natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Сухото или свежото тегло трябва да се определят в началото на изпитването от проба на инокулативната култура, която е образец на това, което се използва за начало на изпитването, както и в края на изпитването с растителен материал от всеки съд за изпитване и всеки контролен съд.
Dry or fresh weight should be determined at the start of the test from a sample of the inoculum culture representative of what is used to begin the test, and at the end of the test with the plant material from each test and control vessel.
Ако не се измерва площта на листовидните тела, за предпочитане е сухото пред свежото тегло.
If frond area is not measured, dry weight is preferred over fresh weight.
Общата площ на листовидните тела, сухото тегло и свежото тегло могат да бъдат определени, както следва:
Total frond area, dry weight and fresh weight may be determined as follows:
Обща площ на листовидните тела: Общата площ на листовидните тела на всички колонии може да се определи чрез анализ на изображенията.
Total frond area: The total frond area of all colonies may be determined by image analysis.
Силуетът на съда за изпитване и растенията могат да се уловят с помощта на видеокамера (т.е. чрез поставянето на съда върху светлопроницаема кутия) и полученото изображение да се дигитализира.
A silhouette of the test vessel and plants can be captured using a video camera (i.e. by placing the vessel on a light box) and the resulting image digitised.
Чрез калибриране с плоски форми на известна площ след това може да се определи общата площ на листовидните тела в съда за изпитване.
By calibration with flat shapes of known area, the total frond area in a test vessel may then be determined.
Трябва да се вземат мерки за изключване на интерференцията, предизвикана от ръба на съда за изпитване.
Care should be taken to exclude interference caused by the rim of the test vessel.
Алтернативен, но по-трудоемък подход е да се фотографират съдовете за изпитване и растенията, да се изреже полученият силует на колониите и да се определи тяхната площ с помощта на анализатор на площта на листата или с милиметрова хартия.
An alternative but more laborious approach is to photocopy test vessels and plants, cut out the resulting silhouette of colonies and determine their area using a leaf area analyser or graph paper.
И други техники (например съотношението по тегло на хартията между площта на силуета на колониите и единицата площ) може също да са подходящи.
Other techniques (e.g. paper weight ratio between silhouette area of colonies and unit area) may also be appropriate.
Сухо тегло: Всички колонии се събират от всеки съд за изпитване и се изплакват с дестилирана или дейонизирана вода.
Dry weight: All colonies are collected from each of the test vessels and rinsed with distilled or deionised water.
Те се попиват за отстраняване на излишната вода и след това се изсушават при 60 °C до постоянно тегло.
They are blotted to remove excess water and then dried at 60 °C to a constant weight.
Всички части на корени трябва също да се включат.
Any root fragments should be included.
Сухото тегло трябва да бъде изразено с точност най-малко 0,1 mg.
The dry weight should be expressed to an accuracy of at least 0,1 mg.
Свежо тегло: Всички колонии се прехвърлят в тръби от предварително претеглен полистирол (или друг инертен материал) с малки (1 mm) дупки в заоблените долни части.
Fresh weight: All colonies are transferred to pre-weighed polystyrene (or other inert material) tubes with small (1 mm) holes in the rounded bottoms.
След това тръбите се центрофугират с 3000 rpm в течение на 10 минути при стайна температура.
The tubes are then centrifuged at 3000 rpm for 10 minutes at room temperature.
Тръбите, които сега съдържат изсушените колонии, се измерват отново и свежото тегло се пресмята чрез изваждането на теглото на празната тръба.
Tubes, containing the now dried colonies, are re-weighed and the fresh weight is calculated by subtracting the weight of the empty tube.
Честота на измерванията и аналитичните определения
Frequency of measurements and analytical determinations
Ако се използва схема за статично изпитване, pH на всяка третирана проба трябва да се измери в началото и в края на изпитването.
If a static test design is used, the pH of each treatment should be measured at the beginning and end of the test.
Ако се използва схема за полустатично изпитване, pH трябва да се измерва във всяка партида от „свеж“ разтвор за изпитване преди всяко подновяване, както и в съответните „изчерпани“ разтвори.
If a semi-static test design is used, the pH should be measured in each batch of ‘fresh’ test solution prior to each renewal and also in the corresponding ‘spent’ solutions.
Интензитетът на светлината трябва да се измерва във вегетационната камера, в инкубатора или помещението в точки, които са на разстояние от източника на светлина, което е еднакво с това на листовидните тела на Lemna.
Light intensity should be measured in the growth chamber, incubator or room at points the same distance from the light source as the Lemna fronds.
Измерванията трябва да се извършват най-малко веднъж по време на изпитването.
Measurements should be made at least once during the test.
Температурата на средата в заместващия съд, който се държи при същите условия във вегетационната камера, инкубатора или помещението, трябва да се записва най-малко веднъж дневно.
The temperature of the medium in a surrogate vessel held under the same conditions in the growth chamber, incubator or room should be recorded at least daily.
По време на изпитването концентрациите на изпитваното вещество се определят през подходящи интервали.
During the test, the concentrations of the test substance are determined at appropriate intervals.
При статични изпитвания минималното изискване е концентрациите да се определят в началото и края на изпитването.
In static tests, the minimum requirement is to determine the concentrations at the beginning and the end of the test.
При полустатични изпитвания, при които концентрацията на изпитваното вещество не се очаква да остане в рамките на ± 20 % от номиналната концентрация, е необходимо да се анализират всички прясно приготвени изпитвани разтвори и същите разтвори при всяко обновяване (вж. третата алинея от раздел 1.7.7).
In semi-static tests where the concentration of the test substance is not expected to remain within ± 20 % of the nominal concentration, it is necessary to analyse all freshly prepared test solutions and the same solutions at each renewal (see third paragraph in section 1.7.7).
Обаче при тези изпитвания, при които измерената начална концентрация на изпитваното вещество не е в рамките на ± 20 % от номиналната, но за които може да се предоставят достатъчно доказателства, показващи че началните концентрации са повторяеми и стабилни (т.е. в диапазона 80—120 % от началната концентрация), химичните определения могат да се извършат само за най-високата и най-ниската изпитвана концентрация.
However, for those tests where the measured initial concentration of the test substance is not within ± 20 % of nominal, but where sufficient evidence can be provided to show that the initial concentrations are repeatable and stable (i.e. within the range 80-120 % of the initial concentration), chemical determinations may be carried out on only the highest and lowest test concentrations.
Във всички случаи определянето на концентрациите на изпитваното вещество преди обновяването е необходимо да се извършва само за един повторен съд за всяка изпитвана концентрация (или съдържанието на съдовете, обединени в пул от повторени проби).
In all cases, determination of test substance concentrations prior to renewal need only be performed on one replicate vessel at each test concentration (or the contents of the vessels pooled by replicate).
Ако се използва проточно изпитване, подходящ е режим за взимане на проби, подобен на описания при полустатичните изпитвания, включително анализа в началото, по средата и в края на изпитването, но измерванията на „изчерпаните“ разтвори в този случай не са подходящи.
If a flow-through test is used, a similar sampling regime to that described for semi-static tests, including analysis at the start, mid-way through and at the end of the test, is appropriate, but measurement of ‘spent’ solutions is not appropriate in this case.
В този тип на изпитване скоростта на потока на разреждащото и изпитваното вещество или изходният разтвор на изпитваното вещество трябва да се проверяват ежедневно.
In this type of test, the flow-rate of diluent and test substance or test substance stock solution should be checked daily.
Ако има доказателство, че концентрацията на веществото, което се изпитва, се поддържа задоволително в рамките на ± 20 % от номиналната или измерената начална концентрация през цялото време на изпитването, анализът на резултатите може да се базира на номиналните или измерените начални стойности.
If there is evidence that the concentration of the substance being tested has been satisfactorily maintained within ± 20 % of the nominal or measured initial concentration throughout the test, analysis of the results can be based on nominal or measured initial values.
Ако отклонението от номиналната или измерената начална концентрация е по-голямо от ± 20 %, анализът на резултатите трябва да се базира на средногеометричната стойност на концентрацията по време на експозицията или на модели, които описват намаляването на концентрацията на изпитваното вещество (11).
If the deviation from the nominal or measured initial concentration is greater than ± 20 %, analysis of the results should be based on the geometric mean concentration during exposure or models describing the decline of the concentration of the test substance (11).
При някои обстоятелства, например когато едно предварително изпитване е показало, че изпитваното вещество няма токсично въздействие при концентрации до 100 mg·l–1, или до неговата граница на разтворимост в средата на изпитване (която от двете стойности е по-ниска), може да се предприеме гранично изпитване, включващо сравнение на реакциите в контролна група и една група с третирани проби (100 mg·l–1 или концентрация, равна на границата на разтворимост).
Under some circumstances, e.g. when a preliminary test indicates that the test substance has no toxic effects at concentrations up to 100 mg·l–1, or up to its limit of solubility in the test medium (whichever is the lower), a limit test involving a comparison of responses in a control group and one treatment group (100 mg·l–1 or a concentration equal to the limit of solubility), may be undertaken.
Всички предходни условия на изпитване и критерии за валидност се прилагат и за гранично изпитване, с изключение на това, че броят на третираните повторни проби трябва да се удвои.
All previously described test conditions and validity criteria apply to a limit test, with the exception that the number of treatment replicates should be doubled.
Растежът в контролната и третираната група може да се анализира чрез използване на статистическо изпитване за сравняване на средните стойности, например t-тест на Student.
Growth in the control and treatment group may be analysed using a statistical test to compare means, e.g. a Student's t-test.
ВРЕМЕ НА УДВОЯВАНЕ
DOUBLING TIME
За определяне на времето за удвояване (Td) на броя на листовидните тела и придържането към този критерий за валидност при изследването (раздел 1.6) се използва следната формула с данните, получени от контролните съдове:
To determine the doubling time (Td) of frond number and adherence to this validity criterion by the study (section 1.6), the following formula is used with data obtained from the control vessels:
Td = ln 2/μ
Td = ln 2/μ
където μ е средната специфична скорост на растеж, определена според описанието в първа и втора алинея от раздел 2.2.1.
where μ is the average specific growth rate determined as described in first and second paragraph in section 2.2.1.
Целта на изпитването е да се определят въздействията на изпитваното вещество върху вегетативния растеж на Lemna.
The purpose of the test is to determine the effects of the test substance on the vegetative growth of Lemna.
Средна специфична скорост на растеж: тази променлива на реакцията се изчислява на базата на промените в логаритмите на броя на листовидните тела и допълнително — на базата на промените в логаритмите на друг измерван параметър (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло) с течение на времето (изразено в дни) в контролните проби и във всяка група с третирани проби.
Average specific growth rate: this response variable is calculated on the basis of changes in the logarithms of frond numbers, and in addition, on the basis of changes in the logarithms of another measurement parameter (total frond area, dry weight or fresh weight) over time (expressed per day) in the controls and each treatment group.
Понякога тя се нарича относителна скорост на растеж (15).
It is sometimes referred to as relative growth rate (15).
Добив: тази променлива на реакцията се изчислява на базата на промените в броя на листовидните тела и допълнително — на базата на промените в логаритмите на друг измерван параметър (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло) в контролните проби и във всяка група с третирани проби до края на изпитването.
Yield: this response variable is calculated on the basis of changes in frond number, and in addition, on the basis of changes in another measurement parameter (total frond area, dry weight or fresh weight) in the controls and in each treatment group until the end of the test.
Концепцията за средната специфична скорост на растеж се основава на общия експоненциален модел за растежа на водната леща в неограничени култури, където токсичността се оценява на базата на въздействието върху скоростта на растежа, без да зависи от абсолютното ниво на специфичната скорост на растеж на контролната проба, от наклона на кривата на концентрация-реакция или продължителността на изпитването.
The concept of average specific growth rate is based on the general exponential growth pattern of duckweed in non-limited cultures, where toxicity is estimated on the basis of the effects on the growth rate, without being dependent on the absolute level of the specific growth rate of the control, slope of the concentration-response curve or on test duration.
EyCx зависи от специфичната скорост на растеж на вида водна леща, използван във всяко изпитване, както и от максималната специфична скорост на растеж, която може да варира между видовете и дори различните клонинги.
EyCx is dependent on the specific growth rate of the duckweed species used in each test and on the maximum specific growth rate that can vary between species and even different clones.
Тази променлива на реакцията не следва да се използва за сравняване на чувствителността към токсични вещества между видовете водна леща и дори различните клонинги.
This response variable should not be used for comparing the sensitivity to toxicants among duckweed species or even different clones.
Докато използването на средната специфична скорост на растеж за оценяване на токсичността е за предпочитане от научна гледна точка, оценките за токсичността, базирани на добива, които също са включени в настоящия метод за изпитване, удовлетворяват действащите регулаторни изисквания в някои държави.
While the use of average specific growth rate for estimating toxicity is scientifically preferred, toxicity estimates based on yield are also included in this Testing Method to satisfy current regulatory requirements in some countries.
Оценките за токсичността трябва да са базирани на броя на листовидните тела и на още една допълнителна измервана променлива (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло), тъй като някои вещества могат да въздействат на други измервани променливи много повече, отколкото броят на листовидните тела.
Toxicity estimates should be based on frond number and on one additional measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight), because some substances may affect other measurement variables much more than the frond number.
Това въздействие не може да бъде открито само чрез изчисляване на броя на листовидните тела.
This effect would not be detected by calculating frond number only.
Броят листовидни тела, както и всяка друга записана измервана променлива, т.е. общата площ на листовидните тела, сухото тегло или свежото тегло, се табулират заедно с концентрациите на изпитваното вещество за всеки измерван случай.
The number of fronds as well as any other recorded measurement variable, i.e. total frond area, dry weight or fresh weight, are tabulated together with the concentrations of the test substance for each measurement occasion.
Последващият анализ на данни, например оценяването на LOEC, NOEC или ECx, трябва да се основава на стойностите за отделните повторни проби, а не на изчислените средни стойности за група третирани проби.
Subsequent data analysis e.g. to estimate a LOEC, NOEC or ECx should be based on the values for the individual replicates and not calculated means for each treatment group.
Средна специфична скорост на растеж
Average specific growth rate
Средната специфична скорост на растеж за определен период се изчислява като логаритмичното нарастване в променливите за растеж — брой на листовидните тела и още една измервана стойност (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло) — като се използва формулата, дадена по-долу, за всяка повторна проба на контролната проба и третираните проби:
The average specific growth rate for a specific period is calculated as the logarithmic increase in the growth variables — rond numbers and one other measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight) — using the formula below for each replicate of control and treatments:
μ i—j:
μ i-j:
средна специфична скорост на растеж за времето от i до j
average specific growth rate from time i to j
измервана променлива в съда за изпитване или в контролния съд в момента от време i
measurement variable in the test or control vessel at time i
измервана променлива в съда за изпитване или в контролния съд в момента от време j
measurement variable in the test or control vessel at time j
t: времеви интервал от i до j
time period from i to j
За всяка група от третирани проби и контролна група да се изчисли средната стойност за скоростта на растеж заедно с оценки на променливостта.
For each treatment group and control group, calculate a mean value for the growth rate along with variance estimates.
Средната специфична скорост на растеж трябва да се изчисли за целия период на изпитване (времето „i“ в горната формула е началото на изпитването, а времето „j“ е краят на изпитването).
The average specific growth rate should be calculated for the entire test period (time ‘i’ in the above formula is the beginning of the test and time ‘j’ is the end of the test).
За всяка изпитвана и контролна концентрация да се изчисли средната стойност на скоростта за растеж заедно с оценки на променливостта.
For each test concentration and control, calculate a mean value for average specific growth rate along with the variance estimates.
Допълнително трябва да се оцени скоростта на растеж сектор по сектор с цел да се оценят въздействията на изпитваното вещество, които възникват в периода на експозиция (например чрез проверка на логаритмично преобразуваните криви на растежа).
In addition, the section-by-section growth rate should be assessed in order to evaluate effects of the test substance occurring during the exposure period (e.g. by inspecting log-transformed growth curves).
В този случай консервативният подход ще бъде да се сравнят специфичните скорости на растежа на третираните култури в течение на времевия интервал на максимално потискане с тези за контролните проби за същия времеви интервал.
In this case, a conservative approach would be to compare specific growth rates from treated cultures during the time period of maximum inhibition to those for controls during the same time period.
Процентът на потискане на скоростта на растежа (Ir) тогава може да се изчисли за всяка изпитвана концентрация (група от третирани проби) съгласно следната формула:
Percentage inhibition of growth rate (Ir) may then be calculated for each test concentration (treatment group) according to the following formula:
μT– оже да се изчисли за всяка изпитвана концентрация (група от третирани проби) съгласно следната формула:
μT– ated for each test concentration (treatment group) according to the following formula:
% I r:
% I r:
процентното потискане на средната специфична скорост на растеж
percentage inhibition in average specific growth rate
средната стойност за μ в контролната проба
mean value for μ in the control
средната стойност за μ в групата от третирани проби
mean value for μ in the treatment group
Въздействията върху добива се определят на базата на две измервани променливи, броя на листовидните тела и още една измервана променлива (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло), които присъстват във всеки съд за изпитване в началото и в края на изпитването.
Effects on yield are determined on the basis of two measurement variables, frond number and one other measurement variable (total frond area, dry weight or fresh weight) present in each test vessel at the start and end of the test.
За сухото тегло или свежото тегло началната биомаса се определя на базата на проба от листовидни тела, взета от същата проба, използвана за инокулацията на съдовете за изпитване (вж. втората алинея от раздел 1.7.3).
For dry weight or fresh weight, the starting biomass is determined on the basis of a sample of fronds taken from the same batch used to inoculate the test vessels (see second paragraph in section 1.7.3).
За всяка изпитвана концентрация и контролна концентрация да се изчисли средната стойност на добива заедно с оценки на променливостта.
For each test concentration and control, calculate a mean value for yield along with variance estimates.
Средното процентно потискане на добива (% Iy) може да се изчисли за всяка група от третирани проби, както следва:
The mean percentage inhibition in yield (% Iy) may be calculated for each treatment group as follows:
bT– исли за всяка група от третирани проби, както следва:
bT– ated for each treatment group as follows:
процентното намаление на добива
percentage reduction in yield
крайната биомаса минус началната биомаса за контролната група
final biomass minus starting biomass for the control group
крайната биомаса минус началната биомаса в групата от третирани проби
final biomass minus starting biomass in the treatment group
Построяване на кривите „концентрация—реакция“
Plotting concentration-response curves
Трябва да се построят кривите концентрация—реакция, които дават съотношението на средното процентно потискане на променливата на реакцията (Ir или Iy, изчислени както е показано в последната алинея от раздел 2.2.1 или в раздел 2.2.2) и логаритъма на концентрацията на изпитваното вещество.
Concentration-response curves relating mean percentage inhibition of the response variable (Ir, or Iy calculated as shown in the last paragraph of section 2.2.1 or in section 2.2.2) and the log concentration of the test substance should be plotted.
Оценяване на ECx
ECx estimation
Оценките на ECx (например EC50) следва да се базират както на средната специфична скорост на растеж (ErCx), така и на добива (EyCx), като всяка от тях от своя страна се основава на броя на листовидните тела и една допълнителна измервана променлива (обща площ на листовидните тела, сухо тегло или свежо тегло).
Estimates of the ECx (e.g. EC50) should be based upon both average specific growth rate (ErCx) and yield (EyCx), each of which should in turn be based upon frond number and one additional measurement variable (total frond area, dry weight, or fresh weight).
Това е така, тъй като има изпитвани вещества, който оказват различно въздействие върху броя на листовидните тела и други измервани променливи.
This is because there are test substances that impact frond number and other measurement variables differently.