natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Регламентът относно производството по несъстоятелност предлага в член 2, буква б) определение за ликвидатора, което се използва и в този доклад.
The Insolvency Regulation offers in Article 2(b) a definition of the liquidator that shall be used also in this report.
Съгласно член 4, параграф 2, буква в) държавата на образуване на производството определя правомощията на ликвидатора, а членове 18 и 19 съдържат основни разпоредби за ликвидатора.
According to Article 4(2)(c), the State of the opening of proceedings shall determine the powers of the liquidator, and Articles 18 and 19 contain basic provisions for the liquidator.
Въпреки че на този етап докладчикът не би се стремил да хармонизира правомощията и задълженията на ликвидаторите, той все пак би искал да предложи някои общи изисквания.
While the rapporteur would not endeavour to harmonise the powers and duties of liquidators at that stage, he would still like to propose some common requirements.
Известна хармонизация в тази област би подкрепила идеята за по-тясно сътрудничество между ликвидаторите и би подобрила съпоставимостта в професията.
Some harmonisation in this area would support the idea of closer cooperation between the liquidators and enhance the comparability in the profession.
е) План за преструктуриране
f) Restructuring Plan
В съответствие с политическата воля да се дава втори шанс на дружествата, когато рискуват да изпаднат в несъстоятелност или са изпаднали в несъстоятелност, докладчикът би искал да възприеме идеята за планове за преструктуриране, която е разработена в законодателствата на някои държави-членки.
According to the political will to give companies a second chance when they risk to become insolvent or became insolvent, the rapporteur would like to take up the idea of restructuring plans which has been developed in the laws of some Member States.
2) Изменения на Регламента относно производството по несъстоятелност:
2) Amendments to the Insolvency Regulation :
Препоръките, отправени в настоящия раздел, се ограничават до онези аспекти, които според докладчика са особено важни и които Комисията трябва да вземе предвид при преразглеждането на Регламента относно производството по несъстоятелност.
The recommendations made in this section are limited to those aspects that the rapporteur finds particularly relevant for the Commission to take into account in its revision of the Insolvency Regulation.
Докладчикът счита, че обхватът би трябвало да се разшири, за да включи онези процедури, при които ръководството запазва контрола над дружеството, тъй като това би предложило на длъжника, държател на обекта, редица механизми за преструктуриране на дейността му.
The rapporteur considers that the scope should be widened in order to include those procedures in which the management remains in control of the company as this would afford the debtor in possession a number of mechanisms to restructure its business.
Центърът на основните интереси на длъжника е изключително важно понятие, тъй като от неговото определение зависи основното правило за юрисдикцията в Регламента относно производството по несъстоятелност: кой съд е компетентен да образува главното производство и кое ще бъде приложимото право.
The COMI is a most important concept, since of its definition depends the Insolvency Regulation's principal jurisdictional rule: which court is competent to open the main proceedings and which will be the applicable law.
Понятието обаче не е определено и това поражда несигурност.
The concept is however not defined and this creates uncertainty.
Определението за предприятие следва да включва и услуги, а не само човешки и материални ресурси.
The definition of establishment should include services, not just human means and goods.
Задължението за комуникация и сътрудничество, предвидено в член 32, следва да засяга не само ликвидаторите, но и съдилищата.
The duty of communication and cooperation provided for in Article 32 should not only affect liquidators, but also courts.
Регламентът относно производството по несъстоятелност се прилага единствено за отделни дружества и на равнище ЕС не съществува законодателство относно несъстоятелността на групи от дружества, въпреки факта, че групите са много често срещана форма на бизнес модел в икономическия живот.
The Insolvency Regulation only applies to single companies and there is no legislation at EU level on the insolvency of groups of companies, despite the fact that groups are a very common form of business model of the economic life.
Този пропуск има сериозни отрицателни последици.
This omission has important negative consequences.
Докладчикът е наясно с голямото многообразие от различни групови структури и отношения между дружествата, които са членове на една и съща група, а оттам и с факта, че не може да се прилага едно и също решение за всички видове групи, поне при настоящото състояние на законодателствата относно несъстоятелността в Съюза.
The rapporteur is aware of the great variety of different group structures and relationships between companies member of the same group and therefore of the fact that the same solution cannot be applied to all kinds of groups, at least in the current state of insolvency laws in the Union.
В идеалния случай несъстоятелността на групи от дружества следва да се управлява от едно-единствено съдилище, което прилага собственото си законодателство относно несъстоятелността.
Ideally, the insolvency of groups of companies should be managed by a single court applying its own insolvency law.
Това решение улеснява координацията, предаването на информация, намалява разходите, оптимизира стойността на активите и улеснява спасяването.
This solution facilitates coordination, the transmission of information, saves costs, maximizes assets value and facilitates rescue.
То вече се прилага успешно от съдилищата на различни държави-членки.
It has already been successfully applied by courts from different Member States.
Това е възможно в централно контролираните групи.
This is possible in centrally controlled groups.
За хоризонталните групи докладчикът предлага да се изработи набор от правила за сътрудничество между съдилищата и синдиците въз основа на законодателното ръководство за законодателството относно несъстоятелността на Комисията на ООН по международно търговско право (UNCITRAL) (трета част).
For horizontal groups the rapporteur suggests to design a set of cooperation rules between the courts and insolvency representatives based on the UNCITRAL Legislative Guide on Insolvency Law (part three).
Създаването на регистър на ЕС е необходимо, за да могат кредиторите и съдилищата да определят дали в друга държава-членка са образувани производства по несъстоятелност, както и сроковете и подробностите за предявяването на вземания.
The creation of an EU Registry is needed in order for creditors and courts to be able to determine whether insolvency proceedings have been opened in another Member State and the deadlines and details to present the claims.
с препоръки към Комисията относно производствата по несъстоятелност в рамките на европейското дружествено право
with recommendations to the Commission on insolvency proceedings in the context of EU company law
(Инициатива — член 42 от правилника)
(Initiative – Rule 42 of the Rules of Procedure)
– създаване на административна процедура за ликвидация за финансови институции и конгломерати, за да се даде възможност за по-бърза и по-организирана ликвидация в сравнение със стандартното съдебно производство;
– setting up an administrative liquidation procedure for financial institutions and conglomerates in order to facilitate a more speedy and orderly liquidation than under the standard court-based procedure;
– създаване на класации и правила относно механизмите за възстановяване;
– setting up priority rankings and rules on claw-back actions;
– координация и ефективно администриране на несъстоятелността на международни финансови групи;
– the coordination and efficient administration of international financial group insolvencies;
Thijs Berman, Herbert Dorfmann, Sari Essayah, Ashley Fox, Sophia in ‘t Veld, Danuta Jazłowiecka, Krišjānis Kariņš, Olle Ludvigsson, Theodoros Skylakakis, Gianluca Susta, Pablo Zalba Bidegain
Thijs Berman, Herbert Dorfmann, Sari Essayah, Ashley Fox, Sophia in ‘t Veld, Danuta Jazłowiecka, Krišjānis Kariņš, Olle Ludvigsson, Theodoros Skylakakis, Gianluca Susta, Pablo Zalba Bidegain
Ismail Ertug, Knut Fleckenstein, Claudiu Ciprian Tănăsescu
Ismail Ertug, Knut Fleckenstein, Claudiu Ciprian Tănăsescu
Комисията по заетост и социални въпроси приканва водещата комисия по правни въпроси:
The Committee on Employment and Social Affairs calls on the Committee on Legal Affairs, as the committee responsible:
- да включи в предложението за резолюция, което ще приеме, следните предложения:
– to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
(a) е в съответствие с принципа за равенство и недопускане на дискриминация;
(a) be in accordance with the principle of equality and non-discrimination;
(б) изключва премиите;
(b) exclude bonuses;
(в) включва вноските за социална сигурност;
(c) include social security contributions;
(г) включва помощите в натура;
(d) include benefits in kind;
(д) се свързва с предоставянето на бързи ефективни производства в случай на възникване на спор, който включва гарантиращата институция;
(e) be associated with provision for swift effective procedures in the event of disputes involving the guarantee institution;
счита освен това, че понятието за „дължими вземания“ трябва да включва и обезщетенията при прекратяване на трудови договори, които длъжникът не е могъл да изплати, че таванът за подобни плащания трябва да е не по-малък от сума, изчислена в съответствие с горепосочените критерии и че е необходимо освен това да се хармонизират сроковете за съответното производство (най-много една година) и намесата на гарантиращия фонд, който да позволи извършването на плащанията, както и периодът, за който трябва да бъдат изплатени въпросните суми (една година преди и една година след откриването на производството, ако вземането покрива този период);
considers further that the concept of ‘outstanding claims’ will have to include redundancy payments which the debtor was unable to meet, that the ceiling for such payments must not be less than an amount calculated in accordance with the criteria set out above, and that it is also necessary to harmonise the timeframe for the relevant proceedings (maximum one year) and intervention by the guarantee funds to enable the payments to be made, as well as the period in which the sums in question are payable (a year prior to and a year following the opening of the proceedings, if the claim covers that period);
Сборник от 2008 г., стр. І-8827. като „всяка практика на злоупотреба, която е в ущърб на гарантираща институция, доколкото води до изкуственото създаване на парично вземане и така незаконно ангажира отговорността на институцията“, като се взема предвид датата, на която работодателят изпада в неплатежоспособност;
[2008] ECR I-8827. , as ‘any abusive practice that is prejudicial to a guarantee institution inasmuch as it artificially creates a pay claim and thus unlawfully triggers a liability for the institution’, having regard to the date on which an employer becomes insolvent;
22. призовава Комисията да въведе при следващия преглед на Регламент (EО) № 1346/2000 следното съображение:
Asks the Commission to introduce the following recital in Regulation (EC) No 1346/2000 on the occasion of the next revision thereof:
„като взе предвид Директива 2008/94/EО относно закрилата на работниците и служителите в случай на неплатежоспособност на техния работодател,“;
‘Having regard to Directive 2008/94/EC on the protection of employees in the event of the insolvency of their employer,’.
Georges Bach, Raffaele Baldassarre, Sergio Gutiérrez Prieto, Jan Kozłowski, Evelyn Regner
Georges Bach, Raffaele Baldassarre, Sergio Gutiérrez Prieto, Jan Kozłowski, Evelyn Regner
относно проекторешението на Съвета относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., с изключение на членове 10 и 11 от него
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
PE 465.005v02-00
PE 465.005v02-00
СТАНОВИЩЕ на комисията по правни въпроси ...............................................8
OPINION of the Committee on Legal Affairs ........................................................8
относно проекторешението на Съвета относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., с изключение на членове 10 и 11 от него
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof
– като взе предвид Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г. (08663/2011),
– having regard to the Protocol of 2002 to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974 (08663/2011),
– като взе предвид искането за одобрение, внесено от Съвета в съответствие с член 100, параграф 2, член 218, параграф 6, втора алинея, буква а) и член 218, параграф 8, първа алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз ( C7-0142/2011 ),
– having regard to the request for consent submitted by the Council in accordance with Article 100(2), Article 218(6) second subparagraph, point (a), and Article 218(8) first subparagraph, of the Treaty on the Functioning of the European Union ( C7‑0142/2011 ),
– като взе предвид препоръката на комисията по транспорт и туризъм и становището на комисията по правни въпроси ( A7-0356/2011 ),
– having regard to the recommendation of the Committee on Transport and Tourism and the opinion of the Committee on Legal Affairs ( A7-0356/2011 ),
Присъединяването към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море e въпрос, който се разисква отдавна в ЕС и преди всичко в Парламента.
The accession to the Athens Convention Relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea is a longstanding issue followed up by the EU and by the Parliament, in particular.
Самата Конвенция датира от 1974 г., като в основата й лежат безопасността на пътническите кораби и правата на пътниците.
The Convention itself dates back to 1974 with the safety of passenger ships and passenger rights lying at its heart.
Беше счетено обаче, че редица материалноправни въпроси не са достатъчно уредени в Конвенцията, като към тях спадат характерът и степента на отговорност на превозвачите и минималните изисквания за застраховане.
It was, however, considered that the Convention regulated insufficiently a number of substantive issues including the nature and extent of the carriers' liability and minimum requirements on insurance.
Под егидата на Международната морска организация (ММО) приетият на 1 ноември 2002 г. Протокол измени Атинската конвенция, като задоволи основните аспекти, като например отговорност в случай на грешки или небрежност от страна на превозвача, задължително застраховане и право на предявяване на претенции директно срещу застрахователя.
Under the aegis of the International Maritime Organisation (IMO), the Protocol, which was adopted on 1 November 2002, amended the Athens Convention in a way that it satisfied key elements such as liability in case of fault or neglect by the carrier, compulsory insurance and the right to make claims directly against the insurer.
Обезщетението за вреди, свързани с тероризъм, се разглежда от Насоките на ИМО и резерва към Протокола.
The compensation of terrorism related damages is addressed by IMO Guidelines and a reservation to the Protocol.
Като счете, че с това по-голямата част от желаните аспекти са обхванати от Протокола, през 2003 г. Комисията предложи Европейската общност да стане договорна страна на Протокола от 2002 г., а същото да направят и държавите-членки.
Considering that most of the desirable elements were then covered by the Protocol, the Commission proposed in 2003 that the European Community became a contracting party to the Protocol of 2002 and that the Member States should do likewise.
Преговорите в рамките на Съвета във връзка със сключването на споразумение бяха обаче преустановени и подновени едва през декември 2007 г.
Negotiations within the Council on the conclusion were suspended however, and were only resumed in December 2007.
С оглед на сключването на Протокола и с цел включване на по-голямата част от материалноправните разпоредби в правото на ЕО, през ноември 2005 г. Комисията представи допълнителен регламент относно отговорността на превозвачите на пътници по море в случай на произшествия.
In view of the conclusion of the Protocol and aiming at incorporating most of the substantive provisions into EC law, the Commission presented a complementary Regulation in November 2005 on the liability of carriers of passengers by sea in the event of accidents.
През ноември 2010 г. Комисията представи изменено предложение за решение на Съвета относно присъединяването на ЕС към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция, като взе предвид промените от 2003 г. насам.
In November 2010, the Commission presented an amended proposal for a Council Decision concerning the accession of the EU to the Protocol of 2002 to the Athens Convention taking into account the changes since 2003.
Приемането на Регламент (ЕО) № 392/2009 означава, че понастоящем Европейският съюз разполага с изключителната компетентност да се присъедини към Атинския протокол по отношение на въпросите, обхванати от Регламента.
The adoption of the Regulation 392/2009 entails that the Union now has exclusive competence to accede to the Athens Protocol as far as the matters covered by the Regulation are concerned.
Всички останали аспекти на Протокола, които не са обхванати от Регламента, са от компетентността на държавите-членки.
All other aspects of the Protocol which are not covered by the Regulation belong to the competence of Member States.
Например: Разпоредби относно правомощието за определяне на по-високи граници на отговорност от предвидените в Протокола.
Example: Provisions concerning the power to fix higher limits of liability than those provided for in the Protocol.
Следователно Споразумението е смесено споразумение и се нуждае от ратификация от страна на държавите-членки.
The Agreement is therefore a mixed agreement and needs ratification by Member States.
За да се постигне съгласувана правна рамка в целия Съюз, следва по възможност до 31 декември 2011 г. както държавите-членки, така и Съюзът да подготвят едновременното депозиране на инструментите си за ратификация или присъединяване.
In order to achieve a coherent legal framework throughout the Union both Member States and the Union should, if possible, prepare the simultaneous deposit of their instruments of ratification or accession by 31 December 2011.
По-голямата част от разпоредбите на Протокола са въпроси, свързани с морския транспорт, което е и причината Комисията да избере член 100 ДФЕС за единственото правно основание за своето предложение за решение на Съвета.
Most of the provisions of the Protocol are maritime transport issues, the reason why the Commission has chosen Article 100 TFEU as the only legal basis for its proposal for a Council Decision.
Съветът, от друга страна, реши да раздели Решението на два отделни акта - един за транспорта (член 100), който се отнася до присъединяването към Протокола с изключение на членове 10 и 11 от него, и един за съдебно сътрудничество по граждански въпроси (член 81), който се отнася до присъединяването към Протокола по отношение на членове 10 и 11 от него.
The Council, on the contrary, has decided to divide the Decision into two separate acts, one for transport (Article 100) relating to the accession to the Protocol with the exception of Articles 10 and 11 thereof, and one for judicial cooperation in civil matters (Article 81) relating to the accession to the Protocol as regards Articles 10 and 11 thereof.
По преценка на Съвета разделянето на правното основание е оправдано от факта, че членове 10 и 11 от Протокола уреждат въпроси, засягащи разпоредби на Съюза, свързани с юрисдикцията, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела.
According to the Council, the split of the legal basis is justified by the fact that Articles 10 and 11 of the Protocol regulate matters which affect rules of the Union on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters.
По отношение на тези членове на Протокола Дания ще бъде обвързана само като отделна договаряща се страна.
Denmark will be bound by these Articles of the Protocol only as a separate Contracting Party.
По този въпрос при депозиране на документа за присъединяване Съюзът изготвя декларация за компетентност.
At the time of the deposit of the instrument of accession, the Union shall make a declaration of competence on the issue.
В съответствие с процедурата, която се прилага в случай на международни споразумения, присъединяването към Протокола се предоставя на Парламента за одобрение.
With regard to the procedure which applies in the case of international agreements, the accession to the Protocol is submitted for Parliament's consent.
Член 218, параграф 6, буква а) от ДФЕС се прилага съответно.
Article 218 (6) (a) of the TFEU applies accordingly.
Освен това в съответствие с член 81 от своя правилник Парламентът се произнася по отношение на международни споразумения с едно гласуване, като в самото споразумение не могат да се внасят никакви изменения.
Furthermore, according to Article 81 of its Rules of Procedure, the Parliament shall take a decision on international agreements by means of a single vote, and no amendments to the agreement itself may be tabled.
Въз основа на факта, че Съветът е приел два отделни акта, отнасящи се до присъединяването на Европейския съюз към Протокола, Парламентът дава становището си в рамките на две резолюции, едната внесена от комисията по транспорт и туризъм, а другата – от комисията по правни въпроси.
Based on the fact that the Council has adopted two separate acts relating to the accession of the European Union to the Protocol, Parliament gives its opinion in the framework of two resolutions, one presented by the Committee on Transport and Tourism, the other one by the Committee on Legal Affairs.
Въз основа на гореизложеното докладчикът предлага комисията по транспорт и туризъм да даде положително становище относно сключването на настоящото споразумение.
On the basis of the above-mentioned your Rapporteur suggests that the Committee on Transport and Tourism should give a favourable opinion on the conclusion of this agreement.
относно проекта на решение на Съвета / Проект за решение на Съвета относно присъединяването на Европейския съюз към Протокола от 2002 г. към Атинската конвенция относно превоза на пътници и личния им багаж по море от 1974 г., с изключение на членове 10 и 11 от него
on the draft Council decision concerning the accession of the European Union to the Protocol of 2002 to the Athens Convention relating to the Carriage of Passengers and their Luggage by Sea, 1974, with the exception of Articles 10 and 11 thereof