natgillin/translations-raw huggingface dataset:
когато се прилага един от специалните режими, отнасящи се за стоки втора употреба, произведения на изкуството, колекционерски предмети и антикварни предмети, вписване „Режим на облагане на маржа — стоки втора употреба“; „Режим на облагане на маржа — произведения на изкуството“ или съответно „Режим на облагане на маржа — колекционерски предмети и антикварни предмети“;“
where one of the special arrangements applicable to second-hand goods, works of art, collectors’ items and antiques is applied, the mention “Margin scheme — Second-hand goods”; “Margin scheme — Works of art” or “Margin scheme — Collector’s items and antiques” respectively;’;
„Член 226a
‘Article 226a
Когато фактурата е издадена от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, където е дължим данъкът или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и което извършва доставка на стоки или услуги за клиент, който е платец на ДДС, данъчнозадълженото лице може да пропусне данните, посочени в член 226, точки 8, 9 и 10, и вместо тях да посочи, в зависимост от количеството или обхвата на доставяните стоки или услуги и тяхното естество, данъчната основа на тези стоки или услуги.
Where the invoice is issued by a taxable person, who is not established in the Member State where the tax is due or whose establishment in that Member State does not intervene in the supply within the meaning of Article 192a, and who is making a supply of goods or services to a customer who is liable for payment of VAT, the taxable person may omit the details referred to in points (8), (9) and (10) of Article 226 and instead indicate, by reference to the quantity or extent of the goods or services supplied and their nature, the taxable amount of those goods or services.
Държавите-членки изискват най-малкото следните данни по отношение на опростените фактури, издадени съгласно член 220а и член 221, параграфи 1 и 2:
As regards simplified invoices issued pursuant to Article 220a and Article 221(1) and (2), Member States shall require at least the following details:
идентификация на данъчнозадълженото лице, доставящо стоки или услуги;
identification of the taxable person supplying the goods or services;
идентификация на вида на доставяните стоки или услуги;
identification of the type of goods or services supplied;
платимия размер на ДДС или информацията, необходима за изчисляването му;
the VAT amount payable or the information needed to calculate it;
когато издадената фактура е документ или съобщение, третирано като фактура съгласно член 219, специално и недвусмислено посочване на тази първоначална фактура и конкретните данни, които биват изменяни.
where the invoice issued is a document or message treated as an invoice pursuant to Article 219, specific and unambiguous reference to that initial invoice and the specific details which are being amended.
Държавите-членки не могат да изискват данни на фактурите, различни от посочените в членове 226, 227 и 230.“;
They may not require details on invoices other than those referred to in Articles 226, 227 and 230.’;
Член 228 се заличава;
Article 228 is deleted;
Член 230 се заменя със следното:
Article 230 is replaced by the following:
„Член 230
‘Article 230
Сумите, посочени във фактурата, могат да бъдат изразени във всяка валута, при условие че размерът на ДДС, който се плаща или коригира, е изразен в националната валута на държавата-членка, като се използва предвидения в член 91 механизъм на конвертиране на обменния курс.“;
The amounts which appear on the invoice may be expressed in any currency, provided that the amount of VAT payable or to be adjusted is expressed in the national currency of the Member State, using the conversion rate mechanism provided for in Article 91.’;
Член 231 се заличава;
Article 231 is deleted;
Заглавието на дял ХI, глава 3, раздел 5 се заменя със следното:
the heading of Section 5 of Chapter 3 of Title XI is replaced by the following:
„Фактури на хартиен носител и електронни фактури“;
‘Paper invoices and electronic invoices’;
Членове 232 и 233 се заменят със следното:
Articles 232 and 233 are replaced by the following:
„Член 232
‘Article 232
Електронно издадена фактура се използва, при условие че се приема от получателя.
The use of an electronic invoice shall be subject to acceptance by the recipient.
Член 233
Article 233
Автентичността на произхода, целостта на съдържанието и четливостта на дадена фактура, независимо дали е на хартиен носител или в електронна форма, са гарантирани от момента на издаването до края на периода на съхранението на фактурата.
The authenticity of the origin, the integrity of the content and the legibility of an invoice, whether on paper or in electronic form, shall be ensured from the point in time of issue until the end of the period for storage of the invoice.
Всяко данъчнозадължено лице определя начина, по който да гарантира автентичността на произхода, целостта на съдържанието и четливостта на фактурата.
Each taxable person shall determine the way to ensure the authenticity of the origin, the integrity of the content and the legibility of the invoice.
Това може да се осъществи чрез какъвто и да било контрол на стопанската дейност, при който се установява надеждна одитна следа, свързваща фактурата и доставката на стоки или услуги.
This may be achieved by any business controls which create a reliable audit trail between an invoice and a supply of goods or services.
„Автентичност на произхода“ означава уверение на самоличността на доставчика или на издаващия фактурата.
“Authenticity of the origin” means the assurance of the identity of the supplier or the issuer of the invoice.
„Цялост на съдържанието“ означава, че съдържанието, изисквано по настоящата директива, не е променено.
“Integrity of the content” means that the content required according to this Directive has not been altered.
Освен чрез вида контрол на стопанската дейност, описан в параграф 1, следните примери представляват примери за технологии, които гарантират автентичността на произхода и целостта на съдържанието на електронна фактура:
Other than by way of the type of business controls described in paragraph 1, the following are examples of technologies that ensure the authenticity of the origin and the integrity of the content of an electronic invoice:
чрез усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи, основан на квалифицирано удостоверение и създаден от устройство за създаване на защитен подпис по смисъла на член 2, точки 6 и 10 от Директива 1999/93/ЕО;
an advanced electronic signature within the meaning of point (2) of Article 2 of Directive 1999/93/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 on a Community framework for electronic signatures, based on a qualified certificate and created by a secure signature creation device, within the meaning of points (6) and (10) of Article 2 of Directive 1999/93/EC;
чрез електронен обмен на данни (ЕОД), както е определено в член 2 от приложение 1 към Препоръка 94/820/ЕО на Комисията от 19 октомври 1994 г. относно правните аспекти на електронния обмен на данни, ако споразумението, свързано с обмена, предвижда използването на процедури, гарантиращи автентичността на произхода и целостта на данните.
electronic data interchange (EDI), as defined in Article 2 of Annex 1 to Commission Recommendation 1994/820/EC of 19 October 1994 relating to the legal aspects of electronic data interchange, where the agreement relating to the exchange provides for the use of procedures guaranteeing the authenticity of the origin and integrity of the data.
Член 234 се заличава;
Article 234 is deleted;
Членове 235, 236 и 237 се заменят със следното:
Articles 235, 236 and 237 are replaced by the following:
„Член 235
‘Article 235
Държавите-членки могат да установят специални условия за електронните фактури, издадени във връзка със стоки или услуги, доставени на тяхната територия от държава, с която няма правни инструменти за взаимна помощ, сходна по обхват с предвидената в Директива 2010/24/ЕС и Регламент (ЕО) № 1798/2003.
Member States may lay down specific conditions for electronic invoices issued in respect of goods or services supplied in their territory from a country with which no legal instrument exists relating to mutual assistance similar in scope to that provided for in Directive 2010/24/EU and Regulation (EC) No 1798/2003.
Член 236
Article 236
Когато партиди от няколко електронни фактури се изпращат или предоставят на един и същ получател, данните, които са общи за отделните фактури, могат да бъдат посочени еднократно, ако цялата информация е достъпна за всяка фактура поотделно.
Where batches containing several electronic invoices are sent or made available to the same recipient, the details common to the individual invoices may be mentioned only once where, for each invoice, all the information is accessible.
Най-късно до 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за цялостна оценка, изготвен въз основа на независимо икономическо проучване, относно въздействието на правилата за фактуриране, приложими от 1 януари 2013 г., и по-специално относно степента, в която те действително са довели до намаляване на административната тежест за предприятията, придружен при необходимост от подходящо предложение за изменение на съответните правила.“;
By 31 December 2016 at the latest, the Commission shall present to the European Parliament and the Council an overall assessment report, based on an independent economic study, on the impact of the invoicing rules applicable from 1 January 2013 and notably on the extent to which they have effectively led to a decrease in administrative burdens for businesses, accompanied where necessary by an appropriate proposal to amend the relevant rules.’;
Член 238 се изменя, както следва:
Article 238 is amended as follows:
След консултация с Комитета по ДДС държавите-членки могат, в съответствие с определените от тях условия, да изискат при доставки на стоки или услуги във фактурите да се вписва само информацията, посочена в член 226б, в следните случаи:
After consulting the VAT Committee, Member States may, in accordance with conditions which they may lay down, provide that in the following cases only the information required pursuant to Article 226b shall be entered on invoices in respect of supplies of goods or services:
когато стойността на фактурата е по-голяма от 100 EUR, но не по-голяма от 400 EUR, или равностойността им в национална валута;
where the amount of the invoice is higher than EUR 100 but not higher than EUR 400, or the equivalent in national currency;
когато търговската или административна практика в съответния стопански сектор или техническите условия, при които се издават фактурите, особено затрудняват спазването на всички задължения, посочени в член 226 или в член 230.“;
where commercial or administrative practice in the business sector concerned or the technical conditions under which the invoices are issued make it particularly difficult to comply with all the obligations referred to in Article 226 or 230.’;
Опростеният режим, предвиден в параграф 1, не се прилага, когато фактурите се изисква да бъдат издадени съгласно член 220, параграф 1, точки 2 и 3 или когато облагаемата доставка на стоки или услуги се извършва от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, в която се дължи ДДС, или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.“;
The simplified arrangements provided for in paragraph 1 shall not be applied where invoices are required to be issued pursuant to points (2) and (3) of Article 220(1) or where the taxable supply of goods or services is carried out by a taxable person who is not established in the Member State in which the VAT is due or whose establishment in that Member State does not intervene in the supply within the meaning of Article 192a and the person liable for the payment of VAT is the person to whom the goods or services are supplied.’;
„Член 243
‘Article 243
Всяко данъчнозадължено лице води регистър на стоките, изпратени или превозени от него или от негово име до местоназначение извън територията на държавата-членка, от където са тръгнали, но в рамките на Общността, за целите на сделки, състоящи се в оценка, работа по или временно ползване на тези стоки, както е посочено в член 17, параграф 2, букви е), ж) и з).
Every taxable person shall keep a register of the goods dispatched or transported by him, or on his behalf, to a destination outside the territory of the Member State of departure but within the Community for the purposes of transactions consisting in valuations of those goods or work on them or their temporary use as referred to in points (f), (g) and (h) of Article 17(2).
Всяко данъчнозадължено лице води достатъчно подробна отчетност, за да се позволи идентификацията на стоките, изпратени до него от друга държава-членка от данъчнозадължено лице, идентифицирано за целите на ДДС в тази друга държава-членка или от негово име, и използвани за услуги, състоящи се в оценка или работа по тези стоки.“;
Every taxable person shall keep accounts in sufficient detail to enable the identification of goods dispatched to him from another Member State, by or on behalf of a taxable person identified for VAT purposes in that other Member State, and used for services consisting in valuations of those goods or work on those goods.’;
Член 246 се заличава;
Article 246 is deleted;
В член 247, параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
in Article 247, paragraphs 2 and 3 are replaced by the following:
За да осигури спазването на изискванията, установени в член 233, държавата-членка, посочена в параграф 1, може да изисква фактурите да бъдат съхранявани в оригиналния им вид, в който са били изпратени или предоставени, независимо дали това е в електронен вид или на хартиен носител.
In order to ensure that the requirements laid down in Article 233 are met, the Member State referred to in paragraph 1 may require that invoices be stored in the original form in which they were sent or made available, whether paper or electronic.
Освен това в случай на фактури, съхранявани чрез електронни средства, държавата-членка може да изисква данните, гарантиращи автентичността на произхода на фактурите и целостта на тяхното съдържание, както е предвидено в член 233, също да се съхраняват чрез електронни средства.
Additionally, in the case of invoices stored by electronic means, the Member State may require that the data guaranteeing the authenticity of the origin of the invoices and the integrity of their content, as provided for in Article 233, also be stored by electronic means.
Държавите-членки, посочени в параграф 1, могат да установят специални условия, забраняващи или ограничаващи съхраняването на фактури в държава, където не съществува правен инструмент за взаимна помощ, сходна по обхват с тази, предвидена в Директива 2010/24/ЕС и Регламент (ЕО) № 1798/2003 или с правото, посочено в член 249, за достъп по електронен път, сваляне на данни и използване.“;
The Member State referred to in paragraph 1 may lay down specific conditions prohibiting or restricting the storage of invoices in a country with which no legal instrument exists relating to mutual assistance similar in scope to that provided for in Directive 2010/24/EU and Regulation (EC) No 1798/2003 or to the right referred to in Article 249 to access by electronic means, to download and to use.’;
В дял ХI, глава 3, раздел 4 се вмъква следният член:
in Section 3 of Chapter 4 of Title XI, the following Article is inserted:
„Член 248a
‘Article 248a
За целите на контрола и по отношение на фактури за доставки на стоки или услуги на тяхна територия и на фактури, получени от данъчнозадължени лица, установени на тяхна територия, държавите-членки могат да изискат, за определени данъчнозадължени лица или в определени случаи, превода им на своите официални езици.
For control purposes, and as regards invoices in respect of supplies of goods or services supplied in their territory and invoices received by taxable persons established in their territory, Member States may, for certain taxable persons or certain cases, require translation into their official languages.
Въпреки това държавите-членки не могат да налагат общо изискване фактурите да бъдат превеждани.“;
Member States may, however, not impose a general requirement that invoices be translated.’;
Член 249 се заменя със следното:
Article 249 is replaced by the following:
„Член 249
‘Article 249
За целите на контрола, когато данъчнозадължено лице съхранява издадени или получени от него фактури, с помощта на електронни средства, гарантиращи онлайн достъп до съответните данни, компетентните органи на държавата-членка, в която е установено лицето, а когато ДДС е дължим в друга държава-членка — компетентните органи на последната, имат право на достъп до фактурите, както и правото да ги свалят и използват.“;
For control purposes, where a taxable person stores, by electronic means guaranteeing online access to the data concerned, invoices which he issues or receives, the competent authorities of the Member State in which he is established and, where the VAT is due in another Member State, the competent authorities of that Member State, shall have the right to access, download and use those invoices.’;
В член 272, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
in Article 272(1), the second subparagraph is replaced by the following:
„Държавите-членки не могат да освобождават данъчнозадължените лица, посочени в първа алинея, буква б), от задълженията за издаване на фактури, установени в глава 3, раздели 3—6 и глава 4, раздел 3.“
‘Member States may not release the taxable persons referred to in point (b) of the first subparagraph from the invoicing obligations laid down in Sections 3 to 6 of Chapter 3 and Section 3 of Chapter 4.’.
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива.
Member States shall adopt and publish, by 31 December 2012 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2013 г.
They shall apply those provisions from 1 January 2013.
Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 г. относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (ОВ L 84, 31.3.2010 г., стр. 1).
Council Directive 2010/24/EU of 16 March 2010 concerning mutual assistance for the recovery of claims relating to taxes, duties and other measures (OJ L 84, 31.3.2010, p. 1).
Регламент (ЕО) № 1798/2003 на Съвета от 7 октомври 2003 г. относно административното сътрудничество в областта на данъка върху добавената стойност (ОВ L 264, 15.10.2003 г., стp. 1).“;
Council Regulation (EC) No 1798/2003 of 7 October 2003 on administrative cooperation in the field of value added tax (OJ L 264, 15.10.2003, p. 1).’;
ОВ L 338, 28.12.1994 г., стр. 98.“;
OJ L 338, 28.12.1994, p. 98.’;
Директива 2010/46/ЕС на Комисията
Commission Directive 2010/46/EU
за изменение на директиви 2003/90/ЕО и 2003/91/ЕО за установяване на мерки за прилагане на член 7 от Директива 2002/53/ЕО на Съвета и член 7 от Директива 2002/55/ЕО на Съвета съответно по отношение на минимално изискваните характеристики, които следва да бъдат обхванати от изследването, и минималните условия за изследване на някои сортове земеделски растителни видове и зеленчукови видове
amending Directives 2003/90/EC and 2003/91/EC setting out implementing measures for the purposes of Article 7 of Council Directives 2002/53/EC and 2002/55/EC respectively, as regards the characteristics to be covered as a minimum by the examination and the minimum conditions for examining certain varieties of agricultural plant species and vegetable species
като взе предвид Директива 2002/53/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно общия каталог на сортовете от земеделски растителни видове [1], и по-специално член 7, параграф 2, букви a) и б) от нея,
Having regard to Council Directive 2002/53/EC of 13 June 2002 on the common catalogue of varieties of agricultural plant species [1], and in particular Article 7(2)(a) and (b) thereof,
като взе предвид Директива 2002/55/ЕО на Съвета от 13 юни 2002 г. относно търговията със семена от зеленчукови култури [2], и по-специално член 7, параграф 2, букви a) и б) от нея,
Having regard to Council Directive 2002/55/EC of 13 June 2002 on the marketing of vegetable seed [2], and in particular Article 7(2)(a) and (b) thereof,
За други сортове посочените директиви предвиждат, че се прилагат насоките на Международния съюз за закрила на новите сортове растения (UPOV).
For other varieties those Directives provide that guidelines of the International Union for Protection of new Varieties of Plants (UPOV) are to apply.
Оттогава CPVO и UPOV създадоха допълнителни насоки за редица други видове и актуализираха вече съществуващите.
The CPVO and UPOV have since established further guidelines for a number of other species, and have updated existing ones.
Поради това директиви 2003/90/ЕО и 2003/91/ЕО следва да бъдат съответно изменени.
Directives 2003/90/EC and 2003/91/EC should therefore be amended accordingly.
За изследвания, започнали преди 1 януари 2011 г., държавите-членки могат да прилагат директиви 2003/90/ЕО и 2003/91/ЕО в тяхната версия, приложима преди изменението им с настоящата директива.
For examinations started before 1 January 2011 Member States may apply Directives 2003/90/EC and 2003/91/EC in the version applying before their amendment by this Directive.
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2010 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива.
Member States shall adopt and publish, by 31 December 2010 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2011 г.
They shall apply those provisions from 1 January 2011.
протокол TP 7/2 от 11.3.2010 г.
TP 7/2 of 11.3.2010
Овес, червен овес
Oats and Red oat
протокол TP 19/2rev. от 11.3.2010 г.
TP 19/2rev. of 11.3.2010
xTriticosecale Wittm. ex A. Camus
Triticosecale Wittm. ex A. Camus
Хибриди, получени от кръстосване на видове от рода Triticum, и видове от рода Secale
Hybrids resulting from the crossing of a species of the genus Triticum and a species of the genus Secale
протокол TP 3/4rev. от 28.10.2009 г.
TP 3/4rev. of 28.10.2009
протокол TP 2/3 от 11.3.2010 г.
TP 2/3 of 11.3.2010
Текстът на протоколите може да бъде намерен на уебсайта на CPVO (www.cpvo.europa.eu).
The text of these protocols can be found on the CPVO website (www.cpvo.europa.eu).
Списък на видовете, посочени в член 1, параграф 2, буква б), които трябва да отговарят на насоките за изследване на UPOV
List of species referred to in Article 1(2)(b) which are to comply with UPOV test guidelines
Насока на UPOV
UPOV guideline
Фуражно цвекло
Fodder beet
Кучешка полевица
Velvet bent
Гигантска полевица
Red top
Издънкова (бяла) полевица
Creeping bent
Обикновена полевица,
Brown top
Слабителна овсига
Rescue grass
Ежова главица
Cocksfoot
Тръстиковидна власатка
Tall fescue
Власатка (финолистна)
Fine-leaved sheep’s fescue
Ливадна власатка
Meadow fescue
Червена власатка
Red fescue
Твърдолистна власатка
Hard fescue
Многооткосен (италиански) райграс
Italian ryegrass
Английски райграс
Perennial ryegrass
Ливадна тимотейка
Timothy
Ливадина метлица
Smooth-stalked meadow grass
Бяла лупина
White lupin
Теснолистна лупина
Narrow-leaved lupin
Пясъчна люцерна
Sand lucerne
Детелина червена
Red clover
Детелина бяла
White clover
насока TG/8/6 от 17.4.2002 г.
TG/8/6 of 17.4.2002
Обикновен фий
Common vetch
Brassica napus L., var. napobrassica (L.)
Brassica napus L. var. napobrassica (L.)
Брюква
Swede
насока TG/89/6rev. от 4.4.2001 г. + 1.4.2009 г.
TG/89/6rev. of 4.4.2001 + 1.4.2009
Фъстъци
Groundnut/Peanut
Репица
Turnip rape
Сафлор (шафран)
Safflower
насока TG/88/6 от 4.4.2001 г.
TG/88/6 of 4.4.2001
Мак
Poppy
насока TG/166/3 от 24.3.1999 г.
TG/166/3 of 24.3.1999
Бял синап
White mustard