natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Като се използва ротационен изпарител (т. 4.7), обемът се намалява до 5—10 ml във вакуум при 40 oC.
Using a rotary evaporator (4.7) reduce the volume to 5-10 ml under vacuum at 40 oC.
Ако случайно обемът е намален на по-малко от 5 ml, хидролизатът трябва да се изхвърли и анализът да се повтори.
If the volume is accidentally reduced to less than 5 ml the hydrolysate must be discarded and the analysis recommenced.
Коригира се рН до 2,20 с разтвор на натриев хидроксид (т. 3.18) и се пристъпва към изпълнението на процедурата в т. 5.3.4.
Adjust the pH to 2,20 with sodium hydroxide solution (3.18) and proceed to paragraph 5.3.4.
За всички други уреди за анализ на аминокиселини (т. 4.9)
For all other Amino Acid Analysers (4.9)
Вземат се получените в съответствие с т. 5.3.2.3 или т. 5.3.2.4 хидролизати и частично се неутрализират, като внимателно се добавят при непрекъснато бъркане 17 ml разтвор на натриев хидроксид (т. 3.17), като се гарантира, че температурата не се покачва над 40 oС.
Take the hydrolysates obtained in accordance with 5.3.2.3 or 5.3.2.4 and partly neutralise them by carefully adding with stirring, 17 ml of sodium hydroxide solution (3.17), ensuring that the temperature is kept below 40 oC.
Коригира се рН до 2,20 при стайна температура, като се използва разтвор на натриев хидроксид (т. 3.17) и накрая разтвор на натриев хидроксид (т. 3.18).
Adjust the pH to 2,20 at room temperature using sodium hydroxide solution (3.17) and finally sodium hydroxide solution (3.18).
Пристъпва се към процедурата в т. 5.3.4
Proceed to 5.3.4.
Разтвор от пробата за хроматография
Sample solution for chromatography
Хидролизатът с коригирано рН (т. 5.3.3.1 или т. 5.3.3.2) се прехвърля количествено с помощта на цитратен буферен разтвор (т. 3.24) в градуирана колба от 200 ml и се допълва до маркировката с буферен разтвор (т. 3.24).
Quantitatively transfer the pH adjusted hydrolysate (5.3.3.1 or 5.3.3.2) with citrate buffer (3.24) to a 200 ml graduated flask, and make up to the mark with buffer (3.24).
Ако не е бил използван вътрешен стандарт, се добавят 2,00 ml от вътрешния стандарт (т. 3.27.3) и се допълва до пълния обем с цитратен буферен разтвор (т. 3.24).
If an internal standard has not already been used, add 2,00 ml of internal standard (3.27.3) and make up to the mark with citrate buffer (3.24).
Старателно се размесва.
Mix thoroughly.
Пристъпва се към определяне чрез хроматография (т. 5.4).
Proceed to the chromatography step (5.4).
Ако разтворите от пробата няма да се изследват през същия ден, те трябва да се съхраняват при температура под 5 oC.
If the sample solutions are not being examined the same day they must be stored below 5 oC.
Хроматографско изследване
Chromatography
Преди започване на хроматографското изследване екстрактът (т. 5.2) или хидролизатът (т. 5.3.4) се затопля до стайна температура.
Before chromatography bring the extract (5.2) or hydrolysate (5.3.4) to room temperature.
Сместа се разклаща и подходящо количество от нея се филтрира през мембранен филтър с размер на отворите 0,22 μm (т. 4.5).
Shake the mixture and filter a suitable amount through a 0,22 μm membrane filter (4.5).
Полученият бистър разтвор се подлага след това на йонообменна храматография, като се използва уред за анализ на аминокиселини (т. 4.9).
The resulting clear solution is subjected to ion exchange chromatography, using an amino acid analyser (4.9).
Впръскването може да се извърши ръчно или автоматично.
The injection may be performed manually or automatically.
Важно е в колоната за анализ да се поставя еднакво — с точност до ±0,5 % — количество разтвор от стандарта и от пробата, освен когато се използва вътрешен стандарт, и съотношението между натрия и аминокиселини в разтворите на стандарта и на пробата да е толкова близко, колкото е възможно.
It is important that the same quantity of solution ±0,5 % is added to the column for the analysis of standards and samples except when an internal standard is used, and that the sodium:amino acid ratios in the standard and sample solutions are as similar as is practicable.
По принцип, честотата на калибровъчните операции зависи от стабилността на нинхидриновия реагент и от аналичната система.
In general the frequency of calibration runs depends on the stability of the ninhydrin reagent and the analytical system.
Стандартът или изследваната проба се разреждат с цитратен буферен разтвор (т. 3.24), така че пиковата повърхност на стандарта да бъде от 30 до 200 % от пиковата повърхност на аминокиселината на пробата.
The standard or sample is diluted with citrate buffer (3.24) to give a peak area of the standard of 30 %-200 % of the sample amino acid peak area.
Хроматографията на аминокиселините варира леко според типа на уреда за анализ и според използваната смола.
The chromatography of amino acids will vary slightly according to the type of analyser employed and resin used.
Използваната система трябва да е в състояние да отдели аминокиселините една от друга и от вещества, реагиращи положително на нинхидрин.
The chosen system must be capable of separating the amino acids from each other and from the ninhydrin-positive materials.
В работния диапазон на хроматографската система трябва да се наблюдава линейна зависимост спрямо промяната на количествата аминокиселини, които се въвеждат в колоната.
In the range of operation the chromatographic system must give a linear response to changes in the amounts of amino acids added to the column.
При хроматографския етап на анализа се прилагат съотношенията между най-ниските и най-високите стойности, споменати по-долу, при условие че се анализира еквимоларен разтвор (на определяните аминокиселини).
During the chromatography step the valley:peak height ratios mentioned below apply, when an equimolar solution (of the amino acids being determined) is analysed.
Еквимоларният разтвор трябва да съдържа най-малко 30 % от максималното количество от всяка аминокиселина, която може да да бъде прецизно измерена със системата за анализ на аминокиселини (т. 4.9).
This equimolar solution must contain at least 30 % of the maximum load of each amino acid which can be accurately measured with the amino acid analyser system (4.9).
За разграничаването на треонин от серин съотношението между най-ниската и най-високата стойност върху хроматограмата за по-слабо представената от двете застъпващи се аминокиселини не трябва да надвишава 2:10.
For separation of threonine-serine the valley:peak height ratio of the lower of the two overlapping amino acids on the chromatogram must not exceed 2:10.
(ако се определят само цист(е)ин, метионин, треонин и лизин, недостатъчното разграничаване на придружаващите пикови стойности ще повлияе отрицателно върху определянето).
(if only cyst(e)ine, methionine, threonine and lysine are determined, insufficient separation from adjoining peaks will adversely influence the determination).
За всички останали аминокиселини разграничаването трябва да бъде по-добро от 1:10.
For all other amino acids the separation must be better than 1:10.
Системата трябва да гарантира, че лизинът се разграничава от „лизиновите артефакти“ и от орнитин.
The system must ensure that lysine is separated from ‘lysine artifacts’ and ornithine.
Пиковата повърхност на пробата и на стандарта се измерва за всяка отделна аминокиселина и се пресмята количеството Х в грамове аминокиселина на килограм проба.
The area of the sample and standard peaks is measured for each individual amino acid and the amount (X), in g amino acid per kg sample, is calculated as follows:
Ако се използва вътрешен стандарт, се умножава по: D
If an internal standard is used multiply by: D
A пикова повърхност на хидролизат или екстракт
A peak area, hydrolysate or extract
B пикова площ на стандартния калибрационен разтвор
B peak area, calibration standard solution
C пикова повърхност на вътрешния стандарт в хидролизат или екстракт
C peak area, internal standard in hydrolysate or extract
D пикова площ, вътрешен стандарт, калибрационен стандартен разтвор
D peak area, internal standard, calibration standard solution
M моларно тегло на определяната амонокиселина
M molar weight of the amino acid being determined
c концентрация на стандарта в μmol/ml
c concentration of standard in μmol/ml
m тегло на пробата (g) (коригирано, за да се получи началното тегло, ако продуктът е изсушен или обезмаслен)
m sample weight (g) (corrected to original weight if dried or defatted)
V ml общ хидролизат (т. 5.3.4) или ml изчислен общ разтворен обем на екстракта (т. 6.1)
V ml total hydrolysate (5.3.4) or ml calculated total dilution volume of extract (6.1)
Цистинът и цистеинът се определят като цистеинова киселина в продукти на хидролизата на окислена проба, но се изчисляват като цистин (C6H12N2O4S2, M 240,30 g/mol), като се използва M 120,15 g/mol (= 0,5 × 240,30 g/mol).
Cystine and cysteine are both determined as cysteic acid in hydrolysates of oxidised sample, but calculated as cystine (C6H12N2O4S2, M 240,30 g/mol) by using M 120,15 g/mol (= 0,5 x 240,30 g/mol).
Метионинът се определя като метионин сулфон в продуктите на хидролизата на окислената проба, но се изчислява като метионин, като се използва M на метионина: 149,21 g/mol.
Methionine is determined as methionine sulphone in hydrolysates of oxidised sample, but calculated as methionine by using M of methionine: 149,21 g/mol.
Добавеният свободен метионин се определя след екстракция като метионин, като за изчисленията се използва същото M.
Added free methionine is determined after extraction as methionine, for the calculation the same M is used.
Общият разтворен обем на екстрактите (F) за определянето на аминокиселините (т. 5.2) се изчислява, както следва:
The total dilution volume of extracts (F) for determination of free amino acids (5.2) is calculated as follows:
V обем на крайния екстракт
V Volume of final extract
Оценка на метода
Evaluation of the method
Методът е изпробван чрез взаимно сравнение, направено на международно ниво през 1990 година, като за целта са използвани четири различни вида фураж (фуражна смеска за свине, смеска за бройлери, протеинов концентрат, премикс).
The method has been tested in an intercomparison made at international level in 1990 using four different feed (mixed pig feed, broiler compound, protein concentrate, premixture).
Резултатите за средните стойности и за стандартното отклонение след отстраняване на отклоняващите се стойности са дадени в таблицата в настоящата точка:
The results, after elimination of outliers, of mean and standard deviation are given in the tables in this point:
Средни стойности в g/kg
Means in g/kg
n брой на лабораториите, взели участие в изследването.
n Number of participating laboratories.
Еталонен материал
Reference material
Аминокиселина
Amino Acid
Цистин/цистеин
Cyst(e)ine
Фуражна смеска за свине
Mixed Pig Feed
Смеска за бройлери
Broiler Compound
Протеинов концентрат
Protein Concentrate
Премикс
Premixture
Повторяемостта на гореспоменатото сравнително изпитване, изразена като „стандартно лабораторно отклонение“, е дадена в таблиците по-долу:
The repeatability expressed as ‘within laboratory standard deviation’ of the abovementioned intercomparison is given in the tables below:
Вътрешно лабораторно стандартно отклонение (Sr) в g/kg
Within Laboratory Standard Deviation (Sr) in g/kg
Коефициент на вариация (%) за вътрешно лабораторното стандартно отклонение (Sr)
Coefficient of Variation (%) for Within Laboratory Standard Deviation (Sr)
Възпроизводимост
Reproducibility
В таблицата по-долу са дадени резултатите за стандартното отклонение между лабораториите при гореспоменатото сравнение:
The results for between laboratory standard deviation by the abovementioned intercomparison are given in the table below:
Стандартно отклонение (SR) между лабораториите в g/kg
Between Laboratory Standard Deviation (SR) in g/kg
Коефициент на вариация (%) за стандартното отклонение между лабораториите (SR)
Coefficient of Variation (%) for Between Laboratory Standard Deviation (SR)
Използване на еталонни материали
Use of reference materials
Точното прилагане на метода се проверява с повтаряне на измерванията върху сертифицирани еталонни материали при наличие на такива.
The correct application of the method shall be verified by making replicate measurements of certified reference materials when available.
Препоръчва се калибриране със сертифициран калибрационен разтвор на аминокиселини.
Calibration with certified amino acid calibration solution is recommended.
Поради различията между уредите за анализ на аминокиселини, за ръководни се считат крайните концентрации на калибрационните разтвори на стандартни аминокиселини (вж. т. 3.27.4 и т. 3.27.5) и на продукта на хидролизата (вж. т. 5.3.4).
Because of differences between amino acid analysers the final concentrations of the calibration solutions of standard amino acids (see 3.27.4 and 3.27.5) and of the hydrolysate (see 5.3.4) shall be taken as a guideline.
Диапазонът на линейна чувствителност на апарата трябва да се провери за всички аминокиселини.
The range of linear response of the apparatus has to be checked for all amino acids.
Стандартният разтвор се разрежда с цитратен буфер, за да може пиковите повърхности да съвпаднат със средата на диапазона.
The standard solution is diluted with citrate buffer to give peak areas in the middle of the range.
Когато за анализиране на хидролизатите се използва оборудване за високоефективна течна хроматография, експерименталните условия трябва да бъдат оптимизирани според препоръките на производителя.
Where high performance liquid chromatographic equipment is used to analyse the hydrolysates, the experimental conditions must be optimised in accordance with the manufacturer's recommendations.
При прилагането на метода за фуражи, съдържащи повече от 1 % хлорид (концентрати, минерални фуражи, хранителни добавки) е възможно да се получат твърде ниски стойности за метионина и затова се налага специална обработка.
By applying the method to feed containing more than 1 % chloride (concentrate, mineral feeds, supplementary feeds) underestimation of methionine could occur and special treatment has to be done.
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ТРИПТОФАН
DETERMINATION OF TRYPTOPHAN
Методът дава възможност да се определят общият и свободният триптофан във фуражите.
The method makes the determination possible of the total and free tryptophan in feed.
Методът не прави разлика между D- и L-формите.
It does not distinguish between D- and L- forms.
За да се определи общият триптофан, пробата се хидролизира в алкална среда с наситен разтвор на бариев хидроксид и се загрява до 110 oС в продължение на 20 часа.
For the determination of the total tryptophan, the sample is hydrolysed under alkaline conditions with saturated barium hydroxide solution and heated to 110 oC for 20 hours.
След хидролизата се прибавя вътрешен стандарт.
After hydrolysis internal standard is added.
За да се определи свободният триптофан, пробата се подлага на екстракция в умерено кисела среда при наличие на вътрешен стандарт.
For the determination of free tryptophan, the sample is extracted under mild acidic conditions in the presence of internal standard.
Триптофанът и вътрешният стандарт в хидролизата или в екстракта се определят чрез HPLC с флуоресцентен детектор.
The tryptophan and the internal standard in the hydrolysate or in the extract are determined by HPLC with fluorescence detection.
Трябва да се използва двойно дестилирана вода или вода с равностойно качество (проводимост < 10 μS/cm)
Double distilled water or water of equivalent quality must be used (conductivity < 10 μS/cm).
Стандартно вещество: триптофан (чистота/съдържание ≥ 99 %), изсушен във вакуум над фосфорен пентоксид.
Standard substance: tryptophan (purity/content ≥ 99 %) dried under vacuum over phosphorous pentoxide.
Вътрешен стандарт: α-метилтриптофан (чистота/съдържание ≥ 99 %), изсушен във вакуум над фосфорен пентоксид.
Internal standard substance: α-methyl-tryptophan (purity/content ≥ 99 %), dried under vacuum over phosphorous pentoxide.
Бариев хидроксид октахидрат (внимава се Ва(ОН)2 . 8Н2О да не се излага прекалено дълго на въздух, за да се избегне образуването на ВаСО3, който може да попречи на определянето) (вж. забележка в т. 9.3).
Barium hydroxide octa-hydrate (care shall be taken not to expose the Ba(OH)2 .8 H2O excessively to air in order to avoid formation of BaCO3, which could disturb the determination) (see observation 9.3).
Ортофосфорна киселина, w (w/w) = 85 %
Ortho-phosphoric acid, w (w/w) = 85 %.
Солна киселина ρ201,19 g/ml
Hydrochloric acid, ρ201,19 g/ml.
Метанол, с чистота за HPLC
Methanol, equivalent to HPLC grade.
Разтварят се 40,0 g NaOH (т. 3.5) във вода и се долива вода (т. 3.1) до 1 литър.
Dissolve 40,0 g NaOH (3.5) in water and make up to 1 litre with water (3.1).
Солна киселина, с = 6 mol/l:
Hydrochloric acid, c = 6 mol/l:
Взимат се 492 ml НСl (т. 3.7) и се долива вода до 1 литър.
Take 492 ml HCl (3.7) and make up to 1 litre with water.
Солна киселина, с = 1 mol/l:
Hydrochloric acid, c = 1 mol/l:
Взимат се 82 ml НСl (т. 3.7) и се долива вода до 1 литър.
Take 82 ml HCl (3.7) and make up to 1 litre with water.
Солна киселина, с = 0,1 mol/l:
Hydrochloric acid, c = 0,1 mol/l:
Взимат се 8,2 ml НСl (т. 3.7) и се долива вода до 1 литър.
Take 8,2 ml HCl (3.7) and make up to 1 litre with water.
Ортофосфорна киселина, с = 0,5 mol/l:
Ortho-phosphoric acid, c = 0,5 mol/l:
Взимат се 34 ml ортофосфорна киселина (т. 3.6) и се долива вода (т. 3.1) до 1 литър.
Take 34 ml ortho-phosphoric acid (3.6) and make up to 1 litre with water (3.1).
Концентриран разтвор на триптофан (т. 3.2), с = 2,50 μmol/ml:
Concentrated solution of tryptophan (3.2), c = 2,50 μmol/ml:
В мерителна колба от 500 ml се разтварят 0,2553 g триптофан (т. 3.2) в солна киселина (т. 3.13) и се допълва до пълния обем със солна киселина (т. 3.13).
In a 500 ml volumetric flask dissolve 0,2553 g tryptophan (3.2) in hydrochloric acid (3.13) and make up to the mark with hydrochloric acid (3.13).
Разтворът се съхранява при –18 oС в продължение най-много на 4 седмици.
Store at - 18 oC for a maximum of 4 weeks.
Концентриран разтвор на вътрешния стандарт, с = 2,50 μmol/ml
Concentrated internal standard solution, c = 2,50 μmol/ml:
В мерителна колба от 500 ml се разтварят 0,2728 g α-метил-триптофан (т. 3.3) в солна киселина (т. 3.13) и се допълва до пълния обем със солна киселина (т. 3.13).
In a 500 ml volumetric flask dissolve 0,2728 g α-methyl-tryptophan (3.3) in hydrochloric acid (3.13) and make up to the mark with hydrochloric acid (3.13).
Стандартен калибрационен разтвор на триптофан и вътрешен стандарт:
Calibration standard solution of tryptophan and internal standard:
Взимат се 2,00 ml концентриран разтвор на триптофан (т. 3.15) и 2,00 ml концентриран разтвор на вътрешния стандарт (α-метил-триптофан) (т. 3.16).
Take 2,00 ml concentrated solution of tryptophan (3.15), and 2,00 ml of concentrated internal standard (α-methyl-tryptophan) solution (3.16).
Разреждат се с вода (т. 3.1) и метанол (т. 3.8) приблизително до същия обем и приблизително до същата концентрация на метанол (10—30 %) като тези на готовия хидролизат.
Dilute with water (3.1) and methanol (3.8) to approximately the same volume and to approximately the same concentration of methanol (10 %-30 %) as the finished hydrolysate.
Разтворът трябва да бъде приготвен непосредствено преди употреба.
This solution must be prepared freshly before use.
Да се осигури защита срещу пряка слънчева светлина по време на приготвянето на разтвора.
Protect from direct sunlight during preparation.
1,1,1-трихлоро-2-метил-2-пропанол.
1,1,1-trichloro-2-methyl-2-propanol.
Етаноламин w (w/w) > 98 %
Ethanolamine w (w/w) > 98 %.
Разтвор от 1 g 1,1,1-трихлоро-2-метил-2-пропанол (т. 3.19) в 100 ml метанол (т. 3.8).
Solution of 1 g 1,1,1-trichloro-2-methyl-2-propanol (3.19) in 100 ml methanol (3.8).
Подвижна фаза за HPLC: 3,00 g оцетна киселина (т. 3.18) + 900 ml вода (т. 3.1) + 50 ml разтвор (т. 3.21) на 1,1,1-трихлоро-2-метил-2-пропанол- (т. 3.19) в метанол (т. 3.8) (1 g/100 ml).
Mobile phase for HPLC: 3,00 g acetic acid (3.18) + 900 ml water (3.1) +50,0 ml solution (3.21) of 1,1,1-trichloro-2-methyl-2-propanol (3.19) in methanol (3.8) (1g/100ml).
Стойността на рН се коригира на 5,00 етаноламин (т. 3.20).
Adjust pH to 5,00 using ethanolamine (3.20).
Долива се вода (т. 3.1) до 1000 ml.
Make up to 1000 ml with water (3.1).
Оборудване за HPLC със спектрофлуорометричен детектор
HPLC equipment with a spectrofluorometric detector.
Колона за течна хроматография, 125 mm × 4 mm, С18, пълнеж от 3 μm или еквивалентен
Liquid chromatographic column, 125 mm x 4 mm, C18, 3 μm packing, or equivalent.
рН-метър.
pH-meter.
Полипропиленова колба с обем 125 ml, с широко гърло и винтова капачка.
Polypropylene flask, capacity 125 ml, with wide neck and screw cap.
Мембранен филтър, 0,45 μm.
Membrane filter, 0,45 μm.
Автоклав, 110 (±2) oС, 1,4 (±0,1) бара
Autoclave, 110 (± 2) oC, 1,4 (±0,1) bar.
Миксер Vortex
Vortex mixer.
Подготовка на пробите
Preparation of samples
Пробите с високо съдържание на мастни вещества се подлагат на екстракция с петролен етер (т. 3.9) преди смилането.
Samples with high fat content shall be extracted with light petroleum (3.9) prior to grinding.
Определяне на свободния триптофан (екстракт)
Determination of free tryptophan (extract)
Претегля се с точност до 1 mg подходящо количество (1—5 g) от подготвената проба (т. 5.1) в конусовидна колба.
Weigh to the nearest 1 mg an appropriate amount (1-5 g) of the prepared sample (5.1), into a conical flask.
Прибавят се 100,0 ml солна киселина (т. 3.13) и 5,00 ml концентриран разтвор на вътрешния стандарт (т. 3.16).
Add 100,0 ml hydrochloric acid, (3.13) and 5,00 ml concentrated internal standard solution (3.16).
Разбърква се или се размесва в продължение на 60 min с механична клатачна машина или или с магнитната бъркалка (т. 4.7).
Shake or mix for 60 min. using a mechanical shaker or a magnetic stirrer (4.7).
Оставя се седиментът да се утаи и с пипета се прехвърлят 10,0 ml от супернатанта в бехерова чаша.
Allow the sediment to settle and pipette 10,0 ml of the supernatant solution into a beaker.
Прибавят се 5 ml ортофосфорна киселина (т. 3.14).
Add 5 ml ortho-phosphoric acid (3.14).
Коригира се рН до 3, като се използва натриев хидроксид (т. 3.10).
Adjust the pH to 3 using sodium hydroxide (3.10).
Прибавя се достатъчно количество метанол (т. 3.8), за да се постигне концентрация между 10 и 30 % метанол в крайния обем.
Add sufficient methanol (3.8) to give a concentration of between 10 % and 30 % of methanol in the final volume.
Сместа се прехвърля в мерителна колба с подходящ обем и се разрежда с вода до достигане на необходимия за хроматографията обем (приблизително еднакъв с този на калибрационния стандартен разтвор (т. 3.17).
Transfer to a volumetric flask of appropriate volume and dilute with water to a volume necessary for the chromatography (approx. the same volume as the calibration standard solution (3.17)).
Няколко милилитра от разтвора се фитрират през мембранен филтър от 0,45 μm (т. 4.5) преди да бъдат впръскани в колоната за HPLC.
Filter a few ml of the solution through a 0,45 μm membrane filter (4.5) before injection on the HPLC column.
Стандартният разтвор и екстрактите следва да се пазят от пряка слънчева светлина.
Protect standard solution and extracts against direct sunlight.
Ако не е възможно да се анализират в същия ден, екстрактите могат да се съхраняват при температура 5 oС за най-много 3 дни.
If it is not possible to analyse the extracts the same day, the extracts may be stored at 5 oC for a maximum of 3 days.
Определяне на общия триптофан (хидролизат)
Determination of total tryptophan (hydrolysate)
Претеглят се с точност до 0,2 mg между 0,1 и 1 g от подготвената проба (т. 5.1) в полипропиленова колба (т. 4.4).
Weigh to the nearest 0,2 mg from 0,1 to 1 g of the prepared sample (5.1) into the polypropylene flask (4.4).
Претеглената част от пробата трябва да съдържа около 10 mg азот.
The weighed sample portion shall have a nitrogen content of about 10 mg.
Добавят се 8,4 g. бариев хидроксид октахидрат (т. 3,4) и 10 ml вода.
Add 8,4 g barium hydroxide octa-hydrate (3.4) and 10 ml water.
Съставките се размесват с миксер Vortex (т. 4.8) или с магнитна бъркалка (т. 4.7).
Mix on a vortex mixer (4.8) or magnetic stirrer (4.7).
Покритият с тефлон магнит се оставя в сместа.
Leave the teflon coated magnet in the mixture.