natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Решението по делото „Tubacex“ позволява да се направи изводът, че публичните интервенции под формата на разсрочване на дълговете не представляват държавни помощи, ако изпълняват критериите, посочени в посоченото решение (вж. съображение 4).
The Tubacex judgment allows State interventions in the form of debt rescheduling to be considered as not constituting State Aid if they fulfil the criteria laid down in that judgment (see recital (4))
В решението по дело T-36/99, с което се анулира решението от 2000 г., Първоинстанционният съд отхвърли мотивите, въз основа на които Комисията бе счела, че поведението на TGSS и FOGASA е било аналогично с това на частен кредитор.
In the judgment in Case T-36/99 annulling the Decision of 2000, the Court of First Instance rejected the grounds on which the Commission had considered that the TGSS and FOGASA had behaved as a private creditor would have done.
В този смисъл и предвид решението на Първоинстанционния съд, следва да се провери следното:
For that purpose, and in the light of the judgment of the Court of First Instance, the following should be verified:
положението на публичните кредитори, съпоставено с това на частните кредитори;
the situation of the public creditors compared with that of the private creditors;
положението на Banco Español de Crédito (по-долу „Banesto“), частен кредитор, съпоставено с това на TGSS и на FOGASA;
the situation of the Banco Español de Crédito (hereinafter Banesto), a private creditor, compared with that of the TGSS and that of FOGASA;
възможностите за възстановяване на целите суми, дължими на TGSS и на FOGASA без финансови загуби, и
the prospects of recovering the total sums owed to the TGSS and FOGASA without suffering any financial loss, and
перспективите за бъдеща рентабилност и жизнеспособност на SNIACE.
SNIACE’s prospects of future profitability and viability.
Критериите, залегнали в решението по делото „Tubacex“ и в решението на Първоинстанционния съд по делото T-36/99, са кумулативни.
The criteria laid down in the Tubacex judgment and in the judgment of the Court of First Instance in Case T-36/99 are cumulative.
От момента, в който мерките, предприети от публичните кредитори, не отговарят на поне един от тези критерии, Комисията трябва да отхвърли принципа за частния кредитор.
As soon as the measures taken by the public creditors do not fulfil at least one of them, the Commission must discard the private creditor principle.
СПОРАЗУМЕНИЯ, СКЛЮЧЕНИ С FOGASA
AGREEMENTS CONCLUDED WITH FOGASA
За разлика от фактите, довели до решението по делото „Tubacex“, двете споразумения с FOGASA бяха сключени с приблизителна разлика от две години и техен предмет бяха два различни дълга.
Unlike the facts that gave rise to the Tubacex judgment, the two agreements with FOGASA were concluded approximately two years apart and related to different debts.
Комисията счита, че те не представляват едно самостоятелно споразумение.
The Commission considers that they do not constitute a single agreement.
При сключване на второто споразумение FOGASA не направи опит за тяхното сливане с цел получаването на общо споразумение, чийто предмет би бил сборът от дължимите суми.
When the second agreement was concluded, FOGASA did not try to combine them into one agreement covering all the amounts owed.
FOGASA обедини непогасените задължения едва със споразумението от 18 март 1999 г. [12], тоест четири години след второто споразумение, сключено между FOGASA и SNIACE.
FOGASA only unified outstanding debts by means of the agreement of 18 March 1999 [12], that is to say, four years after the second agreement was concluded between FOGASA and SNIACE.
За целите на настоящата оценка Комисията ще анализира първо споразумението FOGASA I и след това FOGASA II, като вземе предвид критериите, приложими към частен кредитор.
For the purposes of this assessment, the Commission will first analyse the FOGASA I agreement and then the FOGASA II agreement, taking into account the criteria applicable to private creditors.
Споразумение FOGASA I
FOGASA I Agreement
SNIACE и FOGASA сключиха първото споразумение за разсрочване на дълговете на 5 ноември 1993 г. за сумата от 1362708700 ESP (включително лихвите).
SNIACE and FOGASA concluded the first debt rescheduling agreement on 5 November 1993 for the amount of ESP 1362708700 (including interest).
Споразумението бе сключено, след като FOGASA изплати заплатите и обезщетенията, които SNIACE дължеше на персонала си.
The agreement was concluded after FOGASA paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
За да анализира това споразумение, Комисията трябва да направи разлика между момента на сключването на споразумението (анализ ex-ante) и момента на неговото изпълнение (анализ ex-post).
For the purposes of its analysis, the Commission must distinguish between the time when the agreement was concluded (ex-ante analysis) and the time when it was implemented (ex-post analysis).
Нещо повече — възможно е при анализ на дадено споразумение предвид неговите характеристики към момента на сключването да се направи извод, че в споразумението не са включени помощи, но неговото прилагане в условия, различни от първоначално предвидените, да доведе до промяна в това първоначално становище и да се стигне до заключението, че в споразумението действително се съдържат помощи.
In fact, it could be the case that, after analysing an agreement in terms of its characteristics at the time when it was concluded, the conclusion is reached that the agreement does not contain aid, and that its implementation, in different circumstances from those initially envisaged, alters that initial opinion and the conclusion is reached that it does contain aid.
Оценка на споразумението FOGASA I към момента на сключването му
Assessment of the FOGASA I agreement at the time of its conclusion
Позицията на FOGASA, съпоставена с тази на частните кредитори, сред които е Banesto
FOGASA’s position compared with that of private creditors, including Banesto
Комисията изтъква, че първото споразумение за разсрочване на дълговете с FOGASA датира от 5 ноември 1993 г., тоест почти 8 месеца след декларацията за преустановяване на плащанията, издадена от Първоинстанционния съд на 25 март 1993 г., с която се наложи FOGASA да изплати възнагражденията на работниците на SNIACE.
The Commission notes that the first debt rescheduling agreement with FOGASA dates from 5 November 1993, that is almost 8 months after the suspension of payments declaration issued by the court of first instance on 25 March 1993 requiring that FOGASA pay SNIACE’s employees.
В този момент FOGASA обвърза споразумението с ипотека върху активите на SNIACE, за да гарантира поне част от кредита си.
At that time, FOGASA linked the agreement to the mortgaging of SNIACE’s assets in order to guarantee at least a part of its loan.
Лихвата, начислена от FOGASA, бе 10 % съгласно законодателството, действащо към момента на сключване на споразумението.
The rate applied by FOGASA was 10 %, as laid down by the legislation in force when the agreement was concluded.
От своя страна, през 1987 г. и 1991 г. — тоест известно време преди подписването на споразумението FOGASA I — Banesto предостави на SNIACE няколко кредитни линии с ипотека, чиято лихва бе съответно 16 % и 18 % (отразяваща пазарните условия в конкретния момент).
For its part, Banesto had granted lines of mortgage credit to SNIACE in 1987 and 1991, that is to say some time before the FOGASA I agreement was concluded, at rates of 16 % and 18 % respectively (the market conditions at that time).
От това следва, че при преустановяването на плащанията през 1992 г. кредиторите на SNIACE са били най-малко двама: FOGASA, на който SNIACE дължеше заплатите, които не бе в състояние да изплати на работниците си, и BANESTO, за кредитите, отпуснати на SNIACE и все още непогасени в пълен размер.
Thus, it should be noted that, when the suspension of payments occurred in 1992, SNIACE had at least two creditors: FOGASA, to which it owed the wages that SNIACE had been unable to pay to its employees, and BANESTO, because of the loans that it had granted to SNIACE and which SNIACE had still not entirely repaid.
От момента, в който бе обявено прекратяването на плащанията, BANESTO можеше да встъпи в правата си като привилегирован ипотечен кредитор на SNIACE.
From the time when the suspension of payments was announced, BANESTO could have asserted its rights as a preferential mortgage creditor of SNIACE.
Въпреки това едва по споразумението от 26 септември 1996 г., тоест три години след сключването на споразумението FOGASA I, SNIACE предостави на Banesto, като погасяване на част от дълговете си, акциите, които притежаваше в предприятието Inquitex, и поземлени терени, включени в ипотеката.
However, only under the agreement of 26 de September 1996, in other words, three years after the FOGASA I agreement was concluded, did SNIACE transfer to Banesto, as payment of part of its debts, the shares that it owned in the undertaking Inquitex and some plots of land that were covered by the mortgage.
От своя страна FOGASA беше законово задължен да изплати заплатите в случай на преустановяване на плащанията.
For its part, FOGASA was legally obliged to pay the wages in the event of suspension of payments.
От момента, в който се наложи FOGASA да изплати заплатите на работниците от SNIACE, фондът започна преговори с предприятието за сключване на споразумение за разсрочване с цел връщане на предоставения кредит.
From the time when FOGASA had to pay the wages of the SNIACE workers, it began to negotiate a rescheduling agreement with SNAICE in order to recover its loan.
Фактът, че BANESTO не пристъпи към насилствено изземване на обвързаните с ипотека кредити от SNIACE, по-скоро доказва, че FOGASA е действал предпазливо и далновидно при сключването на споразумението за разсрочване и при получаването на гаранции от момента, в който бе обявено преустановяването на плащанията, за разлика от частния кредитор BANESTO.
The fact that BANESTO did not enforce its mortgage loans against SNIACE rather demonstrates that FOGASA acted prudently and wisely when it concluded the rescheduling agreement and obtained guarantees as soon as the suspension of payments was notified, unlike the private creditor BANESTO.
Ето защо FOGASA и SNIACE приключиха преговорите своевременно, с което бе демонстрирана добрата воля на страните за намиране на приятелско решение.
FOGASA and SNIACE therefore rapidly concluded negotiations that showed the parties’ willingness to arrive at an amicable solution.
Възможност за възстановяване на всички дължими суми на FOGASA, без да бъдат претърпени финансови щети
Possibility of recovering in full the sums owed to FOGASA without suffering any financial loss
След като бе приета жалбата на работниците на SNIACE, изискващи изплащане на дължимите им заплати и обезщетения съгласно съдебната процедура, при която бе обявено преустановяване на плащанията, FOGASA сключи споразумение за разсрочване на дълговете, уреждащо изплащане на дължимите суми от страна на SNIACE.
After accepting the SNIACE workers’ demand that they should be paid the wages and compensation owed to them pursuant to the judicial proceedings that had declared the suspension of payments, FOGASA concluded a debt rescheduling agreement whereby SNIACE would repay to it the sums involved.
FOGASA приложи законния лихвен процент, фиксиран от испанското законодателство, който към момента на подписването на споразумението бе 10 %.
FOGASA applied the legal rate of interest laid down by Spanish law, namely 10 % at the time when the parties concluded the agreement.
Комисията счита, че предоставяйки на SNIACE разсрочване на неговите дългове, FOGASA е приложил принципа на решението по делото „Tubacex“, според което „кредиторът няма за цел да получи допълнителна печалба върху дължимите му средства, а единственото му желание е да си възстанови цялата стойност на заетите суми, без да понася финансови щети.
The Commission considers that, by granting to SNIACE a rescheduling of its debts, FOGASA applied the principle of the Tubacex judgment, whereby ‘a creditor does not seek to make any special profit on the money which is due to him, but merely wishes to recover in full the sums he has advanced without suffering any financial loss.
Ето защо, когато предостави отсрочка върху своя кредит с цел гарантиране на неговото връщане, кредиторът изисква допълнително да се плаща лихва, за да се компенсира обезценяването на средствата в резултат на отсрочката“ [13].
To that end, where he agrees to the rescheduling of his debt for the purpose of ensuring that it is repaid, he requires the further payment of interest, the purpose of which is to compensate him for depreciation of the money as a result of the rescheduling’ [13].
Перспективи за бъдеща финансова рентабилност
Prospects of future financial profitability
По времето на сключване на споразумението FOGASA е бил запознат със затрудненото положение на SNIACE, поради което се е намесил в подкрепа на работниците, така че те да получат заплатите и обезщетенията, които предприятието не е било в състояние да им изплати поради обявеното прекратяване на плащанията.
At the time when the agreement was concluded, FOGASA was aware of the crisis that SNIACE was undergoing, which is why it had intervened on behalf of the workers so that they could be paid the wages and compensation that SNIACE could not pay them because its payments had been suspended.
Известно е, че към датата на тези събития единственият реалистичен план за съживяване на SNIACE, предложен на FOGASA, е бил за разсрочване на дълговете.
Admittedly, at the material time the only genuine viability plan for SNIACE proposed to FOGASA was to reschedule the debts.
Въпреки това, след сериозния социален конфликт, засегнал предприятието през 1992 г., неговата дейност е показала постепенно съживяване и са били налице перспективи за бъдеща рентабилност дори по времето, което положението на предприятието все още е било нестабилно.
However, after the serious social conflict that the undertaking experienced in 1992, its activity gradually revived, offering a glimpse of the prospect of future profitability, although the situation of the undertaking was still fragile.
Липсата на споразумение с частните кредитори и фактът, че те не са оказали натиск за изплащането на дълговете от 1993 г. насам показват, че перспективите за стабилизиране на предприятието са основателни и следователно не е било уместно да се рискува прекратяването на дейността му.
The absence of an agreement with the private creditors and the fact that they had not enforced payment of the debts since 1993 shows that there was some basis for thinking that the undertaking was on the right track and that, therefore, it was not advisable to increase the risk that the undertaking would cease activities.
Заключение относно сключването на споразумението FOGASA I
Conclusion on the FOGASA I agreement
Комисията счита, че в момента на неговото сключване споразумението FOGASA I не е представлявало държавна помощ.
The Commission considers that, at the time when it was concluded, the FOGASA I agreement did not constitute State Aid.
Анализ на изпълнението на споразумението FOGASA I
Analysis of the implementation of the FOGASA I agreement
Между 5 ноември 1993 г. и 18 март 1999 г., когато FOGASA подписа ново споразумение за разсрочване, увеличаващо срока за изплащане на дълга с още две години, предприятието SNIACE бе погасило едва около 50 % от дълга си.
Between 5 November 1993 and 18 March 1999, the date on which FOGASA concluded a new rescheduling agreement extending the debt payment period for a further two years, SNIACE had only repaid about 50 % of its debt.
Положение на публичните кредитори, съпоставено с това на частните кредитори
Position of the public creditors compared with that of the private creditors
Вместо да прибегне към насилствено изпълнение на гаранциите и ипотеките в своя полза съгласно споразумението от 1993 г., FOGASA предпочете да измени споразумението за разсрочване с цел максимално да увеличи възможностите за възстановяване на отпуснатите кредити.
Rather than enforce the guarantees and mortgages established in its favour at the time of the 1993 agreement, FOGASA preferred to amend the rescheduling agreement in order to maximise the prospects of recovering its loans.
От друга страна, Комисията отбелязва, че на 26 септември 1996 г. Banesto е приел под формата на частично погасяване на дълга на SNIACE поземлени терени собственост на предприятието, както и притежавани от SNIACE акции в предприятието Inquitex.
On the other hand, the Commission notes that on 26 September 1996, Banesto accepted, as part-payment of SNIACE’s debt, some plots of land owned by that undertaking, as well as shares that SNIACE owned in the undertaking Inquitex.
Комисията счита, че поведението на FOGASA не е съпоставимо с това на BANESTO, който се опита да защити част от своя кредит чрез сключването на споразумението от 1996 г.; за разлика от него FOGASA по никакъв начин не се е опитал да си възстанови кредита съгласно споразумението, сключено със SNIACE.
The Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which tried to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, unlike FOGASA, which in no way tried to recover its loan under the agreement concluded with SNIACE.
Комисията посочва, че към момента на предоговаряне на споразумението FOGASA не е поискал допълнителни лихвени плащания, тъй като общата дължима сума е останала непроменена, въпреки че крайният срок е бил удължен с две години [14].
The Commission points out that, at the time when the agreement was renegotiated, FOGASA did not require additional payment of interest as the total amount payable was the same, although the final date was delayed by two years [14].
Следователно Комисията счита, че следва да се отхвърли аргументът на Испания [15], че фондът се е стремял да защити своята инвестиция от обезценяване на валутата.
Consequently, the Commission considers that Spain’s argument [15] that it wanted to protect its investment from monetary depreciation must be rejected.
Перспективи за бъдеща рентабилност
Prospects of future profitability
Въз основа на таблица 3 по-долу Комисията установи, че към момента на сключването на споразумението на 18 март 1999 г., с което бе изменено споразумението от 5 ноември 1993 г., предприятието е било изправено пред нарастващи дългове, многократни загуби и недостиг на собствени средства, което е пораждало съмнения относно бъдещото изплащане на кредита:
The Commission has established, in the light of Table 3 below, that at the time when the agreement of 18 March 1999 amending the agreement of 5 November 1993 was concluded, the undertaking was faced with increasing debts, recurring losses and negative equity capital, which raised doubts concerning the prospects of recovering the loan:
(Млн. евро)
(EUR million)
Продажби
Sales
Парични потоци
Cash flow
Общо дългове
Total debts
Макар да е факт, че през 1995 г. предприятието е отбелязало донякъде положителни резултати, следва също така да се отбележи, че перспективите за рентабилност, основани на финансовото му положение, са били неясни.
Although it is true that the undertaking had modestly positive results in 1995, it must be recognised that its financial situation indicated that its prospects of profitability were uncertain.
Заключение относно изпълнението на споразумението FOGASA I
Conclusion on the implementation of the FOGASA I agreement
Комисията стигна до заключението, че поведението на FOGASA не е било аналогично с това на частен кредитор:
The Commission has arrived at the conclusion that FOGASA did not behave as a private creditor would have done:
поради това, че не е направил опит да получи, под формата на частично погасяване на дълга, определени активи, върху които са му били предоставени права по споразумението от 1993 г.;
by not trying to obtain as partial payment of the debt certain assets over which it had acquired rights upon the conclusion of the 1993 agreement;
поради несигурните перспективи за рентабилност, свързани с непрекъснатото влошаване на финансовото състояние;
owing to the uncertain prospects of profitability caused by the continued deterioration of the financial situation;
заради това, че не е изискал допълнително плащане на лихва при предоговарянето на споразумението за разсрочване от 1999 г. или не е начислил лихви за просрочване върху неизплатените суми съгласно споразумението.
by not requiring the additional payment of interest when the 1999 rescheduling agreement was negotiated or not applying default interest to the unpaid sums in accordance with the agreement.
Споразумение FOGASA II
FOGASA II agreement
На 31 октомври 1995 г. SNIACE и FOGASA сключиха второ споразумение за разсрочване на дълговете за сумата от 339459878 ESP (включително лихвите).
SNIACE and FOGASA concluded a second debt rescheduling agreement on 31 October 1995 for the amount of ESP 339459878 (including interest).
Това споразумение бе сключено, след като FOGASA отново изплати заплатите и обезщетенията, които SNIACE дължеше на персонала си.
That agreement was concluded after FOGASA had again paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Положение на публичните кредитори, съпоставено с това на частните кредитори
Situation of the public creditors compared with that of the private creditors
Както при изпълнението на споразумението FOGASA I, Комисията счита, че поведението на FOGASA не е съпоставимо с това на BANESTO, чието решение да сключи споразумението от 1996 г. имаше за цел да защити част от кредита му, докато FOGASA, към който бяха погасени само част от дълговете по споразумението от 1993 г., през 1995 г. сключи ново споразумение, уреждащо нови дългове.
As with the implementation of the FOGASA I agreement, the Commission considers that FOGASA’s behaviour is not comparable to that of BANESTO, which sought to protect a part of its loan by concluding the 1996 agreement, whereas FOGASA, which had only recovered a part of the debts that were covered by the 1993 agreement, concluded a new agreement in 1995 relating to new debts.
Това ново споразумение бе сключено, независимо че:
That new agreement was concluded despite the fact that:
споразумението от 5 ноември 1993 г. е било спазвано само отчасти;
the agreement of 5 November 1993 had not been complied with in full;
негов предмет бяха заеми, сключени с FOGASA, който за пореден път изпълни исканията на работниците на SNIACE за изплащане на заплатите им; и
it related to new debts contracted with FOGASA, which, once again, had satisfied the demands of SNIACE workers concerning the payment of their wages; and
финансовата нестабилност на SNIACE е била известна, тъй като предприятието се е намирало в затруднено положение заради многократните загуби от предходните години, недостига на собствени средства и големите дългове, както е показано в таблицата в съображение 58.
the financial fragility of SNIACE, which was an undertaking in crisis as a result of repeated losses incurred over many years, negative equity capital and its substantial debt as shown in the table contained in recital (59), was well-known.
В добавка, очевидно е, че FOGASA не е разглеждал възможността да пристъпи към принудително погасяване на дълга посредством изпълнението на ипотеката, сключена в негова полза.
Moreover, it is clear that FOGASA did not contemplate the possibility of enforcing repayment of the debt by enforcing the mortgage established in its favour.
Трябва да се отбележи, че принудителното изземване безспорно е щяло да доведе до затваряне на предприятието, но няма никакво съмнение, че при ликвидиране на SNIACE FOGASA е щял да успее да си възстанови целия размер или част от дълга след освобождаването от активите на предприятието.
Admittedly, enforced repayment could have resulted in the closure of the undertaking, but there is no doubt that, if SNIACE had been liquidated, FOGASA could have recovered all or part of the debt after the undertaking’s assets were transferred.