.8), отстранява се метанолът и се смолата се съхранява под чист метанол.
Then wash the resin with 50 ml of methanol (3.8), discard the methanol and store the resin under fresh methanol.
Разтвор на сребърен нитрат, приблизително 0,1 mol/l.
Silver nitrate solution, approximately 0,1 mol/l.
Разтварят се 0,17 g сребърен нитрат (т. 3.9) в 10 ml вода.
Dissolve 0,17 g of silver nitrate (3.9) in 10 ml of water.
Подвижна фаза за HPLC
HPLC Mobile phase.
Смесват се 500 ml ацетонитрил (т. 3.1) с 300 ml буферен разтвор на амониев ацетат (т. 3.18) и 1200 ml вода (т. 3.14).
Mix 500 ml of acetonitrile (3.1) with 300 ml of ammonium acetate buffer solution (3.18) and 1200 ml of water (3.14).
Киселинността се коригира до рН = 4,3, като се използва оцетна киселина (т. 3.5).
Adjust the pH to 4,3 using acetic acid (3.5).
Разтворът се филтрира през филтър с размер на порите 0,22 μm (т. 4.8) и се обезгазява (напр.чрез подлагане на въздействието на ултразвук в продължение на 10 минути).
Filter through a 0,22 μm filter (4.8) and degas the solution (e.g. by ultrasonification for 10 minutes).
Този разтвор остава стабилен в продължение на един месец, при условие че се съхранява на тъмно място в затворен съд.
This solution is stable for one month, if stored in the dark in a closed container.
Ултразвукова баня
Ultrasonic bath
Ротационен тънкослоен изпарител
Rotary film evaporator
Центрофуга
Centrifuge
Апарат за HPLC с UV-детектор с настройка на дължината на вълната или с детектор с диодна матрица
HPLC equipment with variable wavelength ultraviolet detector or diode-array detector
Колона за течна хроматография, 300 mm × 4 mm, С18, пълнеж от 10 μm, или еквивалентна колона
Liquid chromatographic column, 300 mm x 4 mm, C18, 10 μm packaging, or an equivalent column
Стъклена колона (300 mm × 10 mm), снабдена с филтър от синтеровано стъкло и спирачно кранче.
Glass column (300 mm x 10 mm) fitted with a sintered-glass filter and a stopcock
Филтри от стъкловлакно, с диаметър 150 mm
Glass-fibre filters, diameter 150 mm
Мембранни филтри, 0,45 μm.
Membrane filters, 0,45 μm
Мембранни филтри, 0,22 μm.
Membrane filters, 0,22 μm
Халофугинонът като свободна основа е нестабилен в алкални разтвори и в разтвор на етилов ацетат.
Halofuginone as the free base is unstable in alkaline and ethyl acetate solutions.
Халофугинонът не трябва да остава в етилов ацетат повече от 30 min.
It shall not remain in ethyl acetate for more than 30 minutes.
Анализира се фураж без добавки, за да се провери дали не присъстват халофугинон или други замърсяващи вещества.
A blank feed shall be analysed to check that neither halofuginone nor interfering substances are present.
Провежда се тест за възстановяване, като се анализира фураж без добавки, обогатен чрез добавяне на известно количество халофугинон, подобно на това, което присъства в пробата.
A recovery test shall be carried out by analysing the blank feed which has been fortified by addition of a quantity of halofuginone, similar to that present in the sample.
За да се обогати фуражът до равнище 3 mg/kg, се добавят 300 μl от основния стандартен разтвор (т. 3.6.1) към 10 g от фуража без добавки, смесва се и се изчаква 10 min, преди да се премине към етапа на екстрахиране (т. 5.2).
To fortify at a level of 3 mg/kg, add 300 μl of the stock standard solution (3.6.1) to 10 g of the blank feed, mix and wait for 10 minutes before proceeding with the extraction step (5.2).
За целите на този метод фуражът без добавки трябва да е подобен по вид на този от пробата и при анализа да не се открие халофугинон.
for the purpose of this method, the blank feed shall be similar in type to that of the sample and on analysis halofuginone shall not be detected.
Претеглят се с точност до 0,1 g 10 g от подготвената проба в епруветка за центрофугиране с вместимост 200 ml, добавят се 0,5 g натриев аскорбат (т. 3.10), 0,5 g EDTA (т. 3.13) и 20 ml вода и се разбърква.
Weigh to the nearest 0,1 g, 10 g of the prepared sample, into a 200 ml centrifuge tube, add 0,5 g of sodium ascorbate (3.10), 0,5 g of EDTA (3.13) and 20 ml of water and mix.
Епруветката се поставя за 5 min във водна баня (80 oС).
Place the tube for 5 minutes in a water bath (80 oC).
След охлаждане до стайна температура се добавят 20 ml разтвор на натриев карбонат (т. 3.15) и се разбърква.
After cooling down to room temperature, add 20 ml of sodium carbonate solution (3.15) and mix.
Незабавно се добавят 100 ml етилов ацетат (т. 3.4) и се разклаща силно с ръка в продължение на 15 секунди.
Add immediately 100 ml of ethyl acetate (3.4) and shake vigorously by hand for 15 seconds.
След това епруветката се поставя за три минути в ултразвукова баня (т. 4.1) и се разхлабва запушалката.
Then place the tube for three minutes in the ultrasonic bath (4.1) and loosen the stopper.
Центрофугира се в продължение на и се прелива фазата на етиловия ацетат през филтър от стъкловлакно (т. 4.6) в делителна фуния с вместимост 500 ml.
Centrifuge for two minutes and decant the ethyl acetate phase through a glass fibre filter (4.6), into a 500 ml separating funnel.
Екстрахирането на пробата се повтаря с втора порция от 100 ml етилов ацетат.
Repeat the extraction of the sample with a second portion of 100 ml of ethyl acetate.
Събраните на едно място екстракти се промиват в продължение на с 50 ml наситен разтвор на натриев хлорид в разтвор на натриев карбонат (т. 3.16) и се отстранява водният слой.
Wash the combined extracts for one minute with 50 ml of sodium chloride saturated sodium carbonate solution (3.16) and discard the aqueous layer.
Екстрахира се органичният слой в продължение на 1 min с 50 ml солна киселина (т. 3.17).
Extract the organic layer for 1 min. with 50 ml of hydrochloric acid (3.17).
Прехвърля се долният киселинен слой в делителна фуния с вместимост 250 ml.
Run the lower acid layer into a 250 ml separating funnel.
Повторно се екстрахира органичният слой в продължение на минута и половина с нови 50 ml разтвор на солна киселина и се прибавя към първия екстракт.
Re-extract the organic layer for 1,5 minutes with a further 50 ml of hydrochlorid acid and combine with the first extract.
Събраните заедно киселинни екстракти се промиват чрез въртене в продължение на приблизително 10 s с 10 ml етилов ацетат (т. 3.4).
Wash the combined acid extracts by swirling for approximately 10 seconds with 10 ml of ethyl acetate (3.4).
Водният слой се прехвърля количествено в облодънна колба от 250 ml, като се отстранява органичната фаза.
Quantitatively transfer the aqueous layer into a 250 ml round-bottomed flask and discard the organic phase.
Изпарява се целият останал етилов ацетат от киселинния разтвор, като се използва ротационен тънкослоен изпарител (т. 4.2).
Evaporate all the remaining ethyl acetate from the acid solution using a rotary film evaporator (4.2).
Температурата на водата не трябва да надвишава 40 oC.
The temperature of the water bath must not exceed 40 oC.
Под вакуум от приблизително 25 mbar целият остатъчен етилов ацетат се отстранява в рамките на 5 min при температура 38 oС.
Under a vacuum of approximately 25 mbar all of the residual ethyl acetate will be removed within 5 minutes at 38 oC.
Почистване
Clean up
Подготвяне на колоната с амберлит
Preparation of the Amberlite column
За всеки екстракт на пробата се подготвя по една колона XAD-2.
An XAD-2 column is prepared for each sample extract.
10 g от подготвения амберлит (т. 3.19) се прехвърлят в стъклена колона (т. 4.5) с метанол (т. 3.8).
Transfer 10 g of prepared Amberlite (3.19) into a glass column (4.5) with methanol (3.8).
Добавя се малка запушалка от стъклен памук в горната част на коритото от смола.
Add a small plug of glass-wool to the top of the resin bed.
Метанолът се източва от колоната и смолата се промива със 100 ml вода, като потокът се спира веднага, щом течността достигне горната част на коритото от смола.
Drain the methanol from the column and wash the resin with 100 ml of water, stopping the flow as the liquid reaches the top of the resin bed.
Оставя се колоната да се уравновеси за 10 min преди употреба.
Allow the column to equilibrate for 10 minutes before use.
Не се допуска колоната да изсъхва.
Never allow the column to run dry.
Почистване на пробата
Sample clean up