natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Изразява съжаление, че въпреки че критериите за членство в Съвета на ООН по правата на човека, определени с Резолюция 60/251 на Общото събрание, предполагат пълно сътрудничество с този орган, текущата практика на доброволни ангажименти е довела до много разнородни и незадоволителни резултати; по тази причина отново заявява, че всички членове следва да разполагат с ефективни постоянни покани за участие в специалните процедури, което да бъде минималното изискване за членство, в допълнение към солидната им репутация на участници, ангажирани с правата на човека; подчертава значението на една действително конкурентна среда в изборния процес; призовава за премахването на възможността регионалните групи да представят предварително изготвен списък на кандидати за членство в Съвета на ООН по правата на човека;
Regrets that while membership criteria for the UNHRC as established by General Assembly Resolution 60/251 implies full cooperation with the body, the current practice of voluntary pledges has had very disparate and inadequate results; reiterates therefore that all members should have effective standing invitations to Special Procedures as a minimum threshold for membership, in addition to a solid record of commitment to human rights; stresses the importance of a truly competitive environment in the election process; calls for the abolition of the possibility for regional groups to present a predetermined slate of candidates for UNHRC membership;
Призовава държавите-членки на ЕС и ЕСВД да се ангажират активно в прегледа през 2011 г. на Съвета на ООН по правата на човека, за да се укрепи спазването на неговия мандат; подчертава, че Съветът на ООН по правата на човека следва да бъде по-скоро превантивен механизъм за ранно предупреждение и че за тази цел следва да се използва опитът от специалните процедури; подчертава отново необходимостта от прозрачен и всеобхватен преглед, като се вземат предвид становищата на НПО, гражданското общество и всички други заинтересовани лица; призовава ЕСВД да информира подкомисията по правата на човека на Европейския парламент за състоянието на прегледа;
Calls on the EU Member States and the EEAS to actively engage in the 2011 review of the UNHRC to strengthen compliance with its mandate; stresses that the UNHRC should be more of an early warning and preventive mechanism and that the expertise of Special Procedures should be used for this purpose; reiterates that there is a need for a transparent and all-inclusive review process, taking into account the views of NGOs, civil society and all other relevant stakeholders; calls on the EEAS to keep the Subcommittee on Human Rights of the European Parliament informed on the state of play of the review;
Отново изразява своята позиция, че прегледът следва да запази независимостта на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека, и се противопоставя на всякакви опити за промяна на статута на службата, тъй като това може да повлияе отрицателно на финансирането и съответно на нейната независимост; приветства неотдавнашното назначаване на помощник генерален секретар на ООН по правата на човека, който ще ръководи офиса на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека в Ню Йорк; счита, че тази нова длъжност ще спомогне за укрепване на контактите, диалога и прозрачността между Общото събрание на ООН и другите органи на ООТ, включително Съвета за сигурност на ООН и Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека; подчертава необходимостта да се осигури достатъчно финансиране за издръжката на регионалните и местните офиси на Службата на върховния комисар на ООН по правата на човека, така че те да бъдат в състояние да продължат работата си по места;
Reiterates its position that the review should preserve the independence of the Office of the High Commissioner for Human Rights (OHCHR) and opposes any attempts to change the status of the OHCHR which could impact negatively on the funding and consequently on its independence; welcomes the recent appointment of a UN Assistant Secretary General on Human Rights who leads the OHCHR office in New York; considers that this new office will help strengthen contact, dialogue and transparency between the UN General Assembly and the other UN entities, including the Security Council and the OHCHR; underlines the need to ensure sufficient funding to keep regional and field OHCHR offices open, so that they may be able to continue their work on the ground;
Настоява за съхраняването и укрепването на специалните процедури, както и за гарантирането на възможността на Съвета на ООН по правата на човека да разглежда конкретни случаи на нарушения на правата на човека чрез резолюции и мандати по държави; подчертава значението на неделимостта на правата на човека, било то социални, икономически, културни, граждански или политически; отбелязва със загриженост относително ниската ефективност на механизма за внасяне на жалби, който е уникален универсален механизъм, ориентиран към потърпевшите, в сравнение с големия брой получени жалби; подчертава необходимостта да се разгледа този въпрос в рамките на прегледа на Съвета на ООН по правата на човека;
Insists on the safeguarding and strengthening of the Special Procedures and on the guaranteeing of the possibility for the UNHRC to address specific human rights violations through country resolutions and country mandates; stresses the importance of the indivisibility of human rights, whether social, economic, cultural, civil or political; notes with concern that the Complaints Mechanism, a unique universal victim-oriented mechanism, has produced little in the way of outcome in relation to the large number of submissions it has received; underlines the need to address this issue in the UNHRC review;
Признава добавената стойност на ВПП като споделен опит за всички правителства, при който всички държави членки на ООН се третират и контролират еднакво, независимо от факта, че трябва доброволно да приемат да бъдат подложени на прегледа и да предприемат последващи действия съобразно препоръките; посочва, че до декември 2011 г. всички държави членки на ООН ще са били подложени на преглед в рамките на този механизъм;
Recognises the added value of the UPR as a shared experience for all governments, which submits all UN members to equal treatment and scrutiny despite the fact that the countries have to voluntarily accept to be submitted and to follow up the recommendations; points out that by December 2011 all United Nations Member States will have been reviewed under this mechanism;
Настоява, че е от съществено значение да се поддържа пространство за гражданското общество в Съвета по правата на човека с цел засилване на участието на гражданското общество в диалога, като се разкриват нови възможности за неправителствените организации (НПО) за влизане в диалог в рамките на определени държави;
Insists that it is essential to maintain a space for civil society in the UNHRC in order to enhance civil society participation in the dialogue, opening up new opportunities for non-governmental organisations (NGOs) to enter into dialogue within particular States;
Подкрепя по-широкото участие на НПО във ВПП, като се допусне представянето на писмени препоръки за обсъждане от работната група и участие в нейните разисквания;
Supports further involvement of NGOs in the UPR by allowing the submission of written recommendations for consideration by the Working Group and participation in its deliberations;
Отбелязва възможността, която ВПП предлага на държавите, да се ангажират с изпълнението на своите задължения в областта на правата на човека и за последващи действия съобразно заключенията на структурите по договорите и специалните процедури;
Takes note of the possibility the UPR offers for States to commit to implementing their human rights obligations, and following up on the conclusions of treaty bodies and Special Procedures;
Потвърждава факта, че препоръките следва да бъдат ориентирани в по-голяма степен към резултатите, и призовава за по-голямо участие на независими експерти и национални институции по правата на човека във ВПП, за да се гарантира, че това е ефективен механизъм за последващи действия; счита, че в процеса на ВПП може да бъде внесен независим експертен опит чрез наблюдението от страна на експерти на процеса на прегледа и представянето на обобщение и анализ на ВПП при приемането на окончателния доклад;
Reaffirms the fact that recommendations should be more results-oriented and calls for more involvement by independent experts and national human rights institutions in the UPR to ensure it is an effective follow-up mechanism; considers that independent expertise can be brought into the UPR process by having experts observe the review process and present a summary and analysis of the UPR during the adoption of the final report;
Изразява съжаление, че първият цикъл от прегледа на някои държави не оправда очакванията за прозрачен, неселективен и неконфронтационен процес; признава в това отношение ролята на държавите-членки на ЕС в опитите да се преодолее „блоковия манталитет“; насърчава държавите-членки на ЕС да предоставят техническа помощ за подпомагане на изпълнението на препоръките;
Regrets that the first cycle of the review of certain countries has not lived up to the expectations of a transparent, non-selective and non-confrontational process; acknowledges in this regard the role EU Member States have played in trying to break through the ‘bloc mentality’; encourages EU Member States to provide technical assistance to help the recommendations to be implemented;
Призовава държавите-членки на ЕС да продължат да участват в прегледа на Съвета на ООН по правата на човека, за да гарантират, че няма разминаване между първия и втория цикъл на ВПП, както и че вторият цикъл е съсредоточен върху изпълнението и проследяването на препоръките; подкрепя становището, че държавите, подложени на ВПП, следва да предоставят ясни отговори на всяка препоръка и срокове за изпълнението на препоръките на работната група; отбелязва, че представянето на междинен доклад за състоянието на изпълнението може да допринесе за този процес;
Calls on EU Member States to continue to engage in the review of the UNHRC, to ensure there is no gap between the first and second cycles of the UPR, and to ensure the second cycle focuses on the implementation and follow-up of recommendations; supports the view that States submitted to the UPR should provide clear responses to each recommendation and timetables for implementation of the Working Group's recommendations; notes that the submission of a mid-term report on the status of implementation may contribute to this process;
Отново заявява, че специалните процедури са залегнали в основата на механизмите на ООН относно правата на човека, както и че надеждността и ефективността на Съвета на ООН по правата на човека в областта на защитата на правата на човека се основава на сътрудничество със специалните процедури и тяхното пълно прилагане; подчертава във връзка с това, че укрепването на независимостта и взаимодействието на специалните процедури със Съвета е от основно значение;
Restates that Special Procedures lie at the core of the UN human rights machinery, and that the credibility and effectiveness of the UNHRC in the protection of human rights rests on cooperation with Special Procedures and their full implementation; stresses, in this context, that strengthening the independence and interactivity of the Special Procedures with the Council is fundamental;
Осъжда опитите да се подкопае независимостта на специалните процедури чрез подчиняването им на контрол от страна на правителствата; подчертава, че всякакъв контрол би политизирал и понижил ефективността на системата;
Condemns attempts to undermine the independence of Special Procedures by putting governments in an oversight position over the Special Procedures; stresses that any sort of control would politicise and damage the effectiveness of the system;
Отново заявява, че специалните процедури относно положението по държави са основен инструмент за подобряване на правата на човека по места; подчертава, че поради ключови елементи като тяхната периодичност и опита, на който се основават, мандатите по държави не могат да бъдат заменени от ВПП;
Reiterates that the Special Procedures on country situations are an essential instrument for improving human rights on the ground; stresses that due to crucial elements like their periodicity and the expertise they are based on, country mandates cannot be replaced by the UPR;
Призовава държавите-членки на ЕС да защитават целостта и отчетността на Съвета на ООН по правата на човека в прегледа, като подкрепят създаването на механизъм за проследяване на изпълнението на препоръките от специалните процедури в допълнение към приемането на критерии за подбор и по-прозрачен процес на назначения, основаващ се на подготовката, уменията, квалификацията и опита на кандидатите; подкрепя предложението на НПО за укрепване на капацитета за ранно предупреждение на специалните процедури чрез механизъм, който им дава възможност да задействат автоматично разглеждане на дадено положение от страна на Съвета на ООН по правата на човека;
Calls on EU Member States to defend the integrity and accountability of the UNHRC in the review by supporting the establishment of a follow up-mechanism on the implementation of recommendations of Special Procedures, in addition to the adoption of selection criteria and a more transparent appointments process based on the background, skills, qualifications and experience of nominees; endorses the proposal by NGOs to strengthen the early warning capacity of Special Procedures through a mechanism that allows them to trigger the automatic consideration of a situation by the UNHRC;
Приветства участието на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност в 16-та сесия на Съвета на ООН по правата на човека;
Welcomes the participation of the EU HR/VP in the UNHRC 16th session;
Настоява ЕСВД, и по-конкретно делегациите на ЕС в Женева и Ню Йорк, да повишат съгласуваността, видимостта и доверието в действията на ЕС в рамките на Съвета на ООН по правата на човека чрез по-нататъшно развитие на трансрегионалните контакти и сътрудничество и по-специално за лобиране сред умерените държави във всички групи;
Insists on the EEAS, and notably the EU delegations in Geneva and New York, increasing the coherence, visibility and credibility of the EU's action in the UNHRC by further developing cross-regional outreach and cooperation and especially on lobbying the moderate states in all groups;
Подкрепя междурегионалната декларация относно правата на лесбийки, гейове, бисексуални или транссексуални лица (ЛГБТЛ), която предстои да бъде представена;
Supports the cross-regional statement that will be presented on the LGBTI rights;
Отново изразява подкрепата си за активното участие на ЕС в работата на Съвета на ООН по правата на човека от неговото създаване досега, и по-точно чрез подкрепа, самостоятелно или съвместно с други участници, на резолюции, оповестяване на изявления и участие в интерактивни диалози и дебати; признава ангажиментите, поети от ЕС за справяне с положението в отделни държави в рамките на Съвета на ООН по правата на човека, и подчертава, че е важно тези ангажименти да бъдат неотклонно изпълнявани;
Reiterates its support for the EU's active participation in the work of the UNHRC since its establishment, namely through sponsoring or co-sponsoring resolutions, issuing statements, and intervening in interactive dialogues and debates; recognises the commitments made by the EU to addressing country situations in the UNHRC and stresses the importance that these commitments be strongly implemented;
Подкрепя съвместната инициатива на ЕС и групата на държавите от Латинска Америка и Карибския басейн (GRULAC) за резолюция относно децата, живеещи и работещи на улицата;
Supports the joint initiative of EU and GRULAC (Latin American and Caribbean Group) for a resolution on children living and working on the street;
Призовава държавите-членки на ЕС да направят всичко възможно за запазването на мандатите за всички специални процедури и призовава по-специално за подновяване на мандата на специалния докладчик на ООН за положението на защитниците на правата на човека;
Calls on EU Member States to do their utmost to preserve all special procedures mandates and calls in particular for the renewal of the mandate of the UN Special Rapporteur on the situation of human rights defenders;
Изразява съжаление, че като страничен ефект от усилията на ЕС за постигане на консенсус, често пъти се създава впечатлението, че Съюзът занижава своите амбиции, и счита, че ЕС следва много по-смело да предлага и/или подкрепя резолюциите по държави;
Regrets that as a side-effect of its efforts to seek consensus, the EU often appears to be lowering its ambitions, and believes the EU should be much bolder in putting forward and/or running with country resolutions;
Отбелязва със загриженост, че ЕС не беше в състояние да въздейства ефективно в рамките на цялостната система на ООН; подчертава необходимостта ЕС да даде приоритет на Съвета по правата на човека и да координира по-добре действията между държавите-членки и призовава Съвета да приеме насоки за улесняване на координацията и вземането на решения в този контекст, както и да се стреми към изграждането на коалиции/съюзи с основните регионални партньори и всички умерени държави в стремежа за преодоляване на логиката на разделяне на блокове в рамките на Съвета по правата на човека;
Notes with concern that the EU has been unable to exercise influence effectively within the wider UN system; stresses the need for the EU to make the HRC a priority and to coordinate better among the Member States, and calls on the Council to adopt guidelines in order to facilitate coordination and decision-making in this context, and to seek to build coalitions/allegiances with key regional partners and all moderate states in an effort to overcome the logic of blocs within the HRC;
Обръща внимание, че е важно от практическа гледна точка делегациите на ЕС в Женева и Ню Йорк да са по-големи и по-добре обезпечени; подчертава, че това, което се случва в Женева и Ню Йорк, трябва да бъде неразделна част от външната политика на ЕС, с акцент върху подобряването на вътрешната координация, и подчертава също така необходимостта от добро взаимодействие между действията на двустранно и многостранно равнище;
Draws attention, on a practical level, to the importance of having a larger, well-resourced EU Delegation in Geneva and New York; stresses that what happens in Geneva and New York must be an integral part of EU foreign policy, with a focus on improving internal coordination, and stresses, too, the need for good interplay between the bilateral and multilateral levels;
Изразява съжаление поради факта, че резолюцията, внесена от ЕС на Общото събрание на ООН през септември 2010 г. с цел укрепване на неговия „статут“, така че да съответства на новите институционални разпоредби вследствие на Договора от Лисабон, беше отложена; посочва, че този укрепен статут ще даде на ЕС възможност да има постоянен представител (председателя на Европейския съвет и/или върховния представител), да изразява единна позиция и ще повиши видимостта и влиянието на ЕС като фактор от световно значение; настоява, че е необходимо да се продължат усилията, полагани от „специалната работна група“ на ЕСВД в тясно сътрудничество с държавите-членки на ЕС за насърчаване на приемането на резолюцията;
Deplores the fact that the resolution tabled by the EU for the UN General Assembly in September 2010 with the aim of reinforcing its ‘status’ in order to be consistent with the new institutional arrangements arising from the Lisbon Treaty has been postponed; points out that this enhanced status would give the EU the possibility of being represented by a constant figure (the President of the European Council and/or the High Representative) and of speaking with one voice, and would raise the visibility and influence of the EU as a global actor; insists on the need to continue efforts made by the EEAS ‘special task force’ to promote the adoption of the resolution in close cooperation with the EU Member States;
Възлага на своята делегация на 16-та сесия на Съвета на ООН по правата на човека да изрази безпокойството, изразено в настоящата резолюция; призовава делегацията да докладва на подкомисията по правата на човека относно своето посещение и счита, че е задължително да продължи да изпраща делегация на Европейския парламент на съответните сесии на Съвета на ООН по правата на човека;
Mandates its delegation to the 16th Session of the UNHRC to voice the concerns expressed in this resolution; calls on the delegation to report to the Subcommittee on Human Rights regarding its visit, and considers it indispensable to continue sending a European Parliament delegation to relevant sessions of the UNHRC;
Отново призовава държавите-членки на ЕС да гарантират спазването на правата на човека в собствената си вътрешна политика, за да се избегнат двойните стандарти и с оглед на текущия процес на присъединяване на ЕС към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи, тъй като един евентуален провал в това отношение може да отслаби позицията на ЕС в Съвета на ООН по правата на човека;
Reiterates its call on the EU Member States to ensure that human rights are respected in their own internal policies in order to avoid double standards and in view of the current accession process of the EU to the European Convention on Human Rights (ECHR), as failure to do so fundamentally could weaken the EU's position in the UNHRC;
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на заместник-председателя на Комисията/върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, Съвета, Комисията, правителствата и парламентите на държавите-членки, Съвета за сигурност на ООН, генералния секретар на ООН, председателя на 64-тото Общо събрание, председателя на Съвета на ООН по правата на човека, върховния комисар на ООН по правата на човека, както и на работната група на ЕС и ООН, създадена от комисията по външни работи.
Instructs its President to forward this resolution to the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Security Council, the UN Secretary-General, the President of the 64th General Assembly, the President of the UN Human Rights Council, the UN High Commissioner for Human Rights and the EU–UN Working Group established by the Committee on Foreign Affairs.
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 и 0179/2011
B7-0166 , 0175 , 0176 , 0177 , 0178 and 0179/2011
като взе предвид своите предишни резолюции относно правата на човека и демокрацията в Пакистан, и по-специално своята резолюция от 20 януари 2011 г. Приети текстове, P7_TA(2011)0026 .
having regard to its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular that of 20 January 2011 Texts adopted, P7_TA(2011)0026 .
, както и резолюциите от 20 май 2010 г. Приети текстове, P7_TA(2010)0194 .
as well as those of 20 May 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0194 .
като взе предвид своята резолюция от 16 декември 2010 г. Приети текстове, P7_TA(2010)0489 .
having regard to its resolution of 16 December 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
като взе предвид заключенията на Света относно нетърпимостта, дискриминацията и насилието на основата на религиозна принадлежност или убеждения, приети на 21 февруари 2011 г.,
having regard to the Council Conclusions on intolerance, discrimination and violence on the basis of religion or belief, adopted on 21 February 2011,
като взе предвид изявлението на върховния представител на ЕС Катрин Аштън от 2 март 2011 г. относно убийството на Shahbaz Bhatti, министър по въпросите на малцинствата от пакистанското правителство,
having regard to the statement of 2 March 2011 by EU High Representative Catherine Ashton on the assassination of the Minister for Minorities in the Government of Pakistan, Mr Shahbaz Bhatti,
като взе предвид изявлението на председателя на ЕП Jerzy Buzek от 2 март 2011 г.,
having regard to the statement by the President of the European Parliament, Jerzy Buzek, of 2 March 2011,