natgillin/translations-raw huggingface dataset:
относно съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации и за изменение на Директива 85/337/ЕИО на Съвета, директиви 2000/60/ЕО, 2001/80/ЕО, 2004/35/ЕО, 2006/12/ЕО и 2008/1/ЕО, и Регламент (ЕО) № 1013/2006 на Европейския парламент и на Съвета
on the geological storage of carbon dioxide and amending Council Directive 85/337/EEC, European Parliament and Council Directives 2000/60/EC, 2001/80/EC, 2004/35/EC, 2006/12/EC, 2008/1/EC and Regulation (EC) No 1013/2006
Крайната цел на Рамковата конвенция на Обединените нации за изменение на климата (РКОНИК), която беше одобрена с Решение 94/69/ЕО на Съвета от 15 декември 1993 г. [3], е да стабилизира концентрациите на парникови газове в атмосферата на ниво, което би предотвратило опасна антропогенна намеса в климатичната система.
The ultimate objective of the United Nations Framework Convention on Climate Change, which was approved by Council Decision 94/69/EC of 15 December 1993 [3], is to stabilise greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system.
Шестата програма на Общността за действие в областта на околната среда, създадена с Решение № 1600/2002/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юли 2002 г. [4], определя изменението на климата като приоритетна област за действие.
The Sixth Community Environment Action Programme established by Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 [4] identifies climate change as a priority for action.
Тази програма признава, че Общността е поела задължението да постигне 8-процентно намаление на емисиите на парникови газове от 2008 до 2012 г. в сравнение с нивата от 1990 г. и че в дългосрочен аспект е необходимо глобалните емисии на парникови газове да бъдат намалени приблизително със 70 % в сравнение с нивата от 1990 г.
That programme recognises that the Community is committed to achieving an 8 % reduction in emissions of greenhouse gases by 2008 to 2012 compared to 1990 levels, and that, in the longer term, global emissions of greenhouse gases will need to be reduced by approximately 70 % compared to 1990 levels.
Съобщението на Комисията от 10 януари 2007 г.„Ограничаване на глобалното изменение на климата до 2 градуса по Целзий — Пътят до 2020 година и след това“ уточнява, че, в контекста на планираното намаление на емисиите на парникови газове в световен мащаб с 50 % до 2050 година, до 2020 г. е необходимо намаление с 30 % на емисиите на парникови газове в развития свят, което до 2050 г. да достигне 60—80 %. Съобщението посочва още, че това намаление е технически изпълнимо и че ползите значително надхвърлят разходите, но и че за да бъде изпълнена тази цел, трябва да бъдат приложени всички варианти за смекчаване на проблема.
The Commission Communication of 10 January 2007 entitled ‘Limiting global climate change to two degrees Celsius – The way ahead for 2020 and beyond’ clarifies that in the context of the envisaged global reduction of greenhouse gas emissions of 50 % by 2050, a reduction in greenhouse gas emissions of 30 % in the developed world by 2020 is required, rising to 60 %-80 % by 2050, that this reduction is technically feasible and the benefits far outweigh the costs, but that, to achieve it, all mitigation options must be harnessed.
Улавянето на въглероден диоксид и съхраняването му в геоложки формации (УСВ) е междинна технология, която ще допринесе за справяне с последиците от изменението на климата.
Carbon dioxide capture and geological storage (CCS) is a bridging technology that will contribute to mitigating climate change.
То се състои в улавяне на въглероден диоксид (CO2) от промишлени инсталации, преноса му до място за съхранение и инжектирането му в подходяща подземна геоложка формация с цел постоянно съхранение.
It consists of the capture of carbon dioxide (CO2) from industrial installations, its transport to a storage site and its injection into a suitable underground geological formation for the purposes of permanent storage.
Тази технология не следва да насърчава увеличаването на дела на електроцентралите, работещи с изкопаеми горива.
This technology should not serve as an incentive to increase the share of fossil fuel power plants.
Развиването ѝ не следва да води до отслабване, както по отношение на научните изследвания, така и във финансов аспект, на усилията в подкрепа на политиките за спестяване на енергия, възобновяемите енергийни източници и други безопасни и устойчиви нисковъглеродни технологии.
Its development should not lead to a reduction of efforts to support energy saving policies, renewable energies and other safe and sustainable low carbon technologies, both in research and financial terms.
По предварителни изчисления, извършени с цел оценка на въздействието на директивата и посочени в направената от Комисията оценка на въздействието, до 2020 г. могат да бъдат съхранени седем милиона тона CO2, а до 2030 г. — до 160 милиона тона, като се изхожда от предположението за 20-процентно намаление на емисиите на парникови газове до 2020 г., както и при условие че се получи помощ за УСВ от частни, национални и общностни източници и се докаже, че тази технология е безопасна за околната среда.
Preliminary estimates, carried out with a view to assessing the impact of the Directive and referred to in the impact assessment of the Commission, indicate that seven million tonnes of CO2 could be stored by 2020, and up to 160 million tonnes by 2030, assuming a 20 % reduction in greenhouse gas emissions by 2020 and provided that CCS obtains private, national and Community support and proves to be an environmentally safe technology.
Избегнатите емисии CO2 през 2030 г. биха могли да съставляват около 15 % от необходимото намаление в ЕС.
The CO2 emissions avoided in 2030 could account for some 15 % of the reductions required in the Union.
Втората Европейска програма за изменението на климата, която бе създадена със Съобщението на Комисията от 9 февруари 2005 г.„Спечелване на битката срещу глобалното изменение на климата“, за да подготви и проучи бъдещата политика в областта на климата в Общността, създаде работна група за улавянето и съхранението на въглероден диоксид в геоложки формации.
The Second European Climate Change Programme, which was established by the Commission Communication of 9 February 2005 entitled ‘Winning the Battle Against Global Climate Change’ to prepare and examine future climate policy in the Community, set up a Working Group on Carbon Capture and Geological Storage.
Задачата на работната група бе да проучи УСВ като средство за ограничаване на изменението на климата.
The Working Group’s mandate was to explore CCS as a means of reducing climate change.
Работната група публикува подробен доклад по въпроса за регулирането, който бе приет през юни 2006 г. Той подчерта необходимостта от разработване както на политика, така и на регулаторни рамки за УСВ, и призова Комисията да предприеме допълнително проучване на този въпрос.
The Working Group published a detailed report on the topic of regulation, which was adopted in June 2006. It stressed the need for the development of both policy and regulatory frameworks for CCS and urged the Commission to undertake further research into the subject.
Съобщението на Комисията от 10 януари 2007 г.„Устойчиво производство на електроенергия от изкопаеми горива: към постигане на почти нулеви емисии от въглищата след 2020 г.“ отново изтъкна необходимостта от регулаторна рамка, основаваща се на комплексна оценка на риска от изтичане на CO2, включително изисквания за подбор на местата, целящи да намалят до минимум риска от изтичане, режими за мониторинг и отчетност за удостоверяване на съхранението и подходящи мерки за отстраняване на всяка евентуално възникнала вреда.
The Commission Communication of 10 January 2007 entitled ‘Sustainable power generation from fossil fuels: aiming for near-zero emissions from coal after 2020’ reiterated the need for a regulatory framework based on an integrated risk assessment for CO2 leakage, including site selection requirements designed to minimise the risk of leakage, monitoring and reporting regimes to verify storage and adequate remediation of any damage that may occur.
Съобщението изложи план за действие на Комисията в тази област през 2007 г., който изискваше разработването на надеждна рамка за управление за УСВ, включително работа по регулаторната рамка, рамка за насърчаване и помощни програми, както и външни елементи, например технологично сътрудничество в областта на УСВ с ключови държави.
The Communication set out an action plan for the Commission in this area during 2007, which required the development of a sound management framework for CCS, including the work on the regulatory framework, incentive framework, and support programmes, as well as external elements, for example technology cooperation with key countries on CCS.
Европейският съвет от март 2007 г. също призова държавите-членки и Комисията да работят за засилване на научноизследователската и развойна дейност и разработване на необходимата техническа, икономическа и регулаторна рамка с цел премахване на съществуващите правни пречки и разполагане на безопасни за околната среда УСВ при въвеждане на нови електрически централи на база изкопаеми горива, по възможност до 2020 г.
The European Council of March 2007 also urged the Member States and the Commission to work towards strengthening research and development and developing the necessary technical, economic and regulatory framework in order to remove existing legal barriers and to bring environmentally safe CCS to deployment with new fossil power plants, if possible by 2020.
Европейският съвет от март 2008 г. припомни, че целта на предложението за регулаторна рамка относно УСВ е да се гарантира, че тази нова технология ще се прилага по безопасен за околната среда начин.
The European Council of March 2008 recalled that the objective of proposing a regulatory framework on CCS was to ensure that this novel technology would be deployed in an environmentally safe way.
Европейският съвет от юни 2008 г. призова Комисията възможно най-скоро да предложи механизъм за насърчаване на инвестиции от държавите-членки и от частния сектор, за да се осигури изграждането и пускането в експлоатация до 2015 г. на 12 демонстрационни съоръжения за УСВ.
The European Council of June 2008 called on the Commission to bring forward as soon as possible a mechanism to incentivise Member State and private sector investments to ensure the construction and operation by 2015 of up to 12 CCS demonstration plants.
Всеки един от различните компоненти на УСВ, а именно улавянето, преноса и съхранението на CO2, е бил предмет на пилотни проекти в по-малък мащаб от необходимия за тяхното промишлено приложение.
Each of the different components of CCS, namely capture, transport and storage of CO2, has been the object of pilot projects on a smaller scale than that required for their industrial application.
Все още е необходимо интегрирането на тези компоненти в цялостния процес на УСВ, както и намаляване на технологичните разходи и събиране на повече и по-добра научна информация.
These components still need to be integrated into a complete CCS process, technological costs need to be reduced and more and better scientific knowledge has to be gathered.
Ето защо е важно възможно най-скоро да започне работата в Общността по демонстрационната дейност за УСВ в рамките на интегрирана политическа рамка, включително по-конкретно по отношение на правна рамка за безопасно за околната среда съхранение на СО2, на стимули, най-вече за по-нататъшна научноизследователска и развойна дейност, като тази работа включва както демонстрационни проекти, така и дейности за повишаване на обществената осведоменост.
It is therefore important that Community efforts on CCS demonstration within an integrated policy framework start as soon as possible, including, in particular, a legal framework for the environmentally safe application of CO2 storage, incentives, notably for further research and development, efforts by means of demonstration projects, and public awareness measures.
В международен план правните пречки пред съхранението на CO2 в разположени под морското дъно геоложки формации бяха отстранени с приемането на съответни рамки за управление на риска както с Лондонския протокол от 1996 г. към Конвенцията от 1972 г. за предотвратяване на замърсяването на моретата чрез изхвърляне във водата на отпадъци и други вещества (Лондонски протокол от 1996 г.), така и с Конвенцията за защита на морската околна среда в Североизточния Атлантически океан (Конвенцията OSPAR).
At the international level, legal barriers to the geological storage of CO2 in geological formations under the seabed have been removed through the adoption of related risk management frameworks under the 1996 London Protocol to the 1972 Convention on the Prevention of Marine Pollution by Dumping of Wastes and Other Matter (1996 London Protocol) and under the Convention for the Protection of the Marine Environment of the North-East Atlantic (OSPAR Convention).
През 2006 г. страните по Лондонския протокол от 1996 г. приеха изменения в протокола.
In 2006, the Contracting Parties to the 1996 London Protocol adopted amendments to the Protocol.
Тези изменения допускат и регулират съхранението на потоци от CO2 от процеси на улавяне на CO2 в геоложки формации под морското дъно.
These amendments allow and regulate the storage of CO2 streams from CO2 capture processes in geological formations under the seabed.
През 2007 г. страните по Конвенцията OSPAR приеха изменения в приложенията към конвенцията, за да позволят съхранението на CO2 в геоложки формации под морското дъно, решение за осигуряване на безопасно за околната среда съхранение на потоци от CO2 в геоложки формации и насоки OSPAR за оценка и управление на риска, свързан с тази дейност.
The Contracting Parties to the OSPAR Convention in 2007 adopted amendments to the Annexes to the Convention to allow the storage of CO2 in geological formations under the seabed, a Decision to ensure environmentally safe storage of CO2 streams in geological formations, and OSPAR Guidelines for Risk Assessment and Management of that activity.
Те също така приеха решение да забранят разполагането на CO2 във водния стълб в морето и на морското дъно заради възможните отрицателни последици.
They also adopted a Decision to prohibit placement of CO2 into the water-column of the sea and on the seabed, because of the potential negative effects.
На общностно равнище вече са приети редица правни инструменти за управление на някои от рисковете за околната среда, свързани с УСВ, в частност във връзка с улавянето и преноса на CO2, и те следва да бъдат използвани, когато е възможно.
At Community level, a number of legislative instruments are already in place to manage some of the environmental risks of CCS, in particular regarding capture and transport of CO2, and they should be used where possible.
При някои промишлени дейности Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването [5] е подходяща за регулиране на рисковете от улавянето на CO2 за околната среда и човешкото здраве по отношение на определени промишлени дейности и, следователно, следва да бъде прилагана по отношение на улавянето на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки формации от инсталации, обхванати от тази директива.
Directive 2008/1/EC of the European Parliament and of the Council of 15 January 2008 concerning integrated pollution prevention and control [5] is suitable for regulating, in respect of certain industrial activities, the risks of CO2 capture to the environment and human health and, as a result, should be applied to the capture of CO2 streams for the purposes of geological storage from installations covered by that Directive.
Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда [6] следва да бъде прилагана по отношение на улавянето и преноса на потоци от CO2 с цел съхранение в геоложки формации.
Council Directive 85/337/EEC of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment [6] should be applied to the capture and transport of CO2 streams for the purposes of geological storage.
Тя следва също така да се прилага по отношение на местата за съхранение по настоящата директива.
It should also apply to storage sites pursuant to this Directive.
Настоящата директива следва да се прилага по отношение на съхранението на CO2 в геоложки формации на територията на държавите-членки, в техните изключителни икономически зони и на континенталния им шелф.
This Directive should apply to the geological storage of CO2 within the territory of the Member States, in their exclusive economic zones and on their continental shelves.
Директивата следва да не се прилага по отношение на проекти с планиран общ капацитет на съхранение под 100 килотона, извършвани с цел научни изследвания, разработване или изпитване на нови продукти и процеси.
The Directive should not apply to projects with a total intended storage below 100 kilotonnes, undertaken for research, development or testing of new products and processes.
Съхранението на CO2 в комплекси за съхранение, простиращи се извън териториалния обхват на настоящата директива, и съхранението на CO2 във водния стълб не следва да бъдат разрешавани.
The storage of CO2 in storage complexes extending beyond the territorial scope of this Directive and the storage of CO2 in the water column should not be permitted.
Държавите-членки следва да си запазят правото да определят зоните на тяхна територия, измежду които могат да бъдат подбрани места за съхранение.
Member States should retain the right to determine the areas within their territory from which storage sites may be selected.
Това включва правото на държавите-членки да не позволяват съхранение върху цялата си територия или на отделни части от нея, или да дават приоритет на друго използване на земните недра, като например проучване, добив и съхранение на въглеводороди или геотермална употреба на водоносните хоризонти.
This includes the right of Member States not to allow any storage in parts or on the whole of their territory, or to give priority to any other use of the underground, such as exploration, production and storage of hydrocarbons or geothermal use of aquifers.
В този контекст държавите-членки следва по-специално да обърнат сериозно внимание на други свързани с енергетиката възможности за използването на потенциалните места за съхранение, включително възможности, които са от стратегическо значение за сигурността на енергийните доставки на държавите-членки или за развитието на възобновяеми енергийни източници.
In this context, Member States should in particular give due consideration to other energy-related options for the use of a potential storage site, including options which are strategic for the security of the Member State’s energy supply or for the development of renewable sources of energy.
Подборът на подходящо място за съхранение е от изключително важно значение, за да се гарантира, че съхраняваният CO2 ще бъде напълно и постоянно задържан.
The selection of the appropriate storage site is crucial to ensure that the stored CO2 will be completely and permanently contained.
При подбора на места за съхранение държавите-членки следва по възможно най-обективен и ефективен начин да отчитат съответните геоложки характеристики, например сеизмичността.
Member States should, in selecting storage sites, take account of their geological characteristics, for example seismicity, in the most objective and effective way possible.
Следователно едно място следва да бъде избрано за място за съхранение, единствено ако не съществува значителен риск от изтичане и ако при всички случаи няма вероятност от оказване на значително въздействие върху околната среда и здравето.
A site should therefore only be selected as a storage site, if there is no significant risk of leakage, and if in any case no significant environmental or health impacts are likely to occur.
Повишено извличане на въглеводород (ПИВ) означава извличането на въглеводороди в допълнение към тези, които са извлечени чрез инжектиране на вода или по друг начин.
Enhanced Hydrocarbon Recovery (EHR) refers to the recovery of hydrocarbons in addition to those extracted by water injection or other means.
ПИВ като такова не се включва в приложното поле на настоящата директива.
EHR is not in itself included in the scope of this Directive.
Когато обаче ПИВ се съчетава със съхранение на СО2 в геоложки формации, следва да се прилагат разпоредбите на настоящата директива относно безопасното за околната среда съхранение на СО2.
However, where EHR is combined with geological storage of CO2, the provisions of this Directive for the environmentally safe storage of CO2 should apply.
В такъв случай не се предполага разпоредбите на настоящата директива относно изтичането да се прилагат за изпуснати от наземни инсталации количества CO2, които не надвишават необходимото при нормалния процес на извличане на въглеводороди и при което не се застрашава безопасността на съхранението в геоложката формация, нито се оказва неблагоприятно въздействие върху заобикалящата среда.
In that case, the provisions of this Directive concerning leakage are not intended to apply to quantities of CO2 released from surface installations which do not exceed what is necessary in the normal process of extraction of hydrocarbons, and which do not compromise the security of the geological storage or adversely affect the surrounding environment.
Подобно изпускане е уредено чрез включването на местата за съхранение в Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността [7], която изисква връщане на квотите за търговия с емисии в случай на изпуснати емисии.
Such releases are covered by the inclusion of storage sites in Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community [7], which requires surrender of emissions trading allowances for any leaked emissions.
Държавите-членки следва да предоставят на разположение на обществеността информация за околната среда, свързана със съхранението на CO2 в геоложки формации, в съответствие с приложимото законодателство на Общността.
Member States should make available to the public environmental information relating to geological storage of CO2 in accordance with applicable Community legislation.
Държавите-членки, които възнамеряват да разрешат съхранението в геоложки формации на CO2 на своя територия, следва да направят оценка на наличния капацитет за съхранение на тяхната територия.
Member States which intend to allow geological storage of CO2 in their territory should undertake an assessment of the storage capacity available within their territory.
Комисията следва да организира обмен на информация и най-добри практики между тези държави-членки в контекста на обмена на информация, предвиден в настоящата директива.
The Commission should organise an exchange of information and best practices between those Member States, in the context of the exchange of information provided for in this Directive.
Държавите-членки следва да определят при кои случаи е необходимо проучване за набавяне на необходимата информация за подбора на мястото на съхранение.
Member States should determine in which cases exploration is required to generate the information necessary for the site selection.
Проучването, т.е. дейностите, свързани с изследване на земните недра, следва да е обусловено от предоставяне на разрешение.
Exploration, that is activities intruding into the subsurface, should be made subject to a permit requirement.