natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подчертава, че постепенният и контролиран изход от дефицитите е от изключително важно значение с оглед поддържането на ниско равнище на лихвите и ограничена тежест на дълга, като по този начин се гарантира възможността да се поддържат разходите на социалните системи и жизненият стандарт на домакинствата;
Emphasises that a gradual and controlled exit from the deficits is of crucial importance in order to keep interest rates down and the debt burden limited, thereby safeguarding the ability to maintain welfare spending and standards of living for households;
Изтъква, че ниските лихви благоприятстват инвестициите и възстановяването; разбира последствията от интензивните действия на правителствата по теглене на заеми за равнищата на лихвите; изразява дълбоко съжаление, че това е довело до увеличена разлика в лихвените равнища в рамките на ЕС; предупреждава държавите-членки да отчитат последствията от своите бюджетни решения за пазарните лихви; счита, че стабилните публични финанси са предпоставка за сигурни работни места; изтъква, че като увеличават цената на заемите, правителствата увеличават и тежестта върху своите собствени бюджети;
Points out that low interest rates are conducive to investment and the recovery; is aware of the effects of a government's intense borrowing activities on interest levels; deeply deplores the fact that this has led to increased interest-rate spreads within the EU; warns Member States to take into account the effects of their budgetary decisions on market interest rates; is of the opinion that sound public finances are a prerequisite for secure jobs; points out that by driving up the cost of borrowing, governments also increase the burden on their own budgets;
Посочва, че антицикличните ефекти на ПСР могат да действат само ако държавите-членки ефективно постигат бюджетен излишък през благоприятните периоди; в тази връзка призовава за по-добро изпълнение и на превантивния аспект на ПСР; настоятелно призовава да се премине от подхода на „първо похарчи, после върни“ към принципа на „спести за възможна непредвидена ситуация в бъдеще“; припомня, че ПСР изисква държавите-членки да постигат балансиран бюджет или бюджетен излишък в средносрочен план, което означава че дефицит от 3% не е цел, а крайната граница, която е позволена, дори по преразгледания пакт;
Points out that the anti-cyclical effects of the SGP can only work if the Member States effectively achieve a budgetary surplus in good times; calls, in this connection, for the better implementation of the preventive arm or the SGP as well; calls for a shift from the ‘spend first, repay later’ attitude to a ‘save for a possible future emergency’ principle; recalls that the SGP requires the Member States to achieve a budget that is balanced or in surplus over the medium term, meaning that a deficit of 3% is not an aim, but the absolute limit allowed for, even under the revised Pact;
Призовава за провеждане на структурни реформи паралелно с отпускането на пакети за помощ, за да се предотвратят бъдещи кризи, да се увеличи конкурентоспособността на европейските предприятия, да се постигне по-голям растеж и да се повиши заетостта;
Calls for structural reforms to be carried out in parallel to the unwinding of the aid packages in order to prevent future crises, increase the competitiveness of European businesses, achieve more growth and boost employment;
Подчертава, че в положението на необходимост от постигане на стабилни публични финанси всички държави-членки следва най-късно през 2011 г. да започнат да намаляват своята липса на устойчивост;
Emphasises, in the context of the need to achieve sound public finances, that in 2011 at the latest all Member States should start to reduce their sustainability gap;
Признава, че фискалните стимули и освободените от ограничения автоматични стабилизатори са се доказали като успешни и предлага Комисията да изиска от държавите-членки да се стремят към бюджетно равновесие, като предназначат излишъците от първичния бюджет за погасяване на дълговете, щом икономиката започне да се възстановява устойчиво;
Acknowledges that fiscal stimulus and unfettered automatic stabilisers have proved to be successful and suggests that the Commission ask the Member States to strive towards a balanced budget by allocating primary budget surpluses to debt repayment once the economy is on the way to sustained recovery;
Отбелязва специалното значение на мерките за насърчаване на заетостта и на дългосрочните инвестиции, насочени към увеличаване на потенциала за икономически растеж и повишаване на конкурентоспособността на европейската икономика;
Points to the special importance of measures to promote employment and long-term investments aimed at increasing the potential for economic growth and bolstering the competitiveness of the European economy;
Подчертава, че предвид настоящите демографски предизвикателства пред ЕС антикризисните мерки не трябва да имат дългосрочен ефект върху публичните финанси, цената на което ще трябва да се поеме от настоящите и бъдещите поколения;
Emphasises that, in view of the current demographic challenges the EU is facing, anti-crisis measures should not have long-term effects on public finances, the cost of which would have to be met by present and future generations;
Подкрепя идеята, че по-добрата координация на икономическите политики в рамките на Европейския съюз представлява задължително условие и носи със себе си допълнителни синергии;
Supports the idea that greater coordination of economic policies within the European Union is a must and brings additional synergies;
Признава, че ПСР не е достатъчен инструмент за хармонизирането на фискалните и икономическите политики на държавите-членки;
Acknowledges that the SGP is not a sufficient tool for harmonising the fiscal and economic policies of the Member States;
Във връзка с това подкрепя прегледа на механизмите, необходими за връщането на националните икономики в рамките на ЕС отново по пътя на сближаването;
Supports, therefore, a review of the mechanisms needed to bring the national economies within the EU back on a convergence track;
Предлага Комисията да изготви подходящ механизъм на сътрудничество с МВФ в особените случаи, в които държавите-членки получават подкрепа на платежния баланс от него;
Suggests that the Commission should draw up an appropriate mechanism for cooperation with the IMF in special cases where Member States receive balance-of-payments support from the latter;
Изтъква, че високата инфлация не е отговор на необходимостта от фискални корекции, защото би наложила значителни икономически разходи и би представлявала заплаха за устойчивия и приобщаващ растеж;
Points out that high inflation is not an answer to the need for fiscal adjustment, because it would impose substantial economic costs and pose a threat to sustainable and inclusive growth;
Счита, също както Комисията, че „успешната фискална експанзия за противодействие на рецесията и дългосрочната бюджетна устойчивост не са несъвместими“, но отправя предупреждение за рисковете от прекомерна и изкуствена експанзия, основана на по-високи публични разходи, които могат да поставят под въпрос политиката;
Agrees with the Commission that ‘successful fiscal expansion to counter recession and longer-term fiscal sustainability are not incompatible’, but warns against the risks of excessive and artificial expansion based on higher public expenditure, which are liable to undermine the policy;
Счита, че управлението на публичните финанси въз основа на поредица от специфични краткосрочни решения ще утвърди дългосрочната устойчивост на публичните финанси, както и че въпросът за устойчивостта на публичния дълг трябва да се разгледа в обхвата на тази поредица от краткосрочни решения, чрез осигуряването на структура в средносрочен план;
Takes the view that managing public finances on the basis of a series of specific short-term decisions will establish the long-term sustainability of public finances, and that it is within the scope of this series of short-term decisions, through the provision of a structure for the short term, that the issue of the sustainability of public debt must be addressed;
Счита, че бюджетната политика трябва да превърне, предимно чрез преразпределяне, разполагаемите спестявания в инвестиции в подкрепа на растежа, по-специално в полза на научноизследователската и развойна дейност, модернизирането на индустриалната база, развитието на една по-зелена, по-интелигентна, иновативна и по-конкурентоспособна европейска икономика и да приеме предизвикателствата в сферата на образованието;
Takes the view that budgetary policy must, predominantly by means of reallocation, convert available savings into growth-boosting investment, such as investment in research and development, modernising the industrial base, developing a greener, smarter, innovative and more competitive EU economy and in rising to the challenge of education;
Подчертава, че значителна част от публичните и социалните разходи могат да бъдат продуктивни разходи, ако са насочени към проекти, които имат благотворен ефект върху натрупването на физически и човешки капитал, както и върху насърчаването на иновациите; подчертава необходимостта от упражняване на контрол върху увеличаването на тежестта на дълга, за да се гарантира, че увеличаващите се разходи за лихви не затрудняват извършването на важни социални разходи; подчертава, че поради все по-ограничените ресурси, качеството на публичните разходи трябва непременно да се подобри;
Emphasises that a substantial proportion of public-sector and welfare spending can be productive expenditure if it is directed towards projects that have a beneficial impact on the accumulation of physical and human capital and on the promotion of innovation; underlines the need to control the increase in the debt burden in order to ensure that rising interest-rate costs do not squeeze out crucial welfare spending; stresses that ever more scarce resources make it essential to improve the quality of public-sector spending;
Подчертава, че системите на социална защита, функциониращи като „социални амортисьори“, се доказаха като особено ефикасни във време на криза; подчертава, че стабилността на публичните финанси е предпоставка за запазването на това положение и в бъдеще;
Emphasises that the role of social protection systems as ‘social safety nets’ has proven particularly effective in times of crisis; underlines that stable public finances are a precondition for ensuring that this is also the case in the future;
Изтъква, че дългосрочната устойчивост на задължителните пенсионни схеми зависи не само от демографските развития, но също така от продуктивността на активното население (влияеща на потенциалния темп на растеж), както и от дела на БВП, предназначена за финансирането на въпросните схеми; освен това изтъква, че консолидирането на публичните финанси и намаляването на равнищата на дълга и дефицита представляват важни фактори за стабилността;
Points out that the long-term sustainability of statutory pension schemes depends not only on population trends, but also on the productivity of the active population (which affects the potential growth rate), the effective retirement age and the proportion of GDP allocated to the financing of such schemes; stresses, further, that consolidating public finances and reducing of debt and deficit levels are important factors for sustainability;
Отбелязва, че променящото се демографско положение, особено застаряването на населението, означава, че държавните пенсионни схеми в много държави-членки, най-вече що се отнася до осигурителната база, трябва периодично да бъдат реформирани, за да се поддържат финансово устойчиви;
Notes that changing demographics, especially an ageing population, mean that state pension schemes in many Member States have to be reformed from time to time, especially as regards the contributive base, so as to keep them financially sustainable;
Изтъква, че тежестта на дълга се увеличава, когато реалните лихвени проценти са по-високи от процентите на растеж на БВП, а пазарите оценяват рисковете по-високо, когато тежестта на дълга се увеличава;
Points out that the debt burden increases when real interest rates are higher than the GDP growth rate, and that markets assess risks as more serious when the debt burden increases;
Счита, че нивото на лихвените проценти, свързани с държавните заеми, отразява начина, по който пазарите оценяват устойчивостта на дълга на дадена държава-членка;
Takes the view that interest rates for government borrowing reflect how markets value the debt sustainability of a Member State;
Отбелязва, че увеличаването на дефицитите оскъпява заемите, което отчасти се дължи на факта, че когато тежестта на дълга се увеличава по-бързо от икономическия растеж и способността за погасяване на заемите, пазарите оценяват рисковете като по-сериозни;
Points out that rising deficits make borrowing more expensive, partly due to the fact that markets assess risks as more serious when the debt burden is increasing faster than economic growth and the ability to pay back loans;
Подчертава, че настоящата финансова криза показа по съвсем ясен начин пряката връзка между стабилността на финансовия пазар и устойчивостта на публичните финанси; подчертава в тази връзка необходимостта от укрепване и интегриране на законодателството за надзора върху финансовите пазари, което включва силни механизми за защита на потребителите и инвеститорите;
Stresses that the current financial crisis has emphasised in the clearest possible way the direct link between financial market stability and the sustainability of public finances; emphasises, in that context, the need for strengthened and integrated supervisory legislation on financial markets that include strong mechanisms for consumer and investor protection;
Изисква от Комисията да проведе проучвания, оценяващи качеството на дълга на държавите-членки;
Asks the Commission to carry out studies to assess the quality of the Member States' debts;
Отбелязва, че за да има доверие в публичните финанси на държавите-членки, необходимо е ефективно и истински независимо управление на статистическите данни, както и подходящ контрол от страна на Комисията;
Notes that if Member State public finances are to be credible, effective and genuinely independent statistical governance and proper Commission oversight are required;
По-специално предлага на Комисията да извърши оценка на фискалните разходи, поети от държавите-членки за възстановяване на икономиките им, що се отнася до последиците върху производството, публичните сметки и стимулирането и защитата на заетостта, както в краткосрочен, така и в дългосрочен план;
Suggests, in particular, that the Commission assess the effects of the fiscal spending deployed by the Member States in order to kick-start their economies, in terms of its impact on production, on government accounts and in stimulating and protecting employment, both in the short and long term;
Отбелязва, че ПСР продължава да формира гръбнака на дисциплината, необходима за постигането на дългосрочна устойчивост на публичните финанси, както и че в публичните финанси на държавите-членки следва да има излишък през „благоприятните периоди“ и дефицит само през „неблагоприятните периоди“;
Notes that the SGP still forms the backbone of discipline required to achieve the long-term sustainability of public finances and that the Member States should run surpluses on their public finances in ‘good times’ and deficits only in ‘bad times’;
Подчертава, че неотдавнашните спекулативни атаки срещу няколко европейски икономики бяха насочени основно към самата европейска валута и икономическото сближаване в Европа; в този смисъл изразява убеждение, че европейските проблеми се нуждаят от европейски решения, които следва да предлагат вътрешни средства за избягване на всякакъв риск от неизпълнение посредством съчетаване на национална фискална дисциплина и механизми на финансова подкрепа като последна възможност;
Stresses that recent speculative attacks against several European economies had as their primary target the euro itself and European economic convergence; in that sense, is convinced that European problems need European solutions, which should offer internal means of avoiding any risk of defaults by combining national fiscal discipline with last-resort mechanisms of financial support;
Изисква използването на структурния дефицит като един от показателите при определяне на устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план;
Calls for the structural deficit to be one of the indicators used in determining the long-term sustainability of public finances;
Гледа на обновената стратегия за растеж и заетост като на документ с ключов принос за устойчивите публични финанси в Европейския съюз; счита, че Европейският съюз трябва да модернизира своята икономика и по-специално своята индустриална база; призовава в бюджетите на ЕС и държавите-членки да се извърши преразпределяне на финансирането, насочено към повече инвестиции в научноизследователските дейности и иновациите; посочва, че за успеха на новата стратегия „ЕС 2020“ са необходими правно обвързващи инструменти;
Regards a renewed growth and jobs strategy as a key contributor to sustainable public finances in the European Union; believes that the European Union needs to modernise its economy and particularly its industrial base; calls for a reallocation of funding in the EU and the Member States' budgets towards greater investment in research and innovation; points out that the new Europe 2020 strategy needs binding instruments to succeed;
Обръща внимание на необходимостта от постоянно наблюдение на устойчивостта на публичните финанси на държавите-членки на ЕС с оглед оценяване на мащаба на дългосрочните предизвикателства; подчертава също така необходимостта от редовно публикуване на информация не само за задълженията в сектора на публичните финанси, но и за задълженията на социалните системи, напр. пенсионните;
Highlights the need for the sustainability of public finances in EU Member States to be constantly monitored in order to assess the extent of long-term challenges; also highlights the need for the regular publication of information on open public-sector liabilities and the liabilities of social systems, e.g. pension schemes;
Призовава Комисията да счита намаляването на липсата на дългосрочна устойчивост на публичните финанси за съществена част от стратегията за ЕС до 2020 г.;
Calls on the Commission to consider the reduction of long-term sustainability gaps in public finances as an essential part of the EU 2020 strategy;
Призовава държавите-членки, след като отстранят липсата на устойчивост, да намалят и съотношението „публичен дълг/ БВП“ до не повече от 60 %;
Calls on the Member States, after plugging their sustainability gaps, to reduce their public debt-to-GDP ratio to a maximum of 60%;
Изтъква, че разликата между лихвите на капиталовите пазари е основен показател за платежоспособността на отделните държави-членки;
Points out that the interest rate spreads on the capital markets are the main indicators of the solvency of individual Member States;
Изразява изключителната си загриженост относно разликата в качеството на статистическите данни, която се наблюдава в ЕС като цяло и в еврозоната в частност;
Is extremely worried about the disparities in the quality of statistics that can be observed in the EU in general and in the eurozone in particular;
Изтъква, че дългосрочната устойчивост на публичните финанси е също фундаментално свързана с бюджета на ЕС и неговото финансиране;
Points out that the long-term sustainability of public finances is also fundamentally linked to the EU budget and its financing;
Изтъква изключително положителната роля на бюджета на ЕС, макар и до голяма степен ограничен от МФР, за смекчаването на последиците от кризата чрез финансиране на Европейския план за възстановяване и пренасочване на средства към приоритетни области в това отношение; при все това, изразява съжаление относно липсата на адекватна координация между икономическите и фискалните политики на държавите-членки за справяне с икономическата и финансовата криза, както и за гарантиране на дългосрочната устойчивост на публичните финанси;
Highlights the very positive role of the EU budget, albeit much limited by the MFF, in mitigating the effects of the crisis through the financing of the European Recovery Plan and the redeployment of funds towards priority areas in that regard; deplores, however, the lack of adequate coordination between Member States' economic and fiscal policies to combat the economic and financial crisis as well as to ensure the long-term sustainability of public finances;
Отбелязва, че нарастването на безработицата и държавния дълг, както и намаляването на растежа, дължащи се на икономическата криза противоречат на целта за устойчивост на публичните финанси; отбелязва необходимостта държавите-членки да укрепят отчетността и да подобрят ликвидността на публичните си финанси с цел да намалят разходите по обслужването на дълга, но също и необходимостта това да бъде направено по балансиран начин и в рамките на разумен срок, като се отчетат особените обстоятелства в държавите-членки; все пак подчертава, че произволните съкращения в областта на публичните инвестиции, изследването, образованието и развитието оказват отрицателно въздействие върху перспективите за растеж, заетост и социално приобщаване, и следователно счита, че трябва да се продължи, и когато е необходимо, да бъде разширена подкрепата за дългосрочните инвестиции в тези области;
Notes that the increase in unemployment and government debt and the reduction in growth caused by the economic crisis are at odds with the sustainable public finance objective; notes the need for the Member States to consolidate their accounts and improve the liquidity of public finance in order to lower the cost of debt, but also the need for this to be done in a balanced way and within a reasonable time frame, taking into account the particular circumstances in the Member States; stresses, however, that indiscriminate cuts in public investment, research, education and development will have a negative impact on prospects for growth, employment and social inclusion, and considers, therefore, that long-term investment in these areas must continue to be promoted, and where necessary expanded;
Подчертава, че настоящото възстановяване все още е крехко и че безработицата продължава да нараства в повечето държави-членки, като младите хора са особено засегнати от нея; твърдо вярва, че не може да бъде обявен край на икономическата криза, докато нивото на безработицата не спадне значително и устойчиво, и подчертава факта, че европейските социални държави демонстрираха своето значение чрез осигуряването на стабилност и чрез своя принос за възстановяването;
Emphasises that the current recovery is still fragile and that unemployment is continuing to rise in most Member States, with young people especially hard hit; firmly believes that no end can be announced to the economic crisis until unemployment falls substantially and sustainably and highlights the fact that the European welfare states have demonstrated their value in providing stability and contributing to the recovery;
Счита за необходимо да се оценят подходящо последиците от кризата в социален план и по отношение на заетостта, и да се определи на европейско равнище стратегия за намиране на изход, основана върху подкрепа за заетостта, образованието, инвестициите във високо икономически дейности, повишаване на конкурентоспособността и производителността на предприятията, най-вече на МСП и възстановяване на производството, като същевременно се осигури прехода й към конкурентоспособна устойчива икономика; счита, че посочените цели следва да бъдат в центъра на стратегията „ЕС 2020“;
Regards it as essential to assess properly the social and employment-related effects of the crisis and to formulate at EU level a recovery strategy based on support for employment, training, investments that lead to high economic activity, the boosting of business competitiveness and productivity, especially for SMEs, and the revitalisation of industry, whilst ensuring its transition towards a competitive sustainable economy; believes that these objectives should be at the heart of the Europe 2020 strategy;