natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Охлажда се веднага в студена вода и след около пет минути се титрува, както следва:
Cool immediately in cold water and after approximately five minutes titrate as follows:
Добавя се 10 ml разтвор на калиев йодид (т. 3.12) и веднага след това (внимателно, тъй като има опасност от обилно образуване на пяна) се добавят 25 ml сярна киселина (т. 3.11).
Add 10 ml of potassium iodide solution (3.12) and immediately afterwards (carefully, because of the risk of abundant foaming), add 25 ml of sulphuric acid (3.11).
Титрува се с разтвор на натриев тиосулфат (т. 3.9) до появяване на матовожълт цвят, добавя се нишестеният индикатор (т. 3.10) и се завършва титруването.
Titrate with sodium thiosulphate solution (3.9) until a dull yellow colour appears, add the starch indicator (3.10) and complete titration.
Същото титруване се провежда с точно измерена смес от 25 ml реагент на Луф-Шорл (т. 3.8) и 25 ml вода след добавяне на 10 ml разтвор на калиев йодид (т. 3.12) и 25 ml сярна киселина (т. 3.11) без кипене.
Carry out the same titration on an accurately measured mixture of 25 ml of Luff-Schoorl reagent (3.8) and 25 ml of water, after adding 10 ml of potassium iodide solution (3.12) and 25 ml of sulphuric acid (3.11) without boiling.
С помощта на таблицата се определя количеството глюкоза в mg, което съответства на разликата между стойностите на двете титрувания, изразена в mg натриев тиосулфат 0,1 mol/l.
Using the table establish the amount of glucose in mg which corresponds to the difference between the values of the two titrations, expressed in mg of sodium thiosulphate 0,1 mol/litre.
Специални процедури
Special procedures
Ако се изследват богати на меласа фуражи и други слабо хомогенни фуражи, 20 g от пробата се претеглят и се поставят в 500 ml вода в 1-литрова мерителна колба.
In the case of feed which are rich in molasses and other feed which are not particularly homogeneous, weigh out 20 g and place with 500 ml of water in a 1 litre volumetric flask.
Размесват се един час в барабанен смесител.
Mix for one hour in the tumbler.
Избистря се с разтвори на Карез I и II (т. 3.2 и т. 3.3), както е описано в т. 5.1, като обаче се използват четирикратни количества от всеки реагент.
Clarify using Carrez 1 (3.2) and II (3.3) reagents as described under 5.1, this time however using four times the quantities of each reagent.
Допълва се до пълния обем с 80 % етанол (v/v).
Bring up to volume with 80 % ethanol (v/v).
Хомогенизира се и се филтрира.
Homogenise and filter.
Етанолът се отстранява, както е описано в т. 5.1.
Eliminate the ethanol as described under 5.1.
Ако няма декстринизирано нишесте, съдържанието на колбата се допълва до пълния обем с дестилирана вода.
If there is no dextrinised starch, bring up to volume with distilled water.
Ако се изследва меласа и суровини за фуражи без примеси, които са богати на захар и почти не съдържат нишесте (рожкови, сушено цвекло и др.), се претеглят 5 g, поставят се в мерителна колба от 250 ml, добавят се 200 ml дестилирана вода и се размесват в барабанния смесител един час или повече, ако е необходимо.
In the case of molasses and feed materials which are rich in sugar and almost starch-free (carobs, dried beetroot cossettes etc.), weigh out 5 g, place in a 250 ml volumetric flask, add 200 ml of distilled water and mix in the tumbler for one hour, or more if necessary.
Избистря се, като се използва разтвор на Карез I (т. 3.2) и разтвор на Карез II (т. 3.3), както е описано в т. 5.1.
Clarify using Carrez I (3.2) and II (3.3) reagents as described under 5.1.
Допълва се до пълния обем със студена вода, хомогенизира се и се филтрира.
Bring up to volume with cold water, homogenise and filter.
За да се определи количеството общи захари, се продължава, както е описано в т. 5.3.
In order to determine the amount of total sugars, continue as described under 5.3.
За да се избегне образуването на пяна, препоръчва се да се добави (независимо от обема) приблизително 1 ml 3-метилбутан-1-ол (т. 3.14) преди кипването с реагента на Луф-Шорл.
In order to prevent foaming it is advisable to add (irrespective of the volume) approximately 1 ml of 3-methylbutan-l-ol (3.14) before boiling with Luff-Schoorl reagent.
Разликата между съдържанието на общи захари след инверсия, изразени като глюкоза, и съдържанието на редуциращи захари, изразени като глюкоза, умножена по 0,95, дава процентното съдържание на захароза.
The difference between the content of total sugars after inversion, expressed as glucose, and the content of reducing sugars, expressed as glucose, multiplied by 0,95, gives the percentage content of sucrose.
Могат да се използват два метода за определяне на количеството на редуциращи захари с изключение на лактоза:
In order to determine the content of reducing sugars, excluding lactose, two methods may be adopted:
За приблизително изчисляване, установеното с друг аналитичен метод съдържание на лактоза се умножава по 0,675 и полученият резултат се изважда от съдържанието на редуциращите захари.
For an approximate calculation, multiply by 0,675 the lactose content established by a different method of analysis and subtract the result obtained from the content of reducing sugars.
За точно изчисляване на количеството редуциращи захари, с изключение на лактоза, трябва да се използва една и съща проба за двете крайни определяния: единият анализ се прави с част от разтвора, получен по процедурата в т. 5.1, а другият — с част от разтвора, получен при определянето на лактозата по метода, посочен за тази цел (след ферментиране на другите видове захар и избистряне).
For an accurate calculation of reducing sugars, excluding lactose, the same sample must be used for the two final determinations. One of the analyses is carried out on part of the solution obtained under 5.1, the other on part of the solution obtained during the determination of lactose by the method laid down for that purpose (after fermenting the other types of sugar and clarifying).
И в двата случая количеството налична захар се определя по метода на Луф-Шорл и се изчислява в mg глюкоза.
In both cases the amount of sugar present is determined by the Luff-Schoorl method and calculated in mg of glucose.
Едната от стойностите се изважда от другата и разликата се изразява като процент от теглото на пробата.
One of the values is subtracted from the other and the difference is expressed as a percentage of the sample.
Пример
Example:
Двата обема, взети за всяко определение, отговарят на проба от 250 mg.
The two volumes taken correspond, for each determination, to a sample of 250 mg.
В първия случай се изразходват 17 ml разтвор на натриев тиосулфат от 0,1 mol/l, съответстващи на 44,2 mg глюкоза; във втория — 11 ml, съответстващи на 27,6 mg глюкоза.
In the first case 17 ml of sodium thiosulphate solution 0,1 mol/litre corresponding to 44,2 mg of glucose is consumed; in the second, 11 ml, corresponding to 27,6 mg of glucose.
Разликата е 16,6 mg глюкоза.
The difference is 16,6 mg of glucose.
Съдържанието на редуциращи захари (с изключение на лактоза), изчислено като глюкоза, е съответно:
The content of reducing sugars (excluding lactose), calculated as glucose, is therefore:
Таблица със стойности за 25 ml реагент на Луф-Шорл
Table of values for 25 ml of Luff-Schoorl reagent
ml Na2S2O30,1 mol/l загряване две минути, варене десет минути
ml of Na2 S2 O30,1 mol/litre, two minutes' heating, 10 minutes' boiling
0,1 mol/l
0,1 mol/litre
Глюкоза, фруктоза, инвертни захари
Glucose, fructose invert sugars
разлика
difference
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ЛАКТОЗА
DETERMINATION OF LACTOSE
Настоящият метод позволява да се определи съдържанието на лактоза във фуражи, съдържащи повече от 0,5 % лактоза.
This method makes it possible to determine the level of lactose in feed containing more than 0,5 % of lactose.
Захарите се разтварят във вода.
The sugars are dissolved in water.
Разтворът се подлага на ферментация под въздействие на дрождите Saccharomyces cerevisiae, които не засягат лактозата.
The solution is subjected to fermentation by the yeast Saccharomyces cerevisiae which leaves the lactose intact.
След избистряне и филтриране съдържанието на лактоза във филтрата се определя по метода на Луф-Шорл.
After clarification and filtration the lactose content of the filtrate is determined by the Luff-Schoorl method.
Суспензия на Saccharomyces cerevisiae: 25 g пресни дрожди се смесват със 100 ml вода до получаването на суспензия.
Suspension of Saccharomyces cerevisiae: suspend 25 g of fresh yeast in 100 ml of water.
Суспензията може да се запази най-много една седмица в хладилник.
The suspension will keep for a maximum period of one week in a refrigerator.
Разтвор на Карез I: 21,9 g цинков ацетат Zn (CH3 COO)2 2H2O и 3 g безводна оцетна киселина се разтварят във вода.
Carrez solution I: dissolve in water 21,9 g of zinc acetate, Zn (CH3 COO)2 2H2O and 3 g of glacial acetic acid.
При внимателно разбъркване, разтворът на лимонена киселина (точка 3.4.2) се добавя към разтвора на натриев карбонат (3.4.3).
Stirring carefully, pour the citric acid solution (3.4.2) into the sodium carbonate solution (3.4.3).
Добавя се разтворът на меден сулфат (3.4.1) и се допълва до 1 литър с вода.
Add the copper sulphate solution (3.4.1) and make up to 1 litre with water.
Проверява се концентрацията на така получения реактив (Cu 0,05 mol/l; Na2 CO3 1 mol/l).
Check the concentration of the reagent thus obtained (Cu 0,05 mol/litre; Na2 CO3 1 mol/litre).
Разтвор на меден сулфат: 25 g меден сулфат CuSO4 5H2O, несъдържащ желязо, се разтварят в 100 ml вода.
Copper sulphate solution: dissolve 25 g of copper sulphate Cu SO4 5H2O, free from iron, in 100 ml of water.
Разтвор на лимонена киселина: 50 g лимонена киселина, C6H8O7·H2O се разтварят в 50 ml вода.
Citric acid solution: dissolve 50 g of citric acid C6H8O7·H2O in 50 ml of water.
Разтвор на натриев тиосулфат 0,1 mol/l.
Solution of sodium thiosulphate 0,1 mol/litre.
Оставя се да кипи 3 минути, оставя се да се охлади и, ако е необходимо, се добавят 10 mg живачен йодид като консервант.
Boil for three minutes, leave to cool, and if necessary add 10 mg of mercuric iodide as a preservative.
Водна баня с термостат, настроен на 38—40 oС.
Water bath with thermostat set at 38-40 oC.
Претегля се 1 g от пробата с точност до 1 mg и тази част от пробата се поставя в мерителна колба от 100 ml.
Weigh 1 g of the sample to the nearest mg and place this portion of the sample in a 100 ml volumetric flask.
Добавят се 25—30 ml вода.
Add 25 to 30 ml of water.
Колбата се поставя в кипяща водна баня за тридесет минути и след това се охлажда до приблизително 35 oС.
Place the flask in a boiling water bath for 30 minutes and then cool to approximately 35 oC.
Добавят се 5 ml от дрождената суспензия (т. 3.1) и сместа се хомогенизира. Колбата се оставя да престои два часа на водна баня при температура 38—40 oС.
Add 5 ml of yeast suspension (3.1) and homogenise.
Охлажда се до приблизително 20 oC.
Leave the flask to stand for two hours in a water bath, at a temperature of 38-40o C. Cool to approximately 20 oC.
Добавят се 2,5 ml разтвор на Карез I (т. 3.2), бърка се тридесет секунди, след това се добавят 2,5 ml разтвор на Карез II (т. 3.3) и отново се бърка тридесет секунди.
Add 2,5 ml of Carrez solution I (3.2) and stir for 30 seconds, then add 2,5 ml of Carrez solution II (3.3) and again stir for 30 seconds.
Допълва се до 100 ml с вода, разбърква се и се филтрира.
Make up to 100 ml with water, mix and filter.
С помощта на пипета се взима част от филтрата — не повече от 25 ml, по възможност със съдържание на лактоза от 40 до 80 mg — и се прехвърля в ерленмайерова колба от 300 ml.
Using a pipette, remove an amount of filtrate which does not exceed 25 ml and which preferably contains from 40 to 80 mg of lactose and transfer it to a 300 ml Erlenmeyer flask.
Ако е необходимо, се допълва до 25 ml с вода.
If necessary, make up to 25 ml with water.
Прави се празна проба по същия начин с 5 ml дрождена суспензия (3.1).
Carry out a blank test in the same way with 5 ml of yeast suspension (3.1).
Съдържанието на лактозата се определя по метода на Луф-Шорл, както следва: прибавят се точно 25 ml реагент на Луф-Шорл (3.4) и две гранули пемза (т. 3.5).
Determine the lactose content according to Luff-Schoorl, as follows: add exactly 25 ml of Luff-Schoorl reagent (3.4) and two granules of pumice stone (3.5).
Бърка се на ръка, като едновременно се нагрява на открит пламък със средна височина, и течността се довежда до кипене за около две минути.
Stir by hand-while heating over a free flame of medium height and bring the liquid to the boil in approximately two minutes.
Добавят се 10 ml разтвор на калиев йодид (т. 3.6) и веднага след това (внимателно, защото има опасност от обилно образуване на пяна) се добавят 25 ml сярна киселина (т. 3.7).
Add 10 ml of potassium iodide solution (3.6) and immediately afterwards (carefully, because of the risk of abundant foaming) add 25 ml of sulphuric acid (3.7).
Титрува се с разтвор на натриев тиосулфат (т. 3.8) до получаване на матово-жълт цвят, добавя се нишестеният индикатор (т. 3.9) и се завършва титруването.
Titrate with sodium thiosulphate solution (3.8) until a dull yellow colour appears, add the starch indicator (3.9) and complete titration.
Същото титруване се провежда върху точно измерена смес от 25 ml реагент на Луф-Шорл (т. 3.4) и 25 ml вода след добавяне на 10 ml разтвор на калиев йодид (т. 3.6) и 25 ml сярна киселина (т. 3.7) без кипене.
Carry out the same titration on an accurately measured mixture of 25 ml of Luff-Schoorl reagent (3.4) and 25 ml of water, after adding 10 ml of potassium iodide solution (3.6) and 25 ml of sulphuric acid (3.7) without boiling.
Като се използва приложената таблица, се установява количеството лактоза в mg, което отговаря на разликата между резултатите от двете титрувания, изразено в ml натриев тиосулфат 0,1 mol/l.
Using the attached table, establish the amount of lactose in mg which corresponds to the difference between the results of the two titrations, expressed in ml of sodium thiosulphate 0,1 mol/litre.
Резултатът се изразява като процент безводна лактоза от пробата.
Express the result of anhydrous lactose as a percentage of the sample.
За продукти, съдържащи повече от 40 % ферментируема захар, се използват повече от 5 ml дрождена суспензия (т. 3.1).
For products containing more than 40 % of fermentable sugar, use more than 5 ml of yeast suspension (3.1).
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА НИШЕСТЕ
DETERMINATION OF STARCH
ПОЛЯРИМЕТРИЧЕН МЕТОД
POLARIMETRIC METHOD
Настоящият метод дава възможност да се определят нивата на нишесте и на продукти от разграждането на нишесте с високо молекулно тегло във фуражите, с цел проверка на съответствието с обявената енергийна стойност (разпоредби в приложение VII) и с Директива 96/25/ЕО на Съвета.2.
This method makes it possible to determine the levels of starch and of high molecular weight starch degradation products in feed for the purpose of checking compliance with the declared energy value (provisions in Annex VII) and Council Directive 96/25/EC.2.
Методът включва две определяния.
The method comprises two determinations.
При първото пробата се третира с разредена солна киселина.
In the first, the sample is treated with dilute hydrochloric acid.
След избистряне и филтриране се измерва въртенето на плоскостта на поляризацията на разтвора чрез поляриметрия.
After clarification and filtration the optical rotation of the solution is measured by polarimetry.
При второто пробата се подлага на екстракция с 40 % етанол.
In the second, the sample is extracted with 40 % ethanol.
След подкисляване на филтрата със солна киселина, избистряне и филтриране се измерва въртенето на плоскостта на поляризацията, както при първото определяне.
After acidifying the filtrate with hydrochloric acid, clarifying and filtering, the optical rotation is measured as in the first determination.
Като се умножи разликата между двете измервания с коефициент, който е известен, се получава съдържанието на нишесте в пробата.
The difference between the two measurements, multiplied by a known factor, gives the starch content of the sample.
Разтвор на солна киселина, 25 % (w/w) с плътност: 1,126 g/ml.
Hydrochloric acid, solution 25 % (w/w) density: 1,126 g/ml.
Разтвор на солна киселина с концентрация 1,13 % (w/v).
Hydrochloric acid. solution 1,13 % (w/v)
Kонцентрацията трябва да се провери чрез титруване, като се използва разтвор на натриев хидроксид 0,1 mol/l, в присъствие на 0,1 % (w/v) метилово червено в 94 % (v/v) етанол.
The concentration must be checked by titration using a sodium hydroxide solution 0,1 mol/litre in the presence of 0,1 % (w/v) methyl red in 94 % (v/v) ethanol.
За неутрализацията на 10 ml са необходими 30,94 ml NaOH 0,1 mol/l.
For the neutralisation of 10 ml, 30,94 ml of NaOH 0,1 mol/litre is needed.
Разтвор на Карез I: 21,9 g цинков ацетат Zn(CH3COO)22H2O и 3 g безводна оцетна киселина се разтварят във вода.
Carrez solution I: dissolve 21,9 g of zinc acetate Zn(CH3COO)2 2H2O and 3 g of glacial acetic acid in water.
Разтвор на Карез II: разтварят се 10,6 g калиев фероцианид, K4Fe(CN)6 3H2O във вода.
Carrez solution II: dissolve 10,6 g of potassium ferrocyanide K4 Fe(CN)6 3H2O in water.
Етанол 40 % (v/v) с плътност: 0,948 g/ml при 20 oС.
Ethanol, solution 40 % (v/v), density: 0,948 g/ml at 20 oC.
Ерленмайерова колба от 250 ml, със стандартен стъклен шлиф и с обратен хладник.
250 ml Erlenmeyer flask with standard ground-glass joint and with reflux condenser.
Поляриметър или захарометър.
Polarimeter or saccharimeter.
Пробата се разтрошава до получаване на достатъчно дребни частици, за да може цялата проба да премине през сито с кръгли отвори с големина 0,5 mm.
Crush the sample until it is fine enough for all of it to pass through a 0,5 mm round-meshed sieve.
Определяне на общото въртене на плоскостта на поляризацията (P или S) (вж. Забележка в т. 7.1)
Determination of the total optical rotation (P or S) (see observation 7.1)
Претеглят се точност до един mg 2,5 g от натрошената проба и се поставят в градуирана колба от 100 ml.
Weigh 2,5 g of the crushed sample to the nearest mg and place in a 100 ml graduated flask.
Прибавят се 25 ml солна киселина (т. 3.2), разклаща се до получаване на равномерно разпределение на пробата, и се добавят още 25 ml солна киселина (т. 3.2).
Add 25 ml of hydrochloric acid (3.2), shake to obtain even distribution of the test sample and add a further 25 ml of hydrochloric acid (3.2).
Колбата се потапя във водна баня с вряща вода, като енергично се разклаща през първите три минути, за да се предотврати образуването на агломерати.
Immerse the flask in a boiling water bath shaking vigorously and steadily for the first three minutes to prevent the formation of agglomerates.
Количеството вода във водната баня трябва да е достатъчно, за да може при поставяне на колбата в нея кипенето на продължи.
The quantity of water in the water bath must be sufficient for the bath to remain at boiling point when the flask is introduced into it.
Колбата не трябва да се изважда от банята докато трае разклащането.
The flask must not be taken out of the bath whilst being shaken.
Точно след 15 min колбата се изважда от водната баня, добавят се 30 ml студена вода и незабавно се охлажда до 20 oС.
After exactly 15 minutes, remove from the bath, add 30 ml of cold water and cool immediately to 20 oC.
Добавят се 5 ml разтвор на Карез I (т. 3.3) и се разбърква около 30 секунди.
Add 5 ml of Carrez solution I (3.3) and shake for approximately 30 seconds.
Добавят се 5 ml разтвор на Карез II (т. 3.4) и се разбърква още около 30 секунди.
Then add 5 ml of Carrez solution II (3.4) and shake again for approximately 30 seconds.
Допълва се с вода до запълване на обема, разбърква се и се филтрира.
Make up to volume with water, mix and filter.
Ако филтратът не е идеално бистър (което рядко се случва), определянето се повтаря, като се използва по-голямо количество разтвор на Карез I и II, например 10 ml.
If the filtrate is not perfectly clear (which is rare), repeat the determination using a larger quantity of Carrez solutions I and II, for example 10 ml.
С поляриметър или захарометър се измерва въртенето на плоскостта на поляризацията на разтвора в епруветка от 200 mm.
Measure the optical rotation of the solution in a 200 mm tube with the polarimeter or saccharimeter.
Определяне на въртенето на плоскостта на поляризацията (P' или S') на вещества, разтворими в 40 % етанол
Determination of the optical rotation (P' or S') of substances soluble in 40 % ethanol
Претеглят се 5 g от пробата с точност до един mg, поставят се в градуирана колба от 100 ml и се прибавят 80 ml етанол (т. 3.5) (вж. забележка 7.2).
Weigh 5 g of the sample to the nearest mg, place in a 100 ml graduated flask and add about 80 ml of ethanol (3.5) (see observation 7.2).
Колбата се оставя е в продължение на 1 час при стайна температура; през това време тя шесткратно се разклаща енергично, така че пробата за анализ напълно да се смеси с етанола.
Leave the flask to stand for 1 hour at room temperature; during this time, shake vigorously on six occasions so that the test sample is thoroughly mixed with the ethanol.
Допълва се с етанол (т. 3.5) до запълване на на обема, разбърква се и се филтрира.
Make up to volume with ethanol (3.5), mix and filter.
Отмерват се с пипета 50 ml от филтрата (отговаря на 2,5 g от пробата) и се поставят в ерленмайерова колба от 250 ml, прибавят се 2,1 ml солна киселина (т. 3.1) и се разклаща енергично.
Pipette 50 ml of the filtrate (corresponds to 2,5 g of the sample) into a 250 ml Erlenmeyer flask, add 2,1 ml of hydrochloric acid (3.1) and shake vigorously.
Обратният хладник се монтира към ерленмайеровата колба и тя се потапя в баня с вряща вода.
Fit a reflux condenser to the Erlenmeyer flask and immerse the latter in a boiling water bath.
Точно след 15 минути ерленмайеровата колба се изважда от водната баня, съдържанието ѝ се прехвърля в градуирана колба от 100 ml, като колбата се изплаква с малко студена вода и се охлажда до 20 oС.
After exactly 15 minutes, remove the Erlenmeyer flask from the bath, transfer the contents to a 100 ml graduated flask, rinsing with a little cold water, and cool to 20 oC.
Съдържанието се избистря с разтвор на Карез I (т. 3.3) и II (т. 3.4), допълва се с вода до пълния обем, разбърква се, филтрира се и се измерва въртенето на плоскостта на поляризацията, както е посочено в параграфи 2 и 3 от точка 5.2.
Clarify using Carrez solutions I (3.3) and II (3.4), make up to volume with water, mix, filter and measure the optical rotation as indicated in the 2nd and 3rd paragraphs of 5.2.
Съдържанието на нишесте (в %) се изчислява, както следва:
The starch content (%) is calculated as follows:
Измерване с поляриметър
Measurement by polarimeter
Съдържание на нишесте (%) =2 000P-P'
Starch content (%) =2 000P-P'
P общо въртене на плоскостта на поляризацията в градуси
P Total optical rotation in angle degrees
P ' въртене на плоскостта на поляризацията в градуси на веществата, разтворими в 40 % (v/v) етанол
P ' Optical rotation in angle degrees of the substances soluble in 40 % (V/V) ethanol
Специфично въртене на плоскостта на поляризацията за чисто нишесте.
Specific optical rotation of pure starch.
Числовите стойности, които обикновено се приемат за този параметър, са следните:
The numerical values conventionally accepted for this factor are the following:
оризово нишесте
rice starch
картофено нишесте
potato starch
царевично нишесте
maize starch
пшенично нишесте
wheat starch
ечемичено нишесте
barley starch
овесено нишесте
oat starch
други видове нишесте и смеси от нишесте в комбинирани фуражи;
other types of starch and starch mixtures in compound feed
Измерване със захарометър
Measurement by saccharimeter
Съдържание на нишесте (%) =2 000
Starch content (%) =2 000
S Общо въртене на плоскостта на поляризацията в градуси на захарометъра
S Total optical rotation in saccharimeter degrees
S ' Въртене на плоскостта на поляризацията в градуси на захарометъра на веществата, разтворими в 40 % (v/v) етанол
S ' Optical rotation in saccharimeter degrees of the substances soluble in 40 % (v/v) ethanol
N тегло (в g) на разтворена в 100 ml вода захароза, която предизвиква въртене на плоскостта на поляризацията от 100 градуса по скалата на захарометъра, измерени при използване на епруветка от 200 mm
N weight (g) of saccharose in 100 ml of water yielding an optical rotation of 100 saccharimeter degrees when measured using a 200 mm tube