natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подчертава многоизмерния характер на бедността и социалното изключване, и изтъква необходимостта да се осигури интегрирането на социалните цели и значението на социалното измерение и социалната устойчивост на макроикономическите политики; счита, че социалните цели следва да бъдат неразделна част от стратегията за излизане от кризата, както и част от стратегията „Европа 2020 г.“ и от икономическото, социалното и териториалното сближаване, налагащо взаимосвързани социални насоки и ефективна оценка на въздействието върху обществото, което да гарантира, че приоритетите и политиките, а именно на паричните политики, политиките за заетостта, социалните и макроикономическите политики, в това число на Пакта за стабилност и растеж, и на политиките в областта на конкуренцията, вътрешния пазар, бюджета и данъчното облагане; счита, че тези политики не трябва да създават пречка за социалното сближаване и следва да гарантират прилагането на съответните мерки и насърчаването на равенството на шансовете с цел гарантиране на излизането от кризата в дългосрочен план, гарантиращ възстановяването на данъчна консолидация и извършването на реформите, необходими за икономиката, за да се завърне тя към растеж и създаване на нови работни места; призовава за създаването на политики за конкретно подпомагане на държавите-членки, които най-много се нуждаят от това, посредством адекватни механизми;
Stresses the multidimensional nature of poverty and social exclusion, and highlights the need to ensure the mainstreaming of social objectives and the importance of the social dimension and the social sustainability of macroeconomic policies; points out that social objectives must be an integral part of the crisis exit strategy and of the Europe 2020 strategy and economic, social and territorial cohesion, and that this means ensuring a cross-cutting social guideline and effective social impact assessment which ensure the redefinition of priorities and policies such as monetary, labour, social and macro-economic policies, including the stability and growth pact, competition policies, internal market policies, and budgetary and fiscal policies; points out that those policies must not hinder social cohesion and must ensure the implementation of the relevant measures and the promotion of equal opportunities with the aim of finding a stable way out of the crisis, ensuring a return to fiscal consolidation and undertaking the reforms the economy needs for a return to growth and job creation; calls for the adoption of effective policies to support those Member States whose need is greatest, through the appropriate mechanisms;
Счита, че създаването на нови работни места трябва да бъде приоритет за Комисията и правителствата на държавите-членки, като първа стъпка към намаляване на бедността;
Considers that job creation must be a priority for the Commission and the Member State governments, as a first step towards reducing poverty;
Счита, че схемите за минимален доход следва да бъдат включени в стратегически подход за социална интеграция, който намесва както общи политики и целенасочени мерки по отношение на жилищното настаняване, здравеопазването, образованието и обучението, социалните услуги, с които да се подпомогнат хората да се справят с бедността и да се задействат в посока социално приобщаване и достъп до пазара на труда; вярва, че реалната цел на схемите за минимален доход е не просто да се окаже подкрепа, но най-вече да се окаже съдействие на бенефициентите в целия преход от ситуация на социално изключване към навлизане в активния живот;
Considers that minimum income schemes should be embedded in a strategic approach towards social integration, involving both general policies and targeted measures - in terms of housing, health care, education and training, social services - helping people to recover from poverty and themselves to take action towards social inclusion and access to the labour market; believes that the real objective of minimum income schemes is not simply to assist but mainly to accompany the beneficiaries in moving from situations of social exclusion to active life;
Подчертава необходимостта, когато се определят равнищата на минималните доходи, да се вземе под внимание фактът, че работниците се грижат за лица на издръжка, по-конкретно на деца, като целта е да бъде прекъснат порочният кръг на бедност при децата; счита, освен това, че Комисията следва да изработва годишен доклад относно напредъка в борбата с бедността при децата;
Emphasises the need, when the levels of minimum incomes are determined, for due account to be taken of the fact that workers have dependants, in particular children, the aim being to break the vicious circle of child poverty; takes the view, further, that the Commission should draw up an annual report on progress in the fight against child poverty;
Настоява върху необходимостта да се преразгледат политиките на бюджетни ограничения, които ще бъдат наложени за борба с кризата в някои държави-членки, и подчертава значението на ефективните действия за солидарност, в това число засилване, мобилност, очаквания за трансфер и намаляване на съфинансирането във връзка с бюджетните средства за създаване на достойни работни места, подпомагане на отраслите на производството и борба с бедността и социалното изключване, избягване създаването на нови форми на зависимост или още по-голямо увеличаване на задлъжнялостта;
Insists on the need to revise the austerity policies being imposed in some Member States to fight the crisis, and stresses the importance of effective action for solidarity, including reinforcement, mobility, anticipation of transfers and reduction of cofinancing in respect of budgetary funding to create decent jobs, support productive sectors, fight poverty and social exclusion and avoid new forms of dependence and increased debt;
Вярва, че въвеждането на схеми за минимален доход във всички държави-членки на ЕС, състоящи се от конкретни мерки за подпомагането на лицата с недостатъчни доходи с финансови средства и улесняване на достъпа до услуги, е един от най-ефективните начини за борба срещу бедността, гарантиране на адекватен жизнен стандарт и засилване на социалната интеграция;
Believes that introducing minimum income schemes in all EU Member States - consisting of specific measures supporting people whose income is insufficient with a funding supply and facilitated access to services - is one of the most effective ways to combat poverty, guarantee an adequate standard of living and foster social integration;
Счита, че схемите за адекватен минимален доход трябва да установят минимални доходи на равнище, равностойно на 60 % от средния доход в съответните държави-членки;
Takes the view that adequate minimum income schemes must set minimum incomes at a level equivalent to at least 60% of median income in the Member State concerned;
Подчертава необходимостта за оценка на политиката на социално приобщаване, на открития метод за координация, изпълнението на общите цели и националните планове за действие в контекста на развитието на положението с бедността, с оглед по-енергични действия на европейско и национално равнище и за борба с бедността чрез политики, които са в по-голяма степен приобщаващи, последователни и по-добре формулирани, целящи изкореняване на абсолютната бедност и на бедността при децата до 2015 г., както и значително намаляване на относителната бедност;
Stresses the need for an evaluation of social inclusion policy, the application of the open method of coordination, fulfilment of the joint objectives and the national action plans in the context of the development of poverty, with a view to more committed action at European and national level and fighting poverty by means of policies that are more inclusive and coherent and better articulated, aimed at eradicating absolute poverty and child poverty by 2015, as well as substantially reducing relative poverty;
Припомня, че независимо от тяхното значение схемите за минимален доход трябва да бъдат придружени с координирана стратегия на национално равнище и на равнище ЕС, насочена към широкообхватни действия и конкретни мерки като активни политики за пазара на труда за онези групи лица, които са най-отдалечени от пазара на труда, образование и обучение за слабо квалифицираните лица, за минималните заплати, политиките за социално жилищно настаняване и предоставянето на достижими, достъпни и висококачествени обществени услуги;
Reiterates that, however important, minimum income schemes need to be accompanied by a coordinated strategy at national and European level focusing on broad actions and specific measures such as active labour market policies for those groups furthest away from the labour market, education and training for the least skilled people, minimum salaries, social housing policies and the provision of affordable, accessible and high-quality public services;
Обръща внимание на нуждите на младежите, които срещат особени затруднения да намерят своето място в икономическия и социален живот и са изправени пред риск да напуснат училище в ранна възраст; призовава държавите-членки да гарантират, че борбата с безработицата сред младежта е превърната в конкретна цел, която има свои собствени приоритети, включващи конкретни действия и мерки за професионално обучение, подкрепа на програмите на Общността (учене през целия живот, Erasmus Mundus) и стимули за предприемачите;
Draws attention to the needs of young people who encounter specific problems in finding their place in economic and social life and run the risk of leaving school at an early age; calls on the Member States to ensure that combating youth unemployment is made a specific objective, with its own priorities, involving specific actions and professional training measures, support for Community programmes (Lifelong Learning, Erasmus Mundus) and entrepreneurship incentives;
Отбелязва, че процентът на преждевременно напусналите училище и ограниченият достъп до висше и университетско образование са основни фактори за появата на висок ръст на дългосрочна безработица и заплашва сериозно социалното сближаване; счита, че тези два елемента са сред приоритетните цели на Комисията, заложени в стратегията „Европа 2020“, ще трябва да се обърне особено внимание на разработването на действия и конкретни политики относно достъпа на младежите до образованието с помощта на стипендии и студентски заеми и инициативи, които да направят училищното образование по-динамично;
Points out that the school drop-out rate and restricted access to higher and university-level education are basic factors in the emergence of a high long-term unemployment rate and represent a blight on social cohesion; takes the view that, since these two problems figure among the priority objectives set by the Commission in the 2020 Strategy, a basis will have to be created for the introduction of specific actions and policies on young people's access to education through scholarships, student grants, student loans and initiatives to make school education more dynamic;
Смята, че Комисията следва да проучи какво въздействие би имало във всяка държава-членка евентуално законодателно предложение за въвеждането на адекватен минимален доход на европейско равнище; предлага по-специално всяко подобно проучване да разгледа разликата между адекватния минимален доход и минималната заплата в съответната държава-членка и последиците за постъпването на пазара на труда;
Takes the view that the Commission should study the impact which a legislative proposal it might submit concerning the introduction of an adequate minimum income at European level would have in each Member State; suggests, in particular, that any such study should examine the difference between the adequate minimum income and the minimum wage in the Member State concerned and the implications for jobseekers of the introduction of an adequate minimum income;
Подчертава значението от това да се въведат правила на равнище обезщетения при безработица, които да позволят на заинтересуваните страни да не изпаднат в бедност, и да се призоват държавите-членки да предприемат мерки, с които да насърчат гражданите да се върнат на пазара на труда и да заемат непопулярните работни места, в това число като се улесни мобилността в рамките на Европейския съюз;
Emphasises the importance of introducing rules on the level of unemployment benefits which serve to keep recipients out of poverty and of urging the Member States to take measures to encourage people returning to the labour market to take unpopular jobs, for example by facilitating mobility within the European Union;
Изтъква, че инвестирането в схемите за минимален доход е ключов елемент в борбата с бедността и за намаляване на бедността, че дори по време на криза схемите за минимален доход не трябва да се разглеждат като разход, а като основен елемент от борбата с кризата; изтъква също, че ранните инвестиции в борбата с бедността носят съществени положителни резултати за намаляване на дългосрочните разходи за обществото;
Stresses that investment in minimum income schemes constitutes a key element in the prevention and reduction of poverty, that even in times of crisis, minimum income schemes should not be regarded as a cost factor but as a core element in combating the crisis, and that early investments to combat poverty bring a major return in reducing long-term costs for society;
Подчертава ролята на социалната закрила, по-специално под формата на застраховка за болест, семейни надбавки, обезщетения при пенсиониране и инвалидност и приканва държавите-членки да отделят специално внимание на най-уязвимите членове на обществото, като им гарантират минимални права, дори ако са безработни;
Emphasises the role of social protection, in particular in the form of sickness insurance, family allowances, pensions and disability allowances, and calls on the Member States to pay special attention to the most vulnerable members of society by guaranteeing them a minimum set of rights even if they are unemployed;
Изтъква основното право на лицата да разполагат с достатъчно средства и подкрепа за достоен живот в рамките на една глобална и последователна стратегия за борба срещу социалното изключване; призовава държавите-членки да приемат, в рамките на стратегия за активно социално приобщаване, национални политики за засилване на икономическата и социална интеграция на съответните лица;
Maintains that having sufficient resources and benefits to live a decent life is a fundamental human right to be enjoyed within the wider context of comprehensive, coherent measures to combat social exclusion and of an active strategy to promote social inclusion; calls on the Member States to adopt national policies to foster the economic and social integration of the persons concerned;
Обръща внимание на нарастващия брой на работещите бедни и на нуждата да се намери решение на това ново предизвикателство, като за целта се съчетаят различни инструменти; изисква минималната работна заплата винаги да надвишава прага на бедността, а работниците, които поради редица причини са под прага на бедността, да се ползват от безусловни надбавки, които могат да бъдат лесно получени; обръща внимание на добрия опит на САЩ по отношение на отрицателния данък върху дохода, който позволява на работниците с ниски доходи живеят над прага на бедността;
Points to the increasing number of working poor and to the need to tackle this new challenge by combining different instruments; demands that a living wage must always be above the poverty threshold, and that workers who for multiple reasons remain below the poverty threshold should receive top-ups that are unconditional and easy to take up; points to positive experience in the United States with negative income tax to lift low-wage workers above the poverty threshold;
Отбелязва, че в своето съобщение, озаглавено „Европа 2020 - Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“, Комисията предлага да определи пети основни цели за ЕС, сред които намаляването с 20 милиона броя на лицата, застрашени от бедност; припомня, че тази цел изостава в сравнение с първоначалните амбиции на Лисабонската стратегия, които за жалост не можаха да бъдат изпълнени (изкореняване на бедността); счита, че бедността и социалното изключване трябва да бъдат изкоренени чрез уместни, конкретни и принудителни мерки; счита, че тази цифра не е достатъчно амбициозна и че целта за свободна от бедност Европа не трябва да се изоставя; счита, че за тази цел следва да се вземат подходящите мерки и че към тази цел, изразена в абсолютна стойност, трябва да се прибави цел за намаляване на бедността във всяка една държава-членка, за да се насърчи всеки един да участва в осъществяването на този процес, да може прилагането на адекватни мерки да накара хората да повярват в него, а именно що се отнася до политиките за подпомагане на зависимите лица; смята, че тази цел трябва да бъде постигната чрез конкретни и подходящи мерки, по-специално чрез въвеждането на схемите за минимален доход във всички държави-членки на ЕС;
Notes that, in its communication entitled ‘Europe 2020: a strategy for a smart, sustainable and inclusive growth’, the Commission proposes setting five headline targets for the EU, one of which is to reduce the number of people at risk of poverty by 20 million; points out that this target falls short of the initial ambitions of the Lisbon Strategy (to overcome poverty), which, regrettably, have not been achieved; believes that poverty and social exclusion must be eradicated by credible, concrete and binding measures; believes that this target is too low and that the objective of a poverty-free Europe must not be abandoned; takes the view that, in order to achieve this goal, appropriate measures should be taken and this absolute target should be combined with a target for reducing poverty in each Member State, in order to encourage every Member State to contribute to the task of achieving it, and should be made more credible with appropriate measures, particularly as regards the effectiveness of policies targeting those in need; believes that this target should be achieved through concrete and appropriate measures, in particular through the introduction of minimum income schemes by all EU Member States;
Счита, че борбата със социалното неравенство трябва да бъде превърната в приоритет, особено в условията на икономическата неравнопоставеност по отношение на разпределянето на доходите и на богатството, на неравенството на пазара на труда, водещо до социална несигурност и до неравностоен достъп до социалните функции на държавата като социални помощи, здравеопазване, образование, правосъдие и т.н.;
Believes that priority should be given to fighting social inequality, especially in the context of economic inequality in terms of income and wealth distribution, labour market inequalities, social insecurity, and unequal access to the social functions of the state such as welfare, health, education, the legal system, etc.;
Призовава Съвета и държавите-членки на ЕС да обвържат главната цел на „Европа 2020“ – справяне с бедността, с показателя на относителната бедност (60 % от средния национален доход), както беше решено от Европейския съвет в Лаакен през декември 2001 г., защото чрез този показател реалността на бедността се представя в контекста на всяка държава-членка, тъй като отразява подход към бедността в качеството на относителна ситуация;
Calls on the Council and the Member States to base the Europe 2020 strategy headline target to tackle poverty on the relative poverty indicator (60% of the median income threshold), as endorsed by the Laeken European Council in December 2001, because this indicator sets the reality of poverty within the context of each Member State, since it reflects an understanding of poverty as a relative condition;
Призовава държавите-членки да трансформират водещата цел на ЕС в областта на бедността в конкретни и осъществими национални цели по приоритетните въпроси на стратегията на ЕС за социално приобщаване, като премахване на уличната бездомност до 2015 г. в съответствие с Писмена декларация n°0111/2007;
Calls upon Member States to translate the EU headline target on poverty in to concrete and achievable national targets on priority issues of the EU social inclusion strategy, such as an end to street homelessness by 2015 in accordance with Written Declaration No 0111/2007;
Счита, че са необходими особено внимание и допълнителни мерки по отношение на бездомните от страна както на държавите-членки, така и на Комисията, с цел пълното им социално приобщаване до 2015 г., което налага събирането на съпоставими данни и надеждна статистика на общностно равнище, както и публикуване на данните всяка година, заедно с постигнатия напредък и зададените цели в съответните национални и общностни стратегии за борба с бедността и социалното изключване;
Believes that particular attention and additional measures are needed for the homeless on the part of both the Member States and the Commission, with a view to their full integration into society by 2015, which will require collecting comparable data and reliable statistics at Community level, as well as their annual publication, together with an account of the progress achieved and the objectives defined in the respective national and Community strategies for fighting poverty and social exclusion;
Счита за дълг на всички държави-членки да предприемат всички необходими мерки за да защитят своите граждани от прекомерна финансова уязвимост, като се погрижат за предотвратяване на изпадането им в прекомерна задлъжнялост, особено под формата на банкови заеми, като например налагат данъчно облагане на банки и финансови институции, които отпускат заеми на лица, които не са платежоспособни;
Regards it as the duty of every Member State to take all appropriate measures to protect their citizens against extreme financial vulnerability by ensuring that they do not take on excessive levels of debt, in particular in the form of bank loans, for example by taxing the banks and financial institutions which agree to lend to persons who are not creditworthy;
Счита, че държавите-членки трябва да се ангажират изрично с провеждането на политика на активно приобщаване: по-малко условия, инвестиране в задействане на подпомагането, защита на адекватни минимални доходи и запазване на социалните стандарти чрез забрана на намаляването бюджетните средства за основни обществени услуги, така че бедните да не плащат за кризата;
Considers that an explicit commitment must be made by Member States to implement active inclusion: reducing conditionality, investing in supportive activation, defending adequate minimum income and preserving social standards by outlawing cuts to key public services so that the poor will not pay for the crisis;