natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Що се отнася до дружеството NFTI-ou, управлявано съвместно от IFB и Port Autonome de Dunkerque, занимаващо се с експлоатацията на терминали на пристанище Дюнкерк, IFB е проучило две възможности: продължаване на дейността или изтегляне на инвестициите чрез продажба на участието си.
As regards NFTI-ou, which was a company controlled jointly by IFB and Port Autonome de Dunkerque, operating the terminals in the port of Dunkerque, IFB explored two possibilities: the pursuit of activities, or divestiture by selling its shareholding.
Разходите по изтегляне на инвестициите са 18,5 милиона EUR (вж. подробното описание в част 2 на настоящото решение).
Divestiture would have led to costs of EUR 18,5 million (see detailed description in section 2 of this decision).
А по отношение на алтернативата, т.е. продължаването на дейността, в отговора си Белгия доказа, че това би генерирало загуби от 36,2 милиона EUR (вж. подробното описание в част 3 на настоящото решение).
As regards the alternative, that is to say the continuation of activities, Belgium demonstrated in its reply that this would have generated losses of EUR 36,2 million (see detailed description in section 3 of this decision).
Предвид стойността на двата варианта, Комисията смята, че изборът на IFB е бил свързаният с най-малко разходи.
In view of the cost of these two options, the Commission considers that IFB chose the least expensive option.
Продажбата на IFB France, преименувано след това на AGEP и NFTI-ou, е коствала 0,9 милиона EUR (вж. подробното описание в част 2 на настоящото решение).
The handover of IFB France, which subsequently became AGEP, to NFTI-ou cost EUR 0,9 million (see detailed description in section 2 of this decision).
Възниква въпросът дали обявяването на фалит от IFB France не би било по-евтино за IFB.
The question arises as to whether allowing IFB France to file for bankruptcy would not have been less costly for IFB.
Както и при евентуалната продажба, IFB е трябвало да опрости вземанията си от IFB France, на стойност 0,8 милиона EUR. Но Белгия претендира, че фалитът би причинил допълнителни разходи: IFB не би получило сумата от продажната цена от 0,1 милион EUR, което би причинило загуби от дяловото участие, и накрая, според френското социално право, IFB е трябвало да заплати 0,8 милиона EUR на 14 служители, които биха загубили работата си вследствие на фалита.
As in the assumption of its sale, IFB would have had to abandon its receivables to IFB France for a value of EUR 0,8 million. Belgium however claims that filing for bankruptcy would have generated additional costs: IFB would not have been able to achieve the sale price of EUR 0,1 million, which would have generated capital losses on its shareholding, and IFB would have had to pay a total of EUR 0,8 million to 14 employees, who would have lost their employment following the bankruptcy, by virtue of French social law.
Комисията смята, че Белгия не е представила доказателство за опасността от изплащане на пасива.
The Commission considers that Belgium has not presented evidence of this risk of coverage of liabilities.
Поради тази причина Комисията отхвърля този аргумент [51].
Therefore, the Commission must reject this argument.
В резултат на това Комисията заключава, че продажбата на IFB France е струвала поне колкото продължаването на неговата дейност.
The Commission concludes that the handover of IFB France cost at least the same as its continuation would have done.
Следователно заключението на Комисията е, че IFB е избрало един от двата варианта, свързани с най-малко разходи.
The Commission therefore concludes that IFB selected one of the two least expensive options.
По отношение на дружеството Dry Port Dunkerque е било взето решение за ликвидиране, чрез предварителна продажба на част от активите, т.е. 8,6 % от участието в NFTI-ou.
For the Dry Port of Dunkerque, it had been decided to liquidate this company, by the preliminary sale of a part of the assets, namely the shareholding of 8,6 % in NFTI-ou.
Това е струвало 7,9 милиона EUR (вж. подробното описание в част 2 на настоящото решение).
That cost EUR 7,9 million (see detailed description in section 2 of this decision).
При алтернативния сценарий, т.е. продължаването на дейността IFB е щяло да финансира генерираните годишни оперативни загуби на дружеството, което би увеличило допълнително разходите с 2,6 милиона EUR.
In the alternative scenario, i.e. the continuation of activities, IFB would have had to finance the annual cash drain generated by the company’s losses, which would have presented an additional charge of EUR 2,6 million.
Следователно ликвидиранетоo е билo най-икономичния вариант.
Consequently, liquidation was the least costly option.
Предвид стратегическото решение за напускане на френския пазар, решението за продажба на SSTD на цена от 0,2 милиона EUR (вж. подробното описание в част 2 на настоящото решение) съответства на най-изгодния за IFB вариант.
In view of the strategic decision to leave the French market, the decision to sell SSTD for EUR 0,2 million (see detailed description below in section 2) was the most attractive option for IFB.
Комисията заключава, че IFB е изтеглило инвестициите си във Франция при минимални разходи, следователно, предоставеното от SNCB финансиране за изтеглянето на инвестициите, необходимото за жизнеспособността на оставащата част от IFB, е било ограничено до минимум.
The Commission concludes that IFB divested its shareholdings in France at the lowest possible cost, and that as a consequence the finance allocated by SNCB to finance this divestiture, which was necessary for the viability of the remainder of IFB, was limited to the minimum possible.
Собствен принос на бенефициера
Beneficiaries’ own contribution
Точка 40 от Насоките от 1999 г. посочва:
Point 40 of the 1999 guidelines states that:
„Бенефициерите на помощта трябва да направят съществена вноска в преструктурирането чрез собствените си ресурси, включително чрез продажба на активи, когато те не са от определящо значение за оцеляването на предприятието, или посредством външно финансиране, съобразено с пазарните условия.“
‘Aid beneficiaries will be expected to make a significant contribution to the restructuring plan from their own resources, including through the sale of assets that are not essential to the firm’s survival, or from external financing at market conditions.’
В писмото си за започване на процедурата (точка 270), Комисията отбелязва, че според плана за преструктуриране, IFB изглежда не е допринесло съществено за своето преструктуриране, което е породило съмнения у Комисията дали приносът на IFB в неговото преструктуриране е бил достатъчен.
In the letter initiating the procedure (point 270), the Commission noted that, according to the restructuring plan, IFB did not appear to make a significant contribution of its own to its restructuring, and therefore the Commission had doubts as to whether IFB contributed sufficiently to its restructuring.
В отговора си на писмото за започване на процедурата Белгия обяснява подробно какъв е според нея приносът на IFB в собственото му преструктуриране (вж. описанието в част 3 на настоящото решение, точки от 194 до 201).
Belgium, in its reply to the letter initiating the procedure, explained in detail what it considered IFB’s own contributions to be (see description in section 3 of this decision, points 194 to 201).
Оценката на Комисията относно обясненията на Белгия е следната:
The Commission assesses Belgium’s explanations as follows:
Разходи за преструктурирането
Costs of restructuring
Комисията започва с определяне на цялостните разходи за преструктурирането, нетен ръст на производителността и спад в нуждата от оборотен капитал.
The Commission starts by determining the total cost of restructuring, net of productivity gains and reduction in working capital requirement.
Нетни разходи за преструктуриране
Net costs of restructuring
Нетна оперативна загуба
Net operating loss
Нарастване на нуждата от оборотен капитал
Increase in working capital requirement
Инвестиции за подмяна на нефинансови дълготрайни активи
Investments and replacement of non-financial assets
Инвестиции във финансови дълготрайни активи
Investments in financial assets
Изплащане на лихви на други предприятия освен SNCB
Interest payments to businesses other than SNCB
Погасяване на финансово задължение
Repayment of financial debt
Частично погасяване на задължението и лихвите към SNCB
Partial repayment of debt and interest to SNCB
Данъчни задължения
Tax debts
В тази връзка, Комисията смята, че съгласно нейната практика при вземане на решения [52] за по-приемливи разходите, посочени в горната таблица, отколкото представените от Белгия (вж. таблицата в точка 184), поради следните причини:
In this respect, the Commission considers that it is justified, in accordance with its decision-making process [52], in retaining the costs in the table above, rather than the costs presented by Belgium (see the table in point 184), in particular for the following reasons:
Оперативна загуба („cash drain“).
The operating loss (the ‘cash drain’).
В разходите за преструктуриране Белгия е включила сумата от 27,916 милиона EUR като „брутна оперативна загуба“.
Belgium had included EUR 27,916 million as ‘gross operating loss’ in the restructuring costs.
Съгласно практиката си при вземане на решения [53] Комисията смята, че нетната оперативна загуба не трябва да се включва в разходите за преструктуриране.
The Commission considers that, in line with its decision-making practice [53], only the net operating loss should be included in the restructuring costs.
Стойността на разходите може да бъде получена като от брутната оперативна загуба за периода на преструктуриране (27,916 милиона EUR) се извади ръстът на производителността за същия период (25,167 милиона EUR).
These costs may be obtained by deducting the productivity gains during the restructuring period (EUR 25,167 million) from the gross operating loss during the restructuring period (EUR 27,916 million).
Така се получава нетна оперативна загуба от 2,749 милиона EUR;промени в нуждата от оборотен капитал.
Consequently, the net operating loss is EUR 2,749 million,Variations in working capital requirement.
В частта „разходи“ и „собствен принос“ Белгия подчертава промените в нуждата от оборотен капитал [54].
In the sections ‘costs’ and ‘own contribution’, Belgium mentions variations in the working capital requirement [54].
Съгласно практиката на Комисията при вземането на решения [55] при изчисляване на разходите за преструктуриране трябва да се взема предвид само нетното увеличение на нуждата от оборотен капитал в размер на 12,998 милиона EUR [56]. вътрешногрупови прехвърляния.
In accordance with the Commission’s decision-making practice [55], only the net increase in working capital requirement should be taken into account for the restructuring costs, which is EUR 12,998 million [56],Inter-group transfers.
В раздел „инвестиции във финансови дълготрайни активи“ на разходите за преструктуриране Белгия включва и вътрешногруповите прехвърляния, свързани с централизация на дяловите участия на групата в Белгия.
In the costs of restructuring, Belgium includes, under the heading ‘investments in financial assets’, inter-group transfers linked to the centralisation of the Belgian shareholdings in the group.
Става дума за следните прехвърляния: акциите на RKE (белгийско предприятие, описано подробно в част 2, точка 47 на писмото за започване на процедура), собственост на Haeger & Schmidt International (германско дъщерно дружество, 100 % собственост на IFB, също описано подробно в част 2, точка 47 на писмото за започване на процедура), са били прехвърлени на IFB, с което IFB става пряк собственик, а не непряк както дотогава, посредством Haeger & Schmidt International.
These transfers were as follows: shares in RKE (a Belgian firm, described in detail in section 2, point 47, of the letter initiating the procedure), held by Haeger & Schmidt International (a 100 % subsidiary of IFB in Germany, described in detail in section 2, point 47, of the letter initiating the procedure) were transferred to IFB, which now holds them directly, and no longer indirectly via Haeger & Schmidt International.
Това прехвърляне е на стойност 1,6 милиона EUR и е уредено чрез плащане в брой на 0,6 милиона EUR и намаляване на вземанията (по текуща сметка) на IFB към Haeger & Schmidt International с 1 милион EUR.
The price of this transaction was EUR 1,6 million and was settled by a cash payment of EUR 0,6 million and by a reduction in IFB’s receivables (current account) from Haeger & Schmidt International of EUR 1 million.
Комисията смята, че това вътрешно по своята същност прехвърляне в рамките на групата IFB, не може да бъде сметнато за разход за преструктуриране, заради финансовата му неутралност на групово ниво.
The Commission considers that this transaction, which constitutes a transfer within the IFB group, may not be taken into consideration as a restructuring cost, as it is financially neutral at group level.
Всъщност на разхода за IFB от 0,6 милиона EUR съответства подобрената печалба на Haeger & Schmidt International с 0,6 милиона EUR, вписан в консолидирания отчет на групата като повишение на печалбата.
At a cost of EUR 0,6 million to IFB, this corresponds to an increase in profits of EUR 0,6 million for Haeger & Schmidt International, which appears in the consolidated accounts for the group as a profit increase.
Финансиране от SNCB и собствен принос на IFB
Financing by SNCB and own shareholding in IFB
Финансирането на SNCB за преструктуриране възлиза на 95,3 милиона EUR. Както беше доказано в точки от 199 до 237, отговорността за това финансиране носи Белгия.
SNCB financed the restructuring to the tune of EUR 95,3 million. As demonstrated in points 199 to 237, this financing is imputable to Belgium.
То ще бъде извършено чрез преобразуване в капитал на предоставеното кредитно улеснение и вземания със съответните лихви, за които е договорено разсрочено плащане.
It will involve a conversion into capital of the credit facility and receivables for which a payment extension was awarded, together with the interest pertaining to it.
Противно на точка 43 от Насоките от 2004 г., Насоките от 1999 г. не изключват възможността собственият принос на предприятието да се състои в бъдещи печалби.
Contrary to point 43 of the 2004 guidelines, the 1999 guidelines do not prevent the firm’s own contribution consisting of future profits.
Комисията счита, че в рамките на Насоките от 1999 г., бъдещите печалби могат да представляват собствен принос, ако те могат да бъдат предвидени при съставяне на плана за преструктуриране.
The Commission considers that, within the context of the 1999 guidelines, future profits can constitute an own contribution, if the future profits were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Като начало, IFB ще допринесе към плана за преструктурирането си своите печалби, предвидени за 2004, 2005 и 2006 г., които трябва да достигнат 10,5 милиона EUR. Както вече беше обяснено, прогнозните печалби се основават на факти, известни на IFB към момента на развитие на плана за преструктуриране, като например сключването на нови важни договори, намаляване на разходите за трудови възнаграждения вследствие на съкращаване на работна ръка и синергии, предвидени в плана за преструктуриране.
IFB will contribute to its own restructuring initially by means of the profits forecast for the years 2004, 2005 and 2006, which should amount to a total of EUR 10,5 million. As already explained, the forecast of these profits was based on the factual elements known to IFB at the time of the development of the restructuring plan, such as the conclusion of major new contracts, a reduction in salary costs following a reduction in the workforce, and synergies forecast in the restructuring plan.
От това Комисията заключава, че тези бъдещи печалби са били предвидими при съставянето на плана за преструктуриране.
Consequently, the Commission concludes that these future profits were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
След това, IFB ще допринесе финансовите си приходи от лихви по банкови сметки на IFB, възлизащи общо на 1,4 милиона EUR. Както беше описано в точка 187, тези бъдещи приходи са били предвидими при съставяне на плана за преструктуриране.
Later, IFB will contribute from its financial receipts, which result from accumulated interest on IFB’s bank accounts, and which amount to EUR 1,4 million in total. As described in point 187, these future receipts were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Чрез продажбата на „нефинансовите“ си дълготрайни активи на частни предприятия, IFB ще допринесе с 4,771 милиона EUR. Освен продажбата на различни активи със сравнително малко значение на обща стойност 0,271 милиона EUR, тази част от приноса е съставена основно от изтеглените през 2004 г. инвестиции в активи, използвани на терминала OCHZ.
By the sale of ‘non financial’ assets to private firms, IFB will contribute EUR 4 771 million. Besides the sale of various assets of relatively limited size, totalling EUR 0,271 million, this part of the contribution principally comprised the divestiture in 2004 of assets utilised at the OCHZ terminal.
Съсобствеността (50 %) върху тези активи, използвани от OCHZ е била продадена на цена от 4,5 милиона EUR.
The co-ownership rights (50 %) to these assets utilised by OCHZ were ceded for a price of EUR 4,5 million.
Чрез продажбата на частни предприятия на „финансовите“ си дълготрайни активи, т.е. миноритарните си дялове, IFB ще мобилизира 9,287 милиона EUR. Тези приходи са генерирани от изтеглянето на инвестициите от
IFB will release EUR 9,287 million by the sale of ‘financial’ assets, i.e. the sale of minority shareholdings in private firms. These revenues were generated by the divestiture of
Autocare Europe и IFB France през 2003 г.,
Autocare Europe and IFB France in 2003,
ИГ OCHZ, Brussels Port Invest SA и Brussels Terminal Intermodal SA през 2004 г., и
GIE OCHZ, Brussels Port Invest SA and Brussels Terminal Intermodal SA in 2004, and
CNC Ferry Boats Intermodal през 2005 г.
CNC Ferry Boats Intermodal in 2005.
Съгласно описанието в точка 187, тези бъдещи приходи са били предвидими при съставяне на плана за преструктуриране.
As described in point 187, these future receipts were foreseeable at the time when the restructuring plan was prepared.
Според Комисията, Белгия е доказала, че чрез горепосочените продажби на частни предприятия, IFB е ограничило дейностите си до основните.
The Commission considers that Belgium has demonstrated that, by means of the sales to private firms described above, IFB has reduced its activities to its core business.
Посредством кредити от частни кредитни институции, през 2003 и 2006 г. IFB е мобилизирало 3,3 милиона EUR. Тези кредити са описани подробно в точки от 75 до 79 на решението за започване на процедурата.
IFB was able to release EUR 3,3 million in 2003 and 2006 by entering into credit arrangements with private credit institutions. This credit has been described in detail in points 75 to 79 of the decision initiating the procedure.
Те са отпуснати съобразно пазарните условия, без поръчителство от страна на SNCB и белгийската държава пред кредитните институции.
They have been obtained under market conditions, and without the offer of security on the part of SNCB or the Belgian State to the banking establishments.
И накрая, IFB допринася със сумата от 1,105 милиона EUR от извънредни приходи.
Finally, IFB is contributing EUR 1,105 million, arising from exceptional receipts.
Тези извънредни приходи съответстват на печалбата от продажбата на нефинансови дълготрайни активи (главно вагони от типа EAOS и терминален подвижен състав).
These exceptional receipts correspond to capital increases achieved on the sale of non-financial assets (mainly of EAOS wagons and rolling stock at the terminals).
Комисията заключава, че собственият принос на IFB към разходите за преструктурирането му възлиза на 24,927 милиона EUR. В следващата таблица е представен приноса на IFB във всички негови форми:
The Commission concludes that IFB’s own involvement in the restructuring costs amounts to EUR 24,927 million. The following table summarise all IFB’s contributions:
Печалби от 2004 г. до 2006 г.
Profits 2004 to 2006
Продажба на нефинансови дълготрайни активи
Sale of non-financial assets
Продажба на финансови материални активи
Sale of financial assets
Кредити от частни банки
Credit entered into with private banks
Заключение относно собствения принос
Conclusion on own contribution
Накратко, от общия размер на разходите за преструктуриране на IFB, възлизащ на 125,56 милиона EUR, 95,3 милиона EUR или 76 % са платени от SNCB.
To summarise, out of the total costs for the restructuring of IFB, which amount to EUR 125,56 million, EUR 95,3 million, or 76 %, were paid by SNCB.
Отговорността за това финансиране носи белгийската държава.
This financing is imputable to the Belgian State.
A 30,26 милиона EUR или 24 % от разходите са поети от IFB.
EUR 30,26 million, or 24 %, of these costs were borne by IFB itself.
В настоящия случай Комисията припомня, че Насоките от 1999 г. не налагат минимален праг на собствения принос, а само съществен размер.
In this case, the Commission recalls that the 1999 guidelines do not impose a minimum level of own contribution, but only a significant contribution.
Въпреки това, доколкото новите Насоки от 2004 г., които не са приложими в конкретния случай, изискват собствения принос да е над 50 %, Комисията намира за уместно да напомни сложния контекст на преструктурирането (от който зависи работата на 250 души в Белгия); значителното намаляване на капацитета (намаляване на железопътните вагони с 49 %; продажбата на множество терминали); и значението на комбинирания транспорт, основния пазар на който дружеството IFB е активно, за транспортната политика на Европейския съюз.
Nevertheless, inasmuch as the 2004 guidelines, which are not applicable in this case, insist upon an own contribution greater than 50 %, the Commission believes that it is useful to recall the particular difficulties of restructuring (upon which 250 jobs in Belgium directly depend); the scale of the reductions in capacity (reduction of 49 % of the rail wagons; handover of several terminals); and the importance of combined transport, the market in which IFB is principally active, to the European Union’s transport policy.
Предвид дадените обстоятелства, мащабите на IFB и критичното му финансово състояние преди преструктурирането, Комисията заключава, че дяловото участие от 24 % е съществено.
The Commission concludes that, under these circumstances, and in view of the size of the IFB business and its disastrous financial situation prior to its restructuring, a shareholding of 24 % constitutes a significant shareholding.
Годишен доклад и принцип за еднократност („one time, last time“)
Annual report and ‘one time, last time’
Точки 45 и 48 на Насоките от 1999 г. сочат:
The 1999 guidelines state in points 45 and 48:
На Комисията трябва да бъде дадена възможност да се увери в доброто протичане на плана за преструктуриране, посредством редовни и подробни доклади, представяни от държавата-членка.
The Commission must be put in a position to make certain that the restructuring plan is being implemented properly, through detailed regular reports communicated by the Member State concerned. […]
За да се избегнат злоупотреби, помощите за преструктуриране трябва да се отпускат еднократно.
In order to prevent firms from being unfairly assisted, restructuring aid should be granted once only.
При сезиране на Комисията за план за отпускане на помощ за преструктуриране, държавата-членка трябва да уточни дали предприятието вече е получавало в миналото държавна помощ за преструктуриране, включително и преди влизане в сила на настоящите Насоки или необявена помощ.
When planned restructuring aid is notified to the Commission, the Member State must specify whether the firm concerned has in the past already received restructuring aid, including aid granted before entry into force of these Guidelines and any unnotified aid.