natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Списък на кораби със следните номера ММО, за които е потвърдено от NEAFC и NAFO, че са участвали в незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов
List of vessels with the following IMO numbers that have been confirmed by NEAFC and NAFO as having engaged in illegal, unreported and unregulated fisheries
Идентификационен номер на кораба по ММО [1]
IMO [1] ship identification number
Име на кораба [2]
Vessel’s name [2]
Държава на флага [2]
Flag State [2]
Гвинея Конакри
Guinea Conakry
Международна морска организация.
International Maritime Organisation.
Всички промени на имена и флагове и допълнителна информация за корабите могат да бъдат намерени на интернет страницата на NEAFC: www.neafc.org“
Any changes of names and flags and additional information on the vessels are available on the NEAFC website: www.neafc.org’
Регламент (ЕО) № 594/2009 на Комисията
Commission Regulation (EC) No 594/2009
Съгласно тези общи правила стоките, описани в колона 1 от таблицата в приложението, следва да бъдат класирани в кодовете по КН, посочени в колона 2, на основание на посоченото в колона 3.
Pursuant to those general rules, the goods described in column 1 of the table set out in the Annex should be classified under the CN code indicated in column 2, by virtue of the reasons set out in column 3.
Уместно е да се предвиди обвързващата тарифна информация, издадена от митническите органи на държавите-членки във връзка с класирането на стоки в Комбинираната номенклатура, която обаче не е в съответствие с настоящия регламент, да може да бъде ползвана от титуляра за срок от три месеца съгласно член 12, параграф 6 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността [2].
It is appropriate to provide that binding tariff information which has been issued by the customs authorities of Member States in respect of the classification of goods in the Combined Nomenclature but which is not in accordance with this Regulation can, for a period of three months, continue to be invoked by the holder, under Article 12(6) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code [2].
Стоките, описани в колона 1 от таблицата, поместена в приложението, се класират в Комбинираната номенклатура в кодовете по КН, посочени в колона 2 от същата таблица.
The good described in column 1 of the table set out in the Annex shall be classified within the Combined Nomenclature under the CN code indicated in column 2 of that table.
ОВ L 256, 7.9.1987, стр. 1.
OJ L 256, 7.9.1987, p. 1.
Съполимер на винилиден флуорид и хексафлуоропропилен в първична форма
Vinylidene fluoride and hexafluoro propylene copolymer in primary form.
Този материал притежава характеристиките на еластомерите при разтягане и възстановяване, но не може да бъде вулканизиран със сяра.
This material displays the stretching and recovery properties of elastomers but cannot be vulcanised with sulphur.
За омрежване на този съполимер са необходими основни съединения или някои пероксиди.
In order to cross-link, this copolymer requires basic compounds or certain peroxides.
Класирането се определя от разпоредбите на Общи правила 1 и 6 за тълкуване на Комбинираната номенклатура, забележки 1, 4 и 6 към глава 39, забележка 4, буква а) към глава 40, забележка 1 към подпозиците от глава 39 и описанието на кодове по КН 3904, 390469 и 39046990.
The classification is determined by the provisions of General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature, Notes 1, 4 and 6 to Chapter 39, Note 4(a) to Chapter 40, subheading Note 1 to Chapter 39 and the wording of CN codes 3904, 390469 and 39046990.
Съполимерът на винилиденфлуорид и хексафлуоропропилен не отговаря на определението за синтетичен каучук от забележка 4, буква а) към глава 40, тъй като не може да бъде вулканизиран със сяра.
Vinylidene fluoride and hexafluoropropylene copolymer does not comply with the definition of synthetic rubbers contained in Note 4(a) to Chapter 40 since it cannot be vulcanised with sulphur.
Поли (винилиден флуорид) е полимер от глава 39 (виж Обяснителните бележки към Хармонизираната система (ОБ към ХС), Общите бележки към глава 39, списъка със съкращения на полимери и бележките към позиция 3904, последен параграф).
Poly (vinylidene fluoride) is a polymer belonging to Chapter 39 (see the Harmonised System Explanatory Notes (HS EN), General Notes to Chapter 39, list of abbreviations of polymers and Notes relating to heading 3904, last paragraph).
Съполимерът на винилиден флуорид и хексафлуоропропилен в първична форма е флуориран съполимер, който трябва да бъде класиран в глава 39, в код по КН 39046990 в съответствие със забележки 1, 4 и 6 към глава 39 и забележка 1 към подпозициите от глава 39.
A vinylidene fluoride and hexafluoropropylene copolymer in primary form is a fluorinated copolymer to be classified in Chapter 39 under CN code 39046990, according to Notes 1, 4 and 6 to Chapter 39 and subheading Note 1 to Chapter 39.
Уплътнители под формата на О-пръстен, изработени от флуороеластомер (съполимер на винилиден флуорид и хексафлуоропропилен)
Fluoroelastomer O-ring seals (vinylidene fluoride and hexafluoropropylene copolymer).
Съставният материал на този продукт (съполимер на винилиден флуорид и хексафлуоропропилен) притежава характеристиките на еластомерите при разтягане и възстановяване, но не може да бъде вулканизиран със сяра.
The constituent material of this product (vinylidene fluoride and hexafluoropropylene copolymer) displays the stretching and recovery properties of elastomers, but cannot be vulcanised with sulphur.
За омрежване на този съполимер са необходими основни съединения или някои пероксиди.
In order to cross-link, it requires basic compounds or certain peroxides.
Класирането се определя от Общи правила 1 и 6 за тълкуване на Комбинираната номенклатура, забележки 1 и 4 към глава 39, забележка 4, буква а) към глава 40, забележка 2 към раздел ХVI, забележка 2 към глава 90 и описанието на кодове по КН 3926, 392690 и 39269097.
Classification is determined by General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature, Notes 1 and 4 to Chapter 39, Note 4(a) to Chapter 40, Note 2 to Section XVI, Note 2 to Chapter 90 and the wording of CN codes 3926, 392690 and 39269097.
Този продукт е еластомерен уплътнител за обща употреба.
This product is an elastomeric seal for general use.
Следователно той не представлява разпознаваема част от машина по смисъла на забележка 2 към раздел XVI и забележка 2 към глава 90 от КН и поради това е изключен от раздел ХVI и глава 90.
Therefore it is not a recognizable part of a machine in the meaning of Note 2 to Section XVI and Note 2 to Chapter 90 of the CN, and consequently excluded from Section XVI and Chapter 90.
Съставният материал на този продукт не отговаря на определението за синтетичен каучук от забележка 4, буква а) към глава 40, тъй като не може да бъде вулканизиран със сяра.
The constituent material of this product does not comply with the definition of synthetic rubbers contained in Note 4(a) to Chapter 40, since it cannot be vulcanised with sulphur.
Съполимерът на винилиден флуорид и хексафлуоропропилен е флуориран съполимер, който следва да бъде класиран в глава 39.
Vinylidene fluoride and hexafluoropropylene copolymer is a fluorinated copolymer which should be classified in Chapter 39.
Следователно въпросният продукт е пластмасов продукт, спадащ към глава 39, неупоменат, нито включен другаде в Комбинираната номенклатура, и поради това трябва да бъде класиран в код по КН 39269097.
Consequently, the product in question is a plastic product belonging to Chapter 39 and not specified or included elsewhere in the combined nomenclature, and should therefore be classified under CN code 39269097.
Регламент (ЕО) № 664/2009 на Съвета
Council Regulation (EC) No 664/2009
за установяване на процедура за договарянето и сключването на споразумения между държави-членки и трети държави относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела, по дела, свързани с родителската отговорност, и по дела, свързани със задължения за издръжка, както и по въпроси на приложимото право към дела, свързани със задължения за издръжка
establishing a procedure for the negotiation and conclusion of agreements between Member States and third countries concerning jurisdiction, recognition and enforcement of judgments and decisions in matrimonial matters, matters of parental responsibility and matters relating to maintenance obligations, and the law applicable to matters relating to maintenance obligations
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 61, буква в), член 65 и член 67, параграфи 2 и 5 от него,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 61(c), 65, 67(2) and 67(5) thereof,
Част трета, дял IV от Договора дава правното основание за приемане на законодателство на Общността в областта на съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси.
Title IV of Part Three of the Treaty provides the legal basis for the adoption of Community legislation in the field of judicial cooperation in civil matters.
Съдебното сътрудничество по гражданскоправни въпроси между държави-членки и трети държави по традиция се урежда със споразумения между държавите-членки и третите държави.
Judicial cooperation in civil matters between Member States and third countries has traditionally been governed by agreements between Member States and third countries.
Тези споразумения, чийто брой е значителен, често отразяват специфичните връзки между държавата-членка и третата държава и имат за цел да предоставят адекватна правна рамка в отговор на специфични потребности на заинтересованите страни.
Such agreements, of which there is a large number, often reflect special ties between a Member State and a third country and are intended to provide an adequate legal framework to meet specific needs of the parties concerned.
Съгласно член 307 от Договора, държавите-членки трябва да предприемат всички необходими мерки за премахване на несъответствията между достиженията на правото на Общността и международните споразумения, сключени между държави-членки и трети държави.
Article 307 of the Treaty requires Member States to take all appropriate steps to eliminate any incompatibilities between the Community acquis and international agreements concluded between Member States and third countries.
Това може да включва необходимостта от предоговаряне на такива споразумения.
This may involve the need for the renegotiation of such agreements.
За да се създаде адекватна правна рамка в отговор на специфичните потребности на дадена държава-членка в отношенията ѝ с трета държава, е възможно да има явна необходимост от сключване на нови споразумения с трети държави, отнасящи се до областите на гражданското правосъдие, които попадат в приложното поле на част трета, дял IV от Договора.
In order to provide an adequate legal framework to meet specific needs of a given Member State in its relations with a third country, there may also be a manifest need for the conclusion of new agreements with third countries relating to areas of civil justice that come within the purview of Title IV of Part Three of the Treaty.
В своето Становище 1/03 от 7 февруари 2006 г. относно сключването на новата Конвенция от Лугано, Съдът на Европейските общности потвърди, че Общността е придобила изключителна компетентност за сключването на международно споразумение като Конвенцията от Лугано с трети държави по въпроси, засягащи разпоредбите, установени в Регламент (ЕО) № 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 г. относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела [2] („Брюксел I“).
In its Opinion 1/03 of 7 February 2006 relating to the conclusion of the new Lugano Convention, the Court of Justice of the European Communities confirmed that the Community has acquired exclusive competence to conclude an international agreement like the Lugano Convention with third countries on matters affecting the rules laid down in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters [2] (Brussels I).
Съгласно член 300 от Договора Общността е тази, която сключва споразумения между Общността и трета държава по въпроси от изключителната компетентност на Общността.
It is for the Community to conclude, pursuant to Article 300 of the Treaty, agreements between the Community and a third country on matters falling within the exclusive competence of the Community.
Член 10 от Договора изисква от държавите-членки да съдействат за постигането на задачите на Общността и да се въздържат от предприемането на каквито и да е мерки, които биха могли да застрашат постигането на целите на Договора.
Article 10 of the Treaty requires Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and to abstain from any measure which could jeopardise the attainment of the objectives of the Treaty.
Това задължение за лоялно сътрудничество е с общо приложение и не зависи от това, дали компетентността на Общността е изключителна или не.
This duty of loyal cooperation is of general application and does not depend on whether or not the Community competence is exclusive.
По отношение на споразуменията с трети държави относно специфични въпроси от областта на гражданското правосъдие, които попадат в изключителната компетентност на Общността, следва да се създаде последователна и прозрачна процедура, чрез която да се разрешава на държава-членка да изменя действащо споразумение с трети държави или да договаря и сключва ново споразумение, по-специално когато самата Общност не е обявила намерението си да упражни външната си компетентност за сключване на споразумение чрез вече съществуващ мандат за водене на преговори или предвиден мандат за водене на преговори.
With regard to agreements with third countries on specific civil justice issues falling within the exclusive competence of the Community, a coherent and transparent procedure should be established to authorise a Member State to amend an existing agreement or to negotiate and conclude a new agreement, in particular where the Community itself has not indicated its intention to exercise its external competence to conclude an agreement by way of an already existing mandate of negotiation or an envisaged mandate of negotiation.
Тази процедура не следва да засяга изключителната компетентност на Общността и разпоредбите на членове 300 и 307 от Договора.
This procedure should be without prejudice to the exclusive competence of the Community and the provisions of Articles 300 and 307 of the Treaty.
Тя следва да бъде разглеждана като изключителна мярка и да бъде с ограничено приложно поле и срок.
It should be regarded as an exceptional measure and should be limited in scope and in time.
Настоящият регламент не следва да се прилага, ако Общността вече е сключила споразумение със същия предмет със съответната трета държава.
This Regulation should not apply if the Community has already concluded an agreement with the third country concerned on the same subject-matter.
Две споразумения следва да се разглеждат като отнасящи се до един и същи предмет само ако и до степен, в която регулират по същество еднакви специфични правни въпроси.
Two agreements should be regarded as concerning the same subject-matter only if, and to the extent that, they regulate in substance the same specific legal issues.
Разпоредби, в които само се изразява общо намерение за сътрудничество по такива въпроси, не следва да се считат за отнасящи се до един и същи предмет.
Provisions simply stating a general intention to cooperate on such issues should not be regarded as concerning the same subject-matter.
Определени регионални споразумения, на които се прави позоваване в съществуващите правни актове на Общността, следва също да бъдат обхванати от настоящия регламент.
Certain regional agreements referred to in existing Community legal acts should also be covered by this Regulation.
За да се гарантира, че предвиденото от държава-членка споразумение не засяга ефективността на правото на Общността и не подкопава правилното функциониране на установената от това право система или на политиката на Общността в областта на външните отношения, както е определена от Общността, от съответната държава-членка следва да се изисква да нотифицира Комисията за намеренията си с оглед да получи разрешение както за започване или продължаване на официални преговори по споразумение, така и за сключване на споразумение.
In order to ensure that an agreement envisaged by a Member State does not render Community law ineffective and does not undermine the proper functioning of the system established by that law, or undermine the Community’s external relations policy as decided by the Community, the Member State concerned should be required to notify the Commission of its intentions with a view to obtaining an authorisation to open or continue formal negotiations on an agreement as well as to conclude an agreement.
Тази нотификация следва да бъде извършена с писмо или по електронен път.
Such a notification should be given by letter or by electronic means.
В нея следва да се съдържа цялата релевантна информация или документация, която би позволила на Комисията да оцени очакваното въздействие върху правото на Общността на резултатите от преговорите.
It should contain all relevant information and documentation enabling the Commission to assess the expected impact on Community law of the outcome of the negotiations.
Следва да се прецени дали Общността има достатъчен интерес от сключване на двустранно споразумение между Общността и съответната трета държава или, където е целесъобразно, от замяна на действащо двустранно споразумение между държава-членка и трета държава със споразумение на Общността.
It should be assessed whether there is sufficient Community interest in concluding a bilateral agreement between the Community and the third country concerned or, where appropriate, in replacing an existing bilateral agreement between a Member State and a third country with a Community agreement.
За тази цел всички държави-членки следва да бъдат информирани за всяка получена от Комисията нотификация относно предвидено от дадена държава-членка споразумение, за да могат да изразят своя интерес за присъединяване към инициативата на нотифициращата държава-членка.
To that end, all Member States should be informed of any notification received by the Commission concerning an agreement envisaged by a Member State in order to allow them to demonstrate their interest in joining the initiative of the notifying Member State.
Ако в хода на този обмен на информация се появи достатъчен интерес на Общността, Комисията следва да прецени дали да направи предложение за мандат за водене на преговори с оглед на сключването на споразумение между Общността и съответната трета държава.
If, from this exchange of information, a sufficient Community interest were to emerge, the Commission should consider proposing a negotiating mandate with a view to the conclusion of an agreement between the Community and the third country concerned.
Ако Комисията поиска допълнителна информация от дадена държава-членка във връзка със своята оценка дали на тази държава-членка следва да бъде разрешено да започне преговори с трета държава, това искане не следва да нарушава сроковете, в рамките на които Комисията трябва да вземе мотивирано решение по искането на същата държава-членка.
If the Commission requests additional information from a Member State in connection with its assessment as to whether that Member State should be authorised to open negotiations with a third country, such a request should not affect the time-limits within which the Commission is to give a reasoned decision on the application of that Member State.
Когато дава разрешение за започване на официални преговори, Комисията следва, по целесъобразност, да разполага с възможност да предлага насоки за водене на преговори или да поиска включването на специални клаузи в предвиденото споразумение.
When authorising the opening of formal negotiations, the Commission should be able, if necessary, to propose negotiating guidelines or request the inclusion of particular clauses in the envisaged agreement.
На Комисията следва да се предоставя пълна информация по време на отделните етапи от преговорите по отношение на въпросите, които попадат в приложното поле на настоящия регламент, и следва да ѝ бъде позволено да участва като наблюдател във връзка с тези въпроси.
The Commission should be kept fully informed throughout the different stages of the negotiations as far as matters falling within the scope of this Regulation are concerned and should be allowed to participate as an observer in the negotiations as regards those matters.
Когато нотифицират Комисията за своето намерение да започнат преговори с трети държави, държавите-членки следва да имат задължението за информиране на Комисията единствено относно елементите, които са от значение за изготвяната оценка от Комисията.
When notifying the Commission of their intention to enter into negotiations with a third country, Member States should only be required to inform the Commission of elements which are of relevance for the assessment to be made by the Commission.
Разрешението, което дава Комисията, и евентуалните насоки за водене на преговори или, според случая, отказът на Комисията следва да се отнасят единствено до въпросите, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
The authorisation by the Commission and any possible negotiating guidelines or, as the case may be, the refusal by the Commission should concern only matters falling within the scope of this Regulation.
Всички държави-членки следва да бъдат информирани за нотификации до Комисията относно предвидени или договорени споразумения, както и за обосновани решения на Комисията съгласно настоящия регламент.
All Member States should be informed of any notification to the Commission concerning envisaged or negotiated agreements and of any reasoned decision by the Commission under this Regulation.
Тази информация обаче следва в пълна степен да зачита евентуалните изисквания за поверителност.
Such information should however fully comply with possible confidentiality requirements.
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да гарантират, че всяка информация, определена като поверителна, се третира съгласно Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията [3].
The European Parliament, the Council and the Commission should ensure that any information identified as confidential is treated in accordance with Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents [3].
В случаите, когато въз основа на своята оценка Комисията не възнамерява да разреши започването на официални преговори или сключването на договорено споразумение, тя следва да даде на засегнатата държава-членка становище, преди да се произнесе с мотивирано решение.
Where the Commission, on the basis of its assessment, intends not to authorise the opening of formal negotiations or the conclusion of a negotiated agreement, it should, before giving its reasoned decision, give an opinion to the Member State concerned.
В случай на отказ за даване на разрешение за сключване на договорено споразумение становището следва също да бъде предоставено на Европейския парламент и на Съвета.
In the case of refusal to authorise the conclusion of a negotiated agreement the opinion should also be submitted to the European Parliament and to the Council.