natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Чрез дерогация от член 2, буква г), второ тире от Директива 88/357/ЕИО, когато превозното средство се изпраща от една държава-членка в друга, за държава-членка на риска се счита държавата-членка по местоназначение, от момента на приемане на доставката от купувача и за срок от 30 дни, дори ако превозното средство не е било регистрирано в държавата-членка по местоназначение.
By way of derogation from the second indent of Article 2(d) of Directive 88/357/EEC, where a vehicle is dispatched from one Member State to another, the Member State where the risk is situated shall be considered to be the Member State of destination, immediately upon acceptance of delivery by the purchaser, for a period of 30 days, even though the vehicle has not formally been registered in the Member State of destination.
В случай че превозното средство е участвало в произшествие през периода, посочен в параграф 1 от настоящия член, но не е било застраховано, органът, посочен в член 10, параграф 1, на държавата-членка по местоназначение отговоря за изплащането на обезщетението, предвидено в член 9.
In the event that the vehicle is involved in an accident during the period mentioned in paragraph 1 of this Article while being uninsured, the body referred to in Article 10(1) in the Member State of destination shall be liable for the compensation provided for in Article 9.
УДОСТОВЕРЕНИЕ, САМОУЧАСТИЕ, ПРЯК ИСК
STATEMENT, EXCESS, DIRECT ACTION
Удостоверение за претенциите във връзка с отговорността на трето лице
Statement relating to the third party liability claims
Държавите-членки гарантират, че застрахованият има право да иска по всяко време удостоверение за претенциите във връзка с отговорността на трето лице, свързани с превозното/ите средство/а, покрито/и от застрахователния договор, за срок, обхващащ най-малко последните пет години от договорните взаимоотношения, или относно липсата на такива претенции.
Member States shall ensure that the policyholder has the right to request at any time a statement relating to the third party liability claims involving the vehicle or vehicles covered by the insurance contract at least during the preceding five years of the contractual relationship, or to the absence of such claims.
Застрахователят или органът, определен от държавата-членка да предоставя услуги по задължително застраховане или да издава такива удостоверения, издава това удостоверение на застрахования в срок 15 дни от подаване на искането.
The insurance undertaking, or a body which may have been appointed by a Member State to provide compulsory insurance or to supply such statements, shall provide that statement to the policyholder within 15 days of the request.
Самоучастие
Excess
Застрахователните предприятия не противопоставят самоучастие на увредените от произшествие лица, във връзка със застраховката, посочена в член 3.
Insurance undertakings shall not require any party injured as a result of an accident to bear any excess as far as the insurance referred to in Article 3 is concerned.
Право на пряк иск
Direct right of action
Държавите-членки гарантират, че лицата, увредени от произшествие, причинено от превозно средство, покрито от застраховката, посочена в член 3, има право на пряк иск срещу застрахователното предприятие, застраховало гражданската отговорност на отговорното лице.
Member States shall ensure that any party injured as a result of an accident caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3 enjoys a direct right of action against the insurance undertaking covering the person responsible against civil liability.
УРЕЖДАНЕ НА ПРЕТЕНЦИИ ЗА ЗАСТРАХОВАТЕЛНИ СЪБИТИЯ, СВЪРЗАНИ С ПРОИЗШЕСТВИЯ, ПРИЧИНЕНИ ОТ ЗАСТРАХОВАНИ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 3 ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
SETTLEMENT OF CLAIMS ARISING FROM ANY ACCIDENT CAUSED BY A VEHICLE COVERED BY INSURANCE AS REFERRED TO IN ARTICLE 3
Процедура за уреждане на претенции
Procedure for the settlement of claims
Държавите-членки въвеждат процедурата, посочена в член 22, за уреждане на всички претенции за застрахователни събития, свързани с произшествия, причинени от застраховани съгласно член 3 превозни средства.
Member States shall establish the procedure referred to in Article 22 for the settlement of claims arising from any accident caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3.
В случай на претенции, които могат да се уредят чрез системата от национални застрахователни бюра, предвидена в член 2, държавите-членки въвеждат същата процедура като посочената в член 22.
In the case of claims which may be settled by the system of national insurers’ bureaux provided for in Article 2 Member States shall establish the same procedure as in Article 22.
С цел прилагане на тази процедура, всяко позоваване на застрахователно предприятие се тълкува като позоваване на националните застрахователни бюра.
For the purpose of applying this procedure, any reference to an insurance undertaking shall be understood as a reference to national insurers’ bureaux.
Специални разпоредби относно обезщетяването на лица, увредени от произшествия, настъпили в държава-членка, различна от тяхната държава-членка на пребиваване
Special provisions concerning compensation for injured parties following an accident in a Member State other than that of their residence
Членове 20—26 имат за цел да установят специални разпоредби, приложими за увредени лица, които имат право на обезщетение за вредите от произшествия, които са настъпили в държава-членка, различна от държавата-членка на пребиваване на увреденото лице, и са причинени в резултат на използването на превозни средства, които са застраховани и обичайно се намират в държава-членка.
The object of Articles 20 to 26 is to lay down special provisions applicable to injured parties entitled to compensation in respect of any loss or injury resulting from accidents occurring in a Member State other than the Member State of residence of the injured party which are caused by the use of vehicles insured and normally based in a Member State.
Без да се засягат законодателството на трети държави в областта на гражданската отговорност и международното частно право, тези разпоредби се прилагат и за увредени лица, които пребивават в държава-членка и имат право на обезщетение за вредите, претърпени в резултат на произшествия, настъпили в трети държави, чиито национални застрахователни бюра участват в системата „Зелена карта“, когато тези произшествия са причинени при използването на превозни средства, които са застраховани и обичайно се намират в държава-членка.
Without prejudice to the legislation of third countries on civil liability and private international law, these provisions shall also apply to injured parties resident in a Member State and entitled to compensation in respect of any loss or injury resulting from accidents occurring in third countries whose national insurer’s bureaux have joined the green card system whenever such accidents are caused by the use of vehicles insured and normally based in a Member State.
Членове 21 и 24 се прилагат само при произшествия, причинени от използването на превозно средство, което:
Articles 21 and 24 shall apply only in the case of accidents caused by the use of a vehicle:
е застраховано от установяване в държава-членка, различна от държавата на пребиваване на увреденото лице; и
insured through an establishment in a Member State other than the State of residence of the injured party; and
обичайно се намира в държава-членка, различна от държавата на пребиваване на увреденото лице.
normally based in a Member State other than the State of residence of the injured party.
Представители за уреждане на претенции
Claims representatives
Всяка държава-членка предприема необходимите мерки, с цел всички застрахователни предприятия, които застраховат рисковете, класифицирани в клас 10 от точка А на приложението към Директива 73/239/ЕИО, с изключение на гражданска отговорност на превозвача, да назначат представител за уреждане на претенции във всяка държава-членка, различна от тази, в която те са получили своето официално разрешително.
Each Member State shall take all measures necessary to ensure that all insurance undertakings covering the risks classified in class 10 of point A of the Annex to Directive 73/239/EEC, other than carrier’s liability, appoint a claims representative in each Member State other than that in which they have received their official authorisation.
Представителят за уреждане на претенции отговаря за обработката и уреждането на претенции, произтичащи от произшествия в случаите по член 20, параграф 1.
The claims representative shall be responsible for handling and settling claims arising from an accident in the cases referred to in Article 20(1).
Представителят за уреждане на претенции пребивава или е установен в държавата-членка, в която е назначен.
The claims representative shall be resident or established in the Member State where he is appointed.
Изборът на представител за уреждане на претенции се извършва по преценка на застрахователното предприятие.
The choice of its claims representative shall be at the discretion of the insurance undertaking.
Държавите-членки не могат да ограничават свободата на този избор.
The Member States may not restrict this freedom of choice.
Представителят за уреждане на претенции може да действа за сметка на едно или повече застрахователни предприятия.
The claims representative may act for one or more insurance undertakings.
Представителят за уреждане на претенции събира във връзка с последните цялата информация, необходима за уреждане на претенциите, и предприема необходимите мерки за договаряне уреждането на претенциите.
The claims representative shall, in relation to such claims, collect all information necessary in connection with the settlement of the claims and shall take the measures necessary to negotiate a settlement of claims.
Изискването за назначаване на представител за уреждане на претенции не лишава увреденото лице или неговото застрахователно предприятие от правото да започнат процедура по предявяване на претенциите си пряко срещу лицето, причинило произшествието, или срещу неговото застрахователно предприятие.
The requirement of appointing a claims representative shall not preclude the right of the injured party or his insurance undertaking to institute proceedings directly against the person who caused the accident or his insurance undertaking.
Представителите за уреждане на претенции трябва да притежават достатъчно правомощия да представляват застрахователното предприятие в отношенията с увредените лица в случаите по член 20, параграф 1 и да удовлетворяват изцяло техните искания за обезщетение.
Claims representatives shall possess sufficient powers to represent the insurance undertaking in relation to injured parties in the cases referred to in Article 20(1) and to meet their claims in full.
Те трябва да бъдат в състояние да проучват случаите на официалния език(езици) на държавата-членка на пребиваване на увреденото лице.
They must be capable of examining cases in the official language(s) of the Member State of residence of the injured party.
Назначаването на представител за уреждане на претенции само по себе си не представлява откриване на клон по смисъла на член 1, буква б) от Директива 92/49/ЕИО и представителят за уреждане на претенции не се счита за установяване по смисъла на член 2, буква в) от Директива 88/357/ЕИО или на представителство по смисъла на Регламент (ЕО) № 44/2001.
The appointment of a claims representative shall not in itself constitute the opening of a branch within the meaning of Article 1(b) of Directive 92/49/EEC and the claims representative shall not be regarded as an establishment within the meaning of Article 2(c) of Directive 88/357/EEC or an establishment within the meaning of Regulation (EC) No 44/2001.
Процедура по обезщетяване
Compensation procedure
Държавите-членки предвиждат задължения, придружени от подходящи ефективни и систематични имуществени санкции или равностойни административни санкции, с които да се гарантира, че в тримесечен срок от датата, на която увреденото лице е предявило претенцията си за обезщетение пряко пред застрахователното предприятие на лицето, причинило произшествието, или пред неговия представител за уреждане на претенции:
The Member States shall create a duty, backed by appropriate, effective and systematic financial or equivalent administrative penalties, whereby, within three months of the date when the injured party presented his claim for compensation either directly to the insurance undertaking of the person who caused the accident or to its claims representative,
застрахователното предприятие на лицето, причинило произшествието, или неговият представител за уреждане на претенции трябва да отправят мотивирано предложение за обезщетение в случаите, когато не се оспорва отговорността и е установен размерът на вредите; или
the insurance undertaking of the person who caused the accident or its claims representative is required to make a reasoned offer of compensation in cases where liability is not contested and the damages have been quantified; or
застрахователното предприятие, пред което е предявена претенцията за обезщетение, или неговият представител за уреждане на претенции трябва да дадат мотивиран отговор на исканията, включени в претенцията в случаите, когато отговорността се оспорва или не е ясно установена, или размерът на вредите не е установен.
the insurance undertaking to whom the claim for compensation has been addressed or its claims representative is required to provide a reasoned reply to the points made in the claim in cases where liability is denied or has not been clearly determined or the damages have not been fully quantified.
Държавите-членки приемат разпоредби, с които да гарантират, че когато в тримесечния срок не бъде направено предложение, се дължи лихва върху размера на обезщетението, предложено от застрахователното предприятие или присъдено от съда на увреденото лице.
Member States shall adopt provisions to ensure that, where the offer is not made within the three-month time limit, interest shall be payable on the amount of compensation offered by the insurance undertaking or awarded by the court to the injured party.
Информационни центрове
Information centres
С цел да бъде дадена възможност на увреденото лице да потърси обезщетение, всяка държава-членка създава или одобряват информационен център, който отговаря за:
In order to enable the injured party to seek compensation, each Member State shall establish or approve an information centre responsible:
воденето на регистър, съдържащ следната информация:
for keeping a register containing the following information:
регистрационни номера на моторните превозни средства, които обичайно се намират на територията на съответната държава;
the registration numbers of motor vehicles normally based in the territory of the State in question;
номера на застрахователните полици, свързани с използването на тези превозни средства и покриващи рисковете, класифицирани в клас 10 от точка А на приложението към Директива 73/239/ЕИО, с изключение на гражданската отговорност на превозвача, и ако срокът на валидност на полицата е изтекъл — датата на прекратяване на застрахователното покритие;
the numbers of the insurance policies covering the use of those vehicles for the risks classified in class 10 of point A of the Annex to Directive 73/239/EEC, other than carrier’s liability and, where the period of validity of the policy has expired, the date of termination of the insurance cover;
застрахователни предприятия, които застраховат използването на моторни превозни средства срещу рисковете, класифицирани в клас 10 от точка А на приложението към Директива 73/239/ЕИО, с изключение на гражданската отговорност на превозвача, и представители за уреждане на претенции, назначени от тези застрахователни предприятия съгласно член 21 от настоящата директива, чиито имена се съобщават от последните на информационния център в съответствие с параграф 2 от настоящия член;
insurance undertakings covering the use of vehicles for the risks classified in class 10 of point A of the Annex to Directive 73/239/EEC, other than carrier’s liability, and claims representatives appointed by such insurance undertakings in accordance with Article 21 of this Directive whose names are to be notified to the information centre in accordance with paragraph 2 of this Article;
списък на превозните средства във всяка държава-членка, които се ползват от дерогацията от задължението да бъдат покрити от застраховка „Гражданска отговорност“ в съответствие с член 5, параграфи 1 и 2;
the list of vehicles which, in each Member State, benefit from the derogation from the requirement for civil liability insurance cover in accordance with Article 5(1) and (2);
по отношение на превозните средства по подточка iv):
as regards the vehicles provided for in point (iv):
наименование на органа или организацията, определени в съответствие с член 5, параграф 1, трета алинея, да изплащат обезщетения на увредените лица в случаите, когато не се прилага процедурата по член 2, параграф 2, буква а), ако превозното средство се ползва от дерогацията по член 5, параграф 1, първа алинея,
the name of the authority or body designated in accordance with the third subparagraph of Article 5(1) as responsible for compensating injured parties in the cases where the procedure provided for in Article 2(2)(a) is not applicable, if the vehicle benefits from the derogation provided for in the first subparagraph of Article 5(1),
наименование на организацията, застраховала превозното средство в държавата-членка, в която то обичайно се намира, ако превозното средство се ползва от дерогацията по член 5, параграф 2;
the name of the body covering the vehicle in the Member State where it is normally based if the vehicle benefits from the derogation provided for in Article 5(2);
координацията на събирането и разпространението на тези данни; и
or for coordinating the compilation and dissemination of that information; and
оказването на съдействие на правоимащите лица да се запознаят с информацията по буква а), подточки i)—v).
for assisting entitled persons to be apprised of the information mentioned in points (a)(i) to (v).
Данните по буква а), подточки i), ii) и iii) трябва се съхраняват в продължение на седем години след прекратяване на регистрацията на превозното средство или прекратяване на застрахователния договор.
The information under points (a)(i), (ii) and (iii) must be preserved for a period of seven years after the termination of the registration of the vehicle or the termination of the insurance contract.
Застрахователните предприятия по параграф 1, буква а), подточка iii) съобщават на информационните центрове на всички държави-членки името и адреса на представителя за уреждане на претенции, назначен от тях съгласно член 21 във всяка от държавите-членки.
Insurance undertakings referred to in point (a)(iii) of paragraph 1 shall notify to the information centres of all Member States the name and address of the claims representative appointed by them in accordance with Article 21 in each of the Member States.
Държавите-членки са длъжни да осигурят на увреденото лице в продължение на седем години след произшествието право да получи незабавно от информационния център на държавата на пребиваването си, на държавата-членка, в която обичайно се намира превозното средство или на държавата-членка, в която е настъпило произшествието, следните данни:
Member States shall ensure that the injured party is entitled for a period of seven years after the accident to obtain without delay from the information centre of the Member State where he resides, the Member State where the vehicle is normally based or the Member State where the accident occurred the following information:
наименование и адрес на застрахователното предприятие;
the name and address of the insurance undertaking;
номер на застрахователната полица; и
the number of the insurance policy; and
наименование и адрес на представителя за уреждане на претенции на застрахователното предприятие в държавата на пребиваване на увреденото лице.
the name and address of the insurance undertaking’s claims representative in the State of residence of the injured party.
Информационните центрове сътрудничат помежду си.
Information centres shall cooperate with each other.
Информационните центрове предоставят на увреденото лице името и адреса на собственика, обичайния водач или регистрирания държател на превозното средство, ако увреденото лице има законен интерес да получи тази информация.
The information centre shall provide the injured party with the name and address of the owner or usual driver or registered keeper of the vehicle if the injured party has a legitimate interest in obtaining this information.
За целите на настоящата разпоредба информационният център се обръща към:
For the purposes of this provision, the information centre shall address itself in particular:
застрахователното предприятие; или
to the insurance undertaking; or
органа за регистрация на превозните средства.
to the vehicle registration agency.
Ако превозното средство се ползва от дерогацията по член 5, параграф 1, първа алинея, информационният център съобщава на увреденото лице наименованието на органа или организацията, определени в съответствие с член 5, параграф 1, трета алинея да изплащат обезщетения на увредените лица в случаите, когато не се прилага процедурата по член 2, буква а).
If the vehicle benefits from the derogation provided for in the first subparagraph of Article 5(1) the information centre shall inform the injured party of the name of the authority or body designated in accordance with the third subparagraph of Article 5(1) as responsible for compensating injured parties in cases where the procedure provided for in Article 2(a) is not applicable.
Ако за превозното средство се прилага дерогацията по член 5, параграф 2, информационният център съобщава на увреденото лице наименованието на органа или организацията, застраховали това превозно средство в държавата, в която то обичайно се намира.
If the vehicle benefits from the derogation provided for in Article 5(2) the information centre shall inform the injured party of the name of the body covering the vehicle in the country where it is normally based.
Без да се засягат задълженията по параграфи 1 и 4, държавите-членки гарантират, че информационните центрове предоставят информацията, предвидена в тези параграфи, на всички лица, участващи в пътнотранспортно произшествие, причинено от застраховано съгласно член 3 превозно средство.
Member States shall ensure that, without prejudice to their obligations under paragraphs 1 and 4, the information centres provide the information specified in these paragraphs to any party involved in any traffic accident caused by a vehicle covered by insurance as referred to in Article 3.
Обработката на лични данни, която произтича от параграфи 1—5, трябва да се извършва в съответствие с националните разпоредби, приети в изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
The processing of personal data resulting from paragraphs 1 to 5 must be carried out in accordance with national measures taken pursuant to Directive 95/46/EC.
Органи за изплащане на обезщетения
Compensation bodies
Всяка държава-членка създава или оправомощава орган, натоварен с изплащане на обезщетения на увредените лица в случаите по член 20, параграф 1.
Each Member State shall establish or approve a compensation body responsible for providing compensation to injured parties in the cases referred to in Article 20(1).
Увредените лица могат да предявяват претенция пред органа за изплащане на обезщетения в държавата-членка, в която пребивават:
Such injured parties may present a claim to the compensation body in their Member State of residence: