natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подчертава, че политиката на сближаване и занапред трябва да се обръща към териториално сближаване и отново припомня, че Договорът от Лисабон добави целите за икономическо и социално сближаване към целта „териториалното сближаване“; отбелязва, че тази цел продължава да бъде неразделно свързана с предизвикателствата на икономическото и социалното сближаване и засилва европейската добавена стойност на политиката на сближаване; подчертава, че „териториалното сближаване“ е уместно и за подрегионалното равнище, по-специално в градските региони (градските райони, които срещат трудности, неконтролируемо разрастване на градовете), дори в регионите, за които се счита, че са богати;
Emphasises that cohesion policy must continue to focus on territorial cohesion and points out that the Lisbon Treaty added the objective of territorial cohesion to those of economic and social cohesion; affirms that this aim remains indissociable from the challenges of economic and social cohesion and strengthens the European added value of cohesion policy; emphasises that ‘territorial cohesion’ is also relevant at the sub-regional level, particularly in urban areas (urban districts facing difficulties, uncontrolled urban sprawl), even within regions considered to be rich;
Посочва макрорегионалните стратегии, при условие че регионалните органи участват в тяхното управление, като голяма възможност за развиване по по-добър начин на наднационалния потенциал, за подобряване на сътрудничеството между различните равнища на управление и за заемане на общ подход спрямо общите предизвикателства като опазването на околната среда или използването на ресурсите и капацитета за развитие, като по този начин се позволява по-ефикасно, балансирано и устойчиво развитие; подчертава необходимостта от по-ефективно обвързване на програмите за териториално сътрудничество с териториалните стратегии (регионални планове за развитие, местни стратегии за развитие и местни планове за развитие); посочва шансовете за по-целесъобразно използване на структурните фондове на ЕС, чрез подобрена координация на съществуващите възможности за подпомагане, без това да води до нарастване на средствата, предназначени за тези области на междурегионално сътрудничество; счита освен това, че по отношение на тези стратегии не следва да се създават нови инструменти, финансови ресурси или структури за прилагане и че финансовата подкрепа, отпускана на регионите за по-малко мащабни проекти за развитие, не трябва да бъде засегната; счита, че макрорегионалният подход може да се използва за засилване на връзките между политиката на сближаване и политиката на съседство; насърчава в този контекст Комисията и държавите-членки да отчитат в по-голяма степен териториалното измерение на ЕСФ, по-конкретно по отношение на достъпа до заетост;
Sees macroregional strategies – provided that regional authorities are involved in their governance – as affording a major opportunity to harness forms of supranational potential, improve cooperation between the different levels of governance and take a joint approach towards shared challenges such as environmental protection or the use of resources and development capacities, thus allowing more efficient, balanced and sustainable development; highlights the need to link territorial cooperation programmes more effectively with territorial strategies (such as regional development plans, local development strategies and local development plans); considers that better coordination of existing support mechanisms can create scope for more targeted use of the EU Structural Funds, without this entailing any increase in the resources earmarked for these fields of inter-regional cooperation; takes the view, moreover that no new instruments, financial resources or implementation structures should be created for these strategies and that the financial support provided to the regions for smaller scale development projects must not be affected; considers that the macroregional approach could be used to strengthen the links between cohesion policy and neighbourhood policy; encourages the Commission and Member States, in this context, to take greater account of the territorial dimension of the ESF, in particular with regard to access to employment;
Изразява съмнение дали специфичните оперативни програми за функционални географски единици, като например групи от органи, в т.ч. местни области, морски басейни или корита на реки, носят допълнителни ползи, по-специално в случаите когато няма политически органи (включително демократично избрани органи) с достатъчна отговорност за изпълнението на програмите; призовава вместо това за по-тясна координация на макрорегионалните, градските, регионалните или природно пространствените стратегии на междудържавно равнище и призовава за целесъобразно отчитане на тези функционални географски единици в националните оперативни програми с цел да се улесни използването на финансиране на ЕС за междурегионалните проекти за развитие; счита, че специфичните оперативни програми следва да бъдат вариант за изпълнение в региони, в които предоставянето на подрегионално равнище осигурява добавена стойност по отношение на националните и регионални програми и в които са били сформирани партньорства от политически органи за целите на прилагането; призовава за участието на трансграничните групи при разработването на оперативните програми за трансгранични програми въз основа на регламента относно ЕГТС;
Doubts whether specific operational programmes for functional geographical entities such as groups of authorities including local areas, or sea or river basins will yield additional benefits, in particular in cases where there are no political authorities (including democratically elected authorities) with a sufficiently wide-ranging remit to implement them; calls instead for closer coordination of macroregional, metropolitan regional or environmental-geographic strategies at inter-governmental level and for appropriate consideration to be given to these functional geographical entities within national operational programmes in order to facilitate the use of EU funding for interregional development projects; considers that specific operational programmes should be an option for delivery in regions where sub-regional delivery provides added value vis-à-vis national and regional programmes and where partnerships have been formed by political bodies for implementation purposes; calls for cross-border groupings to be involved in devising the operational programmes for cross-border programmes, on the basis of the EGTC Regulation;
Подчертава ключовата роля на градските области и региони - включително столиците и техните региони - за постигането на икономическите, екологичните и социалните цели на стратегията „ЕС 2020“; подкрепя динамичния процес, който започна по време на предходния програмен период по отношение на интегрираните градски програми и подчертава значението на експериментите, които са в ход в момента; призовава за оказването на помощ за концепции и проекти, които могат да служат като модел на основата на интегрирани и ориентирани към местните условия планове за развитие и взаимно изгодно повишаване на значението на отношенията между малките и големите градове и селските райони, функционално свързани с тях; счита, че засиленото сближаване между тези области е от особено значение за решаването на проблемите в области с население, което принадлежи към общностите в неблагоприятно положение; подчертава в тази връзка, че най-големите социалноикономически разлики често съществуват в градовете и че в богатите региони също има градове в силно неблагоприятно положение и зони на бедност;
Stresses the key role of urban areas and regions – including capital cities and their regions – in achieving the economic, environmental and social objectives of the Europe 2020 strategy; supports the dynamic process launched during the previous programming period for Integrated Urban Programmes and stresses the importance of the experiments currently under way; calls for support for ideas and projects which can serve as models, on the basis of integrated place-based development plans, and for the mutually beneficial upgrading of links between towns and cities and the rural areas functionally linked to them; considers that greater cohesion between these areas is of special importance in addressing problems of areas with disadvantaged communities; stresses, in this context, that the greatest socioeconomic differences often exist within cities and that cities with deprived areas and pockets of poverty are also to be found in wealthy regions;
Отхвърля използването на задължителните квоти, по-специално за национално поделяне по програми (ЕСФ/ЕФРР), за местно и градско развитие, за селските райони, както и за други населени места или функционални пространства, тъй като така би могло да се гарантира по-голяма критична маса от намеси; счита, че задължението за посочване на равнище оперативни програми кои градове и други пространства отговарят на условията за отпускане на средства е вариант, на който трябва да бъде отдадено приоритетно значение, винаги когато този метод гарантира добавена стойност и концентрация на интензитета на помощта, както и че това трябва да бъде договорено въз основа на принципите на управление на няколко равнища; счита, че в това отношение също така на държавите-членки и регионите следва да бъдат предоставени повече отговорности да организират конкурентно ориентирани и основаващи се на изпълнението процедури за подбор;
Rejects the use of obligatory quotas, in particular for national allocations under ESF/ERDF programmes, for local and urban development, for rural areas and for other types of spatial agglomerations or functional areas, as this could ensure a larger critical mass of interventions; considers that the requirement to specify at operational programme level which urban and other areas are to be eligible for support is an option that should be prioritised wherever this method will ensure added value and concentration of aid intensity, and that this needs to be negotiated on the basis of the principles of multi-level governance; takes the view that the Member States and regions should to be given more responsibility to organise competitive and performance-based selection procedures in this respect as well;
Подчертава, че в структурната политика и политиката на сближаване на трябва да се допуска едностранно насърчаване на определени типове региони; призовава партньорствата между селските и градските райони да бъдат разглеждани в по-широк социален, икономически и екологичен контекст;
Emphasises that structural and cohesion policy must not be biased towards specific types of region; calls for urban-rural partnerships to be seen in their broader social, economic and environmental context;
Подчертава, че подпомагането по линия на политиката на сближаване и структурната политика следва също така да вземе предвид предизвикателствата на Стратегия „ЕС 2020“, имащи образователен и социалнополитически характер, съобразявайки се същевременно с основната цел на ЕС за икономическо, социално и териториално сближаване, както е записано в Договора, и при спазване на принципа на субсидиарност; застъпва виждането обаче, че повсеместното европеизиране на съответните области на политика ще се провали поради финансови причини; призовава следователно за по-нататъшното изграждане на подходи, съобразени с местните условия, които могат да служат за модел, който да бъде въведен при запазване на съществуващите компетенции на национално и регионално равнище;
Emphasises that structural and cohesion funding should also take into account the educational, cultural and socio-political challenges of the Europe 2020 strategy, while remaining in line with the overarching EU objective of economic, social and territorial cohesion as enshrined in the Treaty and respecting the subsidiarity principle; takes the view, however, that across-the-board ‘Europeanisation’ of the relevant policy areas would fail on financial grounds; calls, therefore, for further place-based local development approaches that could serve as models to be introduced, while retaining existing national and regional competences;
Подчертава също така, че политиката на сближаване не може да се превърне в средство или инструмент за обслужване на секторни въпроси, като например политиките в областта на научноизследователската и развойната дейност, индустриалните иновации и борбата с изменението на климата, тъй като това ще означава размиване на нейната основна цел и поставяне на ограничения върху нейното използване за насърчаване на потенциала за развитие на регионите, който е от основно значение за приближаване на регионите в най-неблагоприятно положение към най-развитите региони;
Stresses, likewise, that cohesion policy cannot become a vehicle or instrument serving sectoral issues such as policies on research and development, industrial innovation and the fight against climate change, as this would mean diluting its primary objective and placing constraints on its use to promote regions' development potential, which is essential in order to bring the most disadvantaged regions closer to the most developed regions;
Призовава, на фона на наложителния енергиен преход към възобновяеми енергоносители и дебата относно климата, към засилване на ролята на политиката на сближаване за по-бързото развитие на екологичните технологии и възобновяемите видове енергия, счита, че това трябва да бъде един от приоритетите при наличие на достатъчно средства в програмите и че съсредоточаването върху възобновяемите източници на енергия предоставя на ЕС добавена стойност въз основа плановете за децентрализирани енергийни концепции, включващи технологии за ефективно съхранение на енергия в регионите, подкрепя използването на потенциала на регионалната икономика в тази област;
Calls, in the light of the necessary shift towards renewable sources of energy and of the climate debate, for cohesion policy to make a greater contribution to the rapid development of environmental technology and renewables; considers that this should be one of the priorities if sufficient amounts are available in the programmes and a focus on renewables provides EU added value, based on plans for decentralised energy concepts involving effective energy storage technologies in the regions; is in favour of exploiting the regional economy's potential in this area;
Вижда възможности за това, структурните фондове да подпомагат инвестиции в специфична енергийна инфраструктура, въпреки че такова подпомагане трябва да се предоставя единствено на региони, където поради политически или географски причини са значително ограничени възможностите на пазара за посрещане на нуждите от енергийни доставки; отправя искане подпомагането от структурните фондове винаги да се обвързва със засилване на вътрешния енергиен пазар и сигурността на доставките, както и с принципа за споделената материална отговорност;
Sees scope under the Structural Funds for supporting investment in specific energy infrastructure, although such support must be available only in regions where political or geographical constraints significantly hamper the ability of the market to meet energy-supply needs; calls, too, for support from the structural funds to be linked in all cases to the strengthening of the internal energy market and the security of supply, as well as to the principle of multi-level governance in resource management;
Подчертава, че трансевропейските транспортни мрежи играят решаваща роля за сближаването на европейските региони, поради което изграждането на инфраструктурата на трансевропейските транспортни мрежи, морските магистрали и на класифицираните европейски транспортни коридори и достъпът до тях, особено в пограничните и най-отдалечените региони, трябва да се засили; призовава за предприемане на всички необходими мерки с цел да се осигури достатъчно финансиране и да се гарантира навременно прилагане на приоритетни проекти на трансевропейските транспортни мрежи; предлага изграждането на определена погранична инфраструктура да бъде взето предвид под формата на приоритетни проекти, отговарящи на условията за финансиране съгласно цели 1, 2 и 3 и призовава за задължително право на изготвяне на първоначалното предложение на регионално равнище за този вид действия и за равно участие на пограничните региони и местните органи при планирането;
Emphasises that the trans-European transport networks play a decisive role in the cohesion of European regions and that development of TEN infrastructure, Motorways of the Sea and designated E-roads must therefore be stepped up and access to them improved, especially in border regions and outermost regions; calls for all necessary measures to be taken to ensure sufficient financing and guarantee timely implementation of priority TEN-T projects; suggests that certain cross-border ‘infrastructure’ should be considered as priority projects eligible for Objective 1, 2 and 3 funding and calls for there to be an obligatory right for the initial proposal for this type of action to be made at regional level and for equal participation of the border regions and local authorities in the planning process;
Насърчава прилагането на национални ресурси, като се вземе предвид добавената стойност на подобни мерки за засилване на регионалната конвергенция, териториалното сближаване и дейностите за развитие като туризма, които са важни за отдалечени региони като островните региони;
Encourages the application of the national resources, given the added value of such measures in strengthening regional convergence, territorial cohesion and development activities such as tourism, which are important for remote regions, such as island regions;
Подкрепя икономическото развитие и заетостта в МСП и микропредприятията; ето защо настоява основните принципи на Акта за малките предприятия за Европа (SBAE), а именно „Мисли първо за малките!“ и принципа за еднократност, да бъдат взети предвид като една от основите на политиката на сближаване и счита, че тези принципи следва да се прилагат от държавите-членки и регионите при определянето на техните оперативни програми;
Supports economic development and employment in SMEs and micro-enterprises; requests, therefore, that the fundamental principles of the Small Business Act for Europe (SBAE) – i.e. ‘think small first’ and ‘only once’ – be considered one of the bases of cohesion policy, and considers that these principles should be applied by Member States and regions in the definition of their operational programmes;
Подчертава, че основните елементи на стратегия „ЕС 2020“ (иновации, образование и обучение, енергетика, околна среда, заетост, конкурентоспособност, квалификация, борба срещу бедността) са вече съставна част на политиката на сближаване и на структурната политика; счита, че предизвикателствата на стратегията „ЕС 2020“ много лесно могат да бъдат интегрирани в трите доказали своята ефективност целеви структури (сближаване, регионална конкурентоспособност и заетост и европейско териториално сътрудничество);
Emphasises that the core components of the Europe 2020 strategy (innovation, education and training, energy, environment, employment, competitiveness, skills and combating poverty) are already integral to cohesion and structural policy; takes the view that the Europe 2020 challenges can be integrated very easily into the three objectives system (Convergence, Regional Competitiveness and Employment, and European Territorial Cooperation), which has proved its effectiveness;
Подчертава, че инвестициите в иновации и образование могат да насърчат растежа; посочва въпреки това, че съответната инфраструктура (транспорт, широколентов интернет, енергетика) и подходящите институции (балансирано съотношение между обществени инвестиции и консолидиране на фискалната политика при макроикономически мерки, услуги в областта на електронното правителство и трансграничната мобилност в областта на обучението) трябва да предоставят ефективна подкрепа;
Emphasises that investment in innovation and education can promote growth; points out, however, that the relevant infrastructure (transport, broadband internet, energy) and appropriate institutions (a balanced mix of public investment and fiscal policy consolidation with macro-economic measures, e-government services and cross-border learning) must provide effective support;
Счита също, че развитието на основните инфраструктури трябва да бъде разглеждано като отговарящо на стратегията „ЕС 2020“, тъй като само конкурентоспособни транспортни, енергийни и комуникационни мрежи, както и инфраструктури за управление на отпадъците ще дадат възможност на регионите, ползващи помощи, да дадат своя принос за постигането на целите на стратегията „ЕС 2020“, като точно поради тази причина за тези слаби и изостанали региони трябва да съществува възможност за едно, до определена степен, по-гъвкаво тълкуване на целите на тези цели;
Takes the view that the development of basic infrastructure should also be regarded as compatible with Europe 2020, because only when they have competitive transport, energy and communications networks and waste-management infrastructure will the convergence regions be in a position to contribute to achieving the Europe 2020 objectives, which is precisely why the weakest and neediest regions must be given some flexibility to interpret those objectives;
Подчертава, че ЕСФ е най-важният инструмент за прилагане на социалното измерение на стратегията „ЕС 2020“ и че той може да допринесе значително за изпълнението на основните приоритети на тази стратегия, а именно заетост, преход към устойчива икономика, намаляване на броя на случаите на отпадане от училище и борба срещу бедността, дискриминацията и социалното изключване и намиране на отговори на различните социални ситуации, в които се намират хората; изтъква в тази връзка, че наред БВП би било от полза наличието на други показатели в рамките на SWOT анализа;
Stresses that the ESF is the most important instrument for the implementation of the social dimension of the Europe 2020 strategy and that the fund can contribute significantly to the fulfilment of the central priorities of that strategy, namely employment, transition to a sustainable economy, a lower number of school drop-outs, fighting against poverty, discrimination and social exclusion and finding answers to the different social situations people find themselves in; stresses, in this context, that, alongside GDP, other social indicators would be useful in the SWOT analysis;
Счита, че ЕСФ е от ключово значение за политиката на сближаване и има потенциал за увеличаване на нейния принос за целите на стратегията „ЕС 2020“, включително в областта на устойчивия растеж, чрез предоставяне на подкрепа за МСП за създаването на „зелени“ работни места;
Considers that the ESF is of crucial importance to cohesion policy and has the potential to enhance the latter's contribution towards meeting the Europe 2020 objectives, including in the area of sustainable growth through the provision of support to SMEs for the creation of green jobs;
Счита, че е от решаващо значение за насърчаването на реални равни възможности да се води борба срещу дискриминацията на трудовия пазар, независимо дали тя е на основата на пол, сексуална ориентация, етнически произход, възраст, увреждане или местоживеене; отбелязва, че увеличаването на процента на заетост при жените е съществено за постигане на целта за заетост на стратегията „ЕС 2020“ и че следователно усилията трябва да се насочат в пълна степен към премахване на пречките пред участието на жените на пазара на труда;
Considers the fight against discrimination in the labour market, whether related to gender, sexual orientation, ethnicity, age, disability or place of residence, to be crucial for the promotion of genuine equality of opportunity; notes that increasing the female employment rate is crucial for reaching the Europe 2020 employment target and that barriers to women's labour market participation must therefore be fully addressed;