natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Растителният материал може да бъде получен от колекция от култури, от друга лаборатория или от полето.
Plant material may be obtained from a culture collection, another laboratory or from the field.
Ако са събрани от полето, растенията следва да се съхраняват в култура в същата среда, която се използва за изпитването, в течение на минимум осем седмици преди да се използват.
If collected from the field, plants should be maintained in culture in the same medium as used for testing for a minimum of eight weeks prior to use.
Полевите обекти за събиране на началните култури трябва да са без явни източници на замърсяване.
Field sites used for collecting starting cultures must be free of obvious sources of contamination.
Ако са получени от друга лаборатория или от колекция от култури, те следва да се съхраняват по същия начин в течение на минимум три седмици.
If obtained from another laboratory or from a culture collection they should be similarly maintained for a minimum of three weeks.
За източника на растителен материал, вида и клонинга (ако е известен), използвани в изпитването, трябва винаги да се докладва.
The source of plant material and the species and clone (if known) used for testing should always be reported.
Трябва да бъдат използвани монокултури, които нямат видимо замърсяване с други организми като водорасли и протозоа.
Monocultures, that are visibly free from contamination by other organisms such as algae and protozoa, should be used.
Здравите растения от L. minor трябва да се състоят от колонии, включващи между два и пет листовидни тела, докато здравите колонии на L. gibba могат да съдържат до седем листовидни тела.
Healthy plants of L. minor will consist of colonies comprising between two and five fronds, whilst healthy colonies of L. gibba may contain up to seven fronds.
Качеството и еднородността на използваните за изпитването растения оказват значително влияние върху резултата от изпитването и поради това растенията трябва да бъдат грижливо подбрани.
The quality and uniformity of the plants used for the test will have a significant influence on the outcome of the test and should therefore be selected with care.
Трябва да се използват млади, бързорастящи растения без видими повреди и обезцветяване (хлороза).
Young, rapidly growing plants without visible lesions or discoloration (chlorosis) should be used.
Признак за култури с добро качество е големият обхват на колонии, съставени от поне две листовидни тела.
Good quality cultures are indicated by a high incidence of colonies comprising at least two fronds.
Голям брой отделни листовидни тела е показателен за екологичен стрес, например ограничаване на хранителните вещества, като растителен материал от такива култури не трябва да се използва за изпитване.
A large number of single fronds is indicative of environmental stress, e.g. nutrient limitation, and plant material from such cultures should not be used for testing.
Култивиране
Cultivation
За намаляване на честотата за поддръжка на културата (например когато не са планирани изпитвания с Lemna за известен период), културите трябва да се съхраняват при намалено осветление и температура (4—10 °C).
To reduce the frequency of culture maintenance (e.g. when no Lemna tests are planned for a period), cultures can be held under reduced illumination and temperature (4-10 °C).
Подробности за култивирането са дадени в допълнение 2.
Details of culturing are given in Appendix 2.
Очевидни знаци за замърсяване с водорасли или други организми изискват стерилизация на повърхността на подпроба от листообразните тела на Lemna, последвана от прехвърляне в прясна среда (вж. допълнение 2).
Obvious signs of contamination by algae or other organisms will require surface sterilisation of a sub-sample of Lemna fronds, followed by transfer to fresh medium (see Appendix 2).
В такъв случай останалата замърсена култура трябва да се изхвърли.
In this eventuality, the remaining contaminated culture should be discarded.
Най-малко седем дни преди изпитването достатъчно колонии се прехвърлят по стерилен начин в прясна стерилна среда и се култивират в течение на 7—10 дни при условията на изпитването.
At least seven days before testing, sufficient colonies are transferred aseptically into fresh sterile medium and cultured for 7-10 days under the conditions of the test.
Среда на изпитване
Test medium
Препоръчват се различни среди за Lemna minor и за Lemna gibba, както е описано по-долу.
Different media are recommended for Lemna minor and Lemna gibba, as described below.
Трябва внимателно да се прецени включването на pH буфер в средата на изпитване (MOPS (4-морфолинпропанова сулфонна киселина, № по CAS: 1132—61—2; № по EINECS: 214—478—5) в средата за L. minor и NaHCO3 в средата за L. gibba), когато има предположения, че буферът може да реагира с изпитваното вещество и да повлияе на изразяването на неговата токсичност.
Careful consideration should be given to the inclusion of a pH buffer in the test medium (MOPS (4-morpholinepropane sulphonic acid, CAS No: 1132-61-2; EINECS No: 214-478-5) in L. minor medium and NaHCO3 in L. gibba medium) when it is suspected that it might react with the test substance and influence the expression of its toxicity.
Средата на Steinberg (12) също е приемлива, при условие че критериите за валидност са изпълнени.
Steinberg Medium (12) is also acceptable as long as the validity criteria are met.
За култивиране и изпитване с L. minor се препоръчва модификация на средата на растеж за Lemna по шведския стандарт (SIS).
A modification of the Swedish standard (SIS) Lemna growth medium is recommended for culturing and testing with L. minor.
Съставът на тази среда е даден в допълнение 3.
The composition of this medium is given in Appendix 3.
Средата на растеж 20X — AAP, както е описана в допълнение 3, се препоръчва за култивиране и изпитване с L. gibba.
The growth medium, 20X — AAP, as described in Appendix 3, is recommended for culturing and testing with L. gibba.
Средата на Steinberg, както е описана в допълнение 3, също е подходяща за L. minor, но би могла да се използва и за L. gibba, при условие че са изпълнени критериите за валидност.
Steinberg medium, as described in Appendix 3, is also suitable for L. minor, but may also be used for L. gibba as long as the validity criteria are met.
Разтвори за изпитване
Test solutions
Разтворите за изпитване обикновено се приготвят чрез разреждане на изходните разтвори.
Test solutions are usually prepared by dilution of a stock solution.
Изходният разтвор на изпитваното вещество обикновено се приготвя чрез разтваряне на веществото в среда на растеж.
Stock solutions of the test substance are normally prepared by dissolving the substance in growth medium.
Най-високата изпитвана концентрация на изпитваното вещество обикновено не трябва да надвишава разтворимостта във вода на веществото при условията за провеждане на изпитването.
The highest tested concentration of the test substance should not normally exceed the water solubility of the substance under the test conditions.
Следва да се отбележи обаче, че видът Lemna плава на повърхността и може да бъде изложен на въздействието на вещества, които се събират на границата между водата и въздуха (например, слабо разтворими във вода или хидрофобни вещества или повърхностно активни вещества).
It should be noted however that Lemna spp. float on the surface and may be exposed to substances that collect at the water-air interface (e.g. poorly water-soluble or hydrophobic substances or surface-active substances).
При такива обстоятелства експозицията ще произтича от материал, различен от този в разтвора, и изпитваните концентрации могат, в зависимост от характеристиките на изпитваното вещество, да надвишат разтворимостта във вода.
Under such circumstances, exposure will result from material other than in solution and test concentrations may, depending on the characteristics of the test substance, exceed water solubility.
За изпитвани вещества с ниска водоразтворимост може да е необходимо да се приготви концентриран изходен разтвор или емулсия на веществото, като се използва органичен разтворител или дисперсант, за да се улесни добавянето на точни количества от изпитваното вещество към средата на изпитване и да се подпомогне неговото диспергиране и разтваряне.
For test substances of low water solubility it may be necessary to prepare a concentrated stock solution or dispersion of the substance using an organic solvent or dispersant in order to facilitate the addition of accurate quantities of the test substance to the test medium and aid in its dispersion and dissolution.
Трябва да се положат всички усилия, за да се избегне използването на такива материали.
Every effort should be made to avoid the use of such materials.
Не трябва да има фитотоксичност в резултат на използването на спомагателни разтворители и дисперсанти.
There should be no phytotoxicity resulting from the use of auxiliary solvents or dispersants.
Например обичайно използваните разтворители, които не предизвикват фитотоксичност при концентрации до 100 μl·l–1, включват ацетон и диметил формамид.
For example, commonly used solvents which do not cause phytotoxicity at concentrations up to 100 μl·l–1 include acetone and dimethylformamide.
Ако се използва разтворител или дисперсант, трябва да бъде отчетена неговата крайна концентрация и тя да се поддържа на минимално ниво (≤ 100 μl·l–1), а всички третирани и контролни проби трябва да съдържат еднаква концентрация на разтворителя или дисперсанта.
If a solvent or dispersant is used, its final concentration should be reported and kept to a minimum (≤ 100 μl·l–1), and all treatments and controls should contain the same concentration of solvent or dispersant.
Допълнителни насоки относно използването на дисперсанти са дадени в (11).
Further guidance on the use of dispersants is given in (11).
Изпитвана и контролна групи
Test and control groups
Предварителното познаване на токсичността на изпитваното вещество по отношение на Lemna, например от изпитване за определяне на диапазон, ще помогне при избирането на подходящи изпитвани концентрации.
Prior knowledge of the toxicity of the test substance to Lemna, e.g. from a range-finding test, will help in selecting suitable test concentrations.
В окончателното изпитване за токсичност обикновено би следвало да има най-малко пет изпитвани концентрации, подредени в геометрична прогресия.
In the definitive toxicity test, there should normally be at least five test concentrations arranged in a geometric series.
За предпочитане е коефициентът на разделяне между изпитваните концентрации да не надхвърля 3,2, но могат да се използват и по-големи стойности, при които кривата „концентрация—реакция“ е полегата.
Preferably the separation factor between test concentrations should not exceed 3,2, but a larger value may be used where the concentration-response curve is flat.
Трябва да се представи обосновка, ако са използвани по-малко от пет концентрации.
Justification should be provided if fewer than five concentrations are used.
Най-малко три идентични проби трябва да се използват за всяка от изпитваните концентрации.
At least three replicates should be used at each test concentration.
При задаването на диапазона на изпитваните концентрации (за изпитване за определяне на диапазон и/или за окончателно изпитване за токсичност), трябва да се има пред вид следното:
In setting the range of test concentrations (for range-finding and/or for the definitive toxicity test), the following should be considered:
за определяне на ECx изпитваните концентрации трябва да обхващат стойността на ECx, за да се гарантира подходящо доверително ниво.
To determine an ECx, test concentrations should bracket the ECx value to ensure an appropriate level of confidence.
Например, ако се оценява EC50, най-голямата изпитвана концентрация трябва да е по-голяма от стойността на EC50.
For example, if estimating the EC50, the highest test concentration should be greater than the EC50 value.
Ако стойността на EC50 попада извън диапазона на изпитваните концентрации, присъединените доверителни интервали ще бъдат големи и правилната оценка за статистическото съответствие на модела може да не е възможна.
If the EC50 value lies outside the range of test concentrations, associated confidence intervals will be large and a proper assessment of the statistical fit of the model may not be possible.
ако целта е да се оцени LOEC/NOEC, най-ниската изпитвана концентрация трябва да е достатъчно ниска, така че растежът да не бъде значително по-малък от този на контролната проба.
If the aim is to estimate the LOEC/NOEC, the lowest test concentration should be low enough so that growth is not significantly less than that of the control.
В допълнение, най-високата изпитвана концентрация трябва да е достатъчно висока, така че растежът да бъде значително по-нисък от този в контролната проба.
In addition, the highest test concentration should be high enough so that growth is significantly lower than that in the control.
Ако това не е така, изпитването ще трябва да се повтори с използване на различен диапазон за концентрациите (освен ако най-високата концентрация е на границата на разтворимостта или максимално изискваната пределна концентрация, например 100 mg·l–1).
If this is not the case, the test will have to be repeated using a different concentration range (unless the highest concentration is at the limit of solubility or the maximum required limit concentration, e.g. 100 mg·l–1).
Всяко изпитване трябва да включва контролни проби, състоящи се от същата хранителна среда, същия брой листовидни тела и колонии, същите условия на околната среда и процедури както при съдовете за изпитване, но без изпитваното вещество.
Every test should include controls consisting of the same nutrient medium, number of fronds and colonies, environmental conditions and procedures as the test vessels but without the test substance.
Ако се използва спомагателен разтвор или дисперсант, трябва да бъде включена допълнително контролна третирана проба, като разтворителят/дисперсантът трябва да присъстват в същата концентрация като тази в съдовете с изпитваното вещество.
If an auxiliary solvent or dispersant is used, an additional control treatment with the solvent/dispersant present at the same concentration as that in the vessels with the test substance should be included.
Броят на съдовете за повторни контролни проби (и съдовете с разтворител, ако е приложимо) трябва да е най-малко равен, а в идеалния случай да е два пъти по-голям от броя на съдовете, използвани за всяка изпитвана концентрация.
The number of replicate control vessels (and solvent vessels, if applicable) should be at least equal to, ideally twice, the number of vessels used for each test concentration.
Ако не се изисква определяне на NOEC, планът за изпитването може да бъде променен, като се увеличи броят на концентрациите и се намали броят на повторните проби за всяка от концентрациите.
If determination of NOEC is not required, the test design may be altered to increase the number of concentrations and reduce the number of replicates per concentration.
Но все пак броят на повторните контролни проби трябва да е най-малко три.
However, the number of control replicates must be at least three.
Експозиция
Exposure
Колониите, състоящи се от 2 до 4 видими листовидни тела, се прехвърлят от инокулираната култура и се прехвърлят на принципа на случайността в съдовете за изпитване при стерилни условия.
Colonies consisting of 2 to 4 visible fronds are transferred from the inoculum culture and randomly assigned to the test vessels under aseptic conditions.
Всеки съд за изпитване трябва да съдържа общо от 9 до 12 листовидни тела.
Each test vessel should contain a total of 9 to 12 fronds.
Броят на листовидните тела и колонии трябва да е еднакъв във всеки съд за изпитване.
The number of fronds and colonies should be the same in each test vessel.
Придобитият опит за настоящия метод и данните от кръговото изпитване показват, че използването на три повторни проби от една третирана проба, като всяка повторна проба съдържа в началото от 9 до 12 листовидни тела, е достатъчно за откриването на различията в растежа приблизително от 4 до 7 % на потискането, изчислено чрез скоростта на растежа (10 до15 %, изчислени чрез добива) между третираните проби (10).
Experience gained with this method and ring-test data have indicated that using three replicates per treatment, with each replicate containing 9 to 12 fronds initially, is sufficient to detect differences in growth of approximately 4 to 7 % of inhibition calculated by growth rate (10 to 15 % calculated by yield) between treatments (10).
За минимизиране влиянието на пространствените различия в интензитета на светлината и температурата се изисква схема за случаен подбор за разполагане на съдовете за изпитване в инкубатора.
A randomised design for location of the test vessels in the incubator is required to minimise the influence of spatial differences in light intensity or temperature.
При извършване на наблюдения (или при по-честа промяна на разполагането) също се изискват блокова схема или промяна на разполагането чрез случаен подбор.
A blocked design or random repositioning of the vessels when observations are made (or repositioning more frequently) is also required.
Ако предварителното изпитване за стабилност показва, че концентрацията на изпитваното вещество не може да бъде поддържана (т.е. измерената концентрация пада под 80 % от първоначално измерената концентрация) по време на изпитването (7 дни), се препоръчва полустатичен режим на изпитване.
If a preliminary stability test shows that the test substance concentration cannot be maintained (i.e. the measured concentration falls below 80 % of the measured initial concentration) over the test duration (7 days), a semi-static test regime is recommended.
В този случай колониите трябва да бъдат експонирани в прясно приготвени разтвори за изпитване и за контролни проби най-малко два пъти по време на изпитването (например, ден 3 и 5).
In this case, the colonies should be exposed to freshly prepared test and control solutions on at least two occasions during the test (e.g. days 3 and 5).
Честотата на експониране в прясна среда ще зависи от стабилността на изпитваното вещество; може да е необходима по-голяма честота, за да се поддържа почти постоянна концентрация за силно нестабилни или летливи вещества.
The frequency of exposure to fresh medium will depend on the stability of the test substance; a higher frequency may be needed to maintain near-constant concentrations of highly unstable or volatile substances.
При някои обстоятелства може да се изисква процедура с протичане (11)(13).
In some circumstances, a flow-through procedure may be required (11)(13).
Сценарият на експозиция чрез листно подхранване на растенията (пръскане) не е включен в настоящия метод за изпитване, вместо това вж. (14).
The exposure scenario through a foliar application (spray) is not covered in this Testing Method, instead see (14).
Инкубационни условия
Incubation conditions
Трябва постоянно да се използва топло или студено бяло флуоресцентно осветление, за да се осигури интензитет на светлината, избрана в диапазона 85—135 μE·m–2·s–1, когато се измерва във фотосинтетично активно излъчване (400—700 nm) в точки, чието разстояние от източника на светлина е еднакво с това на листовидни тела на Lemna (еквивалентно на 6500—10000 lux).
Continuous warm or cool white fluorescent lighting should be used to provide a light intensity selected from the range of 85-135 μE·m–2·s–1 when measured in a photosynthetically active radiation (400-700 nm) at points the same distance from the light source as the Lemna fronds (equivalent to 6500-10000 lux).
Разликите в интензитета на светлината и избрания за площта на изпитването интензитет на светлината не трябва да нахвърлят ± 15 %.
Any differences from the selected light intensity over the test area should not exceed ± 15 %.
Методът за засичане и измерване на светлината, особено видът на сензора, ще оказват влияние върху измерваната стойност.
The method of light detection and measurement, in particular the type of sensor, will affect the measured value.
Сферичните сензори (които реагират на светлина, излъчвана от всички ъгли над и под равнината на измерване) и „косинусовите“ сензори (които реагират на светлината, излъчвана от всички ъгли над равнината на измерване), са за предпочитане пред еднопосочните сензори и ще отчитат по-прецизни показания за описания тук вид многоточков източник на светлина.
Spherical sensors (which respond to light from all angles above and below the plane of measurement) and ‘cosine’ sensors (which respond to light from all angles above the plane of measurement) are preferred to unidirectional sensors, and will give higher readings for a multi-point light source of the type described here.
Температурата в съдовете за изпитване трябва да бъде 24 ± 2 °C.
The temperature in the test vessels should be 24 ± 2 °C.
Въпреки това, отклонение с повече от 1,5 единици не прави изпитването невалидно, при условие че може да се покаже, че критериите за валидност са изпълнени.
However, deviation of more than 1,5 units would not invalidate the test when it can be shown that validity criteria are met.
Необходимо е да се обърне допълнително внимание на отклонението в стойността на pH в някои специални случаи, например когато се изпитват нестабилни вещества или метали.
Additional care is needed on pH drift in special cases such as when testing unstable substances or metals.
Вж. (11) за допълнителни насоки.
See (11) for further guidance.
Изпитването се прекратява 7 дни след прехвърлянето на растенията в съдовете за изпитване.
The test is terminated 7 days after the plants are transferred into the test vessels.
В началото на изпитването се преброяват и записват листовидните тела в съдовете за изпитване, като се внимава да бъде гарантирано отчитането на подаващите се, ясно видими листовидни тела.
At the start of the test, the frond number in the test vessels is counted and recorded, taking care to ensure that protruding, distinctly visible fronds are accounted for.
Броят на листовидните тела, които изглеждат нормални или анормални, следва да се определи в началото на изпитването и най-малко веднъж на всеки 3 дни по време на експозицията (т.е. в най-малко 2 случая по време на 7-дневния период), както и при завършване на изпитването.
Frond numbers appearing normal or abnormal, need to be determined at the beginning of the test, at least once every 3 days during the exposure period (i.e. on at least 2 occasions during the 7 day period), and at test termination.
Трябва да бъдат отбелязани промените в развитието на растението, например в размера на листовидните тела, външния вид, показания за некроза, хлороза или набъбналост, разпадане на колонията или загуба на способността за задържане върху повърхността на водата, както и дължината и външния вид на корените.
Changes in plant development, e.g. in frond size, appearance, indication of necrosis, chlorosis or gibbosity, colony break-up or loss of buoyancy, and in root length and appearance, should be noted.
Трябва да се отбележат и значими характеристики на средата на изпитване (например наличието на неразтворен материал, растеж на водорасли в съда за изпитване).
Significant features of the test medium (e.g. presence of undissolved material, growth of algae in the test vessel) should also be noted.
В допълнение към определянето на броя на листовидните тела по време на изпитването, трябва да се оценят и въздействията на изпитваното вещество върху една (или повече) от следните измервани променливи:
In addition to determinations of frond number during the test, effects of the test substance on one (or more) of the following measurement variables are also assessed:
обща площ на листовидните тела,
total frond area;
сухо тегло,
dry weight;
свежо тегло.
fresh weight.
Общата площ на листовидните тела има предимство, че може да се определи за всеки изпитван и контролен съд в началото, по време и в края на изпитването.
Total frond area has an advantage that it can be determined for each test and control vessel at the start, during, and at the end of the test.