natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Счита, че един от стратегическите приоритети на ЕС е укрепването на международните партньорства за управление на кризи и засилването на диалога с други основни фактори при управлението на кризи ‐ като ООН, НАТО, Африканския съюз (АС), ОССЕ и трети държави като САЩ, Турция, Норвегия и Канада ‐ както и синхронизирането на действията, обменът на информация и обединяването на ресурси в областта на мироопазването и укрепването на мира, включително сътрудничеството при управление на кризи и по-специално морската сигурност, както и борбата срещу тероризма съгласно международното право;
Considers it an EU strategic priority to strengthen international crisis-management partnerships and enhance dialogue with other major crisis-management actors – such as the UN, NATO, the African Union (AU), the OSCE and third countries such as the USA, Turkey, Norway and Canada – and to synchronise actions, share information and pool resources in the fields of peacekeeping and peace-building, including cooperation on crisis management and, in particular, maritime security, and the fight against terrorism under international law;
Подчертава, че създаването на ЕСВД предоставя на ЕС уникална възможност за изпълнение на неговите ангажименти по отношение на предотвратяването на конфликти и укрепването на мира, с особено внимание към Програмата от Гьотеборг, и за допълнително разширяване на капацитета на ЕС за предотвратяване на конфликти като алтернатива на управлението на кризи; в тази връзка подчертава важността на поставянето на Дирекцията за предотвратяване на конфликти и политика на сигурност в равностойно положение с други дирекции чрез адекватното й осигуряване с ресурси за планиране на политики и чрез засилване на връзките с географските отдели и установяване на официални отношения със съответните работни групи на Съвета; счита, че съществуващото разделение между структурата за управление на кризи и Дирекцията за предотвратяване на конфликти и политика на сигурност също следва да бъде преразгледано;
Emphasises that the establishment of the EEAS provides the EU with a unique opportunity to implement its commitments on conflict prevention and peace-building, with particular reference to the Gothenburg Programme, and to further expand the EU's capacity to prevent conflict as an alternative to crisis management; to this end, stresses the importance of putting the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy on an equal footing with other directorates by resourcing it adequately for policy programming and by strengthening the links with the geographical departments and establishing formal relations with the relevant Council Working Groups; takes the view that the existing separation between the crisis management structure and the Directorate for Conflict Prevention and Security Policy should also be reconsidered;
Предупреждава за риска от това, държавите-членки на ЕС да станат прекалено зависими от трети държави за енергийните си доставки, което в крайна сметка би могло да подкопае независимостта на външната политика на ЕС; в това отношение подчертава, че понятието за енергийната сигурност е фундаментално свързано със сигурността на доставките; поради това припомня спешната необходимост да се предприемат действия относно енергийните предизвикателства чрез насърчаване както на възобновяеми, така и на местни енергийни източници, завършване на изграждането на ефективен вътрешен енергиен пазар и прилагане на обща европейска външна енергийна политика, основана на по-добро координиране на политиките на държавите-членки в тази област, на разнообразяването на доставчиците на енергия и на улесняването на стратегически проекти за енергийна инфраструктура като ’Набуко’ или други жизнеспособни алтернативи за южен коридор; подкрепя създаването на интегрирана оперативно съвместима европейска енергийна мрежа; изразява съжаление, че държавите-членки са активно ангажирани с подпомагането на инициативи, които на практика са конкурентни на усилията, насочени към осигуряване и разнообразяване на източниците на енергийни доставки;
Warns of the risk that the EU Member States become overly-dependent on third countries for their energy supplies, which could ultimately undermine the independence of EU foreign policy; stresses, in this regard, that the concept of energy security is fundamentally linked to the security of supply; recalls, therefore, the urgent need to address energy challenges by promoting both renewable and domestic sources of energy, completing an effective internal energy market and implementing a common European external energy policy, based on better coordination of Member States’ policies in this field, the diversification of energy suppliers and the facilitation of strategic energy infrastructure projects such as Nabucco or other viable southern corridor alternatives; supports an integrated and inter-operable European energy grid; regrets that the Member States are actively engaged in supporting initiatives which in reality are in competition with efforts aimed at securing and diversifying sources of energy supply;
Приветства решението на Европейския съвет да прикани Комисията да представи до юни 2011 г. съобщение относно сигурността на доставките и международното сътрудничество с цел допълнително подобряване на последователността и съгласуваността на външната дейност на ЕС в областта на енергетиката; призовава във връзка с това заместник-председателя/върховен представител да следва решително препоръките на Парламента за разработването на последователна и съгласувана политика, по-специално чрез насърчаване на сближаването в ЕС в условията на конструктивен диалог с доставчиците на енергия, и особено с Русия, както и с транзитните държави; счита, че енергийната сигурност също следва да бъде изцяло отразена в политиката за разширяване и политиката за съседство на ЕС, включително чрез политически диалог и практическо сътрудничество с партньорите;
Welcomes the decision of the European Council to invite the Commission to submit by June 2011 a communication on security of supply and international cooperation aimed at further improving the consistency and coherence of the EU's external action in the field of energy; calls, in this regard, on the VP/HR to pursue with determination Parliament's recommendations for the development of a coherent and coordinated policy, in particular by promoting EU cohesion in constructive dialogue with energy suppliers, and especially with Russia as well as with transit countries; is of the view that energy security should also be fully reflected in the EU's enlargement and neighbourhood policy, including through political dialogue and practical cooperation with partners;
Насочва вниманието към ново поколение предизвикателства и рискове за сигурността, напр. кибератаки, социално напрежение, политически бунтове, световни престъпни мрежи и икономически дейности, застрашаващи принципите на правовата държава и принципите на демокрацията, и подчертава важността на формулирането на стратегии, подходящи за тези нови явления;
Draws attention to a new generation of security challenges and risks, e.g. cyber-attacks, social unrest, political insurgencies, global criminal networks and economic activities endangering the rule of law and the principles of democracy, and stresses the importance of formulating strategies appropriate to these developments;
Подчертава необходимостта от координиране на подготовката за предотвратяване на необичайни заплахи като киберзаплахите; призовава Комисията и Съвета да извършат задълбочен анализ на заплахите и нуждите в тази област, водещ до многоизмерна и всеобхватна европейска стратегия за киберсигурност, която следва да включва планове за непредвидени ситуации в случай на кибератаки;
Underlines the need to coordinate the preparation to counter unconventional threats, such as cyber threats; calls upon the Commission and the Council to conduct a thorough analysis of the threats and the needs in this field, resulting in a multidimensional and comprehensive European cyber security strategy which should include contingency plans in case of cyber attacks;
Подчертава, че европейската външна политика следва да взема предвид външното измерение на европейското пространство на свобода, сигурност и правосъдие; отново подчертава важността на добре организираното управление на миграционните потоци; счита за съществено да се гарантира сътрудничеството на страните по произход и на транзитните страни и да се насърчи отношение на стабилно сътрудничество у тези страни, като се прилага политика на положителна обвързаност с условия;
Points out that European foreign policy must take account of the external dimension of the European area of freedom, security and justice; reiterates the importance of orderly migration management; considers it essential to secure the cooperation of both the countries of origin and of transit, and to encourage an attitude of solid cooperation among those countries by applying a policy of positive conditionality;
Отново заявява позицията си, че ЕС трябва да укрепва водещата си позиция в областта на глобалното управление на климата и да развива по-нататъшен диалог с други ключови фактори като бързоразвиващите се сили (Китай, Бразилия, Индия), Русия, САЩ и развиващите се страни, като се има предвид, че изменението на климата се превърна в ключов елемент на международните отношения;
Reiterates its position that the EU must strengthen its leadership in the area of global climate governance and further develop a dialogue with other key actors, such as the emerging powers (China, Brazil, India), Russia, the United States and developing countries, given that climate change has become a key element of international relations;
Счита, че за да бъдат в съответствие с ценностите на самия ЕС, външната политика и външната дейност на ЕС трябва да отдават приоритет на насърчаването на демокрацията и принципите на правовата държава, доброто управление и справедливите общества, предвид факта, че основаното на правила демократично общество представлява основата за отстояване на правата на човека и за укрепване на стабилността; поради това отново изразява позицията си, че правата на човека трябва да бъдат дълбоко интегрирани във външната политика на ЕС; вярва, че новата институционална структура на ЕС, и по-специално ЕСВД и специално създаденият отдел, предлага възможност за увеличаване на съгласуваността и ефективността на ЕС в тази област; настоятелно призовава заместник-председателя/върховен представител проактивно, чрез двустранни отношения с трети държави и активно участие на международни форуми, да се стреми към ангажиране на трети държави за зачитането на правата на човека, както и да се обяви против нарушенията на правата на човека и да не се въздържа да предприеме адекватни мерки, ако те са нарушени; като има предвид нарастващите случаи на тежки нарушения на свободата на убежденията, призовава Комисията да извърши подробна оценка и да интегрира свободата на убежденията в политиката на ЕС за правата на човека;
Takes the view that, in order to be consistent with the EU's own values, EU foreign policy and external action must give priority to promoting democracy and the rule of law, good governance and fair societies, given that a rule-based democratic society is the basis for upholding human rights as well as for enhancing stability; thus reiterates its position that human rights need to be firmly mainstreamed into EU foreign policy; believes that the new institutional structure of the EU, with particular reference to the EEAS and its dedicated department, offers an opportunity to enhance the EU's coherence and effectiveness in this area; urges the VP/HR to proactively pursue, through bilateral relations with third countries and active participation in international fora, the engagement of third countries in respecting human rights as well as to speak up against human rights abuses and not to refrain from taking adequate measures if they are violated; considering the growing grave violations of freedom of belief, calls upon the Commission to conduct a thorough evaluation and to mainstream freedom of belief into the EU human rights policy;
Счита въпроса относно свободата на вероизповеданието и убежденията навсякъде по света ‐ особено на християните, на преследваните или застрашените малцинства и на религиозните дисиденти ‐ и диалога между религиите за нов ключов въпрос за ОВППС; подчертава, че свободата на вероизповеданието и убежденията е основно право на човека, а диалогът между религиите е инструмент за справяне с дискриминация и насилие на религиозна основа и затова допринася за политическата и обществената стабилност; поради това призовава заместник-председателя/върховен представител спешно да разработи стратегия на ЕС за прилагането на правото на човека на свобода на вероизповеданието и убежденията; също така приканва заместник-председателя/върховен представител да създаде постоянен капацитет в рамките на дирекцията на ЕСВД по правата на човека, за да се наблюдава положението с правителствените и обществените ограничения на свободата на вероизповеданието и убежденията и сродните й права;
Considers the question of the freedom of religion and belief worldwide – notably of Christians, persecuted or endangered minorities and religious dissidents – and the inter-faith dialogue a new key issue for the CFSP; stresses that freedom of religion and belief is a core human right, and inter-faith dialogue an instrument to tackle religiously motivated discrimination and violence, thus contributing to political and societal stability; therefore calls on the VP/HR to develop, as a matter of urgency, an EU strategy on the enforcement of the human right to freedom of religion and belief; also invites her to establish a permanent capacity within the human rights directorate of the EEAS to monitor the situation of governmental and societal restrictions on the freedom of religion and belief and related rights;
Настоятелно призовава заместник-председателя/върховен представител да гарантира, че политиките и действията в рамките на ОВППС напълно прилагат Резолюция № 1325 (2000) на Съвета за сигурност на ООН относно жените, мира и сигурността, която призовава за участие на жените във всички аспекти и на всички равнища при разрешаването на конфликти; призовава също така политиките в сферата на ОВППС да вземат предвид Резолюция № 1820 (2008) на Съвета за сигурност на ООН относно сексуалното насилие при конфликти и след конфликти, както и последващите резолюции на Съвета за сигурност на ООН 1888 (2009), 1889 (2009) и 1960 (2010), които допълват гореспоменатите резолюции; призовава заместник-председателя/върховен представител, държавите-членки на ЕС и ръководителите на мисии по ОПСО да превърнат сътрудничеството и консултациите с местни организации на жените в стандартен елемент от всяка мисия по ОПСО; отбелязва със съжаление, че само една жена е била номинирана досега за висока длъжност в ЕСВД и че има само една жена сред 11-те специални представители на ЕС;
Urges the VP/HR to ensure that CFSP policies and actions fully implement UNSCR 1325 (2000) on women, peace and security, which calls for the participation of women in all aspects and at all levels of conflict resolution; also calls for the CFSP policies to take into account UNSCR 1820 (2008) on sexual violence in conflict and post-conflict situations as well as the subsequent UNSCRs 1888 (2009), 1889 (2009) and 1960 (2010), which build upon the previously mentioned resolutions; calls on the VP/HR, EU Member States and Heads of CSDP Mission to make cooperation and consultation with local women's organisations a standard element of each CSDP mission; notes with regret that only one woman has so far been nominated to a senior post in the EEAS and that there is only one woman amongst the EU Special Representatives;
Подчертава, че ефективното многостранно сътрудничество следва да бъде висшият стратегически въпрос за Съюза и че в този контекст ЕС следва да поеме водеща роля в международното сътрудничество, да подкрепя международните институции, да улеснява постигането на международен консенсус и да способства за действията в глобален мащаб; подчертава спешната необходимост да се предприемат действия във връзка с глобалните проблеми, които са повод за обща загриженост за гражданите на ЕС, като борбата срещу тероризма, организираната престъпност, пандемиите и изменението на климата, киберсигурността, постигането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) и премахването на бедността, гарантирането на енергийна сигурност, неразпространението на оръжия за масово унищожение, мирното разрешаване на конфликти и разоръжаването, управлението на миграцията и насърчаването на правата на човека и гражданските свободи; насочва вниманието към необходимостта от подобрен мониторинг на средствата на ЕС в съответствие със Специален доклад № 15/2009 на Европейската сметна палата;
Emphasises that effective multilateralism should be the overriding strategic concern of the Union and that, in this context, the EU should take a leading role in international cooperation, support international institutions, facilitate international consensus and advance global action; emphasises the urgent need to address global issues of common concern for EU citizens, such as fighting terrorism, organised crime, pandemics and climate change, cyber security, ensuring the achievement of the Millennium Development Goals (MDGs) and the eradication of poverty, ensuring energy security, the non-proliferation of weapons of mass destruction, peaceful conflict-resolution and disarmament, migration management and the promotion of human rights and civil liberties; draws attention to the need for improved monitoring of EU funds in line with the European Court of Auditors Special Report No 15/2009;
Приветства приемането на резолюция на Общото събрание на ООН относно участието на ЕС в работата на ООН на 3 май 2011 г., която взема предвид институционалните промени, въведени от Договора от Лисабон, и дава възможност на представители на ЕС да представят позициите на ЕС в ООН по бърз и ефективен начин; счита, че ангажирането със стратегическите партньори на ЕС е от първостепенна важност за намирането на решения на големи регионални и световни проблеми; препоръчва също така на стратегическите партньорства да се придаде многостранно измерение, като се включат въпросите от световен мащаб в дневния ред на двустранните и многостранните срещи на високо равнище на ЕС; приканва Франция и Обединеното кралство, като постоянни членове на Съвета за сигурност на ООН и в съответствие с член 34, параграф 2 от ДЕС, да поискат заместник-председателят/върховен представител да бъде канена да представя позицията на ЕС винаги, когато ЕС е формулирал позиция по тема от дневния ред на Съвета за сигурност на ООН; счита, че Европейският съюз следва бъде представен в многостранните финансови организации, по-специално Международния валутен фонд и Световната банка, без да се нарушава представителството на държавите-членки;
Welcomes the adoption of the UN General Assembly Resolution concerning the EU's participation in the work of the UN on 3 May 2011, which takes into account the institutional changes introduced by the Lisbon Treaty and enables EU representatives to present and promote the EU's positions in the UN in a timely and efficient manner; considers it essential to engage with the EU's strategic partners in order to find solutions to major regional and global problems; recommends, furthermore, that strategic partnerships be given a multilateral dimension by including global issues on the agendas for the EU's bilateral and multilateral summits; invites France and the United Kingdom, as permanent members of the UN Security Council (UNSC), and in accordance with Article 34(2) TEU, to request that the VP/HR be invited to present the Union's position whenever the EU has defined a position on a subject on the UNSC's agenda; takes the view that the European Union should be represented as such in multilateral financial organisations, in particular the International Monetary Fund and the World Bank, without prejudice to Member State representation;
Счита, че ЕС следва да използва възможността, свързана с приемането на новата стратегическа концепция на НАТО, за да укрепи значително партньорството си с НАТО, като в същото време развива своята външната политика и политиката си за сигурност и отбрана; приветства като положителна стъпка в това отношение конкретния набор от предложения, представени от заместник-председателя/върховен представител пред генералния секретар на НАТО, които имат за цел приемането на отношения между двете организации; подчертава, че за ЕС са приложими повечето заплахи за сигурността, набелязани от НАТО в новата стратегическа концепция; посочва необходимостта да се намерят прагматични начини за преодоляване на съществуващи затруднения; в тази връзка призовава ЕС да упражни своето влияние за успешно приключване на продължаващия процес за всеобхватно разрешаване на кипърския проблем, което да премахне всички разногласия между Кипър и Турция, спъващи развитието на едно по-тясно сътрудничество между ЕС и НАТО;
Takes the view that the EU should seize the opportunity of the adoption of NATO's new Strategic Concept in order to substantially strengthen its partnership with NATO, while at the same time developing the EU's foreign, security and defence policies; welcomes, as a positive step in this regard, the concrete set of proposals presented by the VP/HR to the NATO Secretary General, aiming at the adoption of an organisation-to-organisation relationship; emphasises that the EU shares most of the threats to security identified by NATO in its new Strategic Concept; points to the need to find pragmatic ways of solving outstanding difficulties; calls, in this respect, on the EU to exercise its influence for a successful conclusion of the ongoing process for a comprehensive settlement of the Cyprus problem to remove all the differences between Cyprus and Turkey which are hampering the development of closer cooperation between the EU and NATO;
Счита за важно да се гарантира, че съществуващите сили и капацитет, които в голяма степен са общи за двете организации, се използват възможно най-ефективно, и че условията се оптимизират за сигурността на европейските военни сили и граждански субекти; приканва НАТО да се въздържа от развиване на граждански капацитет за управление на кризи, което би дублирало структурите и капацитета на ЕС; призовава за последователна стратегия за неразпространение на ядрено оръжие и разоръжаване в рамките на сътрудничеството между ЕС и НАТО и в съответствие с плана за действие от Конференцията за преразглеждане на ДНЯО от 2010 г.; насърчава както НАТО, така и Русия да работят за по-стабилни отношения, основани на взаимно доверие;
Considers it important to ensure that existing forces and capabilities which are shared to a large extent by both organisations are used as efficiently as possible and that conditions are optimised for the security of European troops and civilian operators; invites NATO to refrain from developing a civilian crisis management capability which would duplicate EU structures and capabilities; calls for a coherent strategy of nuclear non-proliferation and disarmament in the framework of EU-NATO cooperation and in line with the action plan of the 2010 NPT Review Conference declaration; encourages both NATO and Russia to work towards a more stable relationship based on mutual trust;