natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това тя нарушава или заплашва да наруши конкуренцията на общия пазар, тъй като е отпусната целево само за едно предприятие, което е в конкуренция с други общностни въздухоплавателни компании в нейната европейска мрежа, по-специално от влизането в сила на третата част от либерализацията на въздушния транспорт на 1 януари 1993 г. [38]
It also distorts or threatens to distort competition within the common market, as it is granted to only one company which is in competition with other Community airlines on its European network, particularly since the entry into force of the third air transport liberalisation package on 1 January 1993 [38].
Предвид гореизложените съображения и въз основа на данните, с които разполага на този етап, Комисията счита, че мярката в размер на 300 милиона евро, отпусната от италианската държава на Alitalia, представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
Having regard to all of the foregoing, the Commission believes, on the basis of the information it has at this stage, that the measure worth EUR 300 million granted to Alitalia by the Italian State constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Определяне на мярката за помощ като неправомерна помощ
Classification of the aid measure as unlawful aid
В съответствие с член 88, параграф 3 от Договора за ЕО държавата-членка е длъжна да отправи уведомление за всякакви планове за предоставяне или изменение на помощите.
Under Article 88(3) of the Treaty, Member States must notify any plans to grant or alter aid.
Заинтересованата държава-членка не може да започне прилагането на предложените мерки, докато тази процедура не доведе до постановяването на окончателно решение.
The Member State concerned may not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.
Решението на италианското правителство да отпусне заем от 300 милиона евро е взето на 22 април 2008 г. с указ-закон № 80.
The Italian Government decided to grant the EUR 300 million loan on 22 April 2008 by means of Decree-Law No 80.
В резултат на това на тази дата са предоставени средствата на Alitalia, както потвърждават и италианските органи на заседанието си с Комисията на 23 април 2008 г. Указ-закон № 93, който предвижда възможността за отнасяне на заема към собствения капитал на компанията, е приет на 27 май 2008 г.
The funds were thus made available to Alitalia on that date, as indeed the Italian authorities themselves confirmed at their meeting with the Commission on 23 April 2008. For its part, Decree-Law No 93, which provided for the option of counting the value of the loan as part of the company’s capital, was adopted on 27 May 2008.
Всъщност Комисията установява, че нито в деня на приемането на указ-закон № 80, нито в деня на приемането на указ-закон № 93 Италия е отправила уведомление за посочената мярка.
However, the Commission notes that this measure was not notified to it by Italy either on the date of adoption of Decree-Law No 80 or on that of adoption of Decree-Law No 93.
Поради това Комисията счита, че Италия е действала неправомерно, като е отпуснала въпросната помощ в нарушение на член 88, параграф 3 от Договора за ЕО.
Accordingly, the Commission believes that Italy has acted unlawfully in granting the aid in question contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Съвместимост на мярката с общия пазар
Compatibility of the aid measure with the common market
Тъй като Комисията счита, че въпросната мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, е уместно да се разгледа евентуалната ѝ съвместимост в контекста на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от посочения член.
Since the Commission considers that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, it is necessary to assess whether it is compatible with the common market in the light of the exceptions provided for in paragraphs 2 and 3 of that Article.
В тази връзка е уместно да се припомни, че бенефициерът на въпросната мярка за помощ принадлежи към сектора на въздушния транспорт.
In this connection, it is necessary to bear in mind that the beneficiary of the aid measure is in the air transport sector.
Що се отнася до изключенията, предвидени в член 87, параграф 2 от Договора за ЕО за помощи със социален характер, предоставени на отделни потребители, помощи за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или извънредни събития, както и до помощи, предоставяни на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, Комисията отбелязва, че те са лишени от всякакво основание в настоящия контекст.
The Commission notes that the exceptions provided for in Article 87(2) of the Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany, are irrelevant in the current context.
Относно изключението в член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО е достатъчно да се отбележи, че въпросната мярка за помощ не представлява важен проект от общоевропейски интерес и няма за цел преодоляване на някакво сериозно затруднение в италианската икономика.
As for the exception in Article 87(3)(b) of the Treaty, it is sufficient to note that the aid measure in question is not an important project of common European interest and does not seek to remedy a serious disturbance in the Italian economy.
Тя не цели и насърчаването на културата и опазването на наследството по смисъла на изключението в член 87, параграф 3, буква г) от Договора за ЕО.
Nor does it seek to promote culture and heritage conservation within the meaning of the exception in Article 87(3)(d) of the Treaty.
Комисията счита, че по отношение на изключението в член 87, параграф 3, буква в) от Договора за ЕО, което разрешава помощите, които имат за цел да улеснят развитието на определени икономически дейности, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес, няма основание да се счита, че въпросната помощ е съвместима с общия пазар.
The Commission takes the view, in relation to the exception provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty, which authorises aid to facilitate the development of certain economic activities where such aid does not affect trading conditions to an extent contrary to the common interest, that there is no basis for considering that the aid in question is compatible with the common market.
В действителност нито едно от предвидените в този смисъл изключения от насоките на Комисията относно прилагането на членове 92 и 93 от Договора за ЕО и член 61 от Споразумението за ЕИП за държавните помощи в сектора на въздухоплаването [39], допълнени от съобщението на Комисията [относно] общностните насоки относно финансирането на летищата и първоначални държавни помощи на авиокомпании, опериращи на регионални летища [40], не изглежда приложимо в конкретния случай.
Indeed, none of the exceptions provided for in this connection by the Commission’s guidelines on the application of Articles 92 and 93 of the EC Treaty and Article 61 of the EEA Agreement to State aids in the aviation sector [39], as supplemented by the Commission Communication (concerning) Community guidelines on financing of airports and start-up aid to airlines departing from regional airports [40], appear to apply in the case in point.
Освен това, въпреки че по изключение Комисията е разрешила някои помощи за дейността на въздушния транспорт, въз основа на насоките относно регионалните държавни помощи от 1998 г., изменени през 2000 г. [41], за авиокомпании, опериращи от територията на най-отдалечените региони и с цел компенсиране на допълнителните разходи, произтичащи от постоянните неблагоприятни условия в тези региони, посочени в член 299, параграф 2 от Договора за ЕО, това изключение е лишено от всякакво основание в настоящия контекст.
Moreover, although, as an exceptional measure, the Commission has authorised some operating aid schemes in the air transport sector on the basis of the 1998 guidelines on national regional aid, as amended in 2000 [41], to airlines operating from the outermost regions, with a view to offsetting the additional costs arising from the permanent disadvantages facing those regions, as identified in Article 299(2) of the Treaty, this exception is not relevant in the current context.
Относно горепосочените изключения Комисията държи да отбележи, че в своите писма италианските органи не изтъкват, че те са приложими в конкретния случай.
The Commission would point out that, in their letters, the Italian authorities did not assert that the aforementioned exemptions were applicable in the case in point.
Що се отнася до аргумента на италианските органи за необходимостта да се гарантира, от съображения за обществен ред и териториално единство, публичната услуга, предоставяна от Alitalia, Комисията отбелязва, че това необосновано твърдение не позволява да се счита, че въпросната мярка за помощ е съвместима с общия пазар.
As for the Italian authorities’ argument concerning the need to guarantee the public service provided by Alitalia for reasons of public order and territorial continuity, the Commission notes that this unsubstantiated assertion alone is not sufficient to enable it to consider that the aid measure in question is compatible with the common market.
На последно място Комисията счита, че въпросната мярка за помощ не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с насоките от 2004 г. Въпреки че Alitalia може да бъде определена като предприятие в затруднено положение по смисъла на тези насоки, другите кумулативни условия, въз основа на които въпросният заем може да бъде счетен за помощ за оздравяване, в конкретния случай не са изпълнени.
Lastly, the Commission believes that the aid measure in question cannot be declared compatible with the common market pursuant to the 2004 guidelines. Although Alitalia could be classed as a firm in difficulty within the meaning of those guidelines, the other cumulative conditions allowing the loan in question to be considered rescue aid are not met in the case in point.
Всъщност Комисията отбелязва, първо, че италианските органи не са доказали, че въпросната мярка няма да има неприемливо въздействие спрямо другите държави-членки [42].
Firstly, the Commission notes that the Italian authorities have not demonstrated that the measure in question would not have adverse spillover effects in other Member States [42].
Всъщност в тази връзка италианските органи изтъкват само, че процесът на приватизация и предоставянето на въпросната мярка в такъв контекст представляват един процес с общ характер, като предоставянето на мярката не поставя Alitalia в положение да осъществи конкурентни стратегии.
In relation to this point, the Italian authorities merely asserted that the privatisation process and the granting, in this context, of the measure in question was a process of a general nature, since granting of the measure did not enable Alitalia to implement competitive strategies.
Италианските органи никъде не посочват в подробности сериозните социални причини, които могат да оправдаят предоставянето на въпросната мярка.
The Italian authorities in no way detailed the serious social difficulties justifying granting of the measure in question.
Второ, италианските органи не са поели ангажимент да представят в максимален срок от шест месеца, считано от прилагането на мярката, план за преструктуриране или план за ликвидация, или доказателство за пълно възстановяване на този заем [43].
Secondly, the Italian authorities have not given an undertaking to send, not later than six months after the measure has been implemented, either a restructuring plan, a liquidation plan or proof that the loan has been repaid in full [43].
В писмата си италианските органи се позовават както на съществуването на план за преструктуриране, така и на съществуването на график за възстановяване на въпросната мярка.
In their letters, the Italian authorities referred to the existence of both a restructuring plan and a timetable for repayment of the measure in question.
Така, от една страна, твърдението на италианските органи, според което изготвянето на план за преструктуриране в рамките на процеса на приватизация на Alitalia, започнат през 2006 г., не позволява да се счита, че е налице официално поет към Комисията ангажимент да бъде представен ефективен план за преструктуриране на компанията в рамките на шест месеца след предоставянето на мярката.
However, the Italian authorities’ assertion that drafting of the restructuring plan is part of Alitalia’s privatisation process undertaken since 2006 is not sufficient for it to be considered that the Commission has received a formal undertaking concerning sending of an actual plan for restructuring the company within six months of granting of the measure.
От друга страна, предполагаемият график за възстановяване на заема, който е описан в посочения по-горе указ-закон № 93, също не е от естество да позволи на Комисията да счита, че условието от параграф 25, буква в) от насоките от 2004 г. е изпълнено.
Moreover, the supposed timetable for repaying the loan set out in Decree-Law No 93 does not allow the Commission to consider that the condition in paragraph 25(c) of the 2004 guidelines has been met.
В действителност фактът, че въпросният заем следва да бъде върнат в най-кратки срокове между тридесетия ден от прехвърлянето на дружествения капитал на Alitalia и 31 декември 2008 г. не позволява да се счита, че италианските органи са поели задължение да представят в рамките на шест месеца от предоставянето на мярката с указ-закон № 80 доказателство, че той е изцяло възстановен, а именно най-късно до 23 октомври 2008 г.
Indeed, the fact that the loan in question must be repaid as quickly as possible between the 30th day after transfer of Alitalia’s share capital and 31 December 2008 does not allow it to be considered that the Italian authorities have undertaken to send proof of its full repayment within six months of granting of the measure by Decree-Law No 80, i.e. by 23 October 2008 at the latest.
Във всеки случай италианските органи се абстрахират от факта, че в член 4, параграф 4 от указ-закон № 93 се посочва, че при евентуална ликвидация на компанията въпросната сума ще бъде възстановена едва след обезщетяването на всички останали кредитори, солидарно и пропорционално на дружествения капитал, което поставя под въпрос всякаква перспектива за възстановяване.
In any case, the Italian authorities glossed over the fact that Article 4(4) of Decree-Law No 93 states that, in the event of liquidation of the company, the amount in question will be repaid only after all the other creditors have been paid off, jointly and in proportion to the share capital, which, if this possibility came about, would undermine any prospect of repayment.
Споменаването в този указ-закон на възможност за ликвидация на компанията не се счита като ангажимент от страна на Италия да представи план за ликвидация в максимален срок от шест месеца, считано от прилагането на мярката.
Reference in this Decree-Law to the possibility of liquidation of the company cannot be considered as an undertaking by Italy to send a liquidation plan not later than six months after implementation of the measure.
Трето, италианските органи не са показали, че въпросната помощ е оправдана в количествено отношение за целите на поддържането на предприятието [параграф 25, буква г) от насоките от 2004 г.].
Thirdly, the Italian authorities have not demonstrated that the value of the aid in question is justified for the purposes of keeping the company in business (paragraph 25(d) of the 2004 guidelines).
Всъщност в писмата си италианските органи се ограничават до твърдението, че общата сума на намесата в полза на Alitalia е била строго необходима и пропорционална на целта за запазването на устойчивостта и на имуществото на компанията.
Indeed, the Italian authorities merely asserted, in their letters, that the total value of the intervention in favour of Alitalia was strictly necessary and proportional to the aim of safeguarding the survival and assets of the company.
В този контекст, обратно на тезата на италианските органи, описанието на финансовото състояние на компанията в писмото им до Комисията от 30 май 2008 г. не позволява да се стигне до подобно заключение.
In this context, contrary to the Italian authorities’ assertion, the description of the company’s financial situation in their letter of 30 May 2008 to the Commission does not allow such a conclusion to be drawn.
Четвърто, и във всеки случай не може да се счита, че условието, свързано с правилото „един път — последен път“ [44], когато става въпрос за помощ за оздравяване или преструктуриране, е спазено от Alitalia.
Fourthly, and in any event, it cannot be considered that Alitalia has complied with the condition linked to the ‘one time, last time’ rule [44] — whether the aid is considered rescue aid or restructuring aid.
Всъщност е уместно да се припомни, че съгласно насоките от 2004 г., ако едно предприятие в миналото вече е получавало помощ за оздравяване или за преструктуриране и ако не са изминали поне 10 години от предоставянето на помощта за оздравяване след приключване на периода на преструктуриране или след приключване на изпълнението на плана, Комисията няма да разрешава по-нататъшна помощ за оздравяване или преструктуриране.
It should be recalled that, according to the 2004 guidelines, if a company has already received rescue or restructuring aid in the past and if fewer than ten years have passed since granting of the rescue aid, since the end of the restructuring period, or since the end of implementation of the plan, the Commission will not authorise new rescue or restructuring aid.
Alitalia обаче вече е получавала помощ за преструктуриране, която е била одобрена от Комисията с решение от 18 юли 2001 г. [45], както и помощ за оздравяване под формата на гаранция от държавата за краткосрочен заем от 400 милиона евро, одобрен от Комисията с решение от 20 юли 2004 г. [46].
However, Alitalia has already received restructuring aid which was approved by the Commission by Decision of 18 July 2001 [45] and rescue aid in the form of a State guarantee for a EUR 400 million bridging loan approved by the Commission by Decision of 20 July 2004 [46].
Тъй като срокът от 10 години не е изтекъл след предоставянето на последната помощ, Alitalia не може да се ползва от въпросната помощ в конкретния случай.
Since ten years have not passed since the latter aid was granted, Alitalia cannot receive the aid in question in the case in point.
Това обаче не променя факта, че насоките от 2004 г. предвиждат изключения от прилагането на правилото „един път — последен път“.
It is nevertheless true that the 2004 guidelines provide for exceptions to the ‘one time, last time’ rule.
Комисията обаче отбелязва, от една страна, че условията по параграф 73, буква a) или буква б) не са изпълнени в този случай.
However, the Commission notes that the conditions of paragraph 73(a) and (b) have not been met in the case in point.
Италианските органи не твърдят, че тези изключения са приложими в случая.
Moreover, the Italian authorities have not asserted that these exceptions are applicable in the case in point.
Що се отнася, от една страна, до изключението, предвидено в параграф 73, буква в) от насоките от 2004 г., свързано със съществуването на изключителни, непредвидени и независими от волята на засегнатото предприятие обстоятелства, Комисията счита, че то също не е приложимо в случая.
Furthermore, the Commission believes that the exception provided for in paragraph 73(c) of the 2004 guidelines linked to the existence of exceptional and unforeseeable circumstances for which the company concerned is not responsible does not apply in the case in point.
Всъщност трябва да се припомни, че финансовите затруднения на Alitalia продължават години наред, което противоречи на твърдението, че изпитваните от компанията затруднения, на които се обосновава предоставянето на въпросната мярка, могат да се определят като изключителни, непредвидени и независими от волята на компанията.
Indeed, it should be pointed out that, for several years, Alitalia’s financial difficulties have been recurrent, meaning that the difficulties encountered by the company and used to justify granting of the measure cannot be classified as exceptional, unforeseeable and beyond the control of the company.
В този контекст е уместно да се направи позоваване на описанието на финансовото състояние на Alitalia в решенията на Комисията от 18 юли 2001 г., от 20 юли 2004 г. и от 7 юни 2005 г. (цитирани по-горе), в които се изтъква затрудненото състояние от 1997 г. насам, след това от 2001 г. за трудностите, които е срещала компанията [47].
In this context, it is appropriate to refer to the description of Alitalia’s financial situation given in the Commission Decisions of 18 July 2001, 20 July 2004 and 7 June 2005 (previously cited), which refer to the company’s situation as being difficult since 1997 and worrying after 2001 [47].
Сериозно влошеното финансово състояние на Alitalia в деня на предоставянето на въпросната мярка показва неуспеха на плана за преструктуриране, за който е отправено уведомление до Комисията през 2004 г. и който е предмет на решението ѝ от 7 юни 2005 г. [48]
Furthermore, Alitalia’s very precarious financial situation as at the date of granting of the measure in question demonstrates the failure of the restructuring plan notified to the Commission in 2004, which was the subject of the latter’s decision of 7 June 2005 [48].
Предоставените от италианските органи мерки за подкрепа на Alitalia през последните години също свидетелстват за трайно влошаване на финансовото ѝ състояние (вж. раздел 7 по-горе) [49].
The support measures granted to Alitalia by the Italian authorities in recent years are further proof of the recurrent nature of this precarious financial situation (see section 7 above) [49].
В този контекст настоящата много трудна ситуация в сектора на въздушния транспорт поради повишаването на цените на петрола през първото шестмесечие на 2008 г. не може да обясни твърде влошеното състояние, в което се намира Alitalia от години наред.
In this context, the very difficult situation facing the air transport sector, which is linked in particular to an acceleration in the increase in the price of oil during the first six months of 2008, does not, on its own, explain the particularly precarious financial situation of Alitalia for many years.
В този смисъл следва да се припомни, че съгласно посочения указ-закон № 80 от 23 април 2008 г. предоставянето на въпросния заем се е основавало на финансовото състояние на компанията и незабавната ѝ нужда от ликвидни средства, както и че приемането на указ-закон № 93 се е основавало на тежкото финансово състояние на компанията и е било предназначено да ѝ даде възможност да запази своята стойност и да може да продължи дейността си [50].
It should be recalled, in this connection, that, according to the aforementioned Decree-Law No 80 of 23 April 2008, the reason for granting the loan was the company’s financial situation and its immediate liquidity need and that Decree-Law No 93 was adopted as a result of the company’s worsening financial situation and was intended to enable it to safeguard its value, thereby ensuring that it remained in business [50].
Дори и да няма съмнение, че икономическата ситуация в момента допълнително затруднява Alitalia, това не означава, че икономическите ѝ затруднения не са съществували по-рано, а освен това тази икономическа ситуация засяга всички въздушни превозвачи.
While there is thus no doubt that the current economic situation is contributing to accentuating the difficulties facing Alitalia, the fact remains that its economic difficulties existed earlier and, moreover, that the current situation affects all air carriers.
От това следва, че при тези обстоятелства не може да се направи изключение от принципа „един път — последен път“ от насоките от 2004 г.
Accordingly, in the case in point, it is not possible to derogate from the ‘one time, last time’ principle of the 2004 guidelines.