natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Въз основа на наличната информация TNT стига до заключението, че един търговски субект не би отпуснал кредити от 500 милиона британски лири на Royal Mail при публикуваните условия.
Based on the information available, they would conclude that a commercial party would not have entered into the GBP 500 million of loans with Royal Mail on the conditions published.
В действителност кредит, предоставен на независими пазарни начала, би дал доходност със значително по-висок лихвен процент.
In fact, a loan granted on arm’s length market terms would have yielded a substantially higher interest rate.
Що се отнася до облигациите, издадени през 2003 г. (т.е. кредитните фондове), TNT счита положението за по-различно, тъй като изглежда, че облигациите са били обезпечени с активи на Royal Mail.
With regard to the bonds issued in 2003 (that is, the loan facilities), TNT viewed the situation somewhat differently since it appeared that the bonds were secured by assets of Royal Mail.
В зависимост от размера на тези активи (които, както показва наличната информация, са явно доста големи) би трябвало да се очаква спредът над Libor да бъде по-малък.
Depending on the strength of such assets (which, based on the information available, seemed to be rather strong) the spread over LIBOR would be expected to be reduced.
Само размерът на такова намаление може да се постави под въпрос, но тъй като за TNT не е ясно какъв лихвен процент плаща всъщност Royal Mail, е трудно да се определи дали от търговска гледна точка той може да бъде оправдан както от Royal Mail, така и от правителството на Обединеното кралство.
Only the amount of such reduction would be questionable but since it was not clear to TNT what rate Royal Mail was actually paying, it was difficult to determine whether from a commercial perspective this can be justified by both Royal Mail and the UK Government.
Що се отнася до кредитите, отпуснати през 2007 г., TNT отбелязва, че не е възможно да се определи доколко условията са търговски, защото те не са обществено известни, както и защото предоставянето на заем е очевидно свързано с гаранционната блокирана сметка и съществуващите кредитни фондове.
With regard to the loans issued in 2007, TNT noted that it was not possible to determine the commerciality of the terms because they were not public knowledge and, also, because the lending was apparently connected to the escrow account and existing loan facility.
Въпреки това освобождаването от клаузи за неизпълнение при съществуващите финансови инструменти (както бе потвърдено от шестмесечните регулаторни отчети на Royal Mail [8] в бележка 3 на страница 18 „Royal Mail Group plc има нетни задължения към 24 септември 2006 г. главно в резултат на пенсионния дефицит в своя основен пенсионен план — Пенсионния план на Royal Mail.
However, waiving default clauses under existing facilities (as was confirmed by the Royal Mail half-year regulatory accounts [8], at note 3 on page 18 ‘Royal Mail Group plc has net liabilities as at 24 September 2006, primarily as a result of the pension deficit within its main pension plan, the Royal Mail Pension Plan.
Следователно Royal Mail е в нарушение на своите кредитни финансови инструменти към правителството, но е получило писмен отказ от Министерството на търговията и индустрията в качеството му на кредитор“) и отпускането на допълнително кредитно финансиране е нещо, което търговски субект не би направил при нормални обстоятелства.
Consequently, Royal Mail is in breach of its borrowing facilities with Government, but has received formal waivers from the Department of Trade and Industry, in its capacity as lender’) and granting additional loan finance was something a commercial party would not under normal circumstances do.
Що се отнася до пенсионните мерки TNT задава въпроса дали при сливането на Royal Mail през март 2001 г. трансферът на активи извън бизнес дейността и съответния капитал, известен като „резерв на пощите“, е бил търговски.
With respect to the pensions measure, TNT questioned whether, at the incorporation of Royal Mail in March 2001, the transfer of the non-business assets and related equity known as the ‘mails reserves’ was commercial.
Според TNT един акционер, действащ по търговски принцип, по всяка вероятност не би създал дружество, което включва кредитни активи (по които длъжникът е този акционер), като след това предостави близки по стойност капиталови вноски.
According to TNT, a commercial shareholder would very probably not have established a company which included a loan asset (where the debtor was the shareholder) and then provide a similar contribution in equity.
TNT е на мнение, че когато нидерландският оператор KPN е бил „приватизиран“ през 1989 г., е имало подобно споразумение, но встъпителният балансов отчет на KPN през 1989 г. като нидерландско NV не е съдържал нито съответните активи, нито резерви.
TNT commented that when Netherlands operator KPN was ‘privatised’ in 1989, a similar arrangement had been in place but KPN’s opening balance sheet in 1989 as a Dutch NV did not contain either the associated assets or reserves.
Според TNT трансферът в гаранционната блокирана сметка от органите на Обединеното кралство действа като гаранция към пенсионния фонд, като ползата от това за Royal Mail е, че то може да възстанови дефицита през по-дълъг период на финансиране и да използва собствените си средства за укрепване на своя бизнес.
According to TNT, the transfer into the escrow account by the UK authorities acts as a guarantee towards the pension trust, of which the benefit to Royal Mail would be that it is able to recover the deficit over a longer funding period and to use their own funds to strengthen their business.
Ако Royal Mail трябваше да финансира дефицита незабавно, в зависимост от това дали пенсионните задължения в балансовия отчет ще отразяват вече такъв дефицит, дружеството щеше да бъде изправено пред значителни загуби и намаление на собствения капитал и — което е може би още по-важно — пред намаление на паричните средства.
If Royal Mail had had to fund the deficit at once, depending on whether the pension liability in the balance sheet would already have reflected such deficit, they would have been confronted with a substantial loss and reduction of equity and, perhaps more importantly, a reduction of funds.
При нормални пазарни условия, ако едно дружество се нуждае от парични средства, то може да заеме от пазара на дългови инструменти или да мобилизира допълнителен капитал на пазарите на акции.
In normal market conditions, if a company needs funds, it can borrow from the debt market or raise additional capital in the equity markets.
В случая с Royal Mail е имало, както изглежда, трета възможност, а именно да се споразумее с регулатора за по-гъвкави пределни цени при своя ценови контрол.
In Royal Mail’s case, it appeared there was third possibility, namely, agreeing to a more lenient price cap in its price control with the regulator.
Цените може да се увеличат значително, без да стигнат до неправомерно високи равнища.
Prices could increase by a substantial level without reaching abusively high levels.
Тъй като е било необходимо съгласието на Royal Mail, за да влезе в сила ценовият контрол, тази опция е зависела от Royal Mail и е била известна на неговия акционер.
As Royal Mail’s consent was required to give effect to the price control, this was a matter within the power of Royal Mail and an option which was known to its shareholder.
TNT е на мнение, че за да се намерят пари на пазара на дългови инструменти, заемополучателят се нуждае от убедителен аргумент, че е в състояние да уреди задължението си от бъдещи парични потоци.
TNT commented that to raise money in the debt market, a borrower needs a convincing argument that it is able to repay the debt from future cash flows.
За да се намерят пари на пазара на акции, едно дружество се нуждае от дори по-убедителен аргумент, че ще произведе значителна възвръщаемост за акционера за инвестираното общо увеличение на капитала.
To raise money in the equity market, a company needs an even more convincing argument that it will generate a significant return for the shareholder over the invested total capital contribution.
Като единствен акционер на Royal Mail правителството на Обединеното кралство е трябвало да предприеме всички необходими разследвания, за да се убеди, че Royal Mail ще бъде в по-добро финансово състояние, ако му се даде възможност да изпълни своя стратегически план.
As the sole shareholder of Royal Mail, the UK Government should have undertaken all necessary investigations to satisfy itself that Royal Mail would be in better financial condition if it were allowed to complete its strategic plan.
Критичният въпрос е бил дали влагането на допълнителни инвестиции чрез освобождаване на средства от резерва ще бъде приемливо от търговска гледна точка или ще се окаже равносилно на допълнителна загуба на пари.
The critical issue was whether making further investment by releasing funds from reserves would make commercial sense or be tantamount to putting ‘good money after bad’.
Един много ясен анализ на възвръщаемостта от допълнителните инвестиции е от първостепенна важност за вземането на всяко такова решение.
A very clear analysis on the return to be derived from the additional investment would be paramount to any such decision.
При липсата на убедителни доказателства, че планът за преструктуриране — станал възможен чрез отпускане на средства от резерва — ще доведе до търговска възвръщаемост на тази инвестиция за акционера, TNT счита, че решението е взето въз основа на нетърговски съображения.
In the absence of compelling evidence to demonstrate that the re-structuring plan — enabled by the release of funds from the reserves — would derive a commercial return on this investment for the shareholder, TNT believed that the decision would have been taken on non-commercial terms.
МНЕНИЯ ОТ ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО
COMMENTS FROM THE UNITED KINGDOM
Що се отнася до кредита от 2001 г. Обединеното кралство уточни, че кредитът води своето начало от 1999 г., когато правителството е одобрило стратегията на Royal Mail да извърши някои придобивания, за да подпомогне конкурентоспособността на основния бизнес на Royal Mail.
In respect of the 2001 loan, the UK clarified that the origins of the loan were in 1999 when the Government endorsed Royal Mail’s strategy to make certain acquisitions in order to help the competitiveness of Royal Mail’s core business.
Приемайки тази стратегия, органите са взели по-специално предвид очакваната прогнозна възвръщаемост, докато Royal Mail работи за постигане на своята стратегическа цел.
In agreeing to this strategy, the authorities in particular took into account the forecast return expected as Royal Mail worked towards achieving its strategic objective.
Към петата година от своята обща стратегия на придобиване Royal Mail е прогнозирало ръст на оборота от 40 % и увеличение на печалбите с 210 %.
By the fifth year of its overall acquisition strategy, Royal Mail was forecasting growth in turnover of 40 % and 210 % increase in profits.
При обсъжданията на финансирането на придобиванията и по-специално на придобиването на German Parcel, което е било първото голямо чуждестранно придобиване на Royal Mail, органите на Обединеното кралство посочиха, че са поискали Royal Mail да финансира тази транзакция (и бъдещите транзакции) чрез кредит от правителствения NLF при търговски лихвени проценти.
In discussions about the acquisition funding, and in particular the acquisition of German Parcel which represented Royal Mail’s first major overseas acquisition, the UK authorities indicated that they wished Royal Mail to finance this transaction (and future transactions) by a loan from the Government’s NLF at commercial rates.
Това е било израз на намерението на правителството да наложи финансова дисциплина на Royal Mail и да гарантира, че то се конкурира равноправно с другите пощенски оператори в пощенския отрасъл, тъй като пазарът се отваря постепенно за конкуренция.
This reflected the Government’s intention to impose commercial disciplines on Royal Mail and also to ensure that it competed fairly with other postal operators in the postal sector as the market was gradually opened to competition.
Тъй като NLF не е имал възможност да предостави кредитите през 1999 г., правителството на Обединеното кралство се е съгласило Royal Mail да финансира транзакциите временно, като използва резервите в наличности в балансовия си отчет, в съответствие с политиката на Обединеното кралство организации, които са публична собственост, да не теглят по принцип заеми от пазарите на частния капитал.
Because the NLF was not in a position to provide the loans in 1999, the UK Government agreed that Royal Mail would fund the transactions temporarily through the use of the cash reserves on its balance sheet, following UK policy that publicly owned bodies should generally not borrow from private capital markets.
Лихвата по кредита на NLF ще се прилага от датите [9], когато Royal Mail изтегли средства от своите резерви в наличности, все едно че кредитът е отпуснат от този момент (каквото е било първоначалното намерение), за да остане дружеството неутрално по отношение на споразумението за временно финансиране.
The interest on the NLF loan would be applied from the dates [9] Royal Mail drew down from its cash reserves as if the loan had been in place from that point (as originally intended) to leave the company neutral to the interim financing arrangement.
Обединеното кралство предостави на Комисията писмото от 12 януари 1999 г., с което органите на Обединеното кралство дават на Royal Mail своето одобрение за придобиването на German Parcel, където се уточнява как да се набави финансирането.
The UK provided the Commission with the letter dated 12 January 1999 by which the UK authorities gave Royal Mail their approval of the German Parcel acquisition, which specified how the financing would be provided.
За да се прецени дали предложените придобивания от Royal Mail са стратегически и търговски оправдани, органите на Обединеното кралство са прибягнали до помощта на външен консултант за придобиването на German Parcel.
In order to consider whether the proposed acquisitions by Royal Mail were strategically and commercially sensible, the UK authorities enlisted the assistance of an external adviser for the German Parcel acquisition.
За следващите придобивания, които са били финансирани също от кредита от 500 милиона британски лири и са изисквали съгласието на органите на Обединеното кралство, консултация е била потърсена от Deloitte & Touche LLP (наричано по-долу „Deloitte“), което е направило оценка на всяко придобиване поотделно, преди органите на Обединеното кралство да разрешат извършването на въпросните придобивания.
For subsequent acquisitions which were also funded by the GBP 500 million loan and requiring the consent of the UK authorities, advice was sought from Deloitte & Touche LLP (‘Deloitte’), who evaluated each acquisition on an individual basis, before the UK authorities permitted the acquisitions concerned to go ahead.
Deloitte не е възразило срещу никое от придобиванията.
Deloitte did not advise against any of the acquisitions.
От Deloitte е било поискано също да помогне при определянето на търговските лихвени проценти върху авансови плащания от NLF за Royal Mail, и по-специално на кредитния рейтинг на Royal Mail въз основа на оценка на неговата кредитоспособност като самостоятелно дружество без участие на държавна собственост.
Deloitte was also retained to help determine commercial interest rates on advances from the NLF to Royal Mail and in particular on the credit rating for Royal Mail based on assessing its creditworthiness as a standalone business, independent of Government ownership.
Deloitte е направило оценка на кредитния риск на Royal Mail като функция от бизнес риска и финансовия риск и с помощта на показатели за сравнение и финансови показатели е определило кредитен рейтинг между АА и АА.
Deloitte assessed RM’s credit risk as a function of business and financial risks, and using comparators and financial ratios, determined a credit rating of between AA and AA.
Deloitte е препоръчало освен това лихвеният процент, начисляван на Royal Mail, да се определя, като се изхожда от ставките за емитенти със сравним рейтинг въз основа на скринингов ценови „показател“ за спредовете при даден кредитен рейтинг спрямо референтни правителствени облигации.
Deloitte further recommended that the rate of interest charged to Royal Mail be determined by reference to rates for comparably rated issuers based on a screen pricing ‘index’ of spreads for the given credit rating against benchmark Government bonds.
На тази база съответният спред, начислен на Royal Mail, е бил от 76 до 165 базови точки.
On this basis the relevant spread charged to Royal Mail ranged between 76 and 165 basis points.
Royal Mail е искало да получи дългосрочен кредит, тъй като за да изпълни своята стратегия, Royal Mail е възнамерявало да задържи придобитите от него дружества за дълъг срок.
Royal Mail sought a long-term loan since, in order to implement its strategy, it intended to hold the businesses it acquired for the long term.
Въз основа на търговските лихвени проценти, предоставяни по онова време (когато дългосрочните лихвени проценти са били значително по-ниски от краткосрочните), Royal Mail е поискало срокове на заемите от 20 до 25 години, според случая, за въпросните дългосрочни придобивания с възможност 100 милиона британски лири от общата сума да станат платими през всяка от годините от 2021 до 2025, вместо Royal Mail да бъде задължено да изплати цялата сума от 500 милиона британски лири за една година.
Based on the commercial rates of interest available at the time (when long term interest rates were considerably lower than short term interest rates), Royal Mail requested loan durations of between 20 and 25 years, as appropriate, for the long-term acquisitions concerned, enabling GBP 100 million of the total amount lent to become repayable in each of the years 2021 to 2025, rather than Royal Mail being required to repay the entire GBP 500 million in one year.
Траншовете на кредита са имали различни падежи от 20 до 25 години, което не е било необичайно предвид относителната привлекателност на дългосрочните лихвени проценти по онова време.
The loan tranches had differing maturities ranging between 20 to 25 years which was not unusual given the relative attractiveness of long term interest rates at that time.
Лихвените проценти на кредита са се основавали на също така необезпечени задължения с падеж от 20 до 25 години и кредитен рейтинг АА, като годишните ставки са били интерполирани, за да се определи съответната ставка за кредита на Royal Mail.
The loan rates were based on similarly unsecured reported 20 and 25 year maturity AA credit-rated debt and then annual rates were interpolated to derive an appropriate rate for the Royal Mail loan.
Обединеното кралство твърди, че референтните лихвени проценти на Комисията не са валидна база за сравнение за ставките на кредита от 2001 г., по-специално затова, защото ставките на Комисията са базирани на петгодишни падежи, а въпросният кредит се състои от дългосрочни задължения с падежи между 20 и 25 години, тъй като отпуснатият на Royal Mail кредит отразява ставки, предоставяни на дългосрочни заемополучатели в подобно положение и защото кривата на доходност за Обединеното кралство през 1999—2000 г. (съответният период за изчисляване на лихвата) е била в спад, което е направило корпоративните заеми по-евтини.
The UK maintained that the Commission’s reference interest rates were not a valid comparator for the rates on the 2001 loan, in particular because the Commission’s rates are based on five year maturity dates and the loan in question consisted of long-term debt with a range of maturity dates between 20 and 25 years, because the loan advanced to Royal Mail reflected commercial rates available to similarly positioned long-term borrowers, and because the UK yield curve in 1999-2000 (the relevant period for calculating interest) was moving downwards making corporate borrowing cheaper.
Смятало се е, че не е необходимо, нито уместно обезпечаване на кредита, тъй като кредитният рейтинг на Royal Mail е бил приеман за АА за задължения до 1 милиард британски лири.
No security on the loan was deemed necessary or appropriate as the credit rating of Royal Mail was considered to be AA for debt facilities of up to GBP 1000 million.
С предложения кредит дългосрочните задължения на Royal Mail продължават да са под това равнище и сам по себе си ще представлява основната част от задълженията на Royal Mail с падежи над една година.
The proposed loan would still keep Royal Mail’s long-term debt within this level and would by itself comprise the substantial majority of Royal Mail debt with maturity of greater than one year.
Едновременно с преговорите по задълженията за 2003 г. обаче органите на Обединеното кралство са решили да преизчислят кредитите от 500 милиона британски лири за 2001 г. в документ, чиято форма е подобна на споразуменията от 2003 г. Този нов документ не е променил размера на кредитите, сроковете на кредитите, нито приложимите лихвени проценти, но предвид общото увеличение на задължеността на дружеството гаранцията на дяловете на GLS, дадена при новите фондове, е била разширена, за да обхване и кредита от 2001 г. Същевременно кредитът е бил обезпечен с фиксирана или плаваща гаранция върху някои от активите на Royal Mail.
At the same time as negotiating the 2003 debt facilities, however, the UK authorities decided to restate the 2001 GBP 500 million loans in a similar form of document to the 2003 arrangements. This new document did not change the amount of the loans, the duration of the loans or the interest rates applicable but, given the overall increase in the company’s indebtedness, the security over the GLS shares given under the new facilities was also extended to cover the 2001 loan. At the same time, the loan was secured by a fixed and floating charge over certain of Royal Mail’s assets.
Заеми, предоставени през 2003 г.
The facilities granted in 2003
Обединеното кралство предостави допълнителни подробности по механизмите за отпускане на заеми от 2003 г. Условията са изисквали кредитите да бъдат подкрепени с гаранция от паричните депозити в балансовия отчет на Royal Mail и поради това са били задължение с особено нисък риск, оправдаващ марж от […] [10].
The UK provided further details about the loan facilities made available in 2003. The terms required that the loans be backed by security over certain of the cash deposits held on Royal Mail’s balance sheet and were therefore especially low risk debt justifying a margin of […] [10].
В отговор на бележката на Комисията, че тези парични депозити представляват държавни ресурси, върху които органите на Обединеното кралство упражняват контрол чрез специално законодателство и чието използване като гаранция не може във всички случаи да разсее съмненията относно характера на мярката като помощ, органите на Обединеното кралство заявяват, че са се старали да използват паричните депозити и другите активи на дружеството по начин, който да отразява търговски принципи, така че на дружеството са наложени ефективни дисциплинарни мерки по отношение на механизмите.
In response to the Commission’s observation that these cash deposits constituted State resources over which the UK authorities had control through specific legislation, whose use as security could therefore not necessarily dispel doubts as to the aid character of the measure, the UK authorities stated that they were seeking to achieve the use of the cash deposits and other assets of the company in a manner that would reflect commercial principles so that effective disciplines were placed on the company with regard to the facilities.