natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пазарната цена, платена за Postabank, изключва възможността за помощ.
The market price paid for Postabank precludes aid.
Те твърдят също, че Комисията не е взела под внимание факта, че Postabank е била продадена след публична, недискриминационна и безусловна тръжна процедура.
They also argue that the Commission did not take into account the fact that Postabank was sold following an open, non-discriminatory and unconditional tender procedure.
По-нататък те заявяват, че преструктурирането на Postabank и нейната приватизация са две съвършено различни събития, а не „един неделим пакет“, както се казва в анализа на Комисията, в който се оценяват предприватизационните мерки след събитието.
They further state that the restructuring of Postabank and its privatisation are two entirely separate events and not one indivisible ‘package’ as stated in the Commission’s analysis, which assesses the pre-privatisation measures after the event.
Приватизацията на Postabank не е била част от процеса на преструктуриране, тъй като дотогава банката е била възвърнала своята жизнеспособност.
The privatisation of Postabank was not part of the restructuring process, as the Bank had returned to viability by that time.
Следователно мярката не е част от поредицата интервенции и нуждата от нея е произлязла чак в процеса на приватизация.
Therefore, the measure is not part of a chain of interventions and the need for it arose only in the course of the privatisation process.
Оценката на преструктурирането и приватизацията като единен пакет също е извън юрисдикцията на Комисията, тъй като, както Комисията сама признава в решението си да започне процедура по официално разследване, повечето от елементите на този „пакет“ не са приложими след присъединяването, което означава, че Комисията не може да ги разглежда.
The assessment of the restructuring and the privatisation as a single package is also beyond the jurisdiction of the Commission, since, as the Commission itself acknowledges in the decision to initiate the formal investigation procedure, most of the elements of this ‘package’ are not applicable after accession, which means that they are not examinable by the Commission.
Унгарските органи по-нататък посочват, че мярката сама по себе си не нарушава конкуренцията, тъй като пазарната цена е била платена в хода на приватизацията, която за Erste Bank е включвала стойността на поемането на ангажимент за компенсация.
The Hungarian authorities further state that the measure does not in itself distort competition as the market price was paid in the course of the privatisation, which included the value to Erste Bank of the indemnity undertaking.
Това е била мярка, която е дала възможност приватизацията на Postabank да продължи.
It was the measure that enabled the privatisation of Postabank to go ahead.
Унгарските органи обясняват, че нуждата от мярката е станала ясна по време на приватизационния процес, тъй като никой участник в търга не бил склонен да купи Postabank без възможност за компенсация.
The Hungarian authorities explained that the need for the measure became clear during the privatisation process, as no bidder was willing to buy Postabank without the possibility of indemnification.
По тази причина компенсацията е станала задължително условие, за да може да се извърши приватизацията.
Therefore it became an indispensable condition for the privatisation to take place.
Унгарските органи твърдят, че при оценяването на стойността на дейността потенциалните купувачи не са били в състояние напълно да преценят риска от съдебни спорове вследствие на проблемното минало на Postabank, като това е бил типичен проблем на асиметричната информация.
The Hungarian authorities argue that potential buyers, in valuing the business, were not in a position to fully assess the risk of litigation resulting from Postabank’s troubled past, this being a typical asymmetric information problem.
Държавата като продавач е извършила преди приватизацията изчерпателна оценка на риска от съдебни спорове.
The State as seller conducted an extensive litigation risk assessment before the privatisation.
Не са били установени никакви нови искове и съвсем определено се е считало, че всякакви подобни искове биха излезли наяве преди приватизационния процес, тъй като банката е била обект на различни одити и проверки от 1998 г. насам.
No new claims were identified and it was strongly felt that any such claim would have come to light prior to the privatisation process as the Bank had been subject to various audits and inspections since 1998.
По отношение на всякакви съдебни искове по времето на договора за покупко-продажба е имало определено поделяне на риска между унгарската държава като продавач и Erste Bank като купувач, при което купувачът приема всички потенциални задължения по отношение на висящи съдебни спорове, докато евентуалните и неизвестните съдебни искове са възприети само до определена сума (за неизвестни искове — 10 % от първите 10 милиарда HUF, и за евентуални искове — 50 % от първите 4 милиарда HUF на съответните задължения на банката като цяло).
With regard to all litigation claims, at the time of the sale purchase agreement there was a certain risk-sharing between the Hungarian State as seller and Erste Bank as buyer, whereby the buyer took over all potential liabilities in respect of pending litigation, while threatened and unknown litigation claims were partially undertaken to a limited extent (for unknown claims 10 % of the first HUF 10 billion and for threatened claims 50 % of the first HUF 4 billion of the relevant bank liabilities in total).
Чрез предложението за механизъм за поделяне на риска държавата е имала за цел да изпрати окуражителен сигнал към участниците в търга, че продавачът е убеден, че държавата няма да претърпи финансова загуба в резултат на тази договорка и следователно е поощрена склонността на участниците в търга да придадат по-голяма стойност на банката.
By offering the risk-sharing mechanism the State intended to send an encouraging signal to bidders that the seller was confident that the State would not suffer financial loss as a result of that arrangement and thereby to strengthen bidders’ willingness to attribute a premium value to the Bank.
Консултантът на държавата по приватизацията е оценил потенциалните задължения, произтичащи от неизвестни искове, на стойност от нула в най-добрия случай до 5 милиарда HUF в най-лошия случай.
The privatisation advisor of the State estimated the potential liability arising from the unknown claims to amount to zero in the best-case scenario and HUF 5 billion in the worst-case scenario.
Цялостната предполагаема изложеност на съдебни спорове (евентуални и неизвестни) е била значително по-ниска от разликата между продажната цена от 101 милиарда HUF и постъпленията, първоначално очаквани от държавата преди приватизацията.
The total estimated theoretical exposure to all litigation (threatened and unknown) in the worst-case scenario was significantly lower than the difference between the sales price of HUF 101 billion and the proceeds originally envisaged by the State before the privatisation.
Тази сума е била също значително по-ниска от разликата между продажната цена и получената най-висока тръжна индикативна цена [6].
This amount was also significantly lower than the difference between the sales price and the highest indicative bid received [6].
Поради това унгарските органи считат, че чрез поемането на ангажимент за компенсация държавата е била в състояние да генерира допълнителна стойност при продажбата и че държавата е действала напълно в съответствие с принципа на инвеститор в условията на пазарна икономика.
Therefore, the Hungarian authorities believe that by giving the indemnity undertaking the State was able to generate an additional premium on the sale and that the State acted wholly in line with the market economy investor principle.
Унгарските органи по-нататък заявяват, че не е необходим анализ на оздравяването и преструктурирането, тъй като мярката не представлява държавна помощ.
The Hungarian authorities furthermore state that a rescue and restructuring analysis is unnecessary since the measure does not constitute State aid.
В решението за започване на процедурата Комисията е счела, че Споразумението за стратегическо партньорство между Postabank и Magyar Posta (Унгарските пощи), подписано през декември 2002 г., затвърждава конкурентната позиция на Postabank на унгарския пазар и ѝ предоставя предимство, като ѝ предоставя изключителни права при продажбата на съвместно разработени продукти в сектора на пощенските услуги.
In the decision initiating the procedure the Commission considered that the Strategic Cooperation Agreement between Postabank and Magyar Posta (Hungarian Post) signed in December 2002 reinforces the competitive position of Postabank on the Hungarian market and confers an advantage on it by granting it exclusivity for the postal sale of jointly developed new products.
Унгарските органи твърдят, че Комисията тълкува погрешно отношенията между Magyar Posta и Postabank.
The Hungarian authorities claim that the Commission misinterprets the relationship between Magyar Posta and Postabank.
Те твърдят, че споразумението за стратегическо партньорство е изцяло търговско споразумение и не предоставя на нито една от страните по него някаква форма на цялостни изключителни права.
They state that the Strategic Cooperation Agreement is a wholly commercial agreement and does not grant either party any form of general exclusivity.
Дори ако мярката бъде характеризирана като държавна помощ, Унгария не е съгласна с изразените от Комисията (вж. параграфи 135—138 от решението за започване на процедура по официално разследване) съмнения относно прилагането на член 45, параграф 2 от Европейското споразумение в настоящия случай като обосновка за мерките, предоставени на Postabank.
If the measure were to qualify as State aid, Hungary does not agree with the doubts expressed by the Commission (see paragraphs 135-138 of the decision to initiate the formal investigation procedure) in respect of the application of Article 45(2) of the Europe Agreement in the present case to justify the measures granted for Postabank.
Те твърдят, че Комисията следва да вземе под внимание факта, че Унгария все още не е била член на ЕС, когато разглежданата мярка е била предприета.
They argue that the Commission should take into account the fact that Hungary was not yet a member of the EU when the measures under assessment took place.
Те твърдят, че унгарското правителство не е можело да допусне Postabank да банкрутира през 1998 г. по време, когато тя е изпитвала най-големите си затруднения и унгарският пазар не е бил стабилен.
They claim that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its greatest difficulties and the Hungarian market was not stable.
Банкрутът на Postabank, с оглед на нейната големина, е можел да доведе до сериозна финансова криза.
The failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Мнения от Erste Bank
Comments by Erste Bank
Erste Bank представи аргументи, подобни на изпратените от унгарските органи.
Erste Bank submitted arguments similar to those put forward by the Hungarian authorities.
Erste Bank не е съгласна със заключението на Комисията, че мярката представлява помощ, несъвместима с общия пазар.
Erste Bank disagrees with the conclusions of the Commission that the measure constitutes aid incompatible with the common market.
Erste Bank оспорва също и твърдението, че мярката е приложима след присъединяването.
Erste Bank also contests the contention that the measure is applicable after accession.
Банката твърди, че мярката е ограничена като обхват, сума и продължителност.
It claims that the measure is limited in scope, amount and duration.
Всички потенциални искове са били ясно определени преди присъединяването; следователно след присъединяването не може да произтече нова помощ в резултат на това.
All the potential claims were clearly defined before accession; therefore, no new aid could arise as a result of it after accession.
По-нататък се твърди, че мярката не предоставя никакво търговско предимство и не нарушава конкуренцията, тъй като тя е просто стандартен пазарен термин във всеки договор за покупко-продажба на дялово участие за справяне със специфични рискове и е била договорена съгласно конкурентна процедура, според която се гарантира, че пазарната цена се плаща за поемането на ангажимент за компенсация и че, следователно, не е имало никакъв елемент на помощ.
It further argues that the measure does not confer a commercial advantage or distort competition, because it is simply a standard market term in a share purchase agreement for dealing with particular risks and it was agreed on under a competitive procedure, which ensures that the market price was paid for the indemnity undertaking and that, therefore, there was no element of aid.
Въз основа на съдебната практика във връзка с публични, недискриминационни, конкурентни и прозрачни процедури Erste Bank твърди, че е имала законни очаквания, че продажбата на Postabank не включва никаква предоставена ѝ държавна помощ.
On the basis of case-law in relation to privatisations conducted under open, non-discriminatory, competitive and transparent procedures, Erste Bank argued that it had legitimate expectations that the sale of Postabank did not involve any State aid being conferred on it.
В допълнение, за разлика от гаранциите, които могат да са правно задължение сами по себе си, мярката по своята същност е поемане на ангажимент за компенсация, което не може да се разглежда като самостоятелна мярка, тъй като тя е неразривно свързана със специфичен договор за продажба.
In addition, in contrast to a guarantee, which can be a legal obligation in its own right, the measure is, by its nature, an indemnity undertaking, which cannot be viewed as a stand-alone measure, since it is always inextricably linked to a specific sale agreement.
Поемането на ангажимент за компенсация служи като защита на стойността на активите, които се прехвърлят към момента на продажбата срещу рискове, произтичащи по отношение на период, предхождащ продажбата.
The indemnity undertaking serves to protect the value of the assets transferred at the time of the sale against risks arising in respect of the period prior to the sale.
Erste Bank твърди също, че мярката трябва да се разглежда отделно от предходни мерки и че анализът на прилагането на принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика, извършен от Комисията, не следва да смесва предприватизационните мерки за преструктуриране на Postabank с нейната приватизация.
Erste Bank also argues that the measure should be assessed in isolation from past measures and that the private investor test analysis carried out by the Commission should not lump together the pre-accession restructuring measures for Postabank and its privatisation.
Мярката не е мярка за преструктуриране, а за поемане на ангажимент за компенсация, неразривно свързан с договора за покупко-продажба на дял, което няма връзка с процеса на преструктуриране.
The measure is not a restructuring measure, but an indemnity undertaking inextricably linked to the share purchase agreement, which is separate from the restructuring process.
Postabank е била жизнеспособна към момента на нейната приватизация.
Postabank was viable at the time of its privatisation.
Второ, Комисията няма юрисдикция да разглежда предишни мерки за преструктуриране, които са неприложими след присъединяването.
Second, the Commission has no jurisdiction to examine previous restructuring measures that are not applicable after accession.
Подходът на Комисията, според който се събират мерките, неприложими след присъединяването, и поетият ангажимент за компенсация за неизвестни искове, третира мерките от 1998—2002 г. като помощи, въпреки че няма юрисдикция да ги разглежда.
The Commission’s approach of lumping together measures not applicable after accession and the indemnity undertaking for unknown claims treats the 1998-2002 measures as aid, although it has no jurisdiction to examine them.
Erste Bank твърди също, като спомагателен аргумент, че анализът на прилагането на принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика на Комисията във всеки случай е непълен, тъй като не изследва разходите за ликвидация или съответните унгарски банкови правила, които предотвратяват практическото осъществяване на ликвидацията.
Erste Bank also states, as a subsidiary argument, that the Commission’s private investor test analysis is, in any event, incomplete as it does not examine the costs of liquidation or the relevant Hungarian banking rules preventing liquidations from taking place.
Erste Bank смята, че тъй като мярката не представлява помощ и е неприложима след присъединяването, не е необходима оценка на съвместимостта.
Erste Bank considers that, since the measure does not constitute aid and is not applicable after accession, there is no need for a compatibility assessment.
Тя твърди също, че оценката на съвместимостта се основава върху погрешното предположение, че мярката е мярка за преструктуриране, а не елемент на приватизацията.
It also claims that the compatibility assessment is based on the mistaken assumption that the measure is a restructuring measure rather than an element in the privatisation.
Erste Bank твърди по-нататък, че мярката не нарушава конкуренцията и не дава търговско предимство, тъй като тя се е породила в контекста на конкурентна процедура, съгласно която Postabank е продадена по пазарна цена.
Erste Bank further argues that the measure does not distort competition or confer a commercial advantage, since it came about in the context of a competitive procedure under which Postabank was sold at a market price.
Във всеки случай, съгласно съдебната практика, ползата от каквото и да било предимство би останала за продавача и не би преминала у купувача.
In any event, according to the case-law, the benefit of any advantage would remain with the seller and would not be passed on to the buyer.
Следователно не е имало никакво избирателно търговско предимство в полза на Erste Bank (по отношение на поетия ангажимент за компенсация за неизвестни искове или друго), тъй като държавата е била готова да продаде Postabank на която и да било компания, която предложи най-високата цена.
Therefore, there was no selective commercial advantage in favour of Erste Bank (in respect of the indemnity undertaking for unknown claims or otherwise) as the State would have been prepared to sell Postabank to whichever company had offered the highest price.
Erste Bank посочва, че Комисията не определя правните основания за своята проверка на приложимостта и че с цел да покаже, че Комисията има юрисдикцията да изследва мярката съгласно член 88, параграф 2, следва да бъде показано, че поемането на ангажимента представлява нова помощ по смисъла на приложение IV, част 3 от Акта за присъединяване.
Erste Bank states that the Commission does not identify the legal grounds for its applicability test and that in order to show that the Commission has the jurisdiction to examine the measure under Article 88(2), it would have to be shown that the undertaking constituted new aid within the meaning of Annex IV(3) of the Act of Accession.
Заявява се също, че Унгария не е била член на ЕС по време на създаването на мярката и следователно не е подлежала пряко на действието на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
It also states that Hungary was not a member of the EU at the time the measures were created and therefore not directly subject to Article 87(1) EC.
Комисията не може да прилага правилата за държавна помощ към ситуации, които окончателно са били установени преди присъединяването, като договора за покупко-продажба на дял в Postabank, който е законово обвързващ акт, тъй като това би противоречало на принципа за забрана на обратното действие.
The Commission cannot apply State aid rules to situations definitively fixed before accession, such as the Postabank share purchase agreement, which is a legally binding act, as this would contravene the principle of non-retroactivity.
По време на приватизацията нито Унгария, нито Erste Bank са знаели за изискването, че рисковете трябва да бъдат точно определени, за да може поемането на ангажимент за компенсация да не бъде смятано за приложимо след присъединяването.
At the time of privatisation neither Hungary nor Erste Bank was aware of the requirement that risks have to be precisely defined in order for indemnity undertakings not to be considered applicable after accession.
Приложимост след присъединяването
Applicability after accession
Както беше обяснено по-горе, а също и в решението за започване на процедурата, оценката на Комисията първо изследва дали мярката, за която е започнала процедура по официално разследване, т.е. поетият ангажимент за компенсация за неизвестни искове, е приложим след присъединяването съгласно критериите, изложени в параграф 14.
As explained above as well as in the decision initiating the procedure, the Commission’s assessment first examines whether the measure on which the formal investigation procedure was initiated, i.e. the indemnity undertaking for unknown claims, is applicable after accession according to the criteria set out in paragraph 14.
Въпросът относно помощ, „приложима след присъединяването“, е отделен въпрос от този дали мярката се характеризира като помощ (в който и да е съответен момент) и е обект на отделни критерии.
The question of aid being ‘applicable after accession’ is a distinct question from the question of whether a measure qualifies as aid (at any given relevant time) and is subject to distinct criteria.
Неотменимата едностранна декларация, подписана на 29 април 2004 г. от купувача на Postabank, Erste Bank, предвижда ограничение до 200 милиарда HUF и по-тясно определение на риска по отношение на задълженията на Унгария към купувача, както е изложено в договора за покупко-продажба на дял.
The irrevocable unilateral declaration signed on 29 April 2004 by Postabank’s buyer, Erste Bank, provides for an overall cap of HUF 200 billion and a narrower definition of risk in respect of Hungary’s liability towards the buyer, as laid down in the share purchase agreement.
Все пак, въпреки това определяне на ограничението и стесняването на обхвата на мярката, Комисията отбелязва, че поетото задължение за компенсация от страна на унгарското правителство с цел да улесни продажбата на Postabank не е било точно определено и не е включвало изчерпателен и обвързващ списък, окончателно завършен преди датата на присъединяването.
However, despite this setting of an overall cap and narrowing of the scope of the measure, the Commission notes that the indemnity undertaken by the Hungarian Government in order to facilitate the sale of Postabank was not precisely defined and did not involve an exhaustive and binding list finalised by the date of accession.
Напротив, мярката включва компенсации с широк обхват, които не са точно определени, като ограничението е високо и дори е въведено на по-късна дата.
On the contrary, the measure covers indemnities with a wide scope, is not precisely defined and is capped at a high level, which moreover was introduced at a later date.
Следователно поемането на ангажимента дава възможност за неопределен брой по-нататъшни искове, отвъд онова, което е било ясно определено по време на присъединяването, противно на това, което унгарските органи и Erste Bank твърдят.
Therefore, the undertaking provides the potential for an undetermined number of further claims beyond what had been clearly defined by the time of accession, which is contrary to what the Hungarian authorities and Erste Bank maintain.
Комисията смята, че определянето просто на ограничение, без изброяване (подробно описване) на специфичните събития, които могат да задействат поетия ангажимент, не обвързва плащането на компенсация след присъединяването със специфични събития, окончателно и безусловно идентифицирани преди присъединяването.
The Commission considers that a mere cap without listing (itemising) the specific events which might trigger the undertaking does not tie the payment of the indemnity after accession to specific events definitively and unconditionally identified prior to accession.