natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че не може да съществува действителен мир без правосъдие и като има предвид, че пълното и неограничено сътрудничество с МНТБЮ остава основно изискване за по-нататъшното продължаване на процеса на интеграция в ЕС на страните от Западните Балкани,
whereas there cannot be real peace without justice and whereas full and unrestricted cooperation with the ICTY remains a basic requirement for further continuation of the process of integration into the EU for the countries of the Western Balkans,
като има предвид, че генерал Радислав Кръстич от босненската сръбска армия е първият обвиняем, признат за виновен от МНТБЮ в подпомагане и подстрекаване към геноцида в Сребреница, но най-видният обвиняем – Ратко Младич – все още е на свобода, дванадесет години след трагичните събития,
whereas General Radislav Krstić of the Bosnian Serb army is the first person found guilty by the ICTY of aiding and abetting the Srebrenica genocide, but the most prominent indicted person, Ratko Mladić, is still at large twelve years after the tragic events,
като има предвид, че продължават да се откриват нови масови гробове и във връзка с това все още не е възможно големият брой на жертвите на този геноцид (съгласно член 2 от Конвенцията за преследване и наказване на престъплението геноцид) да се счита за окончателен,
whereas new mass graves are being discovered and therefore it is not yet possible to consider definitive the already large number of victims of this genocide (according to Article 2 of the Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide),
възпоменава и почита жертвите на извършените зверства; изразява съболезнованията и солидарността си със семействата на жертвите, от които голяма част живеят без да имат окончателна яснота относно съдбата на техните бащи, синове, съпрузи или братя; признава, че неспирното страдание се засилва още повече от неуспешните опити за подвеждане под наказателна отговорност на виновните;
Commemorates and honours the victims of the atrocities; expresses its condolences to and solidarity with the families of the victims, many of whom are living without final confirmation of the fate of their fathers, sons, husbands or brothers; recognises that this continuing pain is aggravated by the failure to bring those responsible for these acts to justice;
призовава Съвета и Комисията да отбележат по подобаващ начин годишнината на геноцида в Сребреница-Поточари, като подкрепят признаването от страна на Европейския парламент на 11 юли за възпоменателен ден на геноцида в Сребреница;
Calls on the Council and Commission to commemorate appropriately the anniversary of the Srebrenica-Potočari act of genocide by supporting the European Parliament's recognition of 11 July as the day of commemoration of the Srebrenica genocide;
призовава за полагане на по-нататъшни усилия за подвеждане под отговорност на останалите издирвани и изразява подкрепата си за дейността на МНТБЮ;
Calls for further efforts to bring the remaining fugitives to justice and expresses its support for the work of the ICTY;
подчертава значението на помирителните политики като част от процеса на европейска интеграция; подчертава важната роля на религиозните органи, медиите и образователната система в този процес, така че гражданите от всички етноси да преодолеят напрежението от миналото и да започнат мирно и искрено съжителство в интерес на трайния мир, стабилността и икономическия растеж; настоятелно призовава всички страни да положат по-нататъшни усилия за преодоляване на трудното и мъчително минало;
Stresses the importance of policies of reconciliation as part of the European integration process; emphasises the important role of the religious authorities, the media and the educational system in this process, so that civilians of all ethnicities may overcome the tensions of the past and begin a peaceful and sincere coexistence in the interests of enduring peace, stability and economic growth; urges all countries to make further efforts to come to terms with a difficult and troubled past;
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, правителството и парламента на Босна и Херцеговина и нейните автономни общности и на правителствата и парламентите на страните от Западните Балкани.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the Government and Parliament of Bosnia and placecountry-regionHerzegovina and its entities, and the governments and parliaments of the countries of the western Balkans.
от Hannes Swoboda, Jan Marinus Wiersma
by Hannes Swoboda and Jan Marinus Wiersma
като взе предвид резолюцията си от 7 юли 2005 г. на тема „Балканите: 10 години след Сребреница“,
having regard to its resolution of 7 July 2005 on 'The Balkans: 10 years after Srebrenica',
като има предвид, че през дните на кръвопролитие след превземането на Сребреница, повече от 8000 мюсюлмани – мъже и момчета, потърсили сигурност в тази зона под закрилата на Силите за защита на ООН (UNPROFOR), бяха екзекутирани от босненските сръбски сили под командата на генерал Младич и от паравоенни части, включително части на сръбската военна полиция, навлезли в територията на Босна от Сърбия,
whereas, during several days of carnage after the fall of Srebrenica, more than 8000 Muslim men and boys, who had sought safety in this area under the protection of the United Nations Protection Force (UNPROFOR), were summarily executed by Bosnian Serb forces commanded by General Mladić and by paramilitary units, including Serbian irregular police units which had entered Bosnian territory from placecountry-regionSerbia,
като има предвид, че тази трагедия, обявена от Международния наказателен трибунал за бивша Югославия (МНТБЮ) за акт на геноцид, се разигра в града, обявен от ООН за „сигурно убежище“ и по тази причина представлява символ на безсилието на международната общественост да се намеси в конфликта и да защити цивилното население,
whereas this tragedy, declared an act of genocide by the ICTY, took place in a UN-proclaimed safe haven, and therefore stands as a symbol of the impotence of the international community to intervene in the conflict and protect the civilian population,
като има предвид многобройните нарушения на Женевската конвенция, извършени от босненските сръбски сили срещу цивилното население на Сребреница, включително депортирането на хиляди жени, деца и възрастни хора и масовите изнасилвания на жени,
having regard to the multiple violations of the Geneva Convention perpetrated by Bosnian Serb troops against Srebrenica's civilian population, including deportations of thousands of women, children and elderly people and the rape of a large number of women,
като има предвид, че въпреки изключителните усилия, положени до днес за откриване и ексхумация на останките от масовите и индивидуални гробове и за разпознаване на труповете на жертвите, проведените разследвания до ден днешен не позволяват да се направи пълно реконструиране на събитията в и около Сребреница,
whereas in spite of the enormous efforts made to date to discover and exhume mass and individual graves and identify the bodies of the victims, the searches conducted until now do not permit a complete reconstruction of the events in and around Srebrenica,
като има предвид, че не може да съществува действителен мир без правосъдие и като има предвид, че пълното и неограничено сътрудничество с МНТБЮ остава основно изискване за по-нататъшното продължаване на процеса на интеграция в ЕС на страните от Западните Балкани,
whereas there cannot be real peace without justice and whereas full and unrestricted cooperation with the ICTY remains a basic requirement for further continuation of the process of integration into the EU for the countries of the western Balkans,
като има предвид, че генерал Радислав Кръстич от босненската сръбска армия е първият обвиняем, обявен за виновен от МНТБЮ в подпомагане и подстрекаване към геноцид в Сребреница, но най-видният обвиняем – Ратко Младич – все още е на свобода, дванадесет години след трагичните събития, като има предвид, че предаването на Радован Караджич на трибунала в Хага беше много положителна стъпка,
whereas General Radislav Krstić of the Bosnian Serb army is the first person found guilty by the ICTY of aiding and abetting the Srebrenica genocide, but the most prominent indicted person, Ratko Mladić, is still at large twelve years after the tragic events; whereas it was a very positive step to deliver Radovan Karadžić to The Hague,
като има предвид, че недостатъците на механизмите за вземане на решения в ЕС и липсата на действително обща външна политика и политика за сигурност изиграха също отрицателна роля в хода на събитията,
whereas the shortcomings in the EU decision-making mechanisms and the lack of a genuine common foreign and security policy also played a negative role in the course of events,
възпоменава и почита всички жертви на извършените по време на войните в бивша Югославия зверства; изразява съболезнованията и солидарността си със семействата на жертвите, от които голяма част живеят без да имат окончателна яснота относно съдбата на техните бащи, синове, съпрузи или братя; признава, че неспирното страдание се засилва още повече от неуспешните опити за подвеждане под наказателна отговорност на виновните;
Commemorates and honours all victims of the atrocities during the wars in the former Yugoslavia; expresses its condolences to and solidarity with the families of the victims, many of whom are living without final confirmation of the fate of their fathers, sons, husbands or brothers; recognises that this continuing pain is aggravated by the failure to bring those responsible for these acts to justice;
подчертава значението на осигуряването на мир и стабилност в страните от Западните Балкани, както и необходимостта от започване на действителен помирителен процес, представляващ част от процеса на европейска интеграция; настоятелно призовава всички държави да предприемат по-нататъшни усилия за преодоляване на трудното и мъчително минало;
Underlines the importance of securing peace and stability in the western Balkans and the need for a genuine reconciliation process to commence, as part of the European integration process; urges all countries to make further efforts to come to terms with a difficult and troubled past;
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителствата на държавите-членки, правителството и парламента на Босна и Херцеговина и нейните автономни общности и на правителствата и парламентите на страните от Западните Балкани.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the Government and Parliament of Bosnia and country-regionplaceHerzegovina and its entities, and the governments and parliaments of the countries of the western Balkans.
от Diana Wallis и Jelko Kacin
by Diana Wallis and Jelko Kacin
като има предвид, че генерал Радислав Кръстич от босненската сръбска армия е първият обвиняем, обявен за виновен от МНТБЮ в подпомагане и подстрекаване към геноцид в Сребреница, но най-видният обвиняем – Ратко Младич – все още е на свобода, дванадесет години след трагичните събития,
whereas General Radislav Krstić of the Bosnian Serb army is the first person found guilty by the ICTY of aiding and abetting the Srebrenica genocide, but the most prominent indicted person, Ratko Mladić, is still at large twelve years after the tragic events,
подчертава значението на осигуряването на мир и стабилност в страните от Западните Балкани, както и необходимостта от започване на действителен помирителен процес, представляващ част от процеса на европейска интеграция; настоятелно призовава всички страни да положат по-нататъшни усилия за преодоляване на трудното и мъчително минало;
Underlines the importance of securing peace and stability in the western Balkans and the need for a genuine reconciliation process to commence, as part of the European integration process; urges all countries to make further efforts to come to terms with a difficult and troubled past;
от Salvatore Tatarella, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymański, Hanna Foltyn-Kubicka и Adam Bielan
by Salvatore Tatarella, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymański, Hanna Foltyn-Kubicka and Adam Bielan
относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
on the commemoration of 11 July as a day of remembrance for the victims of the massacre in Srebrenica
Резолюция на Европейския парламент относно обявяване на 11 юли за възпоменателен ден на жертвите на геноцида в Сребреница от 11 юли 1995 г.
European Parliament resolution on the commemoration of 11 July as a day of remembrance for the victims of the massacre in Srebrenica
като взе предвид Договора за Европейския съюз,
having regard to the Treaty on European Union,
като взе предвид Конвенцията на ООН за преследване и наказване на престъплението геноцид,
having regard to the UN Convention for the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide,
като взе предвид резолюциите на Съвета за сигурност на ООН № 827 от 25 май 1993 г., № 1244 от 10 юни 1999 г., № 1551 от 9 юли 2004 г. и № 1575 от 22 ноември 2004 г.,
having regard to UN Security Council Resolutions 827 of 25 May 1993, 1244 of 10 June 1999, 1551 of 9 July 2004 and 1575 of 22 November 2004,
като взе предвид доклада от 13 юни 2005 г. на Carla del Ponte – главен прокурор на Международния наказателен трибунал за бивша Югославия (МНТБЮ) – пред Съвета за сигурност на ООН,
having regard to the report by the Chief Prosecutor of the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia (ICTY), Carla del Ponte, to the UN Security Council of 13 June 2005,
като взе предвид своите предишни резолюции относно Босна и Херцеговина и по-конкретно, своята резолюция от 7 юли 2005 г. на тема „Балканите: 10 години след Сребреница“,
having regard to its previous resolutions on country-regionplaceBosnia and Herzegovina and, in particular, its resolution of 7 July 2005 on 'The Balkans: 10 years after Srebrenica',
като има предвид, че на 11 юли 1995 г. намиращият се в източна Босна град Сребреница, обявен на 16 април 1993 г. от Съвета за сигурност на ООН за зона за сигурност, беше превзет от босненските сръбски сили под командата на генерал Ратко Младич и под ръководството на тогавашния президент на Република Сръбска, Радован Караджич,
whereas on 11 July 1995 the eastern Bosnian town of Srebrenica, which had been proclaimed a safe area by the UN Security Council Resolution of 16 April 1993, fell to the Bosnian Serb forces led by General Ratko Mladić and under the direction of the then president of the Republika Srpska, Radovan Karadžić,
като има предвид, че през дните на кръвопролитие след превземането на Сребреница, около 8000 мюсюлмани – мъже и момчета, потърсили сигурност в тази зона под закрилата на Силите за защита на ООН (UNPROFOR), бяха екзекутирани от босненските сръбски сили под командата на генерал Младич и от паравоенни части, включително части на сръбската военна полиция, навлезли в територията на Босна от Сърбия,
whereas, during several days of carnage after the fall of Srebrenica, around 8000 Bosnian Muslim men and boys, who had sought safety in this area under the protection of the United Nations Protection Force (UNPROFOR), were summarily executed by Bosnian Serb forces commanded by General Mladić and by paramilitary units, including Serbian irregular police units which had entered Bosnian territory from Serbia,
като има предвид, че босненските сръбски военни сили също така извършиха срещу цивилното население на Сребреница многобройни нарушения на Женевската конвенция, включително депортиране на хиляди жени, деца и възрастни хора и масови изнасилвания на жени,
whereas the Bosnian Serb troops also perpetrated multiple violations of the Geneva Convention against Srebrenica's Muslim civilians, including deportations of thousands of women, children and elderly people and the rape of a large number of women,
като има предвид, че това клане, което беше обявено за акт на геноцид от МНТБЮ, показва неспособността на международната общественост да се намеси в конфликта и да защити невинните, както и изключителната жестокост и липса на зачитане на човешкия живот, които могат да се породят по време на въоръжен конфликт,
whereas this massacre, which was declared an act of genocide by the ICTY, demonstrates the inability of the international community to intervene in the conflict and protect the innocent and furthermore demonstrates the extreme cruelty and disregard for human life that can arise in an armed conflict,
като има предвид, че установяването на възпоминателен ден изглежда най-добрият начин за отдаване на почит на жертвите на клането и предаване на ясно послание за бъдещите поколения,
whereas the institutionalisation of a day of remembrance seems to be the best means of paying tribute to the victims of the massacre and sending a clear message to future generations,
осъжда възможно най-строго клането в Сребреница; възпоменава и почита жертвите на извършените зверства; изразява съболезнованията и солидарността си със семействата на жертвите, от които голяма част живеят без да имат окончателна яснота относно съдбата на техните близки;
Condemns in the strongest possible terms the Srebrenica massacre; commemorates and honours the victims of the atrocities; expresses its condolences to and solidarity with the families of the victims, many of whom are living without final confirmation of the fate of their beloved;
подчертава, че всички страни, свързани по някакъв начин с това трагично събитие, включително НАТО, могат да извлекат поука от клането в Сребреница и да предотвратят повтаряне в бъдеще на грешките и зверствата, извършени през юли 1995 г.;
Stresses that all parties involved in any way in this tragic event, including NATO, can learn a lesson from the Srebrenica massacre and avoid repeating in the future the mistakes and atrocities committed in July 1995;
призовава Съвета и Комисията да отбележат по подобаващ начин годишнината на геноцида в Сребреница-Поточари и предлага за в бъдеще 11 юли да бъде обявен за възпоменателен ден за жертвите на клането в Сребреница;
Calls on the Council and the Commission to commemorate appropriately the Srebrenica-Potočari act of genocide and proposes that 11 July could in future be declared a day of remembrance for the victims of the Srebrenica massacre;
изразява надежда, че въвеждането на този възпоменателен ден би могло да способства за предотвратяване на подобни крайно нехуманни актове във всички бъдещи конфликти и че би могло да бъде възприето в Босна и Херцеговина като опит за осмисляне на миналото на страната и за помиряване на двете етнически групи, които все още се противопоставят една на друга и са на различни мнения относно бъдещото политическо устройство на Босна и Херцеговина;
Hopes that the introduction of this commemoration day could also be useful to prevent acts of such extreme inhumanity in all future conflicts and that it could be interpreted in Bosnia and Herzegovina as an attempt to reflect on the past of the country and to achieve definitive reconciliation between the two ethnic communities which are still opposed and are divided on the future political configuration of Bosnia and Herzegovina;
осъзнава напредъка в трудната работа на МНТБЮ, който подведе под отговорност някой от виновните за кланетата; въпреки това счита, че тази работя трябва да се довърши и във връзка с това призовава новите демократични правителства на Балканите, и по-конкретно правителствата на Сърбия и Босна, да сътрудничат напълно с МНТБЮ, като припомня, че подобно сътрудничество представлява предварително условие за близки отношение с ЕС за всички страни в района;
Recognises the progress accomplished in its difficult work by the ICTY, which has brought to justice some of those responsible for the massacres; nevertheless considers that this work must be completed and in this respect calls on the new democratic governments in the Balkans, and in particular the Serbian and Bosnian Governments, to fully cooperate with the ICTY, recalling that such cooperation is a precondition for all the countries in the region to enjoy closer relations with the EU;
възлага на своя председател да предаде настоящата резолюция на Съвета, Комисията, правителството и парламента на Босна и Херцеговина, правителствата и парламентите на останалите страни от Западните Балкани и на Генералния секретар на ООН.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission , the Government and Parliament of Bosnia and placecountry-regionHerzegovina, the parliaments and governments of the other western Balkan countries and the Secretary General of the UN.
от Erik Meijer и André Brie
by Erik Meijer and André Brie
като има предвид, че през юли 1995 г. в босненския град Сребреница, който по онова време представляваше изолиран анклав без възможност за военна защита, обявен за „зона за сигурност“ от ООН, хиляди хора бяха избити, а близо 25 000 жени, деца и възрастни хора бяха депортирани насила, като има предвид, че това представлява най-голямото клане и военно престъпление в Европа след края на Втората световна война,
whereas in July 1995 in the Bosnian town of Srebrenica, which was at the time an isolated and militarily indefensible enclave proclaimed a safe haven by the UN, thousands of people were massacred and nearly 25 000 women, children and elderly people were forcibly deported; whereas this was the biggest massacre and war crime to take place in Europe since the end of the Second World War,
като има предвид, че това трагично събитие беше резултат от разпадането на Югославия, което завърши с националистични зверства, война и външна намеса в района на Западните Балкани; като има предвид, че събитията на Западните Балкани по онова време отразяваха също така неуспехът на ЕС, неговите страни-членки и международната общественост като цяло да осъществят една политика за предотвратяване на кризи,
whereas this tragic event was a result of the dissolution of Yugoslavia, culminating in nationalistic atrocities, war and foreign interference in the western Balkans region; whereas the developments in the western Balkans at that time also reflected the failure of the EU, its Member States and the international community as a whole to bring about a policy aimed at preventing crises,
като има предвид, че не може да съществува мир без справедливост, и във връзка с това е изключително важно истината да бъде установена, всички виновници да бъдат изправени пред съда и да се разреши проблемът с бежанците и разселените лица,
whereas there cannot be peace without justice and it is therefore of the utmost importance to establish the truth, to bring all those responsible to justice, and to solve the problem of refugees and displaced persons,
като има предвид, че е необходимо в цяла Европа да се създаде осведоменост относно тези трагични събития и на Западните Балкани да се постигне публично признаване на отговорността с цел възстановяване на взаимното доверие и възобновяване на трайния диалог между страните от района,
whereas it is necessary to raise awareness of these tragic events all over placeEurope and to achieve public recognition of responsibilities in the western Balkans in order to rebuild mutual confidence and resume a lasting dialogue between the countries of the region,
застъпва мнението, че клането, извършено преди 10 години в Сребреница остава вечна открита рана в историята на Европа и следва да се припомня както подобава, за да се предотврати неговото повторение;
Takes the view that the massacre that took place 10 years ago in Srebrenica is a constantly open wound in the history of placeEurope that should be duly remembered in order to prevent any recurrence;