natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Франция защитава позицията, че участието на SNCM в CMN има силно стратегически характер.
In conclusion, France’s position is that SNCM’s shareholdings in CMN are highly strategic in nature.
В действителност тяхното прехвърляне би представлявало според нея не само икономическа безсмислица, но и сериозна стратегическа грешка.
In its opinion, the transfer of those holdings would not only make no sense commercially but would also be tantamount to a major strategic error.
Коментари на Франция относно забележките на представителите на местните общности.
Observations of France on the comments of the representatives of the local authorities
Франция одобрява като цяло съдържанието на писмото на председателя на област Provence-Alpes-Côte d’Azur, но държи въпреки това да отбележи, че противно на това, което се твърди в точка 2 от споменатото писмо, предлагането по линията между континентална Франция и Корсика не е „прекалено голямо по отношение на търсенето“ и че тарифната политика на SNCM отговаря на поетите от нея задължения да не предизвиква тарифна война и да не бъде „price leader“.
Although France approves as a whole of the content of the letter of the president of the Region of Provence-Alpes-Côte d’Azur, it is nonetheless anxious to state that, contrary to what is asserted in point 2 of that letter, the supply of services between mainland France and Corsica is not ‘in excess of demand’ and SNCM’s fares policy complies with commitments which it made not to start a fares war and not to be a ‘price leader’.
Коментари на Франция относно забележките на заинтересованите страни по решението от 2006 година
Observations of France on the comments of the interested parties concerning the 2006 decision
В общ смисъл, Франция отбелязва, че голям брой забележки на STIM и CFF са идентични с коментарите, които дружествата вече са формулирали пред Комисията през 2003 г. В частност те подчертават че коментарите на CFF са били представени пред Първоинстанционния съд в рамките на обжалване за анулиране на решението на Комисията от 9 юли 2003 г. и в по-голямата си част вече са били отхвърлени както от Комисията, така и от Съда.
In general, France notes that many of the observations of STIM and CFF are identical to those submitted to the Commission in 2003. In particular, they note that CFF’s comments were submitted to the Court of First Instance in the action for annulment of the Commission decision of 9 July 2003 and were, for the most part, rejected both by the Commission and the Court.
При DSP относно връзките Марсилия - Корсика, Франция отхвърля всеки аргумент, целящ да покаже, че процедурата по възлагане на договор за DSP е била нередовна.
Concerning the public service delegation for the Marseille-Corsica routes, France challenges any argument that the procedure for the award of the public service delegation agreement was unlawful.
Освен това, според Франция, съществуването на тези национални процедури пред компетентни национални съдии, като европейски съдия по общо право, предполага, че за Комисията не съществува общностен интерес, според който да разглежда въпросите, свързани с процедурата за възлагане на споразумението за DSP.
Further, according to France, the existence of national procedures before the competent national courts as Community courts of ordinary jurisdiction implies that there is no Community interest for the Commission in examining questions relating to the procedure to award the public service delegation agreement.
Относно предварителното изпълнение на мерките, предвидени в първия план за преструктуриране и неговите изменения
The early implementation of the measures laid down in the first restructuring plan and its amendments
На общата забележка относно преждевременното прилагане, от страна на Франция, на мерките, които могат да бъдат квалифицирани като помощи, френските власти отговарят, че въпросното прилагане се оправдава с особения характер на процедурата, а именно анулирането през 2005 г. на решението за разрешение от страна на Комисията от 9 юли 2003 г., а не с волята на френските власти да не признаят задълженията си по договора за ЕО.
The answer of the French authorities to the general remark concerning the early implementation of measures which may be classified as aid by France is that that implementation is justified by the specific features of the procedure, that is to say, the annulment in 2005 of the authorisation decision of the Commission of 9 July 2003, and not by an intention on the part of the French authorities to disregard their obligations under the EC Treaty.
Всъщност Франция уточнява, че винаги е информирала Комисията за развитието на делото и различните мерки, приети от януари 2005 г. съгласно принципа на лоялно сътрудничество между държавите-членки и Комисията.
Indeed, France states that it has always kept the Commission informed of developments in the matter and with the different measures adopted since January 2005, in accordance with the duty to cooperate in good faith between the Member States and the Commission.
Относно последните мерки, френските власти смятат, че тъй като нито една от тях не представлява помощ, член 88, параграф 3 от Договора за ЕО in fine не може да бъде приложен и не съществува никакво задължение за прекратяване на тяхното изпълнение.
Concerning those recent measures, the French authorities consider that since none of them constitute aid, Article 88(3)EC is not, ultimately, applicable to them and, accordingly, there is no obligation to suspend their application.
На първо място, френските власти посочват, че никога не са подлагали под съмнение приложимостта на решението Altmark и отбелязват някои трудности при извършването на проверката, поставена от това решение, тъй като въпросният размер е бил решен предварително и новите критерии не са могли да бъдат взети предвид.
First, the French authorities state that they did not cast doubt on the applicability of the Altmark judgment while noting, on the other hand, certain difficulties in applying the test laid down by that judgment, since the amount in question preceded it and could not therefore have taken into account those new criteria.
Франция уточнява, че въпросната сума от 53,48 милиона евро е част от 69,3 милиона евро, обявени за съвместими от Комисията през 2003 г. Съмненията, изразени от Комисията в нейното решение за откриване на процедура от 2006 г., не засягат съвместимостта на тези мерки, която не е подложена на съмнение, както изглежда твърди STIM в своите забележки, а се отнасят до характера на тази сума като помощ, отпусната като компенсация за разходи по извършване на обществена услуга.
France points out that the EUR 53,48 million in question is part of the EUR 69,3 million declared compatible by the Commission in 2003. The doubts expressed by the Commission in its initiation decision of 2006 do not therefore concern the compatibility of those measures, which are not called into question, as STIM seems to state in its observations, but concern the aid nature of that amount granted as compensation for public service costs.
Според Франция забележките на CFF и STIM не поставят под съмнение приложимостта в конкретния случай на първото и второто условие Altmark.
According to France, the observations of CFF and STIM do not call into question the applicability to the present case of the first and second Altmark conditions.
Що се касае до третия критерий Altmark, френските власти оспорват аргумента, изложен от CFF и STIM, според който изплащането на тази сума би довело безспорно до свръхкомпенсация, предвид факта, че Комисията е разрешила, с решението си от 30 октомври 2001 г., изплащане на 787 милиона евро като компенсиране на разходи за извършване на обществена услуга.
In respect of the third criterion in Altmark, the French authorities deny the argument put forward by CFF and STIM that the payment of that sum necessarily results in overcompensation because the Commission authorised, by its decision of 30 October 2001, the payment of EUR 787 million as compensation for public service costs.
В тази връзка Франция уточнява, че Комисията, в решението си от 2003 г., е установила, че тези задължения са били недостатъчно компенсирани и че сумата от 53,48 милиона евро е обоснована като компенсация за извършване на обществена услуга.
In that respect, France states that the Commission, in its 2003 decision, stated that those obligations had been undercompensated and that the amount of EUR 53,48 million was justified as public service compensation.
Относно четвъртия критерий Altmark, френските власти подчертават, че въпреки липсата на референтно дружество и следователно невъзможността за общо сравнение между SNCM и други дружества, което е установено и от CFF, те са положили усилия да представят данни, които позволяват да се направи възможно най-точно сравнение със сходни дружества, конкретно и основно CMN.
Regarding the fourth Altmark condition, the French authorities submit that, despite the absence of a reference undertaking and thus the impossibility of establishing an overall comparison between SNCM and other undertakings, as noted also by CFF, they endeavoured to provide information serving to make the most exact comparison possible with similar undertakings, that is to say, primarily with CMN.
Франция оспорва също така аргумента, изложен от STIM и CFF, според който структурните разходи на SNCM са по-високи от тези на CMN.
France also challenges the argument raised by STIM and CFF that the structural costs of SNCM are greater than those of CMN.
Дори и случаят да е такъв, френските власти смятат, че показателят за производителност на SNCM е много близък до този на CMN.
Even if that were to be the case, the French authorities consider that the productivity ratios of SNCM are very similar to those of CMN.
В крайна сметка SNCM е също толкова добре управлявано, както и CMN, което STIM никога не определя като лошо ръководено дружество.
In conclusion, SNCM was managed as well as CMN to which STIM at no point refers as a badly-run undertaking.
Франция уточнява, че понесените между 1991 и 2001 г. загуби не се дължат само на DSP, както твърди CFF, но че задълженията за предоставяне на обществена услуга са попречили на SNCM да се приспособи към промяната на конкурентната среда.
France states that the losses suffered between 1991 and 2001 were not attributable only to the public service delegation, as CFF appears to assert, but that the public service obligations prevented SNCM from adapting to the change in the competitive environment.
Френските власти уточняват също така че тези загуби не са концентрирани в периода 2000—2001 г., а са се засилили през този период поради увеличаването на извършваните от CFF ротации.
The French authorities also state that those losses are not concentrated in the period 2000 to 2001 but gathered pace over that period on account of the increase in the round trips made by CFF.
Относно съвместимостта на 53,48 милиона евро, изплатени като компенсации за разходи за извършване на обществена услуга съгласно член 86, параграф 2 от Договора за ЕО, френските власти напомнят, че от една страна, в решението от 2003 г. Комисията вече е обявила съвместимостта на тази сума с посочения член и, че от друга страна, Съдът не го е оспорил в решението си от 15 юни 2005 г.
Concerning the compatibility of the EUR 53,48 million paid as compensation for public service costs in accordance with Article 86(2) EC, the French authorities note that, first, in its 2003 decision, the Commission had already declared that amount as compatible with that article and, secondly, the CFI did not call it into question in its judgment in Case T-349/03.
Що се касае до процеса на цесията, Франция уточнява, че първоначално е предвиждала класически критерии за подбор, базиращи се основно на цената, предложена за остойностяването на акциите на SNCM, и на второ място, на други параметри (промишлен проект, социален проект и др.), сред които сумата, която кандидатите са били готови да инвестират в дружеството като рекапитализация.
As regards the sale process, France states that from its outset it provided for classic selection criteria based primarily on the price offered for the increase in value of SNCM’s stock and, secondarily, on other criteria (industrial plan, social plan and so on), including the amount which the candidates were prepared to invest in the company for a recapitalisation.
Франция оспорва твърдо аргумента, изложен от третите заинтересовани страни, според който процесът по продажба не е бил прозрачен, и напомня, че в конкретния случай самата държава е надхвърлила законовите си и регулаторни задължения, достатъчно силни и задължаващи, предвидени в случай на цесия на публични дялове.
France firmly challenges the argument put forward by third parties that the process of putting up for sale was not transparent and notes that, in the present case, the State itself went beyond its legal and statutory obligations, substantial and restrictive as they were, provided for in the event of transfer of public shareholdings.
Франция напомня, че развитието вследствие на предложението на BCP да закупи 100 % от акциите на SNCM, е протекло в много трудни финансови и социални условия и че присъединяването на VT към предложението на BCP не е променило търговските и финансови параметри на операцията (извън разпределението на капитала).
France notes that the development following BCP’s offer again to take up 100 % of SNCM’s stock occurred in a very difficult financial and social context and that VT’s joining BCP’s offer did not change the commercial and financial terms of the transaction (except for capital ownership).
Относно отрицателната цена от 158 милиона евро, френските власти напомнят, че предвид финансовото състояние на SNCM към 30 септември 2005 г., дружеството е било продадено на пазарна цена и че продажбата е била икономически по-изгодна, отколкото ликвидацията на дружеството.
As regards the negative price of EUR 158 million, the French authorities note that, having regard to SNCM’s financial situation on 30 September 2005, the undertaking was sold at a market price and that the sale was economically more advantageous than a liquidation of the undertaking.
В тази връзка френските власти уточняват, че прилагането на условието за частния инвеститор в случай на цесия на дружество, намиращо се близо до ликвидация, не трябва да бъде считано като търсене на „рентабилността на публичната намеса“, а като предотвратяване на по-сериозни загуби, които акционерът би могъл да понесе с извършването на по-скъпа ликвидация.
In that respect, the French authorities state that the application of the criterion of the private investor in the event of a transfer of undertaking similar to liquidation must not be regarded in the same way as the search for ‘profitability of public action’ but as the prevention of greater losses which the shareholder would have to suffer through a more costly liquidation.
Относно платената цена, Франция оспорва аргумента, според който SNCM е било продадено на цена, която не отговоря на реалната му стойност.
In respect of the price paid, France challenges the argument that SNCM was transferred at a price which did not reflect its actual value.
Френските власти отричат освен това и аргумента на CFF, че са подценили пазарната стойност на флотата на SNCM, която CFF определя между 406,5 милиона евро и 426,5 милиона евро.
The French authorities also refute CFF’s argument that the market value of SNCM’s fleet was underestimated, which CFF assessed at between EUR 406,5 million and EUR 426,5 million.
Френските власти твърдят, че корабите, взети предвид при изчисляването на CFF, не отговарят на тези, които SNCM притежава към 30 септември 2005 г. Липсата на отстъпка, приложена към пазарната стойност на корабите, не взема предвид контекста, в който би се извършила една евентуална съдебна ликвидация на тези активи и най-накрая, датата, отбелязана при изчисляването на тази пазарна стойност, а именно август 2006 г., не е датата на потенциалната ликвидация на SNCM, която трябва да послужи като референтна дата, която е 30 септември 2005 г. От друга страна, Франция отбелязва, че ако се спази предложеното от CFF изчисление, отрицателната цена би била три пъти по-ниска от стойността за ликвидация на активите, изисквана от съдебната практика по делото Gröditzer, което би било по-благоприятно, отколкото хипотезите, представени на Комисията от френските власти.
The French authorities argue that the vessels taken into account in CFF’s calculation do not correspond to those held in SNCM’s name on 30 September 2005. The absence of discounts applied to the market value of the vessels does not take account of the background in which a potential compulsory liquidation of those assets takes place and, finally, the date chosen to calculate that market value, August 2006, is not the date of potential liquidation of SNCM to which reference must be made, that date being 30 September 2005. However, France notes that, if the calculation proposed by CFF was to be accepted, the negative price would be three times lower than the liquidation value of the assets required by the Gröditzer case-law, which would therefore be more favourable than the cases presented to the Commission by the French authorities.
На аргумента, изложен от CFF, оспорващ прилагането на съдебната практика по делото Gröditzer, позовавайки се на факта, че апортът в капитала на SNCM от страна на държавата е свързан с продажбата на 75 % от нейното участие, намалявайки с толкова перспективите за възвръщаема печалба, френските власти напомнят, че отрицателната цена на цесията от 158 милиона евро отговаря на продажбата на целия капитал на SNCM, последвана от нова инвестиция от държавата на стойност 25 % с възвръщаемост от […] % годишно.
In response to CFF’s argument calling into question the application of the Gröditzer case-law by referring to the fact that the capital contribution of the State in SNCM was linked to the sale of 75 % of its holding, reducing in proportion the prospects of profit in return, the French authorities note that the negative sale price of EUR 158 million does correspond to the sale of the entirety of SNCM’s capital, followed by a new investment by the State of 25 % giving a return of […] % per year.
Следователно Франция счита, че възвръщаемостта на инвестицията остава гарантирана с нейното участие сред акционерите на компанията в размер на 25 %, доколкото това участие се ползва с висока гаранция за възвръщаемост.
Accordingly, France takes the view that the return on investment remains guaranteed by virtue of its shareholding of 25 % in the company in so far as that holding enjoys a guarantee of very high return.
Освен това Франция оспорва и аргумента, изложен от CFF за неприложимостта, в конкретния случай, на метода ABX, основаващ се върху анализа на действителните разходи по ликвидацията на SNCM и върху риска, че държавата би могла да бъде разглеждана като отговорна за пасива на дружеството по силата на действие по запълване на пасива, както е предвидено във френските колективни процедури и потвърдено от националната съдебна практика (решение на Апелативния съд на Руан от 22 март 2005 г.).
France also challenges the argument put forward by CFF on the non-application to the present case of the ABX approach, taking as a basis in particular the analysis of the actual liquidation costs of SNCM and the risk that the State could be considered to be liable for the liabilities of the undertaking in an action ‘en comblement de passif’ as provided for by French insolvency procedures and confirmed by national case-law (judgment of the Court of Appeal of Rouen of 22 March 2005).
Въпреки че френските власти смятат, че тяхното поведение като управител на SNCM не би трябвало да бъде квалифицирано като „неправилно“ по тази процедура, те настояват за съществуването на много висок риск от осъждане на държавата от национален съдия за недостиг на активи на SNCM, поради гъвкавите условия за квалифициране на грешката в управлението по смисъла на член L.651-2 от търговския закон и съгласно горепосочената съдебна практика, която може да бъде приложена в настоящия случай.
Although the French authorities consider that their conduct as manager of SNCM cannot be described as being ‘wrongful’ in that action, they insist that there is a very high risk that an order would be made against the State by a national court for the shortfall in SNCM’s assets owing to flexible criteria for characterisation of mismanagement as provided for in Article L-651-2 of the Commercial Code and pursuant to the case-law cited above which can be transposed to the present case.
По отношение на рекапитализацията от 8,75 милиона евро, Франция напомня, че противно на твърденията на CFF и STIM, тази капиталова вноска не представлява държавна помощ предвид едновременността на тази инвестиция, сходния характер на условията по нея и плащането, получено от държавата чрез CGMF, чийто размер е по-висок от средния.
In respect of the capitalisation of EUR 8,75 million, France notes that, contrary to the contentions of CFF and STIM, that capital contribution does not constitute State aid on account of the concurrence of that investment, the similarity of its subscription conditions and the higher-than-average return obtained by the State via CGMF.
По-конкретно френските власти уточняват, че принципът на равенство на инвеститорите не би бил оспорен от съществуването на разтрогващи клаузи, доколкото те са били предвидени в рамките на цесията на 100 % от SNCM, а не в рамките на последвалата я рекапитализация с 35 милиона евро.
In particular, the French authorities submit that the principle of equality of investors is not called into question by the existence of cancellation clauses since the latter were laid down in connection with the 100 % sale of SNCM and not with the EUR 35 million recapitalisation which followed it.
Освен това Франция припомня, че размерът на нейната инвестиция е доста по-нисък от този на купувачите, доколкото само сумата от 8,75 милиона евро трябва да бъде сравнявана с направената от купувачите инвестиция (26,25 милиона евро).
Further, France submits that its investment is much lower than that of the purchasers, since it is only the sum of EUR 8,75 million which must be compared to the investment made by the purchasers (EUR 26,25 million).
В действителност първата рекапитализация от 142,5 милиона евро трябва да бъде разглеждана само и единствено в рамките на сравнение с ликвидационната цена.
The first recapitalisation of EUR 142,5 million should be examined only in the course of the comparison with the liquidation price.
Най-накрая Франция оспорва аргумента на STIM относно факта, че този апорт би съставлявал гаранция за частните купувачи, че SNCM ще получи DSP за обслужване на Корсика.
Finally, France challenges STIM’s argument that that contribution is a guarantee given to private purchasers that SNCM has indeed been awarded the public service delegation to operate services to Corsica.
Френските власти изтъкват, че това увеличение на капитала е разумно и независимо от резултатите на дружеството и че предоставянето на DSP на SNCM не би позволило да се подобри очакваната възвръщаемост на тази инвестиция.
The French authorities submit that that increase in capital is prudent and irrespective of the undertaking’s performance and that the award of the public service delegation to SNCM does not serve to improve the return expected on that investment.
Относно сумата от 38,5 милиона евро за социални мерки, Франция отново представя аргумента, според който тези мерки представляват помощ за персонала и че тяхното поемане от страна на държавата не може да бъде считано като предоставяне на непряко предимство на дружеството, доколкото те идват като допълнение към законовите разпоредби и задълженията, произтичащи от колективните трудови договори на SNCM.
As regards the EUR 38,5 million of social measures, France repeats the argument that those measures are aid to individuals and that their payment by the State cannot be considered to give an indirect advantage to the undertaking in so far as they are in addition to SNCM’s statutory obligations and its obligations in agreements.