natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Принципът на изпитването върху модел на реконструиран човешки епидермис се основава на предпоставката, че дразнещите вещества са способни да проникнат в роговия слой чрез дифузия и са цитотоксични за клетките в по-долните слоеве.
The principle of the reconstructed human epidermis model test is based on the premise that irritant substances are able to penetrate the stratum corneum by diffusion and are cytotoxic to the cells in the underlying layers.
Жизнеспособността на клетката се измерва чрез дехидрогеназно преобразуване на виталния оцветител MTT [3 — (4,5-диметилтиазол-2-ил)-2,5-дифенилтетразолиев бромид, Тиазолил синьо; EINECS номер: 206—069—5, CAS номер: 298—93—1], в синя формазанова сол, която се измерва количествено след екстракция от тъканите (20).
Cell viability is measured by dehydrogenase conversion of the vital dye MTT [3-(4,5-Dimethylthiazol-2-yl)-2,5-diphenyltetrazolium bromide, Thiazolyl blue; EINECS number 206-069-5, CAS number 298-93-1)], into a blue formazan salt that is quantitatively measured after extraction from tissues (20).
Дразнещите вещества се определят по способността им да намаляват жизнеспособността на клетките под определени прагови нива (т.е. ≤ 50 % за дразнители от категория 2 по GHS на ООН).
Irritant substances are identified by their ability to decrease cell viability below defined threshold levels (i.e. ≤ 50 %, for UN GHS category 2 irritants).
Веществата, при които жизнеспособността на клетките е над определеното прагово ниво, няма да бъдат класифицирани (т.е. > 50 %, без категория).
Substances that produce cell viabilities above the defined threshold level, will not be classified (i.e. > 50 %, no category).
Моделираните системи на реконструиран човешки епидермис може да се използват за изпитване на твърди вещества, течности, полутвърди вещества и восъци.
The reconstructed human epidermis model systems may be used to test solids, liquids, semi-solids and waxes.
Течностите могат да бъдат или да не бъдат водни разтвори; твърдите вещества може да са разтворими или неразтворими във вода.
The liquids may be aqueous or non-aqueous; solids may be soluble or insoluble in water.
При всяка възможност твърдите вещества следва да се изпитват под формата на фин прах.
Whenever possible, solids should be tested as a fine powder.
Тъй като във валидирането на системите за изпитване върху модели на реконструиран човешки епидермис бяха включени 58 внимателно подбрани вещества, представляващи широк спектър класове химически вещества, очаква се методите да са общоприложими за различните класове химически вещества (16).
Since 58 carefully selected substances, representing a wide spectrum of chemical classes, were included in the validation of the reconstructed human epidermis model test systems, the methods are expected to be generally applicable across chemical classes (16).
Във валидирането са включени 13 дразнителя от категория 2 по СХС.
The validation includes 13 GHS Cat. 2 irritants.
Следва да се отбележи, че във валидирането не бяха включени неразяждащи киселини, основи, соли и други неорганични вещества, а някои известни класове органични дразнители, като например водородни пероксиди, феноли и повърхностноактивни вещества или не бяха включени, или бяха включени само частично.
It should be noted that non-corrosive acids, bases, salts and other inorganic substances were not included in the validation and some known classes of organic irritants such as hydroperoxides, phenols and surfactants were not included or were only included to a limited extent.
ДОКАЗВАНЕ НА ГОДНОСТ
DEMONSTRATION OF PROFICIENCY
Преди рутинната употреба на валидиран метод, който се придържа към настоящия метод за изпитване, лабораториите може да пожелаят да демонстрират техническа годност, като използват десетте вещества, препоръчани в таблица 1.
Prior to routine use of a validated method that adheres to this Test Method, laboratories may wish to demonstrate technical proficiency, using the ten substances recommended in Table 1.
Съгласно настоящия метод за изпитване класифицирането в незадължителната категория 3 по GHS на ООН се счита за класифициране като това без категория.
Under this Test Method, the UN GHS optional category 3 is considered as no category.
За демонстриране на сравнима надеждност и точност преди използването за регулаторни изпитвания на нови сходни („аз също“) методи, разработени съгласно настоящия метод за изпитване и структурно и функционално сходни на валидирани референтни методи, както и на модификации на валидирани методи, следва да се приложат стандартите за ефективност, описани в допълнението към настоящия метод за изпитване.
For novel similar (me-too) test methods developed under this Test Method that are structurally and functionally similar to the validated reference methods or for modifications of validated methods, the performance standards described in the Appendix to this Test Method should be used to demonstrate comparable reliability and accuracy of the new test method prior to its use for regulatory testing.
Веществата за оценка на годност, които са подгрупа на референтните вещества, посочени в допълнението
Proficiency Substances which are a subset of the Reference Substances listed in the Appendix
CAS номер
CAS Number
Резултат in vivo
In vivo score
Агрегатно състояние
Physical state
Категория по GHS
GHS category
1-нафтилоцетна киселина
naphthalene acetic acid
Без категория
No Cat.
изопропанoл
isopropanol
метилов стеарат
methyl stearate
хептил бутират
heptyl butyrate
Незадължителна категория 3
Optional Cat. 3
хексил салицилат
hexyl salicylate
цикламен алдехид
cyclamen aldehyde
Категория 2
Cat. 2
1-бромхексан
1-bromohexane
бутил метакрилат
butyl methacrylate
1-метил-3-фенил-1-пиперазин
1-methyl-3-phenyl-1-piperazine
хептанал
Heptanal
Течно
Cat.
По-долу са описани елементите и процедурите на изпитване за оценка на кожно дразнене върху модел на реконструиран човешки епидермис.
The following is a description of the components and procedures of a reconstructed human epidermis model test for skin irritation assessment.
Моделът на реконструиран човешки епидермис може да се изгради, изготви или закупи (например EpiSkin™, EpiDerm™ и SkinEthic RHE™).
A reconstructed human epidermis model can be constructed, prepared or obtained commercially (e.g. EpiSkin™, EpiDerm™ and SkinEthic RHE™).
Стандартни протоколи за метода на изпитване за EpiSkin™, EpiDerm™ и SkinEthic RHE™ могат да се открият на интернет адрес [http://ecvam.jrc.ec.europa.eu] (21, 22, 23).
Standard test method protocols for EpiSkin™, EpiDerm™ and SkinEthic RHE™ can be obtained at [http://ecvam.jrc.ec.europa.eu](21, 22, 23).
Изпитването следва да се провежда съгласно следните изисквания:
Testing should be performed according to the following:
Елементи на модела на реконструиран човешки епидермис
Reconstructed Human Epidermis Model Components
Общи условия за модела
General model conditions
За изграждането на епитела следва да се използват нормални човешки кератиноцити.
Normal human keratinocytes should be used to construct the epithelium.
Под функционалния рогов слой трябва да има множество слоеве от жизнеспособни епителни клетки (базален слой, stratum spinosum, stratum granulosum).
Multiple layers of viable epithelial cells (basal layer, stratum spinosum, stratum granulosum) should be present under a functional stratum corneum.
Роговият слой трябва да е многослоен и да съдържа основния липиден профил, за да създаде функционална преграда, която е достатъчно здрава да устои на бързото проникване на цитотоксични маркиращи вещества, например натриев додецил сулфат (SDS) или Triton X-100.
Stratum corneum should be multilayered containing the essential lipid profile to produce a functional barrier with robustness to resist rapid penetration of cytotoxic marker substances, e.g. sodium dodecyl sulphate (SDS) or Triton X-100.
Бариерната функция може да бъде оценена или чрез определяне на концентрацията, при която маркиращо вещество намалява жизнеспособността на тъканите с 50 % (IC50) след фиксирано време на експозиция, или чрез определяне на времето на експозиция, необходимо да се намали жизнеспособността с 50 % (ET50) след прилагане на маркиращото вещество с определена фиксирана концентрация.
The barrier function may be assessed either by determination of the concentration at which a marker substance reduces the viability of the tissues by 50 % (IC50) after a fixed exposure time, or by determination of the exposure time required to reduce cell viability by 50 % (ET50) upon application of the marker substance at a specified, fixed concentration.
Задържащите свойства на модела следва да предотвратяват преминаването на материал около роговия слой към жизнеспособната тъкан, което би довело до неадекватно моделиране на експозицията на кожата.
The containment properties of the model should prevent the passage of material around the stratum corneum to the viable tissue, which would lead to poor modelling of skin exposure.
Моделът на кожа следва да не е заразен с бактерии, вируси, микоплазма или гъбички.
The skin model should be free of contamination by bacteria, viruses, mycoplasma, or fungi.
Изисквания за функционалния модел
Functional model conditions
Жизнеспособност
Viability
За предпочитане е определянето на величината на жизнеспособността да се извърши чрез оцветяване с MTT (20).
The preferred assay for determining the magnitude of viability is the MTT (20).
Оптичната плътност (ОП) на екстахирания (разтворен) оцветител от тъканта, третирана с отрицателната контрола (ОК), следва да бъде най-малко 20 пъти по-голяма от ОП на разтворителя, който се използва за екстракцията.
The optical density (OD) of the extracted (solubilised) dye from the tissue treated with the negative control (NC) should be at least 20 fold greater than the OD of the extraction solvent alone.
Следва да се документира, че тъканта, третирана с ОК, е стабилна в култура (дава сходни измервания на жизнеспособността) за периода на продължителност на експозиция при изпитването.
It should be documented that the tissue treated with NC is stable in culture (provide similar viability measurements) for the duration of the test exposure period.
Бариерна функция
Barrier function
Бариерната функция на роговия слой и липидният му състав следва да бъдат достатъчни, за да устоят на бързото проникване на цитотоксични маркиращи вещества, например SDS или Triton X-100, оценено с IC50 или ET50.
The stratum corneum and its lipid composition should be sufficient to resist the rapid penetration of cytotoxic marker substances, e.g. SDS or Triton X-100, as estimated by IC50 or ET50.
Морфология
Morphology
Персонал с необходимата квалификация следва да проведе хистологично изследване на реконструираната кожа/реконструирания епидермис, за да се демонстрира, че структурата е подобна на човешка кожа/човешки епидермис (включително многослойния stratum corneum).
Histological examination of the reconstructed skin/epidermis should be performed by appropriately qualified personnel demonstrating human skin/epidermis-like structure (including multilayered stratum corneum).
Резултатите, получени с метода при използването на определен модел, трябва да демонстрират възпроизводимост в течение на времето, за предпочитане чрез подходящо химично вещество за контрол на партидите (вещество, предизвикващо определена величина на отговор (вж. допълнението).
The results of the method using a specific model should demonstrate reproducibility over time, preferably by an appropriate batch control (benchmark) substance (see Appendix).
Контрол на качеството (КК) на модела
Quality controls (QC) of the model
Всяка използвана партида от модели на епидермис следва да отговаря на определени критерии за продукция за пускане в обращение, сред които най-значими са тези за жизнеспособност (точка 1.6.1.2.1) и за бариерна функция (точка 1.6.1.2.2).
Each batch of the epidermal model used should meet defined production release criteria, among which those for viability (paragraph 1.6.1.2.1) and for barrier function (paragraph 1.6.1.2.2) are the most relevant.
Доставчикът на модела на кожа (или изследователят, ако се използва собствен модел) трябва да определи приемлив интервал (горна и долна граница) за IC50 или за ET50.
An acceptability range (upper and lower limit) for the IC50 or the ET50 should be established by the skin model supplier (or investigator when using an in-house model).
След получаването на тъканите преградните им свойства следва да бъдат проверени от лабораторията.
The barrier properties of the tissues should be verified by the laboratory after receipt of the tissues.
За надеждно предвиждане на дразнещия ефект могат да се приемат само резултати, получени с отговарящи на изискванията тъкани.
Only results produced with qualified tissues can be accepted for reliable prediction of irritation effects.
По-долу като пример са показани интервалите на приемливост на валидираните референтни методи.
As an example, the acceptability ranges for the validated reference methods are given below.
Примери за критерии на контрол на качеството на партида за пускане в обращение
Examples of QC batch release criteria
Долна граница на приемане
Lower acceptance limit
Средна стойност на приемливия интервал
Mean of acceptance range
Горна граница на приемане
Upper acceptance limit
Валидиран референтен метод 1 (третиране за 18 часа с SDS)
Validated reference method 1 (18 hours treatment with SDS)
Валидиран референтен метод 2 (1 % Triton X100)
Validated reference method 2 (1 % Triton X-100)
Прилагане на изпитваните и контролните вещества
Application of the Test and Control Substances
За всяко третиране и за контролите следва да се използват достатъчен брой тъканни репликати (най-малко три репликата на изпитване).
A sufficient number of tissue replicates should be used for each treatment and for controls (at least three replicates per run).
За течни, както и за твърди вещества, за равномерното покриване на кожната повърхност следва да се прилага достатъчно количество от изпитваното вещество, като същевременно се избягва прилагането на неопределена доза (вж. 1.2 Определения), т.е. следва да се използват най-малко 25 μL/cm2 или 25 mg/cm2.
For liquid as well as solid substances, sufficient amount of test substance should be applied to uniformly cover the skin surface while avoiding an infinite dose (see 1.2 Definitions), i.e. a minimum of 25 μL/cm2 or 25 mg/cm2 should be used.
Преди прилагането на твърдите вещества повърхността на епидермиса следва да се овлажни с дейонизирана или дестилирана вода, за да се осигури добър контакт с кожата.
For solid substances, the epidermis surface should be moistened with deionised or distilled water before application, to ensure good contact with the skin.
В края на периода на експозиция изпитваното вещество трябва внимателно да се измие от повърхността на кожата с буферен воден разтвор или 0,9 % NaCl.
At the end of the exposure period, the test substance should be carefully washed from the skin surface with aqueous buffer, or 0,9 % NaCl.
В зависимост от използвания модел на реконструиран човешки епидермис времето на експозиция може да варира от 15 до 60 минути, а температурата на инкубация между 20 и 37 °C.
Depending on the reconstructed human epidermis model used, the exposure period may vary between 15 to 60 minutes, and the incubation temperature between 20 and 37 °C.
За подробности вж. стандартните работни процедури за трите метода (21, 22, 23).
For details, see the Standard Operating Procedures for the three methods (21, 22, 23).
За да се демонстрира, че жизнеспособността (ОК), преградната функция и получената в резултат тъканна чувствителност (ПК) на тъканите са в границите на определен предходно установен интервал на приемане, при всяко изследване трябва да се използват едновременни отрицателни (ОК) и положителни контроли (ПК).
Concurrent NC and positive controls (PC) should be used for each study to demonstrate that viability (NC), barrier function and resulting tissue sensitivity (PC) of the tissues are within a defined historical acceptance range.
Като вещество за положителна контрола е предложен 5 % воден разтвор на SDS.
The suggested PC substance is 5 % aqueous SDS.
Като вещества за отрицателни контроли са предложени вода или физиологичен разтвор с фосфатен буфер (PBS).
The suggested NC substances are water or phosphate buffered saline (PBS).
Измерване на жизнеспособността на клетките
Cell Viability Measurements
Най-важният елемент на процедурата за изпитване е измерванията на жизнеспособността да не се провеждат веднага след експозицията на изпитваните вещества, а след достатъчно дълъг период на инкубация на промитите в прясна среда тъкани след третирането им.
The most important element of the test procedure is that viability measurements are not performed immediately after the exposure to the test substances, but after a sufficiently long post-treatment incubation period of the rinsed tissues in fresh medium.
Този период позволява както възстановяването от леките дразнещи въздействия, така и появата на ясно изразени цитотоксични ефекти.
This period allows both for recovery from weakly irritant effects and for appearance of clear cytotoxic effects.
По време на фазата на оптимизиране на изпитването (9, 10, 11, 12, 13) беше установено, че оптималният период на инкубация след третирането е 42 часа и поради това той беше използван при валидирането на референтните методи на изпитване.
During the test optimisation phase (9, 10, 11, 12, 13), a 42 hours post-treatment incubation period proved to be optimal and was therefore used in the validation of the reference test methods.
Преобразуващият опит с MTT е утвърден количествен метод, който следва да се използва за измерване на клетъчната жизнеспособност.
The MTT conversion assay is a quantitative validated method which should be used to measure cell viability.
Той е съвместим с използване в триизмерни тъканни модели.
It is compatible with use in a three-dimensional tissue construct.
Кожната проба се поставя в разтвор на MTT с подходяща концентрация (т.е. 0,3—1 mg/mL) за 3 часа.
The skin sample is placed in MTT solution of appropriate concentration (e.g. 0,3-1 mg/mL) for 3 hours.
След това утаеният син формазанов продукт се извлича от тъканта с помощта на разтворител (например изопропанол, киселинен изопропанол), а концентрацията на формазан се измерва, като се определи ОП при 570 nm и ширина на филтърната дължина на вълната най-много ±30 nm.
The precipitated blue formazan product is then extracted from the tissue using a solvent (e.g. isopropanol, acidic isopropanol), and the concentration of formazan is measured by determining the OD at 570 nm using a bandpass of maximum ±30 nm.
Оптичните свойства на изпитваното вещество или химичното му въздействие върху MTT могат да повлияят на изпитването, като доведат до погрешна оценка на жизнеспособността (защото изпитваното вещество може да предотврати, да предизвика или да промени оцветяването).
Optical properties of the test substance or its chemical action on the MTT may interfere with the assay leading to a false estimate of viability (because the test substance may prevent or reverse the colour generation as well as cause it).
Това може да се случи, ако определено изпитвано вещество не е отстранено напълно от кожата чрез промиването или когато проникне през епидермиса.
This may occur when a specific test substance is not completely removed from the skin by rinsing or when it penetrates the epidermis.
Ако изпитваното вещество, което действа пряко върху MTT, е естествено оцветено или се оцветява по време на третиране на тъканта, следва да се използват допълнителни контроли, за да се открие и коригира въздействието на изпитваното вещество върху техниката за измерване на жизнеспособността.
If the test substance acts directly on the MTT, is naturally coloured, or becomes coloured during tissue treatment, additional controls should be used to detect and correct for test substance interference with the viability measurement technique.
За подробно описание как да се установява пряка редукция на MTT, следва да се ползва протоколът за валидираните референтни методи методи (21, 22, 23).
For detailed description of how to test direct MTT reduction, please consult the test method protocol for the validated reference methods (21, 22, 23).
Неспецифичният цвят (НСЦ), дължащ се на тази намеса, не трябва да превишава 30 % от ОК (за корекции).
Non-specific colour (NSC) due to these interferences should not exceed 30 % of NC (for corrections).
Ако НСЦ > 30 %, изпитваното вещество се счита за несъвместимо с изпитването.
If NSC > 30 %, the test substance is considered as incompatible with the test.
Критерии за приемливост на опита
Assay Acceptability Criteria
За всеки опит, използващ валидни партиди (вж. точка 1.6.1.2.5), тъканите, третирани с ОК, следва да показват оптична плътност, отразяваща състоянието на тъканите, които са преминали през всички етапи по транспортиране и приемане, както и целият процес по протокола за оценка на дразнещия ефект.
For each assay using valid batches (see paragraph 1.6.1.2.5), tissues treated with the NC should exhibit OD reflecting the quality of the tissues that followed all shipment and receipt steps and all the irritation protocol process.
Стойностите на ОП на контролите не трябва да са по-ниски от предходно установените долни граници.
The OD values of controls should not be below historical established lower boundaries.
По подобен начин тъканите, третирани с ПК, т.е. 5 % воден разтвор на SDS, следва да демонстрират запазената чувствителност на тъканите и способността им да реагират на дразнещо вещество при условията на всеки отделен опит (например жизнеспособност ≤ 40 % за валидирания референтен метод 1 и ≤ 20 % за валидирания референтен метод 2).
Similarly, tissues treated with the PC, i.e. 5 % aqueous SDS, should reflect the sensitivity retained by tissues and their ability to respond to an irritant substance in the conditions of each individual assay (e.g. viability ≤ 40 % for the validated reference method 1, and ≤ 20 % for the validated reference method 2).
Следва да се определят подходящи критерии за оценка на вариабилността между тъканните репликати (например ако се използват стандартните отклонения, те трябва да са ≤ 18 %).
Associated and appropriate measures of variability between tissue replicates should be defined (e.g. if standard deviations are used they should be ≤ 18 %).
За всяко третиране следва да се представят във вид на таблица данни от всяко измерване на отделните репликати на пробите (например данни за стойностите на ОП и изчислената процентна клетъчната жизнеспособност за всяко изпитвано вещество, включително класифициране), включително данни от повторни опити, ако е целесъобразно.
For each treatment, data from individual replicate test samples (e.g. OD values and calculated percentage cell viability data for each test substance, including classification) should be reported in tabular form, including data from repeat experiments as appropriate.
В допълнение следва да се докладват средните аритметични стойности ± стандартното отклонение за всяка серия опити.
In addition means ± standard deviation for each trial should be reported.
За всяко изпитвано вещество следва да се докладват наблюдаваните взаимодействия с реагента MTT, като трябва да се посочат и оцветените изпитвани вещества.
Observed interactions with MTT reagent and coloured test substances should be reported for each tested substance.
ИНТЕРПРЕТИРАНЕ НА РЕЗУЛТАТИТЕ
INTERPRETATION OF RESULTS
Получените стойности за ОП за всяка изпитвана проба могат да се използват за изчисляването на процентната жизнеспособност в сравнение с тази на ОК, която е определена за 100 %.
The OD values obtained with each test sample can be used to calculate the percentage of viability compared to NC, which is set at 100 %.
Граничната стойност за процента на клетъчната жизнеспособност, която да разграничава дразнещите от некласифицираните изпитвани вещества, и статистическата(ите) процедура(и), използвана(и) за оценка на резултатите и определяне на дразнещите вещества, трябва да бъдат ясно определени и документирани, както и доказано целесъобразни.
The cut-off value of percentage cell viability distinguishing irritant from non-classified test substances and the statistical procedure(s) used to evaluate the results and identify irritant substances, should be clearly defined and documented, and proven to be appropriate.