natgillin/translations-raw huggingface dataset:
приканва Съвета да приложи незабавно, в рамките на съответните структури на ООН, процедурите, предвидени за механизъм за реализиране на преките и остатъчни функции в по-дългосрочен аспект, като например защита на свидетели, защита на свидетели от заплахи, неуважение на съда, преразглеждане в случай на представяне на оневиняващи доказателства, наблюдение на дела, които са прехвърлени на съдилища в региона (понастоящем наблюдавани от Прокуратурата на Трибунала посредством Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ)), условия на лишаване от свобода и въпроси, свързани с опрощаване или замяна на присъди, и т.н.; предлага пред Съвета за сигурност на ООН да се представи предложение за възможното създаване на съвместна служба, компетентна по бъдещите остатъчни функции на Трибунала, Международния наказателен трибунал за Руанда и Специалния съд за Сиера Леоне;
invites the Council to pursue without delay, within the appropriate UN structures, the procedures envisaged for a mechanism for dealing with the immediate and longer-term residual functions, concerning for example witness protection, protection from witness intimidation, contempt of court issues, reviews in the event of exculpatory evidence being received, monitoring of trials referred to the region (currently monitored by the Tribunal's Prosecution Service through the Organisation for Security and Co-operation in Europe (OSCE)), conditions of imprisonment and issues relating to pardon or commutation of sentences, etc; suggests that a proposal be put to the UN Security Council for the possible setting-up of a joint office to deal with the future residual functions of the Tribunal and of the International Criminal Tribunal for Rwanda and the Special Court for Sierra Leone;
припомня на Съвета, че ЕС следва да прояви специален интерес за опазване на наследството на Трибунала, като гарантира, че неговите архиви се съхраняват сигурно на подходящо безопасно място, евентуално в региона на Западните Балкани, че са възможно най-пълни и достъпни и че документацията е на разположение в интернет; предлага също така да се предоставят подходящи гаранции за свободен достъп на прокуратурата и на защитата и, след подходящ период от време, на историци и изследователи;
reminds the Council that the EU should take a particular interest in securing the legacy of the Tribunal by ensuring that its archives are safely stored in a suitable secure location, possibly in the region of the Western Balkans, that they are as complete and as accessible as possible, and that documentation is accessible on the world-wide web; suggests that suitable guarantees of free access should also be given to all prosecutors and defence counsel and, after a suitable period of time, to historians and researchers;
подчертава, че наследството на Трибунала следва да бъде свързано и с общия процес на помирение; във връзка с това призовава държавите от Западните Балкани и ЕС да подкрепят работата на неправителствени организации и други институции, които оказват помощ на жертвите, насърчават междуетническия диалог и разбирателство и подпомагат стремежа към истина и помирение;
stresses that the legacy of the Tribunal should also be linked to the overall reconciliation process; in this context, calls on the Western Balkan states and the EU to support the work of non-governmental organisations and other institutions that aid victims, promote inter-ethnic dialogue and understanding, and aid the pursuit of truth and reconciliation;
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета и, за сведение, на Комисията, на правителствата и парламентите на държавите-членки, на Съвета за сигурност на ООН и на председателя на Международния наказателен трибунал за бивша Югославия.
Instructs its President to forward this recommendation to the Council and, for information, to the Commission, the governments and parliaments of the Member States, the United Nations Security Council and the President of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia.
като взе предвид декларациите на министрите от първите четири Световни форума по въпросите на водата, проведени, както следва: в Маракеш (1997 г.), Хага (2000 г.), Киото (2003 г.) и Мексико (2006 г.),
having regard to the ministerial declarations of the first four World Water Fora, held in Marrakech (1997), The Hague (2000), Kyoto (2003) and Mexico (2006),
като взе предвид декларацията от Дъблинската конференция по въпросите на водата в перспективата на устойчивото развитие (1992 г.), която препоръчва възприемането на интегрирано управление на водата, признаващо стойността на водата при всеки един от видовете нейна употреба, и която въвежда принцип за таксуване на водата,
having regard to the Statement of the Dublin Conference on Water and Sustainable Development (1992), which recommends adopting integrated water management and recognises the value of water in all its uses and introduces the principle of water pricing,
като взе предвид резолюция A/RES/58/217 на Генералната асамблея на Обединените нации, която обявява периода 2005-2015 г. за "Международно десетилетие за действие по въпросите на водата", а 22 март за Световен ден на водата,
having regard to resolution A/RES/58/217 of the UN General Assembly declaring the period 2005-2015 International Decade for Action "Water for Life" and declaring 22 March of each year "World Water Day",
като взе предвид декларацията на министрите от Международната конференция по въпросите на прясната вода в Бон през (2001 г.), която подчертава спешната необходимост от насърчаване на нови финансирания, произтичащи от всички възможни категории инвеститори, и необходимостта от увеличаване на общественото финансиране на водата чрез влагането на частни капитали, като в същото време се насърчават инициативите на местно равнище,
having regard to the ministerial declaration of the International Conference on Freshwater held in Bonn in 2001, which stresses the urgent need to stimulate new financing from every possible category of investor and the need to strengthen public funding of water through the contribution of private capital, while encouraging action at local level,
като взе предвид Конференцията в Монтерей (2002 г.), която въвежда понятието за световно партньорство по въпросите на водата, тоест за многоизмерен равнопоставен диалог, обхващащ предприятията, финансовите институции и гражданското общество - инициатива, която бе възприета от Новото икономическо партньорство за развитие на Африка (New Partnership for Africa's Development, NEPAD) и Г8 в Женева през 2001 г., както и от Форума за партньорство с Африка през 2003 г.,
having regard to the Monterrey Conference held in 2002, which introduced the concept of a Global Water Partnership as a multidimensional dialogue among equals extending to businesses, financial institutions and civil society, an initiative that was taken up by the New Partnership for Africa's Development (NEPAD) and the G8 in Genoa in 2001, as well as by the Africa Partnership Forum in 2003,
като взе предвид конвенцията на Икономическата комисия за Европа на ООН, приета в Хелзинки през 1992 г. и влязла в сила през 1996 г., която предоставя правна рамка за регионално сътрудничество относно опазването и използването на трансграничните водни течения и международните езера,
having regard to the "United Nations Economic Commission for Europe" (UNECE) Convention, which was adopted in Helsinki in 1992 and entered into force in 1996, and which provides a legal framework for regional cooperation on the protection and use of transboundary watercourses and international lakes,
като взе предвид Световната среща на високо равнище на ООН,посветена на хилядолетието (Ню Йорк, 6-8 септември 2000 г.), която разработи Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР), които предвиждат намаляване наполовина до 2015 г. на процента на населението, което няма устойчив достъп до питейна вода,
having regard to the UN World Summit on the Millennium (New York, 6-8 September 2000) which drew up the Millennium Development Goals (MDGs), which provided for the halving by 2015 of the proportion of people without sustainable access to safe drinking water,
като взе предвид втория световен доклад на ООН относно управлението на водните ресурси, озаглавен "Водата – споделена отговорност", публикуван през 2006 г.,
having regard to the second UN World Water Development Report, entitled 'Water, a shared responsibility',
., в който се посочва, че "водата е общо благо за човечеството" и че "управлението на водните ресурси не трябва да бъде подчинено на правилата на вътрешния пазар";
, paragraph 5 of which states that, 'since water is a shared resource of mankind, the management of water resources should not be subject to the rules of the internal market',
като взе предвид доклада за 2006 г. относно човешкото развитие на ПРООН на тема "Водата - между властта и бедността", в който агенцията на ООН доказва, че бедността, а не реалният недостиг на вода, е основната причина за липсата на достъп до вода за повече от един милиард души;
having regard to the UNDP "Human Development Report 2006" concerning "water between power and poverty" in which it demonstrated that poverty, rather than the physical shortage of water, is the main reason for which over one billion people are being denied access to water,
като взе предвид важните инициативи на европейското гражданско общество относно водата и правото на достъп до питейна вода за всички, които се състояха в Европейския парламент, по-специално "Световната асамблея на политиците на изборна длъжност и гражданите относно водата" (от 18 до 20 март 2007 г.) и "Peace with Water - Помиряване с водата" (на 12 и13 февруари 2009 г.), както и Меморандума за световния протокол относно водата, който бе обсъждан;
having regard to the major initiatives by European civil society regarding water and the right of access to drinkable water for all, organised within the European Parliament, namely the World Water Assembly for Elected Representatives and Citizens (AMECE, 18-20 March 2007) and "Peace with Water" - "faire la Paix avec l'Eau" (12-13 February 2009) and the "Memorandum for a World Water Protocol" which was discussed,
като взе предвид въпроса с искане за устен отговор B6-0113/2009 към Комисията относно петия Световен форум по въпросите на водата от 16 до 22 март 2009 г. в Истанбул,
having regard to Oral Question B6-0113/2009 to the Commission on the 5th World Water Forum in Istanbul from 16 to 22 March 2009,
като има предвид, че липсата на вода и недостатъчното ѝ пречистване предизвиква смъртта на 8 милиона души годишно, че повече от един милиард души нямат удобен достъп на разумна цена до питейна вода и че приблизително два и половина милиарда души не разполагат със средства за пречистване на водата;
whereas the shortage of water and sanitation is causing 8 million deaths a year, whereas more than one billion people have no convenient access to drink water at an acceptable price and whereas around two-and-a-half billion have no access to sanitation,
като има предвид, че 2,8 милиарда души живеят в зони, засегнати от воден стрес, както и че тази цифра ще достигне 3,9 милиарда до 2030 г.;
whereas 2,8 billion people live in places affected by water tress and whereas this figure will rise to 3,9 billion by 2030,
като има предвид, че бедното население е най-уязвимо спрямо изменението на климата, както и с най-малки възможности за адаптиране спрямо него;
whereas poor populations are the most vulnerable to climate change and are also least capable of adapting to it,
като има предвид, че мултинационалната промишленост, свързана със земеделието, се явява основният потребител на питейна вода в света (70 % от световното потребление), която тя получава на смешно ниска цена, и че свръхексплоатацията на водни ресурси предизвиква влошаване и разширяване обхвата на процеса на замърсяване на водите и всеобща деградация на почвите, което води до нарастване на проявленията на едно все по-структурно засушаване;
whereas multinational industries and agro-business are the main users of fresh water in the world (70% worldwide), for which the price is ridiculously low; whereas the over-exploitation of water resources has aggravated and spread more widely the process of water contamination and the general deterioration of soil quality resulting in a higher incidence of drought of an increasingly structural nature,
като има предвид, че услугите, свързани с използването на вода и нейното рационално управление, трябва да определят равнище на цените, което да възпрепятства нейната свръхексплоатация от някои сектори и да позволява осъществяването на инвестиции в поддържането и подобряването на инфраструктурите, съпроводени от мерки, позволяващи да се гарантира справедливо водоразпределение, и от подкрепата на правителствата, чрез която бедните семейства да могат да плащат за своите основни потребности от вода;
whereas rational water services and management should determine a level of pricing that avoids overuse by some sectors and should allow investments to maintain and improve infrastructure, combined with flanking measures to ensure equitable water distribution and government support to enable poor families to pay for their basic water needs,
като има предвид, че общите безвъзмездни средства за водата, които се изразяват в изкуствено занижени цени на водата, водят до нейната свръхексплоатация от някои сектори и са една от основните причини за недостига на вода;
whereas general water subsidies, resulting in artificially low water prices, lead to overuse by some sectors and are one of the main causes of water shortage,
като има предвид, че водоразпределението е изключително неравностойно, докато то би трябвало да бъде основно и универсално право, като неговото определяне и управление е най-подходящо да се извършва на местно равнище;
whereas water distribution is extremely unequal, while it should be a fundamental and universal right, and whereas it is most appropriately determined and managed at local level,
като има предвид, че либерализацията и дерегулацията на водоразпределението в развиващите се страни и по-специално в най-слабо развитите страни може да доведат до липсата на солидна регулаторна рамка, която да придружава тези мерки, до покачване на цените в ущърб на най-бедните и ограничаване на техния достъп до вода;
whereas liberalisation and deregulation of water distribution in developing countries, and in particular in the Least Developed Countries (LDCs), without a proper accompanying regulatory framework, can result in price increases that hit the poorest and reduce their access to water,
като има предвид, че публично-частните партньорства, които трябва да съчетават стриктно и прозрачно регламентиране, публична собственост и частни инвестиции, трябва да бъдат насочени към подобряване на достъпа до вода и канализация за всички, както и до по-ефикасно използване от гледна точка на разходите;
whereas, however, public-private partnerships, that must combine tight and transparent regulations, public ownership and private investment, must be directed towards improved access to water and sanitation for all, as well as more cost-efficient use,
като има предвид, че основните спънки за по-ефикасното използване на водата са: слабият политически и финансов приоритет, отдаван на водата, лошото управление, недостатъчната правна рамка, липсата на прозрачност при договарянето и възлагането на договори, корупцията и липсата на дискусии относно равнището на цените;
whereas the main obstacles to efficient water management are the low political and financial priority given to water, poor management, an inadequate legal framework, a lack of transparency in negotiating and awarding contracts, corruption and a lack of discussion of price levels,
като има предвид, че съгласно Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) делът на обществената помощ за развитие (ОПР), посветен на водата и нейното пречистване, съставлява едва 9 % от двустранната ОПР и 4,5 % от многостранната ОПР, както и че той е лошо разпределен, тъй като най-слабо развитите страни са получили 24 % от средствата, като същевременно те имат най-голяма нужда от нея;
whereas, according to the Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD), the share of official development assistance (ODA) devoted to water and sanitation is only 9 % of bilateral ODA and 4,5 % of multilateral ODA and whereas distribution is unsatisfactory since the LDCs, which are the most needy, have only received 24 % of funding,
като има предвид, че Световният форум по въпросите на водата, който се организира на всеки три години, е място за дискусии и задаване на насока на световните политически решения в областта на управлението на водата и водните ресурси, и като изразява съжаление, че до този момент дейностите на Световния форум по въпросите на водата са слабо застъпени в работата на ООН;
whereas the World Water Forum, which meets every three years, provides an opportunity for discussion and shaping global policy decisions on management of water and water resources, and regretting that to date, initiatives by the World Water Forum have not been included to any great degree in the work of the United Nations,
Заявява, че водата е общо благо за човечеството и би трябвало да бъде основно и универсално право; отправя искане да се положат всички необходими усилия, за да се гарантира достъп до питейна вода за най-бедните слоеве от населението до 2015 г.;
Declares that water is a shared resource of mankind and that access to drinking water should constitute a fundamental and universal right; calls for all necessary efforts to be made to guarantee access to water for the most deprived populations by 2015;
Заявява, че водата се счита за обществено благо и следва да бъде под обществен контрол, независимо дали се управлява или не, отчасти или изцяло, от частния сектор;
Declares that water is considered as a public good and should be under public control, irrespective of whether it is managed partly or entirely by the private sector;
Подчертава, че всяка политика за управлението на водата трябва да включва също така опазването на общественото здраве и околната среда, както и че Световният форум по въпросите на водата би трябвало да допринесе по демократичен, ангажиращ чрез участие и основан на консенсус начин за разработването на стратегии, които да насърчават икономическо и селскостопанско развитие, гарантиращо високо равнище на качеството на водата;
Stresses that any water management policy should also cover the protection of public health and the environment; stresses also that the World Water Forum should help in a democratic, participative and consensual manner to develop strategies conducive to a type of economic and agricultural development that can guarantee a high level of water quality;
Изразява желание за премахване на режимите за общи безвъзмездни средства за водоразпределението, които подкопават стимулите за ефикасно управление на водата, като водят до нейното прекомерно използване, с оглед отделяне на средства за целеви субсидии, насочени по-специално към бедното население и населението в селските райони с оглед предоставяне на достъп за всички на достъпна цена;
Calls for the abandonment of systems of general water distribution subsidies, which undermine incentives for efficient water management by creating overuse, to free up funds for targeted subsidies, in particular for poor and rural populations, aimed at affordable access for all;
Подчертава значимостта на създаването на органи за съвместно управление на водата между страните, граничещи с един и същи басейн, с цел създаването или засилването на връзки, опиращи се на солидарността, които способстват за намаляване на напрежението и разрешаване на конфликтите;
Stresses the value of establishing shared water management bodies where countries share a common basin in order to create or strengthen forms of solidarity conducive to the appeasement of tensions and the resolution of conflicts;
Припомня основната роля на жените при снабдяването с вода, нейното управление и опазване;
Draws attention to the vital role of women as regards supply, management and conservation of water;
Отправя искане към държавите-членки да увеличат своя принос към ОПР, въпреки финансовата криза, с цел постигане на целта на хилядолетието за развитие във връзка със снабдяването с питейна вода, нуждите от инвестиции за която възлизат на 180 000 000 000 USD годишно;
Calls on the Member States, despite the financial crisis, to increase their contribution to ODA in order to achieve the Millennium Development Goal relating to supplies of drinking water, for which the investment requirement amounts to an annual sum of USD 180 000 000 000;
Отправя призив за увеличаване на средствата на Европейския фонд за водата в полза на страните от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ) в рамките на десетия Европейски фонд за развитие, както и за разработването на нови начини на финансиране, включително чрез частни източници, и на нови партньорства, по-специално на солидарното финансиране;
Calls for the resources of the European Water Fund for African, Caribbean and Pacific (ACP) countries to be strengthened within the 10th EDF and for new forms of funding, including private funding and innovative partnerships, in particular solidarity-based financing, to be developed;
Изразява желание двустранната ОПР да бъде в подкрепа на някои двустранни дейности, като Африканската инициатива за водата;
Takes the view that bilateral ODA should support some multilateral measures such as the African Water Initiative;
Счита, че ОПР трябва да се използва в съчетание с ресурсите на местните органи на управление, доброволни дарения, банкови заеми и частни капитали, за да се осигури възможно най-пълно финансиране за сектора на водата;
Considers that ODA should be used in conjunction with the resources of local authorities, voluntary donations, bank loans and private capita, to ensure that funding for the water sector is as comprehensive as possible;
Настоява за създаването на гаранционни механизми, които финансовите институции и институциите за развитие могат да въведат с цел преодоляване предпазливостта на инвеститорите на пазара на водата;
Stresses the need to create guarantee mechanisms that can be set up by financial and development institutions to counter investors' caution on the water market;
Твърди, че държавата продължава да се явява основен участник в политиката по отношение на водата посредством своята роля при определяне на необходимите мерки и средства, избор на партньори и разпределение на отговорностите, като същевременно делегира тяхното изпълнение на органите на местно управление;
Points out that, in its tasks of determining policies and the necessary resources, selecting partners and allocating responsibilities, while delegating implementation measures to local authorities, the State is still a major player in water policy;
Настоява управлението на водните ресурси да се опира на децентрализиран, интегриран и ангажиращ чрез участие подход, който да обединява потребителите и управленците при определянето на политиката за водата на местно равнище;
Stresses that water resource management should be based on a decentralised, participative and integrated approach involving users and decision-makers in the definition of water policy at local level;
Отправя искане към Комисията да разработи програми за повишаване на осведомеността относно водата, както в Съюза, така и в страните партньори;
Calls on the Commission to develop water awareness programmes in the Union and in the partner countries;
Набляга на необходимостта от оказване на подкрепа на местните публични органи на управление в техните усилия за въвеждане на демократично управление на водата, което да бъде ефикасно, прозрачно, регламентирано и зачитащо целите за устойчиво развитие с цел задоволяване нуждите на населението;
Stresses the need to support local public authorities in their efforts to implement a democratic water management policy that is efficient, transparent, regulated and respectful of sustainable development objectives in order to meet the needs of communities;