natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Решение на Съда от 22 март 1977 г., Steinike & Weinlig (78/76, Recueil 1977, стр. 595) и Решение на Съда от 11 ноември 1987 г. (259/85, Франция/Комисия, Recueil 1987, стр. 4393), точка 23.
Judgment of the Court of 22 March 1977, Steinike & Weinlig (78/76, ECR 1977, p. 595) and judgment of the Court of 11 November 1987 (259/85, France/Commission, ECR 1987, p. 4393), paragraph 23.
Решение на Съда от 15 юли 2004 г., Pearle e.a.
Judgment of the Court of 15 July 2004, Pearle e.a.
(дело C-345/02, Recueil 2004, стр. I-7139).
(Case C-345/02, ECR 2004, p. I-7139).
Оспорваната мярка е представлявала рекламна кампания в полза на сектора по оптиката, финансирана изцяло от „целева задължителна вноска“, събирана от предприятията в сектора.
The disputed measure was a publicity campaign for the optical sector, financed entirely by a ‘compulsory contribution’ levied on the companies in the sector.
Плащането на вноската е било наложено от публичноправна браншова организация, която не е имала право да разполага свободно със събраните вноски.
This charge was imposed by a trade association governed by public law. This association never had the power to freely dispose of contributions gathered in this manner.
Решение на Първоинстанционния съд от 20 септември 2007 г., Salvat Père & Fils e.a./Комисията (T-136/05, Сборник, стр. II-4063).
Judgment of the Court of 20 September 2007, Salvat Père & Fils e.a./Commission (T-136/05, ECR p. II-4063).
Вж. решение на Първоинстанционния съд от 8 юни 1995 г., Siemens/Комисия (дело T-459/93, Recueil, II-1675), точки 48 и 77.
See judgment of the Court of 8 June 1995, Siemens v Commission (Case T-459/93, ECR II-1675), paragraphs 48 and 77.
Вж. например решение на Съда от 29 ноември 1978 г., Redmond (наречено „Решение Pigs Marketing Board“) (83/78, Recueil 1978, стр. 2347), точка 60.
See, for example, the judgment of the Court of 29 November 1978, Redmond (known as the ‘Pigs Marketing Board’ judgment) (83/78, ECR 1978, p. 2347), paragraph 60.
Решение на Съда от 26 май 2005 г., Kuipers (C-283/03 Recueil 2005, стр. I-3761), точки 42, 49 и 53.
Judgment of the Court of 26 May 2005, Kuipers (C-283/03, ECR 2005, p. I-3761), paragraphs 42, 49 and 53.
Решение на Съда от 27 октомври 2007 г., Комисия/Франция (C-441/06, все още непубликувано в Сборника), точка 29.
Judgment of 27 October 2007, France v Commission (Case C-441/06, not yet reported), paragraph 29.
Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
Decision No 406/2009/EC of the European Parliament and of the Council
относно усилията на държавите-членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г.
on the effort of Member States to reduce their greenhouse gas emissions to meet the Community’s greenhouse gas emission reduction commitments up to 2020
Крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКОНИК), одобрена от името на Европейската общност с Решение 94/69/ЕО на Съвета [3], е да се стабилизират концентрациите на парникови газове в атмосферата на ниво, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система.
The ultimate objective of the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC), which was approved on behalf of the European Community by Council Decision 94/69/EC [3], is to stabilise greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system.
Съгласно становището на Общността, изразено напоследък по-специално от Европейския съвет от март 2007 г., за да бъде постигната тази цел, световната средногодишна температура на повърхността не следва да надхвърля нивата от преди началото на индустриализацията с повече от 2 °C, което предполага, че до 2050 г. глобалните емисии на парникови газове следва да бъдат намалени най-малко с 50 % под нивото за 1990 г. Емисиите на парникови газове на Общността, обхванати от настоящото решение, следва да продължат да намаляват и след 2020 г. като част от усилията на Общността да допринесе за постигането на целта за глобално намаление на емисиите.
The view of the Community, most recently expressed, in particular, by the European Council of March 2007, is that in order to meet this objective, the overall global annual mean surface temperature increase should not exceed 2 °C above pre-industrial levels , which implies that global greenhouse gas emissions should be reduced to at least 50 % below 1990 levels by 2050. The Community’s greenhouse gas emissions covered by this Decision should continue to decrease beyond 2020 as part of the Community’s efforts to contribute to this global emissions reduction goal.
Развитите държави, включително държавите-членки на ЕС, следва да продължат да имат водеща роля, като поемат ангажимент за колективно намаляване на своите емисии на парникови газове с около 30 % до 2020 г. в сравнение с 1990 г. Те следва да направят това и с оглед на колективно намаляване на своите емисии на парникови газове с 60 до 80 % до 2050 г. в сравнение с 1990 г. Всички отрасли на икономиката следва да допринесат за постигане на това намаление на емисиите, включително международното морско корабоплаване и въздухоплаването.
Developed countries, including the EU Member States, should continue to take the lead by committing to collectively reducing their emissions of greenhouse gases in the order of 30 % by 2020 compared to 1990. They should do so also with a view to collectively reducing their greenhouse gas emissions by 60 to 80 % by 2050 compared to 1990.
Въздухоплаването допринася за това намаление посредством включването си в схемата на Общността за търговия с квоти за емисии на парникови газове (наричана по-долу „схема на Общността“).
All sectors of the economy should contribute to achieving these emission reductions, including international maritime shipping and aviation. Aviation is contributing to these reductions through its inclusion in the Community greenhouse gas emission allowance trading scheme (hereinafter referred to as the "Community scheme).
В случай че международно споразумение, което включва емисиите от международното мореплаване в неговите цели за намаления чрез Международната морска организация, не бъде одобрено от държавите-членки или подобно споразумение чрез РКОНИК не бъде одобрено от Общността до 31 декември 2011 г., Комисията следва да направи предложение за включване на емисиите от международно мореплаване в ангажимента на Общността за намаляване на емисиите, с цел предложението да влезе в сила до 2013 г. Такова предложение следва да сведе до минимум възможни отрицателни последици за конкурентоспособността на Общността, като същевременно се вземат предвид възможните ползи за околната среда.
In the event that no international agreement which includes international maritime emissions in its reduction targets through the International Maritime Organisation has been approved by the Member States or no such agreement through the UNFCCC has been approved by the Community by 31 December 2011, the Commission should make a proposal to include international maritime emissions in the Community reduction commitment with the aim of the proposed act entering into force by 2013. Such a proposal should minimise any negative impact on the Community's competitiveness while taking into account the potential environmental benefits.
За да бъде постигната тази цел, Европейският съвет от март 2007 г. одобри целта на Общността за намаление на емисиите на парникови газове до 2020 г. с 30 % в сравнение с 1990 г. като принос към едно глобално и всеобхватно споразумение за периода след 2012 г., при условие че други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а икономически по-напредналите развиващи се държави дадат своя принос според отговорностите и възможностите си.
Furthermore, in order to meet this objective, the European Council of March 2007 endorsed a Community objective of a 30 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990 as its contribution to a global and comprehensive agreement for the period after 2012, provided that other developed countries commit themselves to comparable emission reductions and economically more advanced developing countries commit themselves to contributing adequately according to their responsibilities and capabilities.
Европейският съвет от март 2007 г. подчерта, че Общността се ангажира с превръщането на Европа в икономика с висока енергийна ефективност и ниски нива на емисии на парникови газове и реши, че до сключването на глобално и всеобхватно споразумение за периода след 2012 г. Общността твърдо и независимо се ангажира до 2020 г. да постигне намаление на емисиите на парникови газове с най-малко 20 % в сравнение с 1990 г., без това да засяга нейната позиция при международни преговори.
The European Council of March 2007 emphasised that the Community is committed to transforming Europe into a highly energy-efficient and low greenhouse-gas-emitting economy and has decided that, until a global and comprehensive agreement for the period after 2012 is concluded, and without prejudice to its position in international negotiations, the Community makes a firm independent commitment to achieve at least a 20 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990.
Подобряването на енергийната ефективност е ключов елемент за изпълнението на изискванията на настоящото решение от държавите-членки.
Energy efficiency improvements are a crucial element for Member States to meet the requirements under this Decision.
В този контекст Комисията следва да наблюдава отблизо напредъка към постигането на целта за намаление на потреблението на енергия с 20 % до 2020 г. и да предлага допълнителни действия, ако напредъкът е недостатъчен.
In this context, the Commission should closely monitor progress towards the objective to reduce energy consumption by 20 % by 2020, and propose additional actions if progress is insufficient.
Директива 2003/87/ЕО [4] установява схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността, обхващаща определени отрасли на икономиката.
Directive 2003/87/EC [4] establishes a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community, which covers certain sectors of the economy.
За да бъде постигнато по икономически ефективен начин намаление на емисиите на парникови газове с най-малко 20 % до 2020 г. в сравнение с 1990 г., всички отрасли на икономиката следва да дадат своя принос за това намаление на емисиите на парникови газове. Затова държавите-членки следва да въведат допълнителни политики и мерки, за да ограничат допълнително емисиите на парникови газове от източници, които не попадат в приложното поле на Директива 2003/87/ЕО.
All sectors of the economy should contribute to emission reductions in order to cost-effectively achieve the objective of a 20 % reduction of greenhouse gas emissions by 2020 compared to 1990 levels.. Member States should therefore implement additional policies and measures in an effort to further limit the greenhouse gas emissions from sources not covered under Directive 2003/87/EC.
Делът на усилията на всяка държава-членка следва да бъде определен в съответствие с нивото на нейните емисии на парникови газове през 2005 г., обхванати от настоящото решение, коригирано така, че да изключва емисиите от инсталации, които са съществували през 2005 г., но са били включени в схемата на Общността в периода от 2006 до 2012 г. Годишното разпределено количество емисии за периода от 2013 до 2020 г. в тонове еквивалент на въглероден диоксид следва да се определи въз основа на преминали преглед и проверка данни.
The effort of each Member State should be determined in relation to the level of its 2005 greenhouse gas emissions covered by this Decision, adjusted to exclude the emissions from installations that existed in 2005 but which were brought into the Community scheme in the period from 2006 to 2012. Annual emission allocations for the period from 2013 to 2020 in terms of tonnes of carbon dioxide equivalent should be determined on the basis of reviewed and verified data.
Усилията на държавите-членки за намаляване на емисиите следва да се основават на принципа на солидарност между тях и необходимостта от устойчив икономически растеж в цялата Общност, като се отчита относителният БВП на глава от населението на държавите-членки.
Member States’ reduction efforts should be based on the principle of solidarity between Member States and the need for sustainable economic growth across the Community, taking into account the relative per capita GDP of Member States.
На държави-членки с относително нисък БВП на глава от населението в момента и, следователно, с висок прогнозиран ръст на БВП следва да се разреши да увеличат своите емисии на парникови газове в сравнение с 2005 г., но те следва да ограничат това увеличение на емисиите на парникови газове, за да дадат своя принос към изпълнението на независимия ангажимент на Общността за намаляване на емисиите.
Member States that currently have a relatively low per capita GDP, and thus high GDP growth expectations, should be allowed to increase their greenhouse gas emissions compared to 2005, but should limit this greenhouse gas emissions growth to contribute to the independent reduction commitment of the Community.
Държави-членки с относително висок БВП на глава от населението следва да намалят своите емисии на парникови газове в сравнение с 2005 г.
Member States that currently have a relatively high per capita GDP should reduce their greenhouse gas emissions compared to 2005.
За да се гарантира и в бъдеще справедливо разпределение между държавите-членки на усилията за изпълнението на независимия ангажимент на Общността за намаляване на емисиите, не следва да се изисква от нито една държава да намали своите емисии на парникови газове към 2020 г. с повече от 20 % в сравнение с 2005 г., нито да ѝ се позволява да увеличи своите емисии на парникови газове през 2020 г. с повече от 20 % спрямо нивото от 2005 г. Намаляването на емисиите на парникови газове следва да бъде осъществено в периода от 2013 до 2020 г. На всяка държава-членка следва да се позволи да направи пренос от следващата година на количество емисии, равно на максимум 5 % от нейното годишно разпределено количество емисии.
To further ensure a fair distribution between the Member States of the efforts to contribute to the implementation of the independent reduction commitment of the Community, no Member State should be required to reduce its greenhouse gas emissions in 2020 to more than 20 % below 2005 levels nor allowed to increase its greenhouse gas emissions in 2020 to more than 20 % above 2005 levels. Reductions in greenhouse gas emissions should take place between 2013 and 2020.
Когато емисиите на някоя държава-членка са под годишното разпределено количество емисии, следва да ѝ се позволи да пренесе своя излишък от намаления на емисии в следващите години.
Each Member State should be allowed to carry forward from the following year a quantity of up to 5 % of its annual emission allocation. Where the emissions of a Member State are below that annual emission allocation, a Member State should be allowed to carry over its excess emission reductions to the subsequent years.
За да се изравнят различията в разходите за намаляване на емисиите, пред които са изправени различните държави-членки, като се позволи по-голяма географска гъвкавост и същевременно с цел повишаване на разходната ефективност на цялостния ангажимент, поет от Общността, държавите-членки следва да имат възможност да прехвърлят част от годишното им разпределено количество емисии на други държави-членки.
As a means to even out the differences in abatement costs faced by different Member States, by allowing for increased geographical flexibility, and at the same time, as a means to enhance the overall cost-effectiveness of the total commitment of the Community, Member States should be able to transfer part of their annual emission allocation to other Member States.
Прозрачността на подобни прехвърляния следва да бъде гарантирана посредством нотификация на Комисията и вписване на всяко прехвърляне в регистрите на съответните две държави-членки.
The transparency of such transfers should be ensured by way of a notification to the Commission and the registration of each transfer in the registries of both Member States involved.
Такова прехвърляне може да се осъществи по начин, удобен и за двете страни, включително чрез търг, чрез използване на пазарни посредници, действащи като представители, или чрез двустранни договорености.
Such transfers may be carried out in a manner that is mutually convenient, including by means of auctioning, the use of market intermediaries acting on an agency basis, or by way of bilateral arrangements.
Следва да се постигнат значителни намаления на емисиите на парникови газове в рамките на Съюза.
Significant greenhouse gas emission reductions should be made within the Union.
Използването на кредити от дейности по проекти следва да се ограничи, така че да е допълнение към вътрешните действия.
The use of credits from project activities should be limited so that it is supplemental to domestic action.
Съюзът потвърждава ангажимента си за по-нататъшно подобряване на Механизма за чисто развитие (МЧР) и ще търси подобрения чрез подходящи международни процеси.
The Union remains committed to the continued improvement of the Clean Development Mechanism (CDM) and will seek improvements through the appropriate international processes.
Важно е държавите-членки да използват кредити от дейности по проекти, които представляват реални, проверими, допълнителни и постоянни намаления на емисиите и носят ясни ползи за устойчивото развитие без значителни отрицателни социални или екологични последици.
It is important that credits from project activities used by Member States represent real, verifiable, additional and permanent emission reductions and have clear sustainable development benefits and no significant negative environmental or social impacts.
Държавите-членки следва също така да докладват относно качествените критерии, които прилагат при използване на подобни кредити.
Member States should also report on the qualitative criteria they apply for the use of such credits.
За да осигури гъвкавост за държавите-членки при изпълнението на техните ангажименти, да насърчи устойчивото развитие в трети държави, по-специално в развиващите се държави, и да предложи сигурност за инвеститорите, Общността следва да продължи да признава определен брой кредити от проекти за намаляване на емисиите на парникови газове в трети държави преди постигането на бъдещо международно споразумение по изменение на климата (наричано по-долу „международно споразумение по изменение на климата“).
In order to provide for flexibility for Member States in implementing their commitments, to promote sustainable development in third countries, in particular in developing countries, and to provide certainty to investors, the Community should continue to recognise a certain amount of credits from greenhouse gas emission reduction projects in third countries before a future international agreement on climate change (hereinafter referred to as the international agreement on climate change) has been reached.
Държавите-членки следва да гарантират, че тяхната политика на закупуване на такива кредити подпомага справедливото разпределение на проектите в географско отношение, по-специално като увеличава дела на сертифицирани единици редуцирани емисии (СЕРЕ), закупувани от най-слабо развитите държави (НСРД) и от развиващите се малки островни държави (РМОД), и подпомага постигането на международно споразумение по изменението на климата.
Member States should ensure that their policies for purchasing these credits enhance the equitable geographical distribution of projects, in particular by increasing the share of cCertified emission reductions (CERs) purchased from least developed countries (LDCs) and small island developing States (SIDS), and enhance the achievement of an international agreement on climate change.
Следователно държавите-членки следва да могат да използват кредити, издадени за намаления на емисиите на парникови газове, постигнати през периода от 2008 до 2012 г. в резултат на реализирането на проекти от видовете, които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през този период.
Member States should therefore be able to use greenhouse gas emission reduction credits issued for reductions that were made during the period from 2008 to 2012 and that result from project types which were eligible for use in the Community scheme during that period.
Държавите-членки следва да могат да използват и кредити за намаления на емисиите на парникови газове, постигнати след периода от 2008 до 2012 г., които са резултат от регистрирани през периода от 2008 до 2012 г. проекти и които са резултат на реализирането на проекти от видовете, които са отговаряли на критериите за използване в схемата на Общността през този период.
Member States should also be able to use greenhouse gas emission reduction credits for reductions that were made after the period from 2008 to 2012, that result from projects that were registered during the period from 2008 to 2012 and that result from project types which were eligible for use in the Community scheme during that period.
Много малък брой проекти по МЧР са били осъществени в НСРД.
Very few CDM projects have been implemented in LDCs.
Предвид подкрепата на Общността за справедливото разпределение на проекти по МЧР, включително и чрез инициативата на Комисията за Световен алианс за борба с изменението на климата, както е предвидено в съобщението на Комисията от 18 септември 2007 г., озаглавено „Създаване на Световен алианс за борба с изменението на климата между Европейския съюз и най-уязвимите от климатични промени развиващи се бедни страни“, е уместно да се предвидят гаранции за приемането на кредити от проекти в НСРД, започнали след края на периода от 2008 до 2012 г., за видове проекти, които са отговаряли на критериите за използване в схемата през периода от 2008 до 2012 г. Тази политика следва да продължи до 2020 г. или до сключването на съответно споразумение с Общността, в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи по-рано.
Given that the Community supports the equitable distribution of CDM projects, including through the Commission’s Global Climate Change Alliance as set out in the Commission Communication of 18 September 2007 entitled ‘Building a Global Climate Change Alliance between the European Union and poor developing countries most vulnerable to climate change’, it is appropriate to provide certainty on the acceptance of credits from projects started after the period from 2008 to 2012 in LDCs, for project types that were eligible for use in the Community scheme during the period from 2008 to 2012. That acceptance should continue until 2020 or the conclusion of a relevant agreement with the Community, whichever is the earlier.
За да се осигури допълнителна гъвкавост на държавите-членки и да се насърчи устойчивото развитие в развиващите се държави, на държавите-членки следва да се даде възможност да използват допълнителни кредити, произтичащи от проекти по споразумения на Общността с трети държави.
In order to provide for further flexibility for Member States and to promote sustainable development in developing countries, Member States should be able to use additional credits from projects resulting from agreements concluded by the Community with third countries.
Без международно споразумение по изменение на климата, определящо количествата за развитите държави, не е възможно продължаването на проекти със съвместно изпълнение (СИ) след 2012 г. Въпреки това кредити за намаления на емисиите на парникови газове, произтичащи от такива проекти, следва да бъдат признавани и в бъдеще посредством споразумения с трети държави.
Without an international agreement on climate change that determines the assigned amount for developed countries, Joint Implementation (JI) projects cannot continue after 2012. Greenhouse gas emission reduction credits resulting from such projects should, however, continue to be recognised by means of agreements with third countries.