natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Възлага на своя председател да предаде позицията на Парламента съответно на Съвета, на Комисията, на правителствата и парламентите на държавите-членки и на държавите от Тихоокеанския регион.
Instructs its President to forward its position to the Council, the Commission and the governments and parliaments of the Member States and of the Pacific States.
B7-0029 , 0030 , 0036 , 0037 и 0038/2011
B7-0029 , 0030 , 0036 , 0037 and 0038/2011
като взе предвид Конвенцията на ООН за правата на детето, приета от Общото събрание на ООН на 20 ноември 1989 г., и по-специално член 21 от нея,
having regard to the United Nations Convention on the Rights of the Child, adopted by the UN General Assembly on 20 November 1989, and in particular Article 21 thereof,
като взе предвид Европейската конвенция за осиновяването на деца, подписана през 1967 г.,
having regard to the 1967 European Convention on the Adoption of Children,
като взе предвид Конвенцията за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване (подписана в Хага на 29 май 1993 г.) и Европейската конвенция от 25 януари 1996 г. за упражняване на правата на детето (ETS № 160),
having regard to the Convention on the Protection of Children and Cooperation in Respect of Inter-Country Adoption (signed at The Hague on 29 May 1993) and to the European Convention of 25 January 1996 on the Exercise of Children's Rights (ETS No 160),
като взе предвид член 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз,
having regard to Article 24 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
като взе предвид член 3, параграфи 3 и 5 от Договора за ЕС,
having regard to Article 3(3) and (5) of the Treaty on European Union,
като взе предвид член 115, параграф 5 и член 110, параграф 4 от своя правилник,
having regard to Rules 115(5) and 110(4) of its Rules of Procedure,
като има предвид, че хуманното отношение към всяко едно дете и защитата на висшите интереси на децата са от изключително значение и че защитата на правата на децата е цел, която Европейският съюз си е поставил,
whereas the welfare of every child and safeguarding children's best interests is of the utmost importance, and whereas the protection of children's rights is a European Union objective,
като има предвид, че в сферата на осиновяването компетентността се упражнява от държавите-членки, които прилагат съответните процедури с оглед висшите интереси на детето,
whereas in the field of adoption competence is exercised by the Member States, which implement the relevant procedures in accordance with the best interests of the child,
като има предвид, че съществуват конвенции в сила, които разглеждат въпросите за закрилата на детето и родителската отговорност, по-специално Европейската конвенция за осиновяването на деца от 1967 г., която се стреми към сближаване на законодателствата на държавите-членки в случаи, при които осиновяването налага преместването на детето от една държава в друга, както и Конвенцията за защита на децата и сътрудничество в областта на международното осиновяване (Хагската конвенция),
whereas there are conventions in force which deal with child protection and parental responsibilities, in particular the 1967 European Convention on the Adoption of Children, which seeks to approximate the laws of the Member States in cases where adoption involves moving the child from one country to another, and the 1993 Convention on the Protection of Children and Cooperation in Respect of Inter-Country Adoption (the Hague Convention),
като има предвид, че всички държави-членки на ЕС са подписали Хагската конвенция,
whereas all the EU Member States are signatories to the Hague Convention,
като има предвид, че в резултат на Хагската конвенция е постигнат значителен напредък,
whereas considerable progress has been made as a result of the Hague Convention,
като има предвид, че Конвенцията на ООН за правата на детето и Хагската конвенция описват семейството като основна група в обществото, като естествената среда, в която трябва да израсне детето и в която трябва да се полагат грижи за благоденствието на децата в по-голямата част от случаите, и като първостепенен избор що се отнася до грижите, които следва да се полагат за децата,
whereas the United Nations Convention on the Rights of the Child and the Hague Convention describe the family as the fundamental group of society, as the natural environment for the growth and well-being of children in the vast majority of cases, and as the primary choice as regards care of children,
като има предвид, че ако не е налице първичната грижа за децата от страна на семейството, осиновяването следва да бъде една от естествените вторични възможности за избор, като настаняването на детето в специализирани институции за полагане на грижи следва да бъде наистина последната възможност,
whereas if primary care of children by the family is unavailable , adoption should be one of the natural secondary choices, whilst placing a child in institutional care should be the very last option,
като има предвид, че в Европа проблемът с несигурното положение на децата и по-специално това на изоставените деца и на децата, настанени в специализирани институции, е значителен и към него следва да се подходи изключително сериозно,
whereas in Europe the problem of precarious childhood, and in particular that of abandoned and institutionalised children, is a significant one and should be treated with the utmost seriousness,
като има предвид, че нарушаването на правата на децата, насилието срещу тях и трафика на деца с цел осиновяване, проституция, полагане на незаконен труд, насилствени бракове и просене по улиците или за всякакви други цели продължава да представлява проблем в ЕС,
whereas violations of the rights of children, violence against them and child trafficking for adoption, prostitution, illegal labour, forced marriage, and begging on the streets or for any other illegal purpose, remain a problem in the EU,
като има предвид, че е важно да се защитава правото на детето да живее в семейна среда и да се гарантира, че децата не са принудени да живеят продължително в домове за сираци,
whereas it is important to protect the right of a child to a family life and to ensure that children are not forced to live for long periods in orphanages,
като има предвид, че с влизането в сила на Договора от Лисабон, Европейската харта за основните права е вече придобива задължителен характер; като има също така предвид, че съгласно член 24 от Хартата „Децата имат право да получават закрила и грижите, необходими за благоденствието им“ и че освен това член 2 от Договора от Лисабон гласи, че „защитата на правата на детето“ е цел на ЕС,
whereas, following the entry into force of the Lisbon Treaty, the European Charter of Fundamental Rights has become binding; whereas, according to Article 24 of the Charter, ‘children shall have the right to such protection and care as is necessary for their well-being’; and whereas, furthermore, Article 3 of the Lisbon Treaty states that the ‘protection of the rights of the child’ is a Union objective,
Призовава да се разгледа възможността за координиране на европейско равнище и при спазване на международните конвенции на стратегиите относно инструмента за международно осиновяване, така че да се подобри подпомагането в областите на информационните услуги, на подготовката на международните осиновявания, на обработката на заявленията за международно осиновяване и на услугите след осиновяването, като се има предвид, че всички международни конвенции относно защитата на правата на детето признават правото на семейство и на закрила на сираците или на изоставените деца;
Calls for consideration to be given to the possibility of coordinating at European level strategies concerning the instrument of international adoption, in accordance with international conventions, in order to improve assistance in the areas of information services, preparation for inter-country adoption, the processing of applications for international adoption and post-adoption services, bearing in mind that all international conventions relating to the protection of the rights of the child recognise the right of orphaned or abandoned children to have a family and to be protected;
Призовава Комисията да разгледа функционирането на националните системи на европейско равнище;
Calls on the Commission to consider the functioning of national systems at European level;
Счита, че следва да се даде предимство, когато това е възможно и отговаря на висшия интерес на детето, на осиновяването в страната на произход на детето, като възможни алтернативи са грижите в семейна среда, примерно в приемни семейства или в интернати, или намирането на семейство чрез международно осиновяване съобразно съответното национално законодателство и международните конвенции, както и че настаняването в пригодени заведения следва да се използва единствено като временно решение;
Considers that priority should be given, whenever possible and in the child's best interests, to adoption in the child's country of origin, with possible alternatives being a family-care solution, such as foster or residential care, or finding a family through international adoption, in accordance with relevant national legislation and international conventions, and that placement in an institution should be used only as a temporary solution;
Подчертава, че когато става дума за дългосрочната защита на правата на детето трябва да се прилага националното законодателство на страната на произход на семейството, търсещо дете за международно осиновяване;
Emphasises that the national legislation of the country of origin of the family seeking a child for international adoption must apply when it comes to children's rights protection in the long term;
Призовава настоятелно държавите-членки и Комисията, в сътрудничество с Хагската конференция, Съвета на Европа и организации за защита на правата на детето, да изготвят рамка за гарантиране на прозрачна и ефективна оценка на тенденциите по отношение на изоставените и осиновените деца, включително тези, които са били обект на международно осиновяване, както и да координират своите действия в опитите за предотвратяване на трафика на деца за осиновяване;
Urges the Member States and the Commission, in cooperation with the Hague Conference, the Council of Europe and children's organisations, to develop a framework to ensure transparency and effective assessment of trends concerning abandoned and adopted children, including those who have undergone international adoption, and to coordinate their actions in an effort to prevent child trafficking for adoption;
Призовава институциите на ЕС да играят по-активна роля в Хагската конференция, за да окажат натиск върху Конференцията да подобри, рационализира и улесни процедурите за международно осиновяване и за да премахне ненужната бюрокрация, като същевременно се ангажират със защитата на правата на детето в трети страни;
Calls on all the EU institutions to play a more active role at the Hague Conference in order to exert pressure on the Conference to improve, streamline and facilitate international adoption procedures and to eliminate unnecessary bureaucracy, whilst committing themselves to safeguarding the rights of children from third countries;
Призовава компетентните национални органи периодично да докладват на държавата-членка на произход във връзка с развитието на дете, което е било обект на международно осиновяване;
Calls on the competent national authorities to report periodically to the Member State of origin on the development of a child who has undergone international adoption;
Призовава настоятелно държавите-членки да признаят психологичните, емоционалните, телесните и социалните/образователни последствия, които възникват при откъсването на едно дете от мястото му на произход, и да предоставят подходяща помощ на осиновителите и осиновеното дете;
Calls on the Member States to recognise the psychological, emotional, physical and social/ educational implications of removing a child from his or her place of origin and to offer appropriate assistance to the adoptive parents and the adopted child;
Призовава настоятелно държавите-членки да обърнат особено внимание на деца със специални нужди, като например изискващите медицински грижи или страдащите от увреждания;
Urges the Member States to pay particular attention to children with special needs, such as children who require medical care and disabled children;
Признава, че процедурните гаранции и подходящият контрол на всички документи във връзка с осиновяванията, включително рождените свидетелства, спомагат за предпазването на децата от нарушаване на техните права, произхождащо от съмнения във връзка с възрастта или самоличността; вярва, че благонадеждна система на регистриране на ражданията може да предотврати трафика на деца с цел осиновяване и призовава за разглеждането на правни решения за улесняването на взаимното признаване на документите, необходими при осиновяване;
Recognises that procedural safeguards and proper scrutiny of all the adoption documents, including birth certificates, help to protect a child against violations of hi or her rights stemming from doubts over age or identity; believes that a reliable system of birth registration can prevent child trafficking for adoption, and calls for consideration to be given to legal solutions to facilitate the mutual recognition of the documents necessary for adoption;
Призовава институциите на ЕС и държавите-членки да участват активно в борбата с трафика на деца с цел осиновяване;
Calls on the EU institutions and the Member States to participate actively in the fight against child trafficking for adoption;
Възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на председателя на Европейския Съвет, на Съвета, на Комисията, на Хагската конференция и на парламентите и правителствата на държавите-членки.
Instructs its President to forward this resolution to the President of the European Council, the Council, the Commission, the Hague Conference and the government and parliaments of the Member States.
като взе предвид Споразумението за стабилизиране и асоцииране между Европейските общности и техните държави-членки и Република Сърбия, което е в процес на ратифициране от държавите-членки и Европейския парламент, както и Временното споразумение по търговията и свързаните с нея въпроси между Европейската общност и Република Сърбия, което влезе в сила на 1 февруари 2010 г.,
having regard to the Stabilisation and Association Agreement between the European Communities and their Member States and the Republic of Serbia, which is in the process of ratification by Member States and the European Parliament, and the Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Community and the Republic of Serbia, which entered into force on 1 February 2010,
като взе предвид заключенията на Съвета от 25 октомври 2010 г., в които се приканва Комисията да подготви своето становище по кандидатурата на Сърбия за членство в Европейския съюз, и заключенията на Съвета от 14 юни 2010 г.,
having regard to the Council Conclusions of 25 October 2010 inviting the Commission to prepare its opinion on Serbia's application for membership of the European Union and to the Council Conclusions of 14 June 2010,
като взе предвид Резолюция 1244 (1999) на Съвета за сигурност на ООН, консултативното становище на Международния съд от 22 юли 2010 г. относно въпроса за съответствието с международното право на едностранното обявяване на независимост на Косово и резолюцията на Общото събрание на ООН от 9 септември 2010 г., която отбеляза съдържанието на становището и приветства готовността на ЕС да улесни диалога между Белград и Прищина A/RES/64/298.
having regard to UN Security Council Resolution 1244 (1999), to the ICJ Advisory Opinion of 22 July 2010 on the question of the accordance with international law of the unilateral declaration of independence in respect of Kosovo, and to the UN General Assembly Resolution of 9 September 2010, which acknowledged the content of the opinion and welcomed the readiness of the EU to facilitate the dialogue between Belgrade and Pristina A/RES/64/298.
като взе предвид доклада на Комисията за напредъка на Сърбия за 2010 г. SEC(2010)1330 .
having regard to the Commission's 2010 Progress Report on Serbia SEC(2010)1330 .
и съобщението на Комисията от 9 ноември 2010 г., озаглавено „Стратегия за разширяване и основни предизвикателства през 2010‐2011 г.“ COM(2010)0660 .
and the Commission communication of 9 November 2010 entitled ‘Enlargement Strategy and Main Challenges 2010-2011’ COM(2010)0660 .
като взе предвид съвместното изявление от Междупарламентарната асамблея ЕС‐Сърбия от 4‐5 октомври 2010 г.,
having regard to the joint statement by the EU-Serbia Inter-Parliamentary Assembly of 4-5 October 2010,
като взе предвид своята препоръка към Съвета от 25 октомври 2007 г. относно връзките между Европейския съюз и Сърбия ОВ С 263 Е, 16.10.2008 г., стр. 626.
having regard to its recommendation to the Council of 25 October 2007 on relations between the European Union and Serbia OJ C 263 E, 16.10.2008, p.
като взе предвид изявлението на върховния представител/заместник-председател Катрин Аштън от 8 септември 2010 г. относно следващите стъпки в рамките на ООН във връзка с консултативното становище относно Косово,
having regard to the Statement of the HR/VP Catherine Ashton of 8 September 2010 on the next steps at the UN concerning the advisory opinion on Kosovo,
като има предвид, че в заключенията на председателството, обявени след Европейския съвет в Солун на 19 и 20 юни 2003 г., беше поет ангажимент пред всички държави от Западните Балкани, че те ще се присъединят към Европейския съюз след като изпълнят установените критерии, и този ангажимент беше потвърден във възобновения консенсус за разширяване, одобрен от Европейския съвет на 14 и 15 декември 2006 г., и в заключенията на Съвета от 25 октомври 2010 г. относно Сърбия,
whereas in the Presidency Conclusions issued following the Thessaloniki European Council of 19 and 20 June 2003 a commitment was made to all the Western Balkan states that they would join the European Union once they meet the established criteria and this commitment was reiterated in the renewed consensus on enlargement approved by the European Council on 14 and 15 December 2006 and the Council Conclusions of 25 October 2010 on Serbia,
като има предвид, че темпът на интегриране в ЕС на страните от Западните Балкани е индивидуален и зависи от заслугите на всяка една от тях по отношение по-специално на решимостта им да отговарят на всички изисквания, да изпълнят всички задължения, да извършат реформите и да приемат необходимите мерки, които членството в ЕС предполага,
whereas the pace of integration into the EU of the Western Balkan countries is individual and depends on the merits of each one of them with regard, in particular, to the determination to satisfy all the requirements, meet all the obligations, carry out the reforms and adopt the necessary measures that EU membership implies,
като има предвид, че конструктивните подходи към регионалното сътрудничество и добросъседските отношения са ключови елементи от процеса на стабилизиране и асоцииране; като има предвид, че те имат решаваща роля в процеса на превръщане на Западните Балкани в зона на дълготрайна стабилност и устойчиво развитие,
whereas constructive approaches towards regional cooperation and good-neighbourly relations are key elements of the Stabilisation and Association Process; whereas they play a decisive role in the process of transformation of the Western Balkans into an area of long-standing stability and sustainable development,
като има предвид, че Сърбия е в състояние да стане важен фактор за гарантиране на сигурността и стабилността в региона,
whereas Serbia is in a position to become an important player in guaranteeing security and stability in the region,
като има предвид, че самият ЕС се основава на принципи като помирение, компромис и мирно съвместно съществуване; като има предвид, че политиката на ЕС в Западните Балкани следва същите цели с оглед подобряване на отношенията между народите от региона; като има предвид, че в съответствие с тази политика ЕС осъжда всички военни престъпления, извършени в бивша Югославия, и подкрепя работата на МНТБЮ и на местните съдилища за военни престъпления в техните усилия да гарантират правосъдие и търсене на отговорност,
whereas the EU itself is based on principles such as reconciliation, compromise and peaceful coexistence; whereas the EU policy in the Western Balkans follows the same aims in order to improve relations between the peoples of the region; whereas, in line with this policy, the EU condemns all war crimes that took place in the former Yugoslavia and supports the work of ICTY and of the local War Crimes Chambers in their effort to ensure justice and accountability,
Заявява отново, че бъдещето на Сърбия е в ЕС и насърчава страната да продължи да полага усилия за тази цел; поздравява Сърбия за постигнатия напредък в процеса на реформи; приветства решението за откриване на процедура за ратифициране на Споразумението за стабилизиране и асоцииране със Сърбия, взето от Съвета на 14 юни 2010 г. и факта, че 11 държави-членки вече са ратифицирали споразумението; призовава останалите държави-членки да пристъпят своевременно към процедурата по ратифициране;
Reaffirms that Serbia's future lies in the EU, and encourages the country to continue its efforts towards this aim; commends Serbia on the progress achieved in the reform process; welcomes the decision to open the ratification procedure of the Stabilisation and Association Agreement with Serbia taken by the Council on 14 June 2010 and the fact that 11 Member States have already ratified the Agreement; calls on the remaining Member States to swiftly proceed with the ratification procedure;
Приветства кандидатурата на Сърбия за членство в Европейския съюз, представена на 22 декември 2009 г., и решението, взето от Съвета на министрите на 25 октомври 2010 г., да се изиска от Комисията да разгледа кандидатурата на Сърбия; счита, че решението на Съвета дава положителен сигнал на Сърбия и я насърчава да ускори реформите с оглед изпълнение на критериите от Копенхаген; подчертава, че решението на Съвета се явява важен принос за стабилността на Западните Балкани; призовава Комисията да подготви своето становище по въпроса в съответствие с процедурата, предвидена в член 49 от Договора за Европейския съюз;
Welcomes Serbia's application for membership of the European Union, submitted on 22 December 2009, and the decision taken by the Council of Ministers on 25 October 2010 to ask the Commission to examine Serbia's application; takes the view that the Council's decision gives a positive signal to Serbia and encourages it to step up the reforms needed in order to comply with the Copenhagen criteria; underlines that the Council decision represents an important contribution to the stability of the Western Balkans; calls on the Commission to prepare its opinion on the subject, according to the procedure laid down in Article 49 of the Treaty on European Union;