natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Вярно е, че финансовите последствия за държавата теоретично са били ограничени, но фактите, които биха могли да задействат потенциалните плащания от страна на държавата, не са били ясно определени, както е ясно от наименованието на ангажимента, т.е. че то е за неизвестни искове.
It is true that the financial exposure of the State has been limited in theory, but the facts that would trigger the potential payments by the State have not been clearly identified, as is clear from the very name of the undertaking, i.e. that it is for unknown claims.
В този смисъл ограничението е само привидно, тъй като обхватът и конкретните суми, които би трябвало да се изплатят след присъединяването, може да варират въз основа на критерии, обяснени само с общи термини.
The limitation is thus only apparent, as the scope and the concrete amounts which might have to be paid after accession may vary on the basis of criteria explained only in general terms.
Следователно въпросната мярка се характеризира като приложима след присъединяването, с две изключения.
The measure at issue therefore qualifies as applicable after accession, with two exceptions.
След разясненията, предоставени от органите, Комисията заключи, че съществуват два елемента, които отговарят на критериите и не могат да бъдат характеризирани като приложими след присъединяването.
Following the clarifications provided by the authorities, the Commission has concluded that there are two items which fulfil the criteria not to qualify as applicable after accession.
Тези два елемента са свързани с потенциалните искове на Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság и/или Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (или техните пълномощници или правоприемници) срещу Postabank или което и да е действително нейно подразделение във връзка с изготвянето на одит на Postabank или на което и да е действително нейно подразделение за периода преди 2000 г., с общ финансов лимит от 200 милиарда HUF (включително в „Рисково определение O“ от едностранната декларация на Erste Bank от 29 април 2004 г.).
These two items relate to the potential claims of Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság and/or Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (or their assignees or legal successors) against Postabank or any material subsidiary relating to the preparation of an audit of Postabank or any material subsidiary in the period prior to the year 2000, with a total financial limit of HUF 200 billion (included in ‘Risk definition O’ in Erste Bank’s Unilateral Declaration of 29 April 2004).
Комисията отбелязва, че тези две компании вече са заявили пред Erste Bank, че ще заведат иск за щети срещу Erste Bank, в зависимост от изхода на текущия съдебен процес, заведен от унгарската държава срещу одиторите на Postabank във връзка с тяхната роля като одитори на банката.
The Commission notes that these two companies have already indicated to Erste Bank that they would file a claim for damages against Erste Bank subject to the outcome of ongoing legal action brought by the Hungarian State against Postabank’s auditors in connection with their role as the Bank’s auditors.
На настоящия етап тези искове представляват евентуални (заявени, но непредявени) искове.
At this stage, these claims constitute threatened claims.
В допълнение Arthur Andersen са потърсили плащане от Erste Bank за съдебните си разноски във връзка със съдебния процес с унгарската държава.
In addition, Arthur Andersen has sought payment from Erste Bank for its legal costs incurred in connection with the Hungarian State’s lawsuit.
Поемането на ангажимент за компенсация от страна на държавата, включващ тези два евентуални иска, отговаря на всичките три критерия, изложени по-горе, и следователно не може да бъде смятано за приложимо след присъединяването.
The State’s indemnity undertaking covering these two threatened claims fulfils all three criteria set out above and can therefore not be considered applicable after accession.
Първо, Република Унгария (като всички други страни кандидатки по това време) вече е била обвързана — преди присъединяването — от европейските споразумения, които, inter alia, декларират всякаква публична помощ, която нарушава или застрашава да наруши конкуренцията чрез облагодетелстване на определени предприятия или на производството на определени стоки, доколкото те могат да въздействат върху търговията между Общността и страната кандидатка, за несъвместима с правилното функциониране на самото Споразумение [7].
First, the Republic of Hungary (like all the other candidate countries at that time) were already bound — prior to accession — by the Europe Agreements, which, inter alia, declared any public aid which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods in so far as they may affect trade between the Community and the then candidate country incompatible with the proper functioning of the Agreement itself [7].
Впоследствие приложение IV, част 3 от Договора за присъединяване определя три категории мерки като съществуваща помощ: i) такива, които са влезли в сила преди 10 декември 1994 г.; ii) такива, които са проучени от Комисията и са включени в списъка, приложен към Договора за присъединяване; и iii) такива, които са одобрени съгласно междинния механизъм.
Subsequently, Annex IV.3 of the Accession Treaty defined three categories of measures as existing aid: (i) those put into effect before 10 December 1994; (ii) those examined by the Commission and included in the list annexed to the Treaty of Accession; and (iii) those approved under the interim mechanism.
Договорът дава ясно да се разбере, че всички мерки, приложими след датата на присъединяването, които представляват държавна помощ и не отговарят на условията за съществуващите помощи, ще се считат за нова помощ от датата на присъединяването.
The Treaty makes it clear that all measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fulfil the conditions of existing aid would be considered new aid upon accession.
Поради това е ясно — на базата на първичното законодателство на ЕС — че Комисията има всички правомощия да разглежда мерки за помощ, влезли в сила преди и приложими след присъединяването, които не се характеризират като съществуваща помощ след присъединяването.
It is therefore clear — on the basis of this primary EU legislation — that the Commission has full powers to review aid measures put into effect before and applicable after accession that did not qualify as existing aid after accession.
Комисията може да счете такива мерки за „нова помощ“, считано от 1 май 2004 г., и по този начин може да забрани прилагането на помощта след тази дата, а също и да нареди връщане на всякакви суми, изплатени неправомерно след присъединяването, ако сметне, че тази помощ е несъвместима с общия пазар.
The Commission can consider such measures to be ‘new aid’ as of 1 May 2004 and can thus prohibit the application of the aid after that date, as well as order recovery of any sums unlawfully paid after accession, if it considers that this aid is incompatible with the common market.
Това прилагане на правилата за държавната помощ за бъдещи последствия от мерки, които са приложими след присъединяването и не отговарят на критериите за съществуваща помощ, определени от Договора за присъединяване, следователно не поражда обратно действие на правилата за държавна помощ на ЕО.
This application of State aid rules to the future effects of measures applicable after accession and not fulfilling the criteria of existing aid, as defined by the Treaty of Accession, does therefore not entail any retroactive effect of the EC State aid rules.
Съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО всяка помощ, отпусната от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да е форма, която нарушава или застрашава да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на определени стоки, е несъвместима с Общия пазар, доколкото засяга търговията между държавите-членки.
Pursuant to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Ресурси на държавата
State resources
В рамките на приватизацията на Postabank унгарското правителство (чрез ÁPV [8]) поема ангажимент към купувача за компенсация, като покрива плащане на задължения, които може да произтекат от неизвестни съдебни искове по отношение на Postabank до пет години след сключването на договора за покупко-продажба на дял.
In the framework of Postabank’s privatisation the Hungarian Government (through ÁPV [8] provided the buyer with an indemnity undertaking covering payment liabilities that might arise from unknown litigation claims in respect of Postabank up to five years after the conclusion of the share purchase agreement.
С други думи, по този начин унгарското правителство ангажира публични средства, за да направи възможна продажбата на Postabank.
In other words, in this way the Hungarian Government committed public money in order to make the sale of Postabank possible.
По този начин става ясно, че мярката включва ресурси на държавата.
It is thus clear that the measure involves State resources.
Икономическо предимство
Economic advantage
Както се посочва по-горе, унгарските органи и Erste Bank твърдят в мненията си относно решението за започване на процедурата, че мярката не може да представлява държавна помощ, като се има предвид, че тя е типично търговско условие във всеки договор за покупко-продажба, сключен съгласно публична и конкурентна процедура, и че платената за Postabank пазарна цена изключва възможността за помощ.
As stated above, the Hungarian authorities and Erste Bank argue in their comments on the decision initiating the procedure that the measure is not capable of constituting State aid given that it is a typical commercial term in a sale and purchase agreement concluded pursuant to an open and competitive procedure and that the market price paid for Postabank precludes aid.
Те твърдят, че Комисията следва да приложи пазарния инвеститорски принцип и да не възприема разглежданата мярка като помощ, тъй като е платена пазарна цена, която отчита стойността на мярката за Erste Bank.
They argue that the Commission should apply the market economy investor principle and not consider the measure under assessment to be aid since a market price, taking into account the value of the measure to Erste Bank, had been paid.
Те твърдят също, че анализът на прилагането на принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика, извършен от Комисията, не трябва да смесва мерките за преструктуриране на Postabank преди присъединяването с нейната приватизация, тъй като мярката не е мярка за преструктуриране, а неразделна част от договора за покупко-продажба на дял.
They also claim that the market economy investor test analysis carried out by the Commission should not lump together Postabank’s pre-accession restructuring measures and its privatisation, as the measure is not a restructuring measure but an integral part of the share purchase agreement.
Както е посочено в решението за започване на процедурата, мерки за помощ, които не са приложими след присъединяването, не могат да бъдат разглеждани от Комисията съгласно процедурите, определени в член 88 от Договора за ЕО.
As stated in the decision initiating the procedure, aid measures that are not applicable after accession cannot be examined by the Commission under the procedures laid down in Article 88 EC.
Правомощието на Комисията да разглежда съгласно междинния механизъм е неприложимо, що се отнася до мерки за помощ, окончателно и безусловно отпуснати за определена сума преди присъединяването.
The Commission’s power of review under the interim mechanism is inapplicable as regards aid measures definitively and unconditionally granted for a given amount before accession.
С изключение на поетия ангажимент за компенсация за неизвестни искове, Комисията констатира, че мерките за преструктуриране на Postabank, за които е изпратено уведомление, не са приложими след присъединяването [9].
With the exception of the indemnity undertaking for unknown claims the Commission found the notified restructuring measures for Postabank not to be applicable after accession [9].
Поради това те не са предмет на настоящия анализ.
They are therefore not subject to this analysis.
Следователно когато се оценява единствената приложима мярка след присъединяването (поетия през 2003 г. ангажимент за компенсация за неизвестни искове), Комисията трябва да изследва дали действието на унгарската държава по онова време е било в съответствие с това на инвеститор в условията на пазарна икономика по отношение на решението, предоставящо ангажимента по време на приватизацията.
Therefore, when assessing the only measure applicable after accession (the indemnity undertaking for unknown claims given in 2003), the Commission has to examine whether the Hungarian State’s action at the time was in line with that of a market economy investor in respect of the decision giving the undertaking at the time of privatisation.
Вследствие на това мярката се оценява от Комисията отделно от предходните мерки.
Consequently, the measure is being assessed by the Commission in isolation from previous measures.
Оценката на продажбата на Postabank може да се отдели от предходните мерки също и поради това, че преструктурирането вече е било завършено преди приватизацията.
The assessment of the sale of Postabank can be separated from the previous measures also because restructuring had already been completed before privatisation.
Комисията отбелязва, че Сметната палата на Унгария е издала доклад от април 2003 г., в който се признава, че преструктурирането на Postabank е било успешно завършено и че банката функционира стабилно.
The Commission notes that the Hungarian State Audit Office issued a report in April 2003, recognising that the restructuring of Postabank had been successfully completed and that the Bank was operating soundly.
Това отделяне на разглежданата мярка не е в противоречие със съдебната практика в случая с BP Chemicals [10], тъй като този случай включва три вливания на свежи капитали, отпуснати като част от един продължаващ процес на преструктуриране, „общата цел на които е била да финансират необходимите мерки за преструктуриране и да възстановят капиталовата база на EniChem, която е била подкопана от загуби“.
This separation of the measures under assessment is not at odds with the case-law in BP Chemicals [10], since that case included three capital injections granted as part of a single continuing restructuring process ‘the common purpose of which was to finance the restructuring measures necessary and to restore EniChem’s capital base which had been eroded by losses.’
При оценката на това, дали трите мерки трябва да се разглеждат като цяло, или последната мярка трябва да се оценява отделно, Съдът на Европейските общности счете, че решаващите фактори са моментът от времето на предприемане на мерките, тяхната цел и състоянието на предприятието по времето, когато е било взето решение за вливане на капитали.
In the assessment of whether the three measures had to be examined as a whole or the last measure had to be assessed separately, the Court of Justice considered the decisive factors to be the timing of the measures, their purpose and the situation of the firm at the time when each decision to make an injection was made.
В този случай, без последната мярка, ликвидацията би била неизбежна.
In that case, without the last measure, liquidation would have been inevitable.
За разлика от това в настоящия случай поемането на ангажимент за компенсация за неизвестни искове е било свързано с продажбата на Postabank и е станало неразделна част от договора за покупко-продажба на дял по време, когато банката е била успешно преструктурирана и вече не е ставало въпрос за ликвидация.
In contrast, in the present case the indemnity undertakings for unknown claims was connected with the sale of Postabank and formed an integral part of the share purchase agreement at a time when the Bank had been successfully restructured and its liquidation was no longer an issue.
При оценката на действията на унгарските органи в контекста на принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика през 2003 г. следва да се отбележи, че Комисията не поставя под въпрос начина, по който Postabank е била приватизирана, и признава, че тя е продадена на участника в търга, предложил най-високата цена при една публична и конкурентна тръжна процедура.
When assessing the action of the Hungarian authorities in the light of the market economy investor principle in 2003, it has to be noted that the Commission does not question the way Postabank was privatised and acknowledges that it was sold to the highest bidder under an open competitive tender procedure.
При все това този факт не е достатъчно условие, за да се изключи наличието на предимство в настоящия случай.
However, this fact is not a sufficient condition to exclude the existence of an advantage in the present case.
Първо, към момента на сключване на договора за покупко-продажба на дял поетият ангажимент за компенсация за неизвестни искове не е бил ограничен.
First, at the time of the conclusion of the share purchase agreement, the indemnity undertaking for unknown claims was not capped.
Когато унгарското правителство продава Postabank, то ангажира чрез мярката публични средства в неограничен размер в полза на купувача на Postabank.
When the Hungarian Government sold Postabank, it committed public money under the measure to the buyer of Postabank to an unlimited extent.
По тази причина Комисията счита, че — независимо че унгарската държава е извършила щателна оценка на възможностите за съдебни спорове преди започването на приватизационния процес и е установила, че вероятността да се наложи извършване на плащания съгласно поетия ангажимент за компенсация е била твърде малка — в настоящия случай благоразумният частен продавач не би поел такъв неограничен по размер ангажимент да покрива задължения за плащане, произтичащи от неизвестни искове до пет години след сключването на договора за покупко-продажба на дял, дори ако условието за поемане на ангажимент за компенсация би довел до по-висока продажна цена, отколкото продавачът би получил от продажбата на Postabank без този ангажимент.
The Commission, therefore, considers that — even though the Hungarian State conducted a thorough litigation due diligence before the privatisation process started and found that the probability of having to make payments under the indemnity undertaking was very low — a prudent private seller in the present case would not have given a commitment of an unlimited size to cover payment obligations arising from unknown claims up to five years after the conclusion of the share purchase agreement, even if the provision of the indemnity undertaking resulted in a higher sales price than the price the seller would have obtained by selling Postabank without this undertaking.
Комисията счита, че продавач в условията на пазарна икономика, който продава Postabank, поне би включил ограничение в договора за продажба, който да постави лимит на потенциалното плащане към купувача като компенсация.
The Commission considers that a market economy seller selling Postabank would have at least included a ceiling in the sale contract limiting the potential payment to the purchaser under the indemnity.
Продавач в условията на пазарна икономика не би поел риска да трябва да плати неограничена сума, дори ако знае, че има много малка вероятност да се наложи такова голямо плащане.
A market economy seller would not have accepted running the risk of having to pay an unlimited amount, even in the knowledge that the likelihood of such a high payment was very low.
Следователно фактът, че по време на приватизацията не е определено ограничение на компенсацията, показва, че държавата не се е държала по същия начин, както би се държал един оператор в условията на пазарна икономика.
Therefore, the fact that at the time of the privatisation no ceiling was put on the indemnity shows that the State did not behave in the same way as a market economy operator.
Фактът, че Erste Bank прави едностранна декларация, с която потенциалните задължения за плащане от страна на държавата съгласно поетия ангажимент за компенсация се ограничават до 200 милиарда HUF, не променя оценката на Комисията за поведението на унгарската държава.
The fact that Erste Bank made a unilateral declaration whereby the State’s potential payment liabilities under the indemnity undertaking were limited to HUF 200 billion does not change the Commission’s assessment of the behaviour of the Hungarian State.
Това е така, защото едностранна декларация от страна на купувача шест месеца по-късно не може да направи поведението на унгарската държава при поемането на ангажимента съвместимо с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
This is because a unilateral declaration by the buyer six months later cannot render the behaviour of the Hungarian State in granting the undertaking compatible with the market economy investor principle.
Това заключение не се променя и от факта, че участниците в търга, които не са били в състояние напълно да оценят риска от съдебни спорове, като се имат предвид затрудненията на Postabank в миналото, са смятали мярката за неотменимо условие за приватизацията.
This conclusion is in no way altered by the fact that bidders, who were not able to fully quantify the litigation risk given the troubled past of Postabank, considered the measure to be an indispensable condition for the privatisation.
Ако ангажиментът за компенсация за неизвестни искове не е бил поет, банката вероятно би останала собственост на държавата.
If the indemnity undertaking for unknown claims had not been given, the Bank would probably have remained in State ownership.
При това положение, ако някакъв потенциален иск съгласно поетия ангажимент за компенсация се появи в бъдещето, държавата — ако е действала в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика — щеше да е длъжна да изплати искове само до стойността на търговската дейност, а не до неограничена сума.
In such a situation, if a potential claim under the indemnity undertaking materialised in the future, the State — if acting in line with the market economy investor principle — would have had to cover claims only up to the value of the business and not up to an unlimited amount.
Следователно, ако държавата е действала в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика, тя не би поела задължение за неограничена компенсация.
Therefore if the State had been acting in line with the market economy investor principle, it would not have pledged unlimited indemnity.
Второ, въпреки че е имало отворен и конкурентен търг с равнопоставено третиране на всички участници, не може да се каже, че продажбата е била извършена според пазарните условия.
Second, though there was an open and competitive tender with equal treatment of all bidders, it cannot be said that the sale was conducted under market conditions.
Тъй като сумата на компенсацията не е била ограничена, в офертите не е могло да се включи точна цена за нея.
Since the amount of the indemnity was not limited, the bids could not include a proper price for it.
Тъй като е било невъзможно да се посочи стойност относно неограничения ангажимент за компенсация, не може да се каже, че тръжната процедура е включвала „пазарна цена“ или, по тази причина, че е била извършена при пазарни условия.
Since it was impossible to put a value on the unlimited indemnity undertaking, the tender procedure could not be said to have involved a ‘market price’ or, therefore, to have been conducted under market conditions.