natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Държавите-членки могат да предвидят, че в определени случаи, различни от посочените в първа и втора алинея, доставките на стоки или услуги, които се изпълняват непрекъснато през определен период от време, се считат за завършени на интервали най-малко от една година.“;
Member States may provide that, in certain cases other than those referred to in the first and second subparagraphs, the continuous supply of goods or services over a period of time is to be regarded as being completed at least at intervals of one year.’;
В член 66, първа алинея, буква в) и втора алинея се заменят със следното:
in Article 66, first paragraph, point (c), and the second paragraph are replaced by the following:
ако не е издадена фактура или ако фактурата е издадена на по-късна дата, в рамките на определен срок, не по-късно от изтичането на срока за издаване на фактури, наложен от държавите-членки съгласно член 222, втора алинея или когато държавата-членка не е наложила такъв срок, в рамките на определен срок от датата на данъчното събитие.
where an invoice is not issued, or is issued late, within a specified time no later than on expiry of the time-limit for issue of invoices imposed by Member States pursuant to the second paragraph of Article 222 or where no such time-limit has been imposed by the Member State, within a specified period from the date of the chargeable event.
Предвидената в първа алинея дерогация обаче не се прилага за доставките на услуги, за които получателят дължи ДДС по силата на член 196, нито за доставките или прехвърлянето на стоки, посочени в член 67.“;
The derogation provided for in the first paragraph shall not, however, apply to supplies of services in respect of which VAT is payable by the customer pursuant to Article 196 and to supplies or transfers of goods referred to in Article 67.’;
Член 67 се заменя със следното:
Article 67 is replaced by the following:
„Член 67
‘Article 67
Когато в съответствие с предвидените в член 138 условия стоки, изпратени или превозени до държава-членка, различна от тази, в която започва тяхното изпращане или превоз, се доставят освободени от ДДС, или когато стоки се прехвърлят освободени от ДДС в друга държава-членка от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност, ДДС става изискуем при издаването на фактурата или, когато към тази дата няма издадена фактура, след изтичането на срока, посочен в член 222, първа алинея.
Where, in accordance with the conditions laid down in Article 138, goods dispatched or transported to a Member State other than that in which dispatch or transport of the goods begins are supplied VAT-exempt or where goods are transferred VAT-exempt to another Member State by a taxable person for the purposes of his business, VAT shall become chargeable on issue of the invoice, or on expiry of the time limit referred to in the first paragraph of Article 222 if no invoice has been issued by that time.
Член 64, параграф 1, член 64, параграф 2, трета алинея и член 65 не се прилагат по отношение на посочените в първа алинея доставки и прехвърляния на стоки.“;
Article 64(1), the third subparagraph of Article 64(2) and Article 65 shall not apply with respect to the supplies and transfers of goods referred to in the first paragraph.’;
Член 69 се заменя със следното:
Article 69 is replaced by the following:
„Член 69
‘Article 69
В случаите на вътреобщностно придобиване на стоки ДДС става изискуем при издаването на фактурата или когато към тази дата няма издадена фактура, след изтичането на срока, посочен в член 222, първа алинея.“;
In the case of the intra-Community acquisition of goods, VAT shall become chargeable on issue of the invoice, or on expiry of the time limit referred to in the first paragraph of Article 222 if no invoice has been issued by that time.’;
В член 91, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:
in Article 91(2), the second subparagraph is replaced by the following:
„Държавите-членки приемат вместо това използването на последния обменен курс, публикуван от Европейската централна банка към момента, в който данъкът става изискуем.
‘Member States shall accept instead the use of the latest exchange rate published by the European Central Bank at the time the tax becomes chargeable.
Конвертирането между валути, различни от еврото, се извършва, като се използва обменният курс на всяка от тези валути към еврото.
Conversion between currencies other than the euro shall be made by using the euro exchange rate of each currency.
Държавите-членки могат да изискват да бъдат уведомени за използването на тази възможност от данъчнозадълженото лице.
Member States may require that they be notified of the exercise of this option by the taxable person.
За някои сделки обаче, посочени в първа алинея, или за някои категории данъчнозадължени лица, държавите-членки могат да използват обменния курс, определен в съответствие с разпоредбите на Общността в сила, които уреждат изчисляването на митническата стойност.“;
However, for some of the transactions referred to in the first subparagraph or for certain categories of taxable persons, Member States may use the exchange rate determined in accordance with the Community provisions in force governing the calculation of the value for customs purposes.’;
„Член 167a
‘Article 167a
Държавите-членки могат да предвидят в рамките на незадължителен режим, че правото на приспадане за данъчнозадължените лица, чийто ДДС става изискуем единствено в съответствие с член 66, буква б), се отлага до момента, в който ДДС върху доставените стоки или услуги е платен на доставчика.
Member States may provide within an optional scheme that the right of deduction of a taxable person whose VAT solely becomes chargeable in accordance with Article 66(b) be postponed until the VAT on the goods or services supplied to him has been paid to his supplier.
Държавите-членки, които прилагат незадължителния режим, посочен в първа алинея, определят праг за данъчнозадължените лица, използващи режима в рамките на своята територия, на основата на годишния оборот на данъчнозадълженото лице, изчислен в съответствие с член 288.
Member States which apply the optional scheme referred to in the first paragraph shall set a threshold for taxable persons using the scheme within their territory, based on the annual turnover of the taxable person calculated in accordance with Article 288.
Този праг не може да надвишава 500000 EUR или тяхната равностойност в национална валута.
That threshold may not be higher than EUR 500000 or the equivalent in national currency.
Държавите-членки могат да повишават този праг до 2000000 EUR или равностойността им в национална валута, след консултиране с Комитета по ДДС.
Member States may increase that threshold up to EUR 2000000 or the equivalent in national currency after consulting the VAT Committee.
Такова консултиране с Комитета по ДДС не се изисква обаче за държави-членки, приложили праг над 500000 EUR или техния еквивалент в национална валута към 31 декември 2012 г.
However, such consultation of the VAT Committee shall not be required for Member States which applied a threshold higher than EUR 500000 or the equivalent in national currency on 31 December 2012.
Държавите-членки информират Комитета по ДДС за националните законодателни мерки, приети съгласно първа алинея.“;
Member States shall inform the VAT Committee of national legislative measures adopted pursuant to the first paragraph.’;
Член 178 се изменя, както следва:
Article 178 is amended as follows:
за целите на приспадане съгласно член 168, буква а), по отношение на доставката на стоки или услуги, то трябва да притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3—6;“
for the purposes of deductions pursuant to Article 168(a), in respect of the supply of goods or services, he must hold an invoice drawn up in accordance with Sections 3 to 6 of Chapter 3 of Title XI;’;
за целите на приспадане съгласно член 168, буква в), по отношение на вътреобщностното придобиване на стоки, то трябва да включи в справката-декларация по ДДС, предвидена в член 250, цялата информация, необходима за изчисляването на сумата на дължимия ДДС по неговото вътреобщностно придобиване на стоки, и трябва да притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3—5;“
for the purposes of deductions pursuant to Article 168(c), in respect of the intra-Community acquisition of goods, he must set out in the VAT return provided for in Article 250 all the information needed for the amount of VAT due on his intra-Community acquisitions of goods to be calculated and he must hold an invoice drawn up in accordance with Sections 3 to 5 of Chapter 3 of Title XI;’;
Член 181 се заменя със следното:
Article 181 is replaced by the following:
„Член 181
‘Article 181
Държавите-членки могат да разрешат на данъчнозадължено лице, което не притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3—5, да направи приспадането, посочено в член 168, буква в), по отношение на извършеното от него вътреобщностно придобиване на стоки.“;
Member States may authorise a taxable person who does not hold an invoice drawn up in accordance with Sections 3 to 5 of Chapter 3 of Title XI to make the deduction referred to in Article 168(c) in respect of his intra-Community acquisitions of goods.’;
В член 197, параграф 1, буква в) се заменя със следното:
in Article 197(1), point (c) is replaced by the following:
фактурата, издадена от данъчнозадълженото лице, неустановено в държавата-членка на лицето, на което са доставени стоките, се изготвя в съответствие с глава 3, раздели 3—5.“;
the invoice issued by the taxable person not established in the Member State of the person to whom the goods are supplied is drawn up in accordance with Sections 3 to 5 of Chapter 3.’;
Член 217 се заменя със следното:
Article 217 is replaced by the following:
„Член 217
‘Article 217
За целите на настоящата директива „електронна фактура“ означава фактура, която съдържа информацията, изисквана съгласно настоящата директива, и издадена и получена в какъвто и да било електронен формат.“;
For the purposes of this Directive, “electronic invoice” means an invoice that contains the information required in this Directive, and which has been issued and received in any electronic format.’;
В дял ХI, глава 3, раздел 3 се вмъква следният член:
in Section 3 of Chapter 3 of Title XI, the following Article is inserted:
„Член 219a
‘Article 219a
Без да се засягат членове 244—248, се прилага следното:
Without prejudice to Articles 244 to 248, the following shall apply:
Фактурирането подлежи на правилата, приложими в държавата-членка, в която се счита, че е извършена доставката на стоки или услуги, в съответствие с разпоредбите на дял V.
Invoicing shall be subject to the rules applying in the Member State in which the supply of goods or services is deemed to be made, in accordance with the provisions of Title V.
Чрез дерогация от точка 1, фактурирането подлежи на правилата на държавата-членка, в която доставчикът е установил стопанската си дейност или има постоянен обект, от който е извършена доставката или при липса на такова място на дейност или такъв постоянен обект — държавата-членка, в която доставчикът има постоянен адрес или обичайно местоживеене, когато:
By way of derogation from point (1), invoicing shall be subject to the rules applying in the Member State in which the supplier has established his business or has a fixed establishment from which the supply is made or, in the absence of such place of establishment or fixed establishment, the Member State where the supplier has his permanent address or usually resides, where:
доставчикът не е установен в държавата-членка, в която се счита, че е извършена доставката на стоки или услуги, в съответствие с разпоредбите на дял V, или неговият обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.
the supplier is not established in the Member State in which the supply of goods or services is deemed to be made, in accordance with the provisions of Title V, or his establishment in that Member State does not intervene in the supply within the meaning of Article 192a, and the person liable for the payment of the VAT is the person to whom the goods or services are supplied.
Когато клиентът обаче издава фактурата (самофактуриране), се прилага точка 1.
However where the customer issues the invoice (self-billing), point (1) shall apply.
не се счита, че доставката на стоки или услуги е извършена в рамките на Общността, в съответствие с разпоредбите на дял V.“;
the supply of goods or services is deemed not to be made within the Community, in accordance with the provisions of Title V.’;
Член 220 се заменя със следното:
Article 220 is replaced by the following:
„Член 220
‘Article 220
Всяко данъчнозадължено лице осигурява издаването на фактура или от самия него, или от негов клиент, или от негово име и за негова сметка от трето лице по отношение на изброените по-долу:
Every taxable person shall ensure that, in respect of the following, an invoice is issued, either by himself or by his customer or, in his name and on his behalf, by a third party:
доставки на стоки и услуги, които той е извършил на друго данъчнозадължено лице или на данъчно незадължено юридическо лице;
supplies of goods or services which he has made to another taxable person or to a non-taxable legal person;
доставки на стоки, както е посочено в член 33;
supplies of goods as referred to in Article 33;
доставки на стоки, извършвани съгласно условията, определени в член 138;
supplies of goods carried out in accordance with the conditions specified in Article 138;
всяко плащане по сметка в негова полза преди извършване на една от доставките на стоки, посочена в точки 1 и 2;
any payment on account made to him before one of the supplies of goods referred to in points (1) and (2) was carried out;
всяко плащане по сметка, извършено в негова полза от друго данъчнозадължено лице или данъчно незадължено юридическо лице преди завършване на предоставянето на услугите.
any payment on account made to him by another taxable person or non-taxable legal person before the provision of services was completed.
Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засяга член 221, параграф 2, не се изисква издаването на фактура по отношение на доставки на услуги, освободени съгласно член 135, параграф 1, букви а)—ж).“;
By way of derogation from paragraph 1, and without prejudice to Article 221(2), the issue of an invoice shall not be required in respect of supplies of services exempted under points (a) to (g) of Article 135(1).’;
„Член 220a
‘Article 220a
Държавите-членки дават право на данъчнозадълженото лице да издава опростени фактури във всеки един от следните случаи:
Member States shall allow taxable persons to issue a simplified invoice in any of the following cases:
когато стойността на фактурата не е по-голяма от 100 EUR или равностойността им в национална валута;
where the amount of the invoice is not higher than EUR 100 or the equivalent in national currency;
когато издадената фактура е документ или съобщение, третирано като фактура съгласно член 219.
where the invoice issued is a document or message treated as an invoice pursuant to Article 219.
Държавите-членки не дават право на данъчнозадължените лица да издават опростена фактура, когато се изисква фактурите да бъдат издадени в съответствие с член 220, параграф 1, точки 2 и 3 или когато облагаемата доставка на стоки или услуги се извършва от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, в която се дължи ДДС, или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.“;
Member States shall not allow taxable persons to issue a simplified invoice where invoices are required to be issued pursuant to points (2) and (3) of Article 220(1) or where the taxable supply of goods or services is carried out by a taxable person who is not established in the Member State in which the VAT is due, or whose establishment in that Member State does not intervene in the supply within the meaning of Article 192a, and the person liable for the payment of VAT is the person to whom the goods or services are supplied.’;
Членове 221, 222, 223, 224 и 225 се заменят със следното:
Articles 221, 222, 223, 224 and 225 are replaced by the following:
„Член 221
‘Article 221
Държавите-членки могат да наложат на данъчнозадължените лица задължение да издават фактура в съответствие с данните, изисквани съгласно член 226 или член 226б за доставки на стоки или услуги, различни от тези, посочени в член 220, параграф 1.
Member States may impose on taxable persons an obligation to issue an invoice in accordance with the details required under Article 226 or 226b in respect of supplies of goods or services other than those referred to in Article 220(1).
Държавите-членки могат да наложат на данъчнозадължените лица, които са установили стопанската си дейност на тяхна територия или притежават постоянен обект на тяхна територия, от който извършват доставката, задължение да издават фактура в съответствие с данните, изисквани в член 226 или член 226б за доставки на стоки или услуги, които са освободени съгласно член 135, параграф 1, букви а)—ж), и които тези данъчнозадължени лица са извършили на тяхна територия или извън Общността.
Member States may impose on taxable persons who have established their business in their territory or who have a fixed establishment in their territory from which the supply is made, an obligation to issue an invoice in accordance with the details required in Article 226 or 226b in respect of supplies of services exempted under points (a) to (g) of Article 135(1) which those taxable persons have made in their territory or outside the Community.
Държавите-членки могат да освободят данъчнозадължените лица от посоченото в член 220, параграф 1 или в член 220а задължение за издаване на фактура за доставки на стоки или услуги, които те са извършили на тяхна територия и които са освободени, със или без приспадане на ДДС, платен на предходния етап, съгласно членове 110 и 111, член 125, параграф 1, член 127, член 128, параграф 1, член 132, член 135, параграф 1, букви з)—л), членове 136, 371, 375, 376 и 377, член 378, параграф 2, член 379, параграф 2 и членове 380—390б.
Member States may release taxable persons from the obligation laid down in Article 220(1) or in Article 220a to issue an invoice in respect of supplies of goods or services which they have made in their territory and which are exempt, with or without deductibility of the VAT paid in the preceding stage, pursuant to Articles 110 and 111, Article 125(1), Article 127, Article 128(1), Article 132, points (h) to (l) of Article 135(1), Articles 136, 371, 375, 376 and 377, Articles 378(2) and 379(2) and Articles 380 to 390b.
За доставките на стоки, извършени в съответствие с посочените в член 138 условия, или за доставките на услуги, за които съгласно член 196 клиентът плаща ДДС, фактура се издава не по-късно от 15-ия ден от месеца, следващ този, през който е възникнало данъчното събитие.
For supplies of goods carried out in accordance with the conditions specified in Article 138 or for supplies of services for which VAT is payable by the customer pursuant to Article 196, an invoice shall be issued no later than on the fifteenth day of the month following that in which the chargeable event occurs.
За други доставки на стоки или услуги държавите-членки могат да налагат на данъчнозадължените лица срок за издаване на фактурите.
For other supplies of goods or services Member States may impose time limits on taxable persons for the issue of invoices.
Член 223
Article 223
Държавите-членки дават право на данъчнозадълженото лице да издава сборни фактури, които отразяват подробно няколко отделни доставки на стоки или услуги, при условие че ДДС върху доставките, отразени в сборната фактура, става изискуем през същия календарен месец.
Member States shall allow taxable persons to issue summary invoices which detail several separate supplies of goods or services provided that VAT on the supplies mentioned in the summary invoice becomes chargeable during the same calendar month.
Без да се засяга член 222, държавите-членки могат да позволят сборните фактури да включват доставки, за които е станал изискуем ДДС през период, по-дълъг от един календарен месец.
Without prejudice to Article 222, Member States may allow summary invoices to include supplies for which VAT has become chargeable during a period of time longer than one calendar month.
Член 224
Article 224
Фактурите могат да бъдат изготвяни от клиента за доставката, извършена за него, от данъчнозадължено лице за стоки или услуги, ако има предварително споразумение между двете страни и при условие че е налице процедура за приемането на всяка фактура от данъчнозадълженото лице, доставящо стоките или услугите.
Invoices may be drawn up by the customer in respect of the supply to him, by a taxable person, of goods or services, where there is a prior agreement between the two parties and provided that a procedure exists for the acceptance of each invoice by the taxable person supplying the goods or services.
Държавите-членки могат да изискват такива фактури да бъдат издавани от името и за сметка на данъчнозадълженото лице.
Member State may require that such invoices be issued in the name and on behalf of the taxable person.
Член 225
Article 225
Държавите-членки могат да налагат специални условия на данъчнозадължените лица, в случаите когато третото лице или клиентът, който издава фактурите, е установен в държава, с която няма правни инструменти за взаимна помощ, сходна по обхват с предвидената в Директива 2010/24/ЕC и Регламент (ЕО) № 1798/2003.16.
Member States may impose specific conditions on taxable persons in cases where the third party, or the customer, who issues invoices is established in a country with which no legal instrument exists relating to mutual assistance similar in scope to that provided for in Directive 2010/24/EU and Regulation (EC) No 1798/2003.16.
Член 226 се изменя, както следва:
Article 226 is amended as follows:
„7a.
‘(7a)
когато ДДС става изискуем при получаване на плащането в съответствие с член 66, буква б) и правото на приспадане възниква, когато подлежащият на приспадане данък става изискуем, вписване „касова отчетност“;“
where the VAT becomes chargeable at the time when the payment is received in accordance with Article 66(b) and the right of deduction arises at the time the deductible tax becomes chargeable, the mention “Cash accounting”;’;
„10a.
‘(10a)
когато клиентът, получаващ доставката, издава фактура вместо доставчика, вписване „самофактуриране“;“
where the customer receiving a supply issues the invoice instead of the supplier, the mention “Self-billing”;’;
точка 11 се заменя със следното:
point (11) is replaced by the following:
в случай на освобождаване, позоваване на приложимата разпоредба от настоящата директива или на съответстващата национална разпоредба, или което и да е друго позоваване, показващо, че доставката на стоки или услуги е освободена;“
in the case of an exemption, reference to the applicable provision of this Directive, or to the corresponding national provision, or any other reference indicating that the supply of goods or services is exempt;’;
„11a.
‘(11a)
когато клиентът е платец на ДДС, вписване „обратно начисляване“;“
where the customer is liable for the payment of the VAT, the mention “Reverse charge”;’;
точки 13 и 14 се заменят със следното:
points (13) and (14) are replaced by the following:
когато се прилага режимът за облагане на маржа на туристически агенти, вписване „Режим на облагане на маржа — туристически агенти“;
where the margin scheme for travel agents is applied, the mention “Margin scheme — Travel agents”;