natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, букви Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/261/ЕО на Съвета [15].
As regards Liechtenstein, this Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis within the meaning of the Protocol signed between the European Union, the European Community, the Swiss Confederation and the Principality of Liechtenstein on the accession of the Principality of Liechtenstein to the Agreement between the European Union, the European Community and the Swiss Confederation on the Swiss Confederation's association with the implementation, application and development of the Schengen acquis, which fall in the area referred to in Article 1, points (B) and (C) of Decision 1999/437/EC read in conjunction with Article 3 of Council Decision 2008/261/EC [15].
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
In accordance with Articles 1 and 2 of Protocol No 22 on the position of Denmark, annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union, Denmark is not taking part in the adoption of this Regulation and is not bound by it or subject to its application.
Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение, в съответствие с член 4 от този протокол, дали да го въведе в националното си право.
Given that this Regulation builds upon the Schengen acquis, Denmark shall, in accordance with Article 4 of that Protocol, decide within a period of six months after the Council has decided on this Regulation whether it will implement it in its national law.
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген [16]; следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемане, не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which the United Kingdom does not take part, in accordance with Council Decision 2000/365/EC of 29 May 2000 concerning the request of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [16]; the United Kingdom is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген [17]; следователно Ирландия не участва в неговото приемане, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
This Regulation constitutes a development of the provisions of the Schengen acquis in which Ireland does not take part, in accordance with Council Decision 2002/192/EC of 28 February 2002, concerning Ireland's request to take part in some of the provisions of the Schengen acquis [17]; Ireland is therefore not taking part in its adoption and is not bound by it or subject to its application.
По отношение на Кипър, настоящият регламент представлява акт, основан на достиженията на правото от Шенген или свързан с тях по друг начин по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
As regards Cyprus, this Regulation constitutes an act building upon the Schengen acquis or otherwise related to it within the meaning of Article 3(2) of the 2003 Act of Accession.
Настоящият регламент представлява акт, основан на достиженията на правото от Шенген или свързан с тях по друг начин по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
This Regulation constitutes an act building upon the Schengen acquis or otherwise related to it within the meaning of Article 4(2) of the 2005 Act of Accession,
Шенгенската конвенция се изменя, както следва:
The Schengen Convention is amended as follows:
Визите за престой над три месеца („визи за дългосрочно пребиваване“) са национални визи, издадени от някоя от държавите-членки в съответствие с националното ѝ право или правото на Съюза.
Visas for stays exceeding three months (long-stay visas) shall be national visas issued by one of the Member States in accordance with its national law or Union law.
Тези визи се издават в единния формат за визи, предвиден в Регламент (ЕО) № 1683/95 на Съвета, като в началото се посочва типът на визата чрез вписване на буквата „D“.
Such visas shall be issued in the uniform format for visas as set out in Council Regulation (EC) No 1683/95 with the heading specifying the type of visa with the letter “D”.
Те се попълват при спазване на съответните разпоредби от приложение VII към Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс).
They shall be filled out in accordance with the relevant provisions of Annex VII to Regulation (EC) No 810/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 establishing a Community Code on Visas (Visa Code).
Визите за дългосрочно пребиваване имат срок на валидност от не повече от една година.
Long-stay visas shall have a period of validity of no more than one year.
Ако дадена държава-членка допусне престой на чужд гражданин за срок от повече от една година, преди изтичането на срока на валидност на визата за дългосрочно пребиваване тя се заменя с разрешение за пребиваване.
If a Member State allows an alien to stay for more than one year, the long-stay visa shall be replaced before the expiry of its period of validity by a residence permit.
Чуждите граждани, които притежават валидно разрешение за пребиваване, издадено от някоя от държавите-членки, могат на основание на това разрешение и на валиден пътен документ да се движат свободно до три месеца в рамките на всеки шестмесечен период на територията на другите държави-членки, при условие че отговарят на условията за влизане, посочени в член 5, параграф 1, букви a), в), и д) на Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) и не са включени в националния списък на сигнали на съответната държава-членка.
Aliens who hold valid residence permits issued by one of the Member States may, on the basis of that permit and a valid travel document, move freely for up to three months in any six-month period within the territories of the other Member States, provided that they fulfil the entry conditions referred to in Article 5(1)(a), (c) and (e) of Regulation (EC) No 562/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2006 establishing a Community Code on the rules governing the movement of persons across borders (Schengen Borders Code) and are not on the national list of alerts of the Member State concerned.
след параграф 2 се вмъква следният параграф:
the following paragraph is inserted after paragraph 2:
Правото на свободно движение, предвидено в параграф 1, се прилага и по отношение на чужди граждани, които притежават валидна виза за дългосрочно пребиваване, издадена от някоя от държавите-членки съгласно предвиденото в член 18.“
The right of free movement laid down in paragraph 1 shall also apply to aliens who hold a valid long-stay visa issued by one of the Member States as provided for in Article 18.’.
Когато дадена държава-членка предвижда издаване на разрешение за пребиваване, тя трябва систематично да извършва търсене в Шенгенската информационна система.
Where a Member State considers issuing a residence permit, it shall systematically carry out a search in the Schengen Information System.
Когато някоя държава-членка предвижда издаване на разрешение за пребиваване на чужд гражданин, за който е подаден сигнал за целите на отказ за влизане, тя предварително се консултира с държавата-членка, която е подала сигнала, и взема предвид нейните интереси; разрешението за пребиваване се издава само когато има сериозни основания, а именно такива от хуманитарен характер или свързани с международни задължения.
Where a Member State considers issuing a residence permit to an alien for whom an alert has been issued for the purposes of refusing entry, it shall first consult the Member State issuing the alert and shall take account of its interests; the residence permit shall be issued for substantive reasons only, notably on humanitarian grounds or by reason of international commitments.
Когато разрешението за пребиваване бъде издадено, държавата-членка, която е подала сигнала, оттегля сигнала, но въпреки това може да включи съответния чужд гражданин в националния си списък на сигнали.“;
Where a residence permit is issued, the Member State issuing the alert shall withdraw the alert but may put the alien concerned on its national list of alerts.’;
след параграф 1 се вмъква следният параграф:
the following paragraph is inserted after paragraph 1:
Преди подаването на сигнал за целите на отказ на влизане по смисъла на член 96 държавите-членки проверяват националните си регистри за издадени визи за дългосрочно пребиваване или разрешения за пребиваване.“;
Prior to issuing an alert for the purposes of refusing entry within the meaning of Article 96, the Member States shall check their national records of long-stay visas or residence permits issued.’;
Параграфи 1 и 2 се прилагат по отношение на визи за дългосрочно пребиваване.“
Paragraphs 1 and 2 shall apply also to long-stay visas.’.
Член 5 на Регламент (ЕО) № 562/2006 се изменя, както следва:
Article 5 of Regulation (EC) No 562/2006 is amended as follows:
в параграф 1 буква б) се заменя със следното:
paragraph 1(b) is replaced by the following:
да притежават валидна виза, ако такава се изисква съгласно Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване, с изключение на случаите, когато те притежават валидно разрешение за пребиваване или валидна виза за дългосрочно пребиваване.
they are in possession of a valid visa, if required pursuant to Council Regulation (EC) No 539/2001 of 15 March 2001 listing the third countries whose nationals must be in possession of visas when crossing the external borders and those whose nationals are exempt from that requirement, except where they hold a valid residence permit or a valid long-stay visa.
в параграф 4 буква а) се заменя със следното:
paragraph 4(a) is replaced by the following:
на граждани на трети страни, които не отговарят на условията, посочени в параграф 1, но притежават разрешение за пребиваване, виза за дългосрочно пребиваване или виза за повторно влизане, издадени от някоя от държавите-членки, или - когато това се изисква, разрешение за пребиваване или виза за дългосрочно пребиваване и виза за повторно влизане, се разрешава влизане на териториите на другите държави-членки за транзитно преминаване с цел достигане територията на държавата-членка, която е издала разрешението за пребиваване, визата за дългосрочно пребиваване или визата за повторно влизане, освен ако имената им са включени в националния списък на сигнали на държавата-членка, чиято външна граница лицата се стремят да преминат, и ако сигналът е придружен от указание за отказ за влизане или транзитно преминаване;“.
third-country nationals who do not fulfil all the conditions laid down in paragraph 1 but who hold a residence permit, a long-stay visa or a re-entry visa issued by one of the Member States or, where required, a residence permit or a long-stay visa and a re-entry visa, shall be authorised to enter the territories of the other Member States for transit purposes so that they may reach the territory of the Member State which issued the residence permit, long-stay visa or re-entry visa, unless their names are on the national list of alerts of the Member State whose external borders they are seeking to cross and the alert is accompanied by instructions to refuse entry or transit;’.
Настоящият регламент не засяга задължението на държавите-членки да издават разрешения за пребиваване на граждани на трети държави съгласно предвиденото в други инструменти на Съюза.
This Regulation shall not affect the obligation for Member States to issue residence permits to third-country nationals as provided by other Union instruments.
Комисията и държавите-членки предоставят на заинтересованите граждани на трети държави изчерпателна и точна информация относно настоящия регламент.
The Commission and the Member States shall inform the third-country nationals concerned fully and accurately of this Regulation.
До 5 април 2012 г. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета доклад относно прилагането на настоящия регламент.
By 5 April 2012, the Commission shall submit to the European Parliament and the Council a report on the application of this Regulation.
Ако е уместно, докладът се придружава от предложение за изменение на настоящия регламент.
If appropriate, that report shall be accompanied by a proposal to amend this Regulation.
Настоящият регламент влиза в сила на 5 април 2010 г.
This Regulation shall enter into force on 5 April 2010.
Позиция на Европейския парламент от 9 март 2010 г. (все още непубликувана в Официален вестник) и решение на Съвета от 22 март 2010 г.
Position of the European Parliament of 9 March 2010 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 22 March 2010.
Директива 2005/71/ЕО на Съвета от 12 октомври 2005 г. относно специфична процедура за прием на граждани от трети страни за целите на провеждане на научноизследователска дейност (ОВ L 289, 3.11.2005 г., стр. 15).
Council Directive 2005/71/EC of 12 October 2005 on a specific procedure for admitting third-country nationals for the purposes of scientific research (OJ L 289, 3.11.2005, p. 15).
Директива 2004/114/ЕО на Съвета от 13 декември 2004 г. относно условията за прием на граждани на трети страни с цел образование, ученически обмен, безвъзмездно обучение или доброволческа дейност (ОВ L 375, 23.12.2004 г., стр. 12).
Council Directive 2004/114/EC of 13 December 2004 on the conditions of admission of third-country nationals for the purposes of studies, pupil exchange, unremunerated training or voluntary service (OJ L 375, 23.12.2004, p. 12).
Директива 2004/38/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно правото на граждани на Съюза и на членове на техните семейства да се движат и да пребивават свободно на територията на държавите–членки (ОВ L 158, 30.4.2004 г., стр. 77, поправена версия в ОВ L 229, 29.6.2004 г., стр. 35).
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77; corrected version in OJ L 229, 29.6.2004, p. 35).
Директива 2003/109/ЕО на Съвета от 25 ноември 2003 г. относно статута на дългосрочно пребиваващи граждани от трети страни (ОВ L 16, 23.1.2004 г., стр. 44).
Council Directive 2003/109/EC of 25 November 2003 concerning the status of third-country nationals who are long-term residents (OJ L 16, 23.1.2004, p. 44).
Директива 2003/86/ЕО на Съвета от 22 септември 2003 г. относно правото на събиране на семейството (ОВ L 251, 3.10.2003 г., стр. 12).
Council Directive 2003/86/EC of 22 September 2003 on the right to family reunification (OJ L 251, 3.10.2003, p. 12).
ОВ L 348, 24.12.2008 г., стр. 98.
OJ L 348, 24.12.2008, p. 98.
ОВ L 243, 15.9.2009 г., стр. 1.“
OJ L 243, 15.9.2009, p. 1.’.
ОВ L 105, 13.4.2006 г., стр. 1.“;
OJ L 105, 13.4.2006, p. 1.’;
ОВ L 81, 21.3.2001 г., стр. 1.“
OJ L 81, 21.3.2001, p. 1.’;
Регламент (ЕС) № 266/2010 на Комисията
Commission Regulation (EU) No 266/2010
Настоящият регламент влиза в сила на 27 март 2010 година.
This Regulation shall enter into force on 27 March 2010.
Регламент (ЕС) № 267/2010 на Комисията
Commission Regulation (EU) No 267/2010
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за определени категории споразумения, решения и съгласувани практики в застрахователния сектор
on the application of Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1534/91 на Съвета от 31 май 1991 г. за прилагане на член 85, параграф 3 от Договора за определени категории споразумения, решения и съгласувани практики в застрахователния сектор [1], и по-специално член 1, параграф 1, букви, а), б), в) и д) от него,
Having regard to Council Regulation (EEC) No 1534/91 of 31 May 1991 on the application of Article 85(3) of the Treaty to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector [1], and in particular Article 1(1)(a), (b), (c) and (e) thereof,
след като публикува проект на настоящия регламент,
Having published a draft of this Regulation,
след консултация с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
After consulting the Advisory Committee on Restrictive Practices and Dominant Positions,
С Регламент (ЕИО) № 1534/91 Комисията се упълномощава да прилага член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз [2] посредством регламент за определени категории споразумения, решения и съгласувани практики в застрахователния сектор, чийто предмет е сътрудничество по отношение на:
Regulation (EEC) No 1534/91 empowers the Commission to apply Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union [2] by regulation to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector which have as their object cooperation with respect to:
въвеждането на общи тарифи за рискови премии въз основа на колективни статистически данни или брой застрахователни искове,
the establishment of common risk premium tariffs based on collectively ascertained statistics or the number of claims,
въвеждането на общи стандартни условия на застраховане,
the establishment of common standard policy conditions,
общи покрития на определени видове застрахователни рискове,
the common coverage of certain types of risks,
уреждането на застрахователни искове,
the settlement of claims,
изпитването и приемането на устройства за сигурност,
the testing and acceptance of security devices,
регистрите на утежнените рискове и информацията за тях.
registers of, and information on, aggravated risks.
В съответствие с Регламент (ЕИО) № 1534/91 Комисията прие Регламент (ЕО) № 358/2003 от 27 февруари 2003 г. за прилагане на член 81, параграф 3 от Договора за определени категории споразумения, решения и съгласувани практики в застрахователния сектор [3].
Pursuant to Regulation (EEC) No 1534/91, the Commission adopted Regulation (EC) No 358/2003 of 27 February 2003 on the application of Article 81(3) of the Treaty to certain categories of agreements, decisions and concerted practices in the insurance sector [3].
Срокът на действие на Регламент (ЕО) № 358/2003 изтича на 31 март 2010 г.
Regulation (EC) No 358/2003 expires on 31 March 2010.
В Регламент (ЕО) № 358/2003 не се предвижда освобождаване от забрана за споразумения относно уреждането на застрахователни искове и регистрите на утежнените рискове и информацията за тях.
Regulation (EC) No 358/2003 does not grant an exemption to agreements concerning the settlement of claims and registers of, and information on, aggravated risks.
Комисията прецени, че не притежава достатъчно опит при решаването на отделни случаи, за да се възползва от своите правомощия в тези области съгласно Регламент (ЕИО) № 1534/91.
The Commission considered that it lacked sufficient experience in handling individual cases to make use of the power conferred by Regulation (EEC) No 1534/91 in those fields.
Това положение не се е променило.
That situation has not changed.
Нещо повече, въпреки че в Регламент (ЕО) № 358/2003 се предвижда освобождаване за въвеждането на общи стандартни условия на застраховане и за изпитването и приемането на устройства за сигурност, в настоящия регламент това не следва да е така, тъй като от извършения от Комисията преглед на действието на Регламент (ЕО) № 358/2003 стана ясно, че повече не е необходимо да се включват подобни споразумения в специфичен за определен сектор регламент за групово освобождаване.
Furthermore, although Regulation (EC) No 358/2003 granted an exemption for the establishment of standard policy conditions and the testing and acceptance of security devices, this Regulation should not do so since the Commission’s review of the functioning of Regulation (EC) No 358/2003 revealed that it was no longer necessary to include such agreements in a sector specific block exemption regulation.
Тъй като тези две категории споразумения не са специфични за застрахователния сектор и както се вижда от прегледа, могат също да породят някои опасения за конкуренцията, по-уместно е те да бъдат предмет на самооценка.
In the context where those two categories of agreements are not specific to the insurance sector and, as the review showed, can also give rise to certain competition concerns, it is more appropriate that they be subject to self-assessment.
В резултат на общественото допитване, започнало на 17 април 2008 г., на 24 март 2009 г. Комисията прие доклад до Съвета и Европейския парламент относно действието на Регламент (ЕИО) № 358/2003 (доклада) [4].
Following a public consultation launched on 17 April 2008, the Commission adopted a report to the European Parliament and the Council on the functioning of Regulation (EC) No 358/2003 (the Report) [4] on 24 March 2009.
В доклада и придружаващия го работен документ (работния документ) беше предложено предварително изменение на Регламент (ЕО) № 358/2003.
In the Report and its accompanying Working Document (the Working Document) preliminary amendments of Regulation (EC) No 358/2003 were proposed.
На 2 юни 2009 г. Комисията проведе публична среща със заинтересованите страни, включително с представители на застрахователния сектор, потребителските организации и националните органи за защита на конкуренцията, относно заключенията и предложенията, направени в доклада и в работния документ.
On 2 June 2009, the Commission held a public meeting with interested parties, including representatives of the insurance sector, consumer organisations and national competition authorities, on the findings and proposals in the Report and Working Document.
Настоящият регламент следва да осигури ефективна защита на конкуренцията, като същевременно се предвиди полза за потребителите и адекватна правна сигурност за предприятията.
This Regulation should ensure effective protection of competition while providing benefits to consumers and adequate legal security for undertakings.
При постигането на тези цели следва да се отчитат натрупаният от Комисията опит в тази област и резултатите от консултациите във връзка с приемането на настоящия регламент.
The pursuit of those objectives should take account of the Commission’s experience in this field, and the results of the consultations leading up to the adoption of this Regulation.