natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Счита, че икономическата и финансова криза може да се използва като възможност за интегрирането на политиките на ЕС в областта на отбраната, тъй като тя може да бъде стимул накрая да се създадат и приложат амбициозни реформи, които дълго време се отлагат;
Considers that the economic and financial crisis can be used as an opportunity for the integration of EU defence policies, as it can provide the impetus for finally creating and implementing ambitious reforms long in the making;
Предвид посоченото по-горе призовава държавите-членки да приемат, че засиленото сътрудничество е най-добрият начин за напредък и че именно чрез А) по-добра координация на планирането в областта на отбраната, която включва хармонизиране на военните изисквания и мерки за увеличаване на оперативната съвместимост, Б) обединяване и споделяне на някои способности и структури за подкрепа, В) засилване на сътрудничеството в областта на научните изследвания и технологичното развитие, Г) подпомагане на промишленото сътрудничество и консолидация и Д) оптимизиране на обществените поръчки и премахване на пазарните бариери държавите-членки могат да развият способностите си по по-ефективен от гледна точка на разходите начин и без отрицателни последици за техния суверенитет;
Given the above, urges the Member States to accept that increased cooperation is the best way forward and that, in particular through (A) better coordination of defence planning, which includes harmonisation of military requirements and measures to increase interoperability, (B) pooling and sharing of certain capabilities and support structures, (C) enhanced cooperation in research and technological development, (D) facilitating industrial collaboration and consolidation, and (E) optimisation of procurement and removing market barriers, the Member States can develop capabilities in a more cost-efficient way, and this without adverse effects on their sovereignty;
Подчертава, че ЕС разполага с инструменти и механизми, които могат да помогнат на държавите-членки да постигнат това, както е посочено по-долу, включително чрез определянето на области, в които може да се осигури повече финансиране на европейско равнище (буква Е));
Stresses that the EU has at its disposal tools and mechanisms that can assist the Member States in achieving this, as set out below, including through the identification of areas where more funding could be provided at European level (F);
Признава, че независимо от гореспоменатото, поддържането на подходяща производствена и технологична база и гарантирането на сигурността на доставките са основни въпроси в националната отбрана, които не следва да се ръководят единствено от финансови цели;
Recognises that, regardless of the above, maintaining an adequate manufacturing and technological base and ensuring security of supply are fundamental national defence matters which should not be governed solely by financial objectives;
Счита, че основен акцент на всички усилия на ЕС в областта на отбраната в отговор на финансовата криза следва да бъде Европейската агенция по отбраната (ЕАО), която има потенциала да покрие широка област на преразглеждане и планиране на политики, но все още не е в състояние да постигне това в настоящия си формат; призовава за актуализиране на формата на ЕАО, като счита, че увеличение на нейния бюджет, персонал, области на отговорност и цялостни правомощия би било ефективно от гледна точка на разходите в дългосрочен план, като ще й позволи да работи по-добре върху оптимизирането на сектора на отбраната на ЕС, с конкретната задача да се избягват скъпоструващи дублирания и финансово неустойчиви политики на отбрана;
Considers that a major focus of all EU efforts on defence in reaction to the financial crisis should be the European Defence Agency (EDA), which has the potential to cover a wide area of policy overhauls and planning, yet is unable to do so in its current format; calls for an upgrade of the format of the EDA, considering that an increase in its budget, personnel, areas of responsibility and overall powers would be cost-effective in the long run, enabling it to work better on the optimisation of the EU defence sector, with a specific task of avoiding costly duplications and financially unsustainable defence policies;
По-добра координация на планирането в областта на отбраната
Better coordination of defence planning
Подновява своя призив към държавите-членки да извършват системни прегледи на сигурността и отбраната в съответствие с общи критерии и като следват хармонизиран график; предлага това да се превърне в редовна дейност, която да бъде свързана с бюджетните процедури, т.е. нещо като „Европейски семестър“ на прегледите в областта на сигурността и отбраната;
Reiterates its call on the Member States to conduct systematic security and defence reviews in accordance with common criteria and a harmonised timetable; suggests that this could be developed into a regular exercise which is linked to budgetary procedures – a sort of ‘European semester’ of security and defence reviews;
Подчертава, че смисълът на тези координирани прегледи би бил да се сложи край на културата на изолация в планирането в областта на националната отбрана и да се създаде платформа за структурирано обсъждане, която да позволява на държавите-членки да получат представа за общата картина – европейската перспектива – преди да вземат ключови стратегически решения във връзка със способностите на своята отбрана; подчертава, че инициативата следва да допълва, за съответните държави-членки, тяхната координация в рамките на процеса на НАТО за планиране в областта на отбраната;
Stresses that the point of such coordinated reviews would be to end the culture of isolation in national defence planning and to establish a platform for structured discussion, allowing the Member States to consider the bigger picture – the European perspective – before they take key strategic decisions on their defence capabilities; underlines that the initiative should complement, for the Member States concerned, their coordination within the NATO Defence Planning Process;
Отново подчертава необходимостта от Бяла книга на ЕС относно сигурността и отбраната, която да разработи и приложи Европейската стратегия за сигурност, да определи по-ясно целите, интересите и нуждите на ЕС в областта на сигурността и отбраната, що се отнася до наличните средства и ресурси, като същевременно взема предвид и нетрадиционни аспекти на сигурността; подчертава, че тя следва да се изготви и редовно да се актуализира въз основа на националните прегледи, като в същото време им служи като опорна точка, свързвайки планирането в областта на националната отбрана с общ поглед върху сигурността и оценката на заплахите; подчертава, че една такава Бяла книга, чрез установяване на обща визия за предизвикателствата и решенията, ще изгради доверие и ще осигури целева стратегическа насока относно формата, която следва да придобият силите на ЕС;
Calls again for an EU White Paper on security and defence that would develop and implement the European Security Strategy, better defining the EU's security and defence objectives, interests and needs in relation to the means and resources available, while also taking into account non-traditional aspects of security; emphasises that it should be drafted and regularly updated on the basis of the national reviews, while at the same time providing a reference for them, linking national defence planning with a common security outlook and threat assessment; stresses that such a White Paper, by setting out a common vision of challenges and solutions, will build trust and provide focused strategic guidance on the form that EU forces should take;
Напомня, че Договорът от Лисабон е засилил ролята на Европейската агенция по отбрана (ЕАО) при подкрепата на държавите-членки в техните усилия за подобряване на военните способности за Общата политика за сигурност и отбрана; поради това предлага държавите-членки да поискат от Агенцията да разгледа възможностите за подобряване на координацията на планирането в областта на отбраната в Европа; също така припомня, че Договорът възлага на ЕАО да оценява спазването на ангажиментите по отношение на способностите и да подпомага хармонизацията на оперативните нужди, и призовава за по-добро изпълнение на тези задължения; като първа стъпка в Европейския семестър препоръчва на държавите-членки да предадат своите проектопрегледи на националната сигурност и отбрана на ЕАО за мнение, за да ги оцени най-вече в контекста на приоритетите за способности, установени от управителния съвет на ЕАО в Плана за развитие на способностите, както и в контекста на плановете на другите държави-членки и процеса на НАТО за планиране в областта на отбраната; счита, че в краткосрочен план ЕАО следва да изиграе важна роля и за определянето на европейска политика в областта на способностите и въоръжаването;
Recalls that the Lisbon Treaty has reinforced the role of the European Defence Agency (EDA) in supporting the Member States in their efforts to improve the military capabilities for the Common Security and Defence Policy; suggests, therefore, that the Member States ask the Agency to examine how to improve coordination of defence planning in Europe; recalls, furthermore, that the Treaty tasks the EDA to evaluate the observance of capability commitments and to promote the harmonisation of operational needs, and calls for better execution of these tasks; recommends that, as a first step in the ‘European semester’ exercise, the Member States could submit their draft national security and defence reviews to the EDA for advice, to assess them in particular in the light of the capability priorities set by the EDA steering board in the Capability Development Plan, as well as of the plans of the other Member States and of the NATO Defence Planning Process; believes that, in the very short term, the EDA should also play an important role in defining a European capabilities and armaments policy;
Счита, че следващата стъпка на държавите-членки следва да бъде осъществяването на процес на взаимни консултации за хармонизиране на военните им изисквания и разглеждане на всички възможности за повишаване на ефективността на разходите чрез предприемане на мерки на равнище ЕС, както и на регионално, двустранно и друго равнище;
Takes the view that, as the next step, the Member States should go through a process of mutual consultations in order to harmonise their military requirements and examine all options for increasing cost-efficiency through EU-level, regional, bilateral or other arrangements;
Призовава държавите-членки също така в рамките на този процес да обърнат внимание на съществуващия свръхкапацитет, особено по отношение на оборудване и личен състав, които са на по-заден план в операциите;
Urges the Member States also to address within such a process the existing overcapacities, especially as regards equipment and personnel of lesser priority in operations;
Обединяване и споделяне на способности
Pooling and sharing of capabilities
Изразява твърдото убеждение, че обединяването и споделянето на способности вече не е просто възможност, а необходимост; подкрепя държавите-членки в усилията им да изберат най-обещаващите проекти като част от процеса, започнал на срещата на министрите в Гент през септември 2010 г. и в съответствие с германско-шведската инициатива от ноември 2010 г., като същевременно признава, че обединяването и споделянето не могат да заменят действителното развитие на способности, но ще го засилят и подобрят; отбелязва първия пакет от проекти, улеснен от ЕАО и одобрен от Съвета на 1 декември 2011 г., и призовава държавите-членки и ЕАО да представят подробна информация относно напредъка, постигнат по отношение на конкретни резултати, както и да определят допълнителните възможности най-късно до пролетта на 2012 г.; призовава настоятелно държавите-членки, в частност Тройката от Ваймар, но също и разширената група от Ваймар, да постигнат успех в обединяването и споделянето, действайки като политическа движеща сила;
Is firmly convinced that pooling and sharing of capabilities is not an option any more, but a necessity; supports the Member States in their efforts to identify the most promising projects, as part of the process initiated at the September 2010 ministerial meeting in Ghent and in line with the November 2010 German-Swedish initiative, while recognising that pooling and sharing cannot replace the actual development of capabilities, but will enhance and improve it; takes note of the first set of projects facilitated by the EDA and endorsed by the Council on 1 December 2011, and calls on the Member States and the EDA to present details of the progress made towards concrete results and to define further opportunities by spring 2012 at the latest; urges the Member States, in particular the Weimar Triangle, but also the Weimar Plus formation, to make pooling and sharing a success by acting as a political driving force;
Подчертава, че по-специално в области като стратегически и тактически транспорт, логистична подкрепа, поддръжка, космически способности, кибернетична отбрана, медицинска помощ, образование и обучение, както и някои специализирани военни способности, държавите-членки могат да извлекат голяма полза от обединяването и споделянето на някои функции и активи, без да се създава значителна зависимост, която би ограничила суверенното им право на вземане на решения; решително насърчава инициативи, насочени към пропуските в способностите в области като транспортните хеликоптери, презареждането във въздуха, морското наблюдение, безпилотните превозни средства, защитата срещу химически, биологични, радиологични и ядрени опасности, борбата със самоделните взривни устройства, сателитните комуникации, командните и контролни системи, сензори и платформи за разузнаване, наблюдение и разпознаване, включително алтернатива на сателитни системи, като безпилотни летателни апарати с голяма височина на полета и голяма устойчивост (High Altitude Long Endurance (HALE)) и необходимите екологосъобразни технологии, изисквани за постигане на висока оперативна самостоятелност и ефективност от гледна точка на разходите;
Stresses that, in particular in areas such as strategic and tactical transportation, logistical support, maintenance, space capabilities, cyber defence, medical support, education and training, as well as certain niche capabilities, Member States can greatly profit from pooling or sharing of some functions and assets without creating significant dependencies that would limit their sovereign decision-making; strongly encourages initiatives addressing capability gaps in areas such as transport helicopters, air-to-air refuelling, maritime surveillance, unmanned vehicles, protection against chemical, biological, radiological and nuclear risks, countering improvised explosive devices (IEDs), satellite communication, command and control systems, and intelligence, surveillance and reconnaissance (ISR) sensors and platforms, including alternatives to satellite systems, such as High Altitude Long Endurance (HALE) UAVs, as well as the necessary green technologies required to achieve high operational autonomy and cost effectiveness;
Подчертава, че обединяването на ресурси трябва да върви ръка за ръка със засилена специализация, при която държави-членки, които се отказват от определени способности, да могат да бъдат убедени, че други държави-членки ще им ги предоставят, и признава, че това ще изисква сериозна политическа ангажираност от страна на националните правителства;
Stresses that pooling resources must go hand in hand with enhanced specialisation where Member States giving up certain capabilities can be confident that others will provide them and recognises that this will require serious political commitment by national governments;
Приканва държавите-членки да използват по креативен начин различните съществуващи модели за обединяване и споделяне, например 1) обединяване чрез съвместна собственост; 2) обединяване на активи, които са национална собственост; 3) обединяване на обществени поръчки или 4) споделяне на роли и задачи и на комбинации от тях, според случая, и призовава за бърз напредък, най-вече в гореспоменатите области;
Invites the Member States to make creative use of the different pooling and sharing models that can be identified, such as (1) pooling through joint ownership, (2) pooling of nationally owned assets, (3) pooling of procurement, or (4) role- and task-sharing, and of combinations thereof as appropriate, and calls for quick progress especially in the areas mentioned above;
На първо място, що се отнася до „съвместната собственост“, призовава държавите-членки да проучат възможностите за съвместно придобиване на някои видове оборудване чрез консорциуми на участващите държави или от самия ЕС, като вземат пример от инициативи като Програмата на НАТО за придобиване на способности за стратегически въздушен транспорт, програмата на НАТО за въздушно предупреждение и контрол (AWACS) или програмата на ЕС „Галилео“, или да търсят възможности за финансиране от ЕС или съвместно финансиране на оборудване, придобито от консорциуми от държави-членки; подчертава потенциала на съвместната собственост на най-скъпото оборудване, например космически капацитет, безпилотни летателни апарати или въздухоплавателни средства за стратегически транспорт;
First, on ‘joint ownership’, calls on the Member States to explore the possibilities for certain equipment to be jointly acquired by consortia of participating countries or by the EU itself, taking inspiration from initiatives such as the Strategic Airlift Capability implemented under NATO, the NATO AWACS programme or the EU's Galileo, or to search for possibilities of EU funding or co-funding of equipment acquired by consortia of Member States; stresses the potential of joint ownership for the most expensive equipment, such as for space capabilities, UAVs or strategic transport aircraft;
На второ място, що се отнася до „обединяването на активи, които са национална собственост“, счита, че инициативата на четири държави-членки за европейско командване на въздушния транспорт (EATC) е особено полезен пример за оптимизиране на използването на съществуващите способности чрез прехвърляне на някои сфери на компетентност към обща структура, като в същото време активите се запазват изцяло национална собственост; счита, че този модел на обединени, но делими способности, следва да бъде добре приспособен и към други сфери на оперативната подкрепа, например транспортни хеликоптери, въздухоплавателни средства за морски патрул и военни товарни кораби и съоръжения; счита, че всяко делегиране на правомощия на интегрирана структура следва да бъде гъвкаво и да не изисква делегиране на едни и същи правомощия от всички участници, за да се избегне рискът от задоволяване с най-малкия общ знаменател; счита за желателно обаче държавите-членки да осигурят национални способности, отговарящи на пълния набор на дейности на европейско командване на въздушния транспорт (EATC);
Second, on the ‘pooling of assets owned nationally’, views the European Air Transport Command (EATC) initiative of four Member States as a particularly useful example, where the use of existing capabilities is optimised by the transfer of some competencies to a common structure, while maintaining fully national ownership of assets; considers this model of pooled, but separable, capabilities to be well adapted also to other areas of operational support, such as transport helicopters, maritime patrol aircraft and military sealift assets; believes that any delegation of competences to an integrated structure needs to be flexible and should not require all participants to delegate the same set of competences, to avoid the risk of settling for the lowest common denominator; considers it desirable, however, that Member States provide national capabilities in the full range of the tasks of EATC;
Трето, що се отнася до „обединяването на обществени поръчки“, например както в програмата A400M, подчертава потенциалните ползи от съвместните обществени поръчки по отношение на икономиите от мащаба, изграждането на жизнеспособна промишлена база, оперативната съвместимост и последващите възможности за обединяване и споделяне на действия за подкрепа, поддръжка и обучение по време на работа; осъжда факта, че тези ползи често се губят поради различията в изискванията и споразуменията за споделяне на работата, както в случая с програмата Eurofighter; с оглед на пълното осъществяване на потенциалните икономии, подчертава значението на поддържането на обща конфигурация на съвместно придобито оборудване през целия му жизнен цикъл с цел подпомагането на съвместната поддръжка по време на работа; призовава държавите-членки да разгледат възможността за обединяване на услугите, чието извършване е прехвърлено на външен изпълнител;
Third, with respect to the ‘pooling of procurement’, such as in the A400M programme, highlights the potential benefits of joint procurement in terms of economies of scale, building a viable industrial base, interoperability, and subsequent possibilities of pooling and sharing in in-service support, maintenance and training; deplores the fact that these benefits are often lost due to differences in requirements and work-share agreements as in the case of the Eurofighter programme; in order to realise fully the potential savings, stresses the importance of maintaining a common configuration of jointly procured equipment through its entire life cycle in order to facilitate joint in-service support; invites the Member States also to consider the pooling of outsourced services;
Четвърто, що се отнася до „споделянето на роли и задачи“, счита, че могат да се открият положителни примери в инициативи като френско-белгийското сътрудничество за обучение на пилоти на самолети изтребители, френско-британското споразумение за споделяне на самолетоносачи, френско-германската инициатива за обучение на пилоти на хеликоптери и белгийско-нидерландското военноморско сътрудничество, при които редица национални структури за подкрепа се споделят с партньора; подчертава по-специално възможностите в областта на образованието, обучението и военните учения и то преди всичко в споделянето на военните академии, съоръженията за изпитване и оценка и съоръженията за обучаване на пилоти; по отношение на някои специализирани военни способности, счита споделянето на роли и задачи за единствения надежден начин за някои държави-членки да гарантират достъп до определени редки способности като части за защита от химически, биологични, радиологични и ядрени оръжия или санитарни самолети;
Fourth, concerning ‘role and task sharing’, considers that positive examples exist in initiatives such as the French-Belgian cooperation in fighter pilot training, the UK-French agreement on the sharing of aircraft carriers, the French-German initiative on helicopter pilot training, or the Belgian-Dutch navy cooperation, where a number of national support structures are shared with the partner; highlights especially the opportunities in the area of education, training and exercises, and especially in sharing military academies, test and evaluation facilities and facilities for pilot training; in the case of some niche capabilities, considers role- and task-sharing the only viable way for most Member States to ensure access to some rare capabilities such as CBRN units or hospital aircraft;