natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Референтен разтвор на хидроксиметилфурфурол, 25 mg/l (v/v).
Reference solution of hydroxymethylfurfural, 25 mg/l (v/v).
В мерителна колба с обем 100 ml се поставят 25 mg точно претеглен хидроксиметилфурфурол (C6H3O6) и се долива до чертата с метанол (точка 3.2.2).
Into a 100 ml volumetric flask, place 25 mg of hydroxymethylfurfural, C6H3O6, accurately weighed, and make up to the mark with methanol (paragraph 3.2.2).
Разтворът се разрежда с метанол (точка 3.2.2) в съотношение 1:10е и се филтрира през мембранен филтър (0,45 μm).
Dilute this solution 1/10e with methanol (paragraph 3.2.2) and filter through a membrane filter (0,45 µm).
Съхраняван в хладилник в кафяво херметически запечатано стъклено шише, разтворът има трайност от два до три месеца.
If kept in a hermetically sealed brown glass bottle in a refrigerator, this solution will keep for two to three months.
Използва се разтвор, получен от разреждането на ректифицирана концентрирана гроздова мъст до 40 % (m/v) (вкарват се 200 g концентрирана ректифицирана гроздова мъст, прецизно претеглена в мерителна колба от 500 ml, допълва се с вода до чертичката и се хомогенизира) и се филтрира през мембранен филтър (0,45 µm).
Use the solution obtained by diluting the rectified concentrated must to 40 % (m/v) (introduce 200 g of accurately weighed rectified concentrated must into a 500 ml volumetric flask. Make up to the mark with water and homogenise) and filter it through a membrane filter (0,45 µm).
Хроматографски анализ
Chromatographic determination
В хроматографа се инжектират 5 (или 10) μl от пробата, приготвена съгласно точка 3.3.1, и 5 (или 10) μl от референтния разтвор на хидроксиметилфурфурол (точка 3.2.5).
Inject 5 (or 10) µl of the sample prepared as described in paragraph 3.3.1. and 5 (or 10) µl of the reference hydroxymethylfurfural solution (paragraph 3.2.5) into the chromatograph.
Записва се хроматограмата.
Record the chromatogram.
Времето на задържане на хидроксиметилфурфурола е приблизително 6—7 минути.
The retention time of hydroxymethylfurfural is approximately six to seven minutes.
Ако С в mg/l е концентрацията на хидроксиметилфурфурол в разтвор 40 % (m/v) на ректифицирана концентрирана мъст,
Let the hydroxymethylfurfural concentration in the 40 % (m/v) solution of the rectified concentrated must be C mg/l.
I. Бърз метод за оценка на тежки метали
I. Rapid method for evaluation of heavy metals
Тежките метали се откриват в подходящо разредена ректифицирана концентрирана мъст по оцветяването, получено вследствие образуването на сулфиди.
Heavy metals are revealed in the suitably diluted rectified concentrated must by the coloration produced by the formation of sulphides.
Те се анализират въз основа на сравнение със стандартен разтвор на олово, отговарящ на максимално допустимата концентрация.
They are assessed by comparison with a standard lead solution corresponding to the maximum admissible concentration.
Определяне съдържанието на олово с атомно-абсорбционна спектрофотометрия
Determination of lead content by atomic absorption spectrophotometry
Абсорбцията се измерва при дължина на вълната 283,3 nm.
The chelate given by lead with ammonium pyrrolidinedithiocarbamate is extracted with methylisobutylketone and the absorbence measured at 283,3 nm.
Съдържанието на олово се определя, като се използват допълнителни количества от метала, участващи в серия референтни разтвори.
The lead content is determined by using known additional amounts of lead in a set of reference solutions.
Бърз метод за оценка на тежки метали
Rapid method for evaluation of heavy metals
Разредена солна киселина, 70 % (m/v)
Dilute hydrochloric acid, 70 % (m/v).
Разреждат се 70 g солна киселина (HCl), (ρ20 = 1,16—1,19 g/ml) и се допълват с вода до обем от 100 ml.
Take 70 g of hydrochloric acid, HCl (ρ20 = 1,16 to 1,19 g/ml), and make up to 100 ml with water.
Разредена солна киселина, 20 % (m/v)
Dilute hydrochloric acid, 20 % (m/v).
Разреждат се 20 g солна киселина (HCl), (ρ20 = 1,16—1,19 g/ml) и се допълват с вода до обем от 100 ml.
Take 20 g of hydrochloric acid, HCl (ρ20 = 1,16 to 1,19 g/ml), and make up to 100 ml with water.
Разреден амоняк
Dilute ammonia.
Разреждат се 14 g амоняк (NH3) (ρ20 = 0,931—0,934 g/ml) и се допълват с вода до обем 100 ml.
Take 14 g of ammonia, NH3 (ρ20 = 0,931 to 0,934 g/ml) and make up to 100 ml with water.
Буферен разтвор с pH 3,5
pH 3,5 buffer solution.
В 25 ml вода се разтварят 25 g амониев ацетат (CH3COONH4) и към тях се прибавят 38 ml разредена солна киселина (точка 2.1.1).
Dissolve 25 g of ammonium acetate (CH3COONH4), in 25 ml of water and add 38 ml of dilute hydrochloric acid (paragraph 2.1.1).
Ако е необходимо, рН се коригира с разредена солна киселина (точка 2.1.2) или разреден амоняк (точка 2.1.3). Допълва се с вода до 100 ml.
Adjust the pH if necessary with the dilute hydrochloric acid (paragraph 2.1.2) or the dilute ammonia (paragraph 2.1.3) and make up to 100 ml with water.
Разтвор на тиоацетамид (C2H5SN), 4 % (m/v).
Thioacetamide solution, (C2H5NS), 4 % (m/v).
Разтвор на глицерол (C3H8O3), 85 % (m/v)
Glycerol solution, (C3H8O3, 85 % (m/v)
(n D20 °C = 1,449—1,455).
°C = 1,449 to 1,455).
Реагент на тиоацетамид
Thioacetamide reagent.
Към 0,2 ml разтвор на тиоацетамид (точка 2.1.5) се прибавя 1 ml смес, приготвена от 5 ml вода, 15 ml разтвор на 1 M натриев хидроксид и 20 ml глицерол (точка 2.1.6).
To 0,2 ml of thioacetamide solution (paragraph 2.1.5) add 1 ml of a mixture of 5 ml of water, 15 ml of 1 M sodium hydroxide solution and 20 ml of glycerol (paragraph 2.1.6).
Загрява се на водна баня при температура 100°С в продължение на 20 секунди.
Heat over a waterbath at 100 °C for 20 seconds.
Разтвор, съдържащ 0,002 g олово на литър.
Solution containing 0,002 g/l of lead.
Разтворът на олово с концентрация 1 g/l се приготвя, като във вода се разтварят 0,400 g оловен нитрат (Pb(NO3)2) и се долее до 250 ml с вода.
Prepare a 1 g/l lead solution by dissolving 0,400 g of lead nitrate, Pb (NO3)2, in water and making up to 250 ml with water.
По време на работата разтворът се разрежда с вода на две части в 1000 (v/v) за да се получи разтвор на олово с концентрация 0,002 g/l.
At the time of use, dilute this solution with water to two parts in 1000 (v/v) in order to obtain a 0,002 g/l solution.
Тест-проба с 10 g ректифицирана концентрирана мъст се разтваря в 10 ml вода.
Dissolve a test sample of 10 g of the rectified concentrated must in 10 ml of water.
Добавят се 2 ml от буферния разтвор с pH 3,5 (точка 2.1.4); разбърква се.
Add 2 ml of the pH 3,5 buffer solution (paragraph 2.1.4); mix.
Прибавят се 1,2 ml реагент — тиоацетамид (точка 2.1.7).
Add 1,2 ml of the thioacetamide reagent (paragraph 2.1.7).
Разбърква се незабавно.
Mix at once.
Контролната проба се приготвя по същия начин, като се използват 10 ml разтвор на олово с концентрация 0,002 g/l (точка 2.1.8).
Prepare the control under the same conditions by using 10 ml of the 0,002 g/l lead solution (paragraph 2.1.8).
След 2 минути възможното оцветяване в кафяво на ректифицираната концентрирана мъст не трябва да бъде по-наситено от оцветяването на контролната проба.
After two minutes, any brown coloration of the rectified concentrated must solution should not be more intense than that of the control.
При гореописаните условия на работа контролната проба отговаря на максимално допустимата концентрация за тежките метали, изразена като олово — 2 mg/kg ректифицирана концентрирана гроздова мъст.
Under the conditions of the above procedure, the control sample corresponds to a maximum admissible heavy metal concentration expressed as lead of 2 mg/kg of rectified concentrated must.
Атомно-абсорбционен спектрофотометър, снабден с горелка въздух-ацетилен.
Atomic absorption spectrophotometer equipped with an air-acetylene burner.
Лампа с кух катод за определяне на олово.
Lead hollow cathode lamp.
Разредена оцетна киселина.
Dilute acetic acid.
Отмерват се 12 g ледена оцетна киселина (ρ20 = 1,05 g/ml) и полученият обем се долива до 100 ml с вода.
Take 12 g of glacial acetic acid (ρ20 = 1,05 g/ml) and make up to 100 ml with water.
Разтвор на амониев пиролидиндитиокарбамат (C5H12N2S2), 1 % (m/v).
Solution of ammonium pyrrolidinedithiocarbamate, C5H12N2S2, 1 % (m/v).
Метилизобутилкетон, (CH3)2 CHCH2COCH3.
Methylisobutylketone, (CH3)2 CHCH2COCH3.
Разтвор с 0,010 g/l олово.
Solution containing 0,010 g/l of lead.
Разтворът с концентрация 1 g/l (точка 2.1.8) се разрежда до 1 % (v/v).
Dilute the 1 g/l lead solution (paragraph 2.1.8) to 1 % (v/v).
Приготвяне на разтвора за анализ
Preparation of solution to be examined
Разтварят се 10 g от ректифицираната концентрирана мъст в смес от равни части разредена оцетна киселина (точка 3.2.1) и вода и се долива се до 100 ml със същата смес.
Dissolve 10 g of rectified concentrated must in a mixture of equal volumes of dilute acetic acid (paragraph 3.2.1) and water, and make up to 100 ml with this mixture.
Добавят се 2 ml от разтвора на амониев пиролидиндитиокарбамат (точка 3.2.2) и 10 ml метилизобутилкетон (точка 3.2.3).
Add 2 ml of ammonium pyrrolidinedithiocarbamate solution (paragraph 3.2.2) and 10 ml of methylisobutylketone (paragraph 3.2.3).
Предпазван от ярка светлина, разтворът се разклаща в продължение на 30 секунди.
Shake for 30 seconds while protected from bright light.
Оставя се да се отделят двата слоя.
Leave the two layers to separate.
Използва се метилизобутилкетоновият слой.
Use the methylisobutylketone layer.
Приготвяне на референтните разтвори
Preparation of reference solutions
Приготвят се три референтни разтвора, които освен 10 g ректифицирана концентрирана гроздова мъст, съдържат още и съответно 1, 2 и 3 ml разтвор на олово с концентрация 0,010 g/l (точка 3.2.4).
Prepare three reference solutions containing, in addition to 10 g of rectified concentrated must, 1, 2 and 3 ml respectively of the solution containing 0,010 g/l of lead (paragraph 3.2.4).
Третират се по същия начин като разтвора за анализ.
Treat these in the same way as the solution to be examined.
Контролна проба
Control
Контролната проба се приготвя при същите условия, описани в точка 3.3.1 за разтвора за анализ, но без добавяне на ректифицирана концентрирана мъст.
Prepare a control by proceeding under the same conditions as in paragraph 3.3.1, but without the addition of the rectified concentrated must.
Определяне
Determination
Избира се дължина на вълната от 283,3 nm.
Set the wavelength to 283,3 nm.
Метилизобутилкетонът от контролната проба се атомизира в пламъка на горелката и се нулира скалата за отчитане на абсорбцията.
Atomise the methylisobutylketone from the control sample in the flame and zero the absorbence scale.
Определя се абсорбцията на разтвора за анализ и референтните разтвори, като се работи със съответните екстракти на разтворителите.
By operating with their respective solvent extracts, determine the absorbences of the solution to be examined and the reference solutions.
Съдържанието на олово се изразява в милиграми на килограм ректифицирана концентрирана мъст с точност до първия десетичен знак.
Express the lead content in milligrams per kilogram of rectified concentrated must to one decimal place.
Построява се крива с измененията в абсорбцията като функция от концентрацията на олово, добавено към референтните разтвори. В началото на координатната система (0) се нанася концентрацията на разтвора за анализ.
Plot the curve giving the variation in absorbence as a function of the lead concentration added to the reference solutions, zero concentration corresponding to the solution to be examined.
Есктраполира се правата линия, свързваща точките, до пресичането ѝ с отрицателните стойности по оста на концентрация.
Extrapolate the straight line joining the points until it cuts the negative part of the concentration axis.
Концентрацията на олово в разтвора за анализ се изчислява от разстоянието между точката на пресичане и началото на координатната система.
The distance of the point of intersection from the origin gives the lead concentration in the solution to be examined.
Химично определяне на етанол
Chemical determination of ethanol
Методът се използва за определяне на съдържанието на алкохол в нискоалкохолни течности като мъст, концентрирана мъст и ректифицирана концентрирана мъст.
This method is used for the determination of the alcoholic strength of low-alcohol liquids such as musts, concentrated musts and rectified concentrated musts.
Обикновена дестилация.
Simple distillation of the liquid.
Окисляване на етанола в дестилата с калиев бихромат.
Oxidation of the ethanol in the distillate by potassium dichromate.
Титруване на излишъка от бихромат с разтвор на желязо (II).
Titration of the excess dichromate with an iron (II) solution.
Дестилационна апаратура, използвана за измерване на алкохолното съдържание
Distillation apparatus used to measure the alcoholic strength
Разтвор на калиев бихромат
Potassium dichromate solution.
33,600 g калиев бихромат (K2Cr2O7) се разтварят в количество вода, достатъчно, за да се получи един литър разтвор при температура 20 °C.
Dissolve 33,600 g of potassium dichromate, (K2Cr2O7), in sufficient quantity of water to make one litre of solution at 20 °C.
Един милилитър от този разтвор окислява 7,8924 mg алкохол.
One millilitre of this solution oxidizes 7,8924 mg of alcohol.
Разтвор на феро (II) амониев сулфат
Iron (II) ammonium sulphate solution.
135 g феро (II) амониев сулфат, FeSO4, (NH4)2SO4, 6 H2O се разтварят в количество вода, достатъчно, за да се получи един литър разтвор. Доливат се 20 ml концентрирана сярна киселина (H2SO4) (ρ20 = 1,84 g/ml).
Dissolve 135 g of iron (II) ammonium sulphate, Fe SO4, (NH4)2SO4, 6 H2O in sufficient quantity of water to make one litre of solution and add 20 ml of concentrated sulphuric acid, (H2SO4), (ρ20 = 1,84 g/ml).
До голяма степен полученият разтвор съответства на половината обем на разтвора от бихромат, когато е прясно приготвен.
This solution more or less corresponds to half its volume of dichromate solution when just prepared.
Окислява се бавно с течение на времето.
Subsequently, it oxidizes slowly.
Разтвор на калиев перманганат
Potassium permanganate solution.
В достатъчно количество вода, за да се получи един литър разтвор, се разтварят 1,088 g калиев перманганат (KMnO4).
Dissolve 1,088 g of potassium permanganate, KMnO4, in a sufficient quantity of water to make one litre of solution.
Сярна киселина, разредена в съотношение 1:2 (v/v)
Sulphuric acid, diluted 1:2 (v/v).
На малки части при непрекъснато разбъркване към 500 ml вода се прибавят 500 ml сярна киселина (H2SO4) (ρ20 = 1,84 g/ml).
A little at a time and stirring continuously, add 500 ml of sulphuric acid, (H2SO4) (ρ20 = 1,84 g/ml) to 500 ml of water.
Реагент на железен ортофенантролин
Ferrous orthophenanthroline reagent.
В 100 ml вода се разтварят 0,695 g железен сулфат (FeSO4, 7 H2O). Добавя се 1,485 g ортофенантролинов монохидрат (C12H8N2, H2O).
Dissolve 0,695 g of ferrous sulphate, FeSO4, 7 H2O, in 100 ml of water, and add 1,485 g of orthophenanthroline monohydrate, C12H8N2, H2O.
Съдържанието се загрява, за да се улесни разтварянето.
Heat to help the dissolution.
Полученият яркочервен разтвор има добра трайност.
This bright red solution keeps well.
В дестилационна колба се поставят 100 g ректифицирана концентрирана гроздова мъст и 100 ml вода.
Place 100 g of rectified concentrated must and 100 ml of water in the distillation flask.
Дестилира се и дестилатът се събира в мерителна колба с обем 100 ml, след което се допълва до чертата с вода.
Collect the distillate in a 100 ml volumetric flask and make up to the mark with water.
В колба със запушалка от шлифовано стъкло от 300 ml и широко гърло, което позволява да бъде промивано без загуба на вещество се поставят 20 ml от разтвора за титруване — калиев бихромат (точка 3.1), 20 ml от разредената сярна киселина1/2 (v/v) (точка 3.4) и се разклаща.
Take a 300 ml flask with a ground glass stopper and with a widened neck enabling the neck to be rinsed without loss. In the flask, place 20 ml of the titrant potassium dichromate solution (paragraph 3.1) and 20 ml of the 1:2 (v/v) dilute sulphuric acid (paragraph 3.4) and shake.
Добавят се 20 ml от дестилата. Колбата се запушва и отново се разклаща.
Add 20 ml of the distillate.
Изчаква се най-малко 30 минути, като периодично се разклаща (това е колбата с разтвор за измерване).
Stopper the flask, shake, and wait at least 30 minutes, shaking occasionally. (This is the ‘measurement’ flask.)
Разтворът на феро (II) амониев сулфат (точка 3.2) се титрува спрямо разтвор на калиев бромат, като за целта в идентична колба се поставят същите количества от реагентите, но дестилатът (20 ml) се заменя с 20 ml дестилирана вода (това е контролната проба).
Carry out the titration of the iron (II) ammonium sulphate solution (paragraph 3.2) with respect to the potassium dichromate solution by placing in an identical flask the same quantities of reagents but replacing the 20 ml of distillate by 20 ml of distilled water. (This is the ‘control’ flask.)
Към съдържанието на колбата с пробата, приготвена за измерване, се добавят 4 капки от ортофенантролиновия разтвор (точка 3.5).
Add four drops of the orthophenanthroline reagent (paragraph 3.5) to the contents of the ‘measurement’ flask.
Излишният бихромат се титрува чрез добавяне на феро (II) амониев сулфат (точка 3.2).
Titrate the excess dichromate by adding to it the iron (II) ammonium sulphate solution (paragraph 3.2).
Добавянето на разтвора от желязо се преустановява, когато сместа промени цвета си от зеленосин на кафяв.
Stop adding the ferrous solution when the mixture changes from green-blue to brown.
За по-точното определяне на края на титруването, цветът на сместа се възстановява, т.е. променя се от кафяв в зеленосин, с разтвор на калиев перманганат (точка 3.3).
To judge the end-point more precisely, change the colour of the mixture back from brown to green-blue with the potassium permanganate solution (paragraph 3.3).
От обема на добавения феро (II) амониев сулфат се изважда една десета от обема на използвания разтвор.
Subtract a tenth of the volume of this solution used from the volume of the iron (II) solution added.
С n ml се означава разликата между обемите.
Let the difference be n ml.
По същия начин се работи и с контролната проба.
Proceed in the same way with the ‘control’ flask.
Разликата в обемите се обозначава с n’ ml.
Let n′ ml be the difference here.
Съдържанието на етанол се изразява в грамове на килограм обща захар и се определя с точност до първия десетичен знак.
The ethanol is expressed in grams per kilogram of total sugars and is quoted to one decimal place.
n’ ml от разтвора на желязо редуцира 20 ml от обема на бихроматния разтвор, който от своя страна води до окисляването на 157,85 mg чист етанол.
n′ ml of ferrous solution reduces 20 ml of dichromate solution which oxidizes 157,85 mg of pure ethanol.
Един милилитър от разтвора на двувалентно желязо има същата редуцираща сила като:
One millilitre of iron (II) solution has the same reducing power as:
((157,85)/ (n’)) mg етанол
((157,85)/(n)) mg of ethanol
n’ – n ml от разтвора на двувалентно желязо има същата редуцираща сила като:
n-n′ ml of iron (II) solution have the same reducing power as:
157,85 × ((n’ – n)/(n’)) mg етанол.
157,85 × ((n′ — n)/(n)) mg of ethanol.
Концентрацията на етанол в грамове на килограм ректифицирана концентрирана мъст се изчислява по формулата:
Ethanol concentration in g/kg of rectified concentrated must is given by:
7,892 × ((n’ – n)/(n’))
7,892 × ((n′ — n)/(n))
Концентрацията на етанол в грамове на килограм обща захар се изчислява по формулата:
Ethanol concentration in g/kg of total sugars is given by:
789,2 × ((n’ – n)/(n’ × P)),
789,2 × ((n′ — n)/(n′ × P))
Мезо-инозитол, сцило-инозитол и захароза
Meso-inositol, scyllo-inositol and sucrose
Газова хроматография на силанови производни.
Gas chromatography of silylated derivatives.
Вътрешен стандарт: ксилитол (воден разтвор от около 10 g/l, към който с върха на шпатула е добавен натриев азид)
Internal standard: xylitol (aqueous solution of about 10 g/l to which a spatula tip of sodium azide is added)
Бис-триметилсилил-трифлуорацетамид — BSTFA — (C8H18F3NOSi2)
Bis(trimethylsilyl)trifluoroacetamide — BSTFA — (C8H18F3NOSi2)
Триметилхлоросилан (C3H9ClSi)
Trimethylchlorosilane (C3H9ClSi)
Пиридин p.a.
Pyridine p.A.
Мезо-инозитол (C6H12O6)
Meso-inositol (C6H12O6)
Газов хроматограф, оборудван със:
Gas chromatograph equipped with:
Капилярна колона (например: в разтопен кварц с размери: дължина 25 m и вътрешен диаметър 0,3 mm, покрита с филм OV 1 с дебелина 0,15 μm).
Capillary column (e.g. in fused silica, coated with OV 1, film thickness of 0,15 µ, length 25 m and internal diameter of 0,3 mm).
Експериментални условия: газ-носител: водород и хелий
Operating conditions: carrier gas: hydrogen or helium
дебит на газа носител: около 2 ml/min,
carrier gas flow rate: about 2 ml/minute,
температура на инжектора и на детектора: 300 °C,
injector and detector temperature: 300 °C,
програмиране на температурата: 1 минута при 160 °C, 4 °C на минута до 260 °C, поддържане на постоянна температура от 260 °C в продължение на 15 минути,
programming of temperature: 1 minute at 160 °C, 4 °C per minute to 260 °C, constant temperature of 260 °C for 15 minutes,
съотношение на разделяне: около 1:20.
splitter ratio: about 1:20.
Интегратор.
Integrator.
Микроспринцовка — 10 μl.
Microsyringe, 10 µl.
Микропипети — 50, 100 и 200 μl.
Micropipettes, 50, 100 and 200 µl.
Колба с обем 2 ml с тефлонова запушалка.
2 ml flasks with Teflon stopper.
Сушилня.
Oven.
Прецизно претеглена проба от приблизително 5 g ректифицирана концентрирана гроздова мъст се поставя в колба с обем 50 ml.
An accurately weighed sample of about 5 g of rectified concentrated must is placed in a 50 ml flask.
Добавя се един милилитър от стандартен разтвор на ксилитол (точка 2.1) и вода до чертата.
1 ml of standard solution of xylitol (paragraph 2.1) is added and water added to capacity.
След хомогенизиране на пробата 100 μl от разтвора се поставят в колба (точка 3.6), където се изсушават на слаба въздушна струя.
After mixing, 100 µl of solution is taken and placed in a flask (point 3.6) where it is dried under a gentle stream of air.
Ако е необходимо, могат да се прибавят 100 μl чист етилов алкохол за улесняване на изпаряването.
100 µl of absolute ethyl alcohol may be added if necessary to facilitate evaporation.
Утайката се разтваря внимателно в 100 μl пиридин (точка 2.4). Добавят се 100 μl бис-триметилсилил-трифлуорацетамид (точка 2.2) и 10 μl триметилхлорсилан (точка 2.3).
The residue is carefully dissolved in 100 µl of pyridine (paragraph 2.4) and 100 µl of bis(trimethylsilyl)trifluoroacetamide (paragraph 2.2) and 10 µl of trimethylchlorosilane (paragraph 2.3) are added.
Колбата се запушва с тефлонова запушалка и се нагрява в сушилня до температура 60 °C в продължение на един час.
The flask is closed with the Teflon stopper and heated at 60 °C for one hour.
С помощта на нагрята куха игла се инжектират 0,5 μl от бистрата течност в хроматографа, като се спазва установеното по-горе съотношение на разделяне.
Draw off 0,5 µl of clear fluid and inject using a heated hollow needle in accordance with the stated splitter ratio.
Приготвя се разтвор, съдържащ:
A solution is prepared containing:
60 g/l глюкоза, 60 g/l фруктоза, 1 g/l мезо-инозитол и 1 g/l захароза.
60 g/l of glucose, 60 g/l of fructose, 1 g/l of meso-inositol and 1 g/l of sucrose.
Претеглят се 5 g от разтвора и се следва процедурата, описана в точка 4.
5 g of the solution is weighed and the procedure at paragraph 4 followed.
От получената хроматограма се изчисляват резултатите за мезо-инозитола и захарозата по отношение на ксилитола.
The results for meso-inositol and sucrose with respect to xylitol are calculated from the chromatogram.
За сцило-инозитола, който не се предлага в готов вид в търговската мрежа и има време на задържане, намиращо се между последния пик на аномеричната форма на глюкозата и пика на мезо-инозитола (виж приложената диаграма), се взима същият резултат като за мезо-инозитола.
In the case of scyllo-inositol, which is not commercially available and has a retention time lying between the last peak of the anomeric form of glucose and the peak for meso-inositol (see diagram), the same result as for meso-inositol is taken.