natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ако в оценката на риска се разглеждат няколко сценария на нараняване, сериозността на всяко едно нараняване следва да се класифицира отделно и към нея да се приложи целият процес на оценка на риска.
Where several injury scenarios are considered in the risk assessment, the severity of each injury should be classified separately, and considered throughout the entire risk assessment process.
Пример: Потребител използва чук за забиване на пирон в стена.
An example: A consumer uses a hammer to knock a nail into a wall.
Главата на чука е твърде слаба (поради неподходящ материал) и се счупва, едно от парченцата попада в окото на потребителя с такава сила, че го ослепява.
The hammer head is too weak (due to incorrect material) and it breaks, one of the pieces flying into the eye of the consumer so hard that it causes blindness.
Следователно нараняването е „увреждане на око, чуждо тяло в око: постоянна загуба на зрение (с едното око)“, което е нараняване от ниво 3 в таблица 3.
The injury is thus an ‘eye injury, foreign body in eye: permanent loss of sight (one eye)’, which is a level 3 injury in table 3.
„Вероятността за нараняване“ е вероятността, с която даден сценарий на нараняване може действително да се реализира по време на очаквания жизнен цикъл на продукта.
The ‘probability of injury’ is the probability that injury scenario may indeed materialise during the expected lifetime of the product.
Тази вероятност не е лесна за изчисляване; но когато даден сценарий е описан в отделни стъпки, всяка стъпка може да получи определена вероятност и произведението от умножаването на всички тези частични вероятности дава общата вероятност на сценария.
This probability is not easy to estimate; but when a scenario is described in distinct steps, each step can be given a certain probability, and multiplying these partial probabilities together gives the overall probability of the scenario.
Този постепенен подход следва да улесни изчисляването на общата вероятност.
This stepwise approach should make it easier to estimate the overall probability.
Разбира се, когато са разработени няколко сценария, всеки сценарий изисква своя собствена обща вероятност.
Of course, where several scenarios are developed, each scenario requires its own overall probability.
Ако даден сценарий на нараняване все пак е описан в една единствена стъпка, вероятността на сценария също може да бъде определена в една единствена стъпка.
Where an injury scenario is nevertheless described in a single step, the probability of the scenario can also only be determined in a single overall step.
Това обаче би било само „предположение, основано на допускане“, което би могло да стане обект на сериозна критика и поради това да постави цялостната оценка на риска под въпрос.
This would only be a ‘guesstimate’, however, which could be severely criticised and thus call the entire risk assessment into question.
В резултат на това се предпочита по-прозрачно определяне на вероятности при многостепенен сценарий, по-специално поради факта, че частичните вероятности могат да се основат на неоспорими доказателства.
A more transparent assignment of probabilities to a several-steps-scenario is therefore preferable, especially as the partial probabilities can be built on undisputable evidence.
В настоящите насоки се разграничават 8 нива на вероятност за класифициране на общата вероятност: от < 1/1000000 до > 50 % (вж. лявата част на таблица 4). Следващият пример за глава на чук, която се счупва, докато потребителят забива пирон в стена, следва да покаже как да се определи вероятност за всяка стъпка и как да се класифицира общата вероятност: Стъпка 1:
These guidelines distinguish between 8 levels of probability to classify overall probability: from < 1/1000000 to > 50 % (see left-hand side of table 4).
Главата на чука се счупва, когато потребителят се опитва да забие пирон в стена, защото материалът на главата на чука е твърде крехък. Крехкостта е била определена чрез изпитване и въз основа на докладваната крехкост вероятността за счупване на главата на чука през очаквания при други обстоятелства жизнен цикъл на чука се приравнява на 1/10. Стъпка 2: Едно от парчетата от чука удря потребителя, след като се отчупва.
The following example of a hammer head that breaks when the user knocks a nail into a wall should illustrate how to assign a probability to each step, and how to classify overall probability:
Вероятността това да се случи е зададена на 1/10, тъй като се счита, че зоната на горната част на тялото, изложена на отлитащите парчета, заема 1/10 от полусферата пред стената.
Step 1: The hammer head breaks when the user tries to knock a nail into a wall because the material of the hammer head is too weak.
Разбира се, ако потребителят стои много близо до стената, неговото тяло би обхванало по-голяма част от полусферата и вероятността би била по-висока.
The weakness was determined in a test, and with the reported weakness the probability of the hammer head breaking during the otherwise expected lifetime of the hammer is put at 1/10.
Стъпка 3:
Step 2:
Парчето удря потребителя в областта на главата.
One of the pieces of the hammer hits the user when it breaks.
Счита се, че главата заема около 1/3 от горната част на тялото и следователно вероятността е 1/3.
The probability of this happening is put at 1/10, since the area of upper body exposed to the pieces flying off is considered to be 1/10 of the half-sphere in front of the wall. Of course, if the user were standing very close to the wall, his body would take a larger share of the half-sphere, and the probability would be higher. Step 3: The piece hits the user on the head. The head is estimated to be about 1/3 of the upper body, and the probability is therefore 1/3.
Парчето удря потребителя в окото.
The piece hits the user in the eye.
Счита се, че очите заемат около 1/20 от областта на главата и следователно вероятността е 1/20.
The eyes are considered to be about 1/20 of the area of the head, and therefore the probability is 1/20.
Умножаването на вероятностите от горните стъпки дава общата вероятност за сценария, т.е. 1/10 * 1/10 * 1/3 * 1/20 = 1/6000. Това се превръща в > 1/10000 (вж. лявата част на таблица 4). След като за даден сценарий на нараняване е била изчислена общата вероятност, следва да се провери нейната правдоподобност. Това изисква доста опит, което предполага, че следва да се потърси помощта на хора с опит в оценката на риска (вж. по-горе в раздела „Дайте възможност на трети лица да проверят вашата оценка на риска“). С натрупването на опит с настоящите насоки изчисляването на вероятността следва да стане по-лесно и ще са налични все повече примери за улесняване на тази задача. Задаването на вероятности за различни сценарии на нараняване за един и същ продукт може да доведе до следното: Когато в даден сценарий продуктът се използва от повече уязвими потребители, може да е необходимо като цяло да се повиши вероятността, тъй като по-уязвимите потребители могат да се наранят по-лесно. Това важи по-специално за деца, тъй като децата обикновено нямат опит за предприемане на превантивни действия (вж. също „Уязвими потребители“ в раздел 3.3). Когато рискът е лесно разпознаваем, включително чрез етикети с предупредителни надписи, може да е необходимо вероятността да се понижи, тъй като потребителят ще използва продукта по-внимателно, за да избегне доколкото е възможно нараняване.
Multiplying the probabilities of the above steps together gives an overall probability for the scenario of 1/10 * 1/10 * 1/3 * 1/20 = 1/6000.
Възможно е последното да не е вярно при сценарий на нараняване с участието на (малко) дете или друг уязвим потребител (вж. таблица 1), който не може да чете.
This translates into > 1/10000 (see left-hand side of table 4). Once the overall probability has been calculated for an injury scenario, it should be checked for plausibility.
Когато е било съобщено за злополуки, които попадат в сценария на нараняване, вероятността за този сценарий може да се повиши.
This requires rather a lot of experience, thus suggesting that the assistance of persons experienced in risk assessment should be sought (see above in section ‘Let others check your risk assessment’).
В случаи, когато рядко са били съобщавани злополуки, или когато такива въобще не са известни, може да е полезно производителят на продукта да бъде попитан дали е запознат с някакви злополуки или неблагоприятни последици, причинени от продукта.
As experience is gained with these guidelines estimating probability should become easier, and an increasing number of examples will become available to facilitate this task. Assigning probabilities to different injury scenarios for the same product may lead to the following:
Когато за настъпване на нараняването е необходим достатъчно голям брой условия, общата вероятност на сценария обикновено би била по-ниска.
When the product is used by more vulnerable consumers in a scenario, the probability may have to be raised in general because more vulnerable consumers can be injured more easily.
Когато условията, необходими за настъпване на нараняването, са лесно осъществими, това може да повиши вероятността.
This applies in particular to children, since children do not normally have the experience to take preventive action, on the contrary (see also ‘Vulnerable consumers’ in section 3.3).
Когато резултатите от изпитването на продукта излизат значително от изискваните допустими стойности (съгласно приложимия стандарт или законодателство), вероятността за настъпване на (сценария на) нараняването може да е по-висока, отколкото ако продуктът е по-близо до допустимите стойности.
When the risk is readily recognisable, including through warning labels, the probability may have to be lowered because the user will use the product more carefully in order to avoid injury as far as possible. This may not apply to an injury scenario with a (young) child or other vulnerable user (see table 1) who cannot read.
„Вероятността за нараняване“ в този случай е вероятността, че сценарият на нараняване може в действителност да се случи.
When accidents have been reported that fit into the injury scenario, the probability for that scenario could increase.
Поради това вероятността не описва общото излагане на населението спрямо продукта, изчислено например чрез отчитане на милионите продукти, продадени на пазара, и след това чрез отчитане, че няколко от тях могат да дефектират.
In cases where accidents have only rarely been reported, or are not known at all, it may be useful to ask the manufacturer of the product whether he is aware of any accident or adverse effect caused by the product.
Съображенията от този вид обаче играят роля при определяне на подходящите мерки за намаляване на риска (вж. раздел 4).
When a fairly large number of conditions are needed for the injury to occur, the overall probability of the scenario would normally be lower.
Също така, към статистиките на злополуките, дори и за конкретен продукт, следва да се подхожда внимателно, когато се използват за изчисляване на вероятността.
When the conditions needed for the injury to occur are easily met, this may increase the probability.
Обстоятелствата около злополуката може да не са съобщени с достатъчно подробности, продуктът може да се е променил с времето, или пък производителят може да е различен и т.н. Освен това леките злополуки може да не са били докладвани на лицата, събиращи данните за статистиките.
When the test results of the product fail by a large margin to come within the limit values required (by the relevant standard or legislation), the probability of the injury (scenario) occurring may be higher than if the product performed close to the limit values.
При все това статистиките за злополуки могат да внесат яснота при сценарии на наранявания и техните вероятности.
The ‘probability of injury’ in this instance is the probability that the injury scenario may actually happen.
Определяне на риска След като сериозността на нараняването и вероятността са били определени, ако е възможно за няколко сценария на нараняване, нивото на риска следва да бъде проверено в таблица 4.
Probability does not therefore describe the general exposure of the population to the product, calculated, for example, by considering the millions of product items sold on the market and then considering that a few of them might fail.
Таблица 4 комбинира сериозността на нараняването и вероятността и най-големият риск е „рискът“ от продукта.
Considerations of this kind do, however, play a role when determining the appropriate risk reduction measures (see section 4).
Рисковете, изискващи специфични мерки за управление на риска, също следва да се съобщават, за да се гарантира, че всички рискове са сведени до минимум.
Also, accident statistics, even if product-specific, have to be considered with care when used for to estimate probability.
В настоящите насоки се прави разграничение между 4 нива на риск: сериозен, висок, среден и нисък.
The circumstances of the accident may not be reported in sufficient detail, the product may have changed over time, or the manufacturer may be different, and so on.
Нивото на риска между съседни по сериозност наранявания или вероятности обикновено се променя с 1 ниво.
In addition, light accidents may not have been reported to those collecting the data for the statistics.
Това съответства на общия опит, че рискът не се увеличава скокообразно, когато входните фактори се променят постепенно.
None the less, accident statistics can shed light on injury scenarios and their probability.
Това се дължи на факта, че настоящите насоки включват 4 степени на сериозност на нараняване, докато първоначалният метод (вж. въведението) включваше 5.
Once the severity of the injury and the probability have been determined, if possible for several injury scenarios, the risk level then needs to be looked up in table 4.
Въпреки това 4 степени се считат за обичайни за потребителски продукти, тъй като съставляват достатъчно стабилна оценка на сериозността; при 5 нива ще бъде прекалено сложно, тъй като нито сериозността на нараняването, нито вероятността може да се определи с много голяма точност. В края на оценката на риска, независимо дали става въпрос за индивидуален сценарий на нараняване или за цялостния риск от продукта, следва да бъдат разгледани правдоподобността на нивото на риска и несигурността в оценките.
Table 4 combines both the severity of the injury and the probability, and the highest risk is ‘the risk’ of the product.
Това може да означава проверка дали оценителят на риска е използвал най-добрата налична информация, за да направи своите оценки и предположения. Мненията на колеги и други експерти също може да е от полза.
Risks requiring specific risk management measures should also be reported, to ensure that all risks are reduced to a minimum.
Много полезен би могъл да бъде и анализът на чувствителността (вж. примера в раздел 6.3).
These guidelines distinguish between 4 levels of risk: serious, high, medium and low.
Как се променя нивото на риска, когато сериозността на нараняване или вероятността се промени с 1 ниво нагоре или надолу?
The risk level between neighbouring severities of injury or probability normally changes by 1 level. This is consistent with the general experience that risk does not increase incrementally when input factors change gradually.
Ако нивото на риска въобще не се променя, е доста правдоподобно то да е било преценено правилно.
However, where the severity of injury increases from level 1 to level 2 (on the right-hand side of table 4), some risk levels increase by 2 levels, namely from medium to serious and from low to high. This is due to the fact that these guidelines include 4 graduations of severity of injury, whereas the original method (see Introduction) included 5.
Ако обаче се променя, нивото на риска може да е неточно.
Nevertheless, 4 graduations are considered normal for consumer products, since they make for a sufficiently robust estimation of severity; 5 levels would be too sophisticated since neither the severity of the injury nor the probability can be determined with very high precision. At the end of the risk assessment, be it for an individual injury scenario or for the overall risk of the product, the plausibility of the risk level and uncertainties in the estimates should be considered. This may mean verifying that the risk assessor has used the best information available to make his estimations and assumptions. Feedback from colleagues and other experts can also be helpful. A sensitivity analysis can also be very valuable (see example in section 6.3).
Тогава е необходимо да се преразгледат сценариите на наранявания и зададената сериозност на нараняването(ията) и вероятността(ите).
How does the risk level change when the severity of injury or probability changes by 1 level up or down? If the risk level does not change at all, it is quite plausible that it has been estimated correctly. If it changes, however, the risk level may be borderline.
В края на анализа на чувствителността оценителят на риска следва да е сигурен, че нивото на риска е достатъчно достоверно и че той може да го документира и да разпространи информацията.
It is then necessary to reconsider the injury scenarios and the assigned severity of injury(ies) and probability(ies). At the end of the sensitivity analysis the risk assessor should be confident that the risk level is sufficiently plausible and that he can document it and pass the information on.
След като оценката на риска приключи, тя обикновено ще се използва за определяне дали е необходимо предприемане на действие за намаляване на риска и по този начин предотвратяване на вреда за здравето на потребителя.
Once the risk assessment is complete it will normally be used to decide whether action needs to be taken to reduce the risk and thus prevent harm to a consumer’s health.
Макар и действието да е отделено от оценката на риска, тук са представени някои примери с цел посочване на възможните последващи действия спрямо определени рискове.
Although action is separate from risk assessment, some points are raised here to illustrate the possible follow-up of identified risks.
В рамките на надзора на пазара действие обикновено ще се предприема съвместно от органа и производителя, вносителя или дистрибутора.
Within market surveillance, action will often be taken in contact between the authority and the manufacturer, importer or distributor.
Това може да помогне на органа да определи най-ефективния и ефикасен начин за управление на риска.
This can help the authority to determine the most effective and efficient way of managing the risk.
При сериозен риск от потребителски продукт мерките за намаляване на риска могат да включват изтегляне от пазара или обратно изземване.
With a serious risk in a consumer product, measures to reduce the risk may include withdrawal from the market or recall.
По-ниските нива на риск обикновено водят до по-леки мерки.
Lower levels of risk normally lead to less rigorous measures.
Тогава може да е достатъчно да се добавят етикети с предупредителни надписи върху продукта или да се подобрят инструкциите с цел обезопасяване на продукта.
It may then be sufficient to add warning labels on the product or to improve the instructions to make the product safe.
Следователно каквото и да е нивото на риска, органът следва да реши дали да предприеме действие, и ако да — какво действие.
Thus, whatever the level of risk, the authority should consider whether to take action, and if so, what action.
Въпреки това няма автоматична връзка от риск към действие.
Nevertheless, there is no automatic link from risk to action.
Когато даден продукт поражда няколко не толкова сериозни риска и следователно неговият цялостен риск не е сериозен, може да са необходими спешни действия, тъй като всеки от рисковете може да се реализира доста бързо.
When a product shows several less-than-serious risks, and its overall risk is thus not serious, urgent action may be necessary since any of the risks may materialise quite quickly.
Характерът на рисковете на продукта може да сочи липса на контрол на качеството при производството.
The pattern of risks in the product may indicate a lack of quality control in production.
Важно е също да се вземе предвид излагането на населението като цяло.
It is also important to take account of exposure of the population as a whole.
Когато има голям брой продукти на пазара и поради това продуктът се използва от голям брой потребители, дори и единичен не толкова сериозен риск може да изисква бързо действие с цел избягване на неблагоприятни последици за здравето на потребителите.
Where there are a large number of products on the market and the product is therefore used by a large number of consumers, even a single less-than-serious risk may require quick action to avoid adverse effects to the health of consumers.
Не толкова сериозните рискове може също да изискват действие, когато въпросният продукт би могъл да причини злополуки с фатален край, дори и ако такива злополуки са изключително малко вероятни.
Less-than-serious risks may also require action when the product concerned could cause fatal accidents, even though such accidents may be extremely unlikely.
Такъв може да е случаят с приспособление за затваряне на опаковка на напитка, което би могло да се отдели и да бъде погълнато от дете, причинявайки смърт от задавяне.
This could be the case with a fastening on a beverage container, which could come loose and be swallowed by a child, causing the child to choke to death.
Елементарна промяна в конструкцията на приспособлението за затваряне би могла да премахне риска и да не е необходимо допълнително действие.
A simple change of design to the lid could eliminate the risk, and no further action might be required.
Може дори да бъде предоставен период за разпродаване, ако рискът от злополука с фатален край действително се окаже изключително малък.
Even a selling-off period may be granted if the risk of a fatal accident were indeed extremely small.
Други аспекти, свързани с риска, могат да са общественото възприемане на риска и неговите евентуални последици, културните и политическите реакции и начинът на представянето му в медиите.
Other risk-related aspects may be the public perception of risk and its likely consequences, cultural and political sensitivities and how it is portrayed in the media.
Тези аспекти може да са особено важни, когато засегнатите потребители са уязвими, по-специално деца.
These aspects may be especially relevant when the consumers concerned are vulnerable, in particular children.
Националните органи за надзор на пазара са тези, които трябва да определят какви мерки са необходими.
It will be up to the national market surveillance authority(ies) to determine what measures are required.
Предприемането на действие за справяне с риск може също да зависи от самия продукт и от „минималните рискове, съвместими с употребата на продукта, който се смята за приемлив и отговарящ на високо ниво на защита“ [35].
Taking action to counteract a risk may also depend on the product itself and the ‘minimum risks compatible with the product’s use, considered to be acceptable and consistent with a high level of protection’ [35].
Този минимален риск вероятно ще е значително по-нисък за играчки, които се използват от деца, отколкото за верижен трион, който се счита за толкова високорисков, че е необходимо солидно защитно оборудване, за да се поддържа рискът на управляемо ниво.
This minimum risk will probably be much lower for toys, where children are involved, than for a chain-saw, which is known to be so high-risk that solid protective equipment is required to keep the risk at a manageable level.
Накрая, дори и ако не съществува риск, може да е необходимо действие, например, когато даден продукт не в съответствие с приложимите регламенти/приложимото законодателство (напр. непълни обозначения).
Finally, even if there is no risk, action may be necessary, for example, when a product is non-compliant with the applicable regulation/legislation (e.g. incomplete markings).
В заключение, няма автоматична връзка от риск към действие.
In conclusion, there is no automatic link from risk to action.
Органите за надзор ще вземат предвид множество фактори като посочените по-горе.
Surveillance authorities will take account of a range of factors such as those indicated above.