natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Отбелязва, че предишните масови движения в Иран се основаваха на двойния стремеж към благоденствие и свобода, и че тези две неща продължават да са неизпълнените обещания на революцията от 1979 г., посочва, че икономическите проблеми като инфлация, корупция, голяма безработица, недостиг на енергия, неефективен държавен сектор и пилеене на обществени средства, са се засилили драстично през последните няколко години;
Observes that previous Iranian mass movements were based on a dual quest for welfare and liberty, and that these remain unfulfilled promises of the 1979 revolution; points out that economic shortcomings such as inflation, corruption, high unemployment, energy shortages, an inefficient state sector and the waste of public funds have increased drastically over the last years;
Отбелязва, че реформисткото движение включва цял спектър от интелектуални течения и политически програми – от желание за постепенно модернизиране на правителствените институции на Иран до стремеж към пълна смяна на режима;
Notes that the reformist movement covers a spectrum of intellectual trends and political agendas ranging from a wish to gradually modernise Iran's governmental institutions to the aim of thoroughly overhauling the regime;
Изразява солидарността си с милионите иранци, които излязоха на улиците след президентските избори през юни 2009 г. с надеждата за политически промени в Иран;
Expresses its solidarity with the millions of Iranians who have taken to the streets since the June 2009 presidential elections in the hope of political change in Iran;
Силно осъжда незаконното задържане на иранските опозиционни лидери Mir Hossein Mousavi и Mehdi Karroubi заедно с техните съпруги от силите на иранската сигурност и призовава за тяхното незабавно и безусловно освобождаване; посочва, че задържането е извършено в нарушение на иранското право; осъжда отношението на иранските власти към опозицията, която упражнява законното си право на протест и декларира своята солидарност с иранския народ в неговия стремеж към демокрация; изразява съжаление за лицемерието на иранското правителство, което използва излишна сила, заплахи и произволен арест срещу мирни демонстранти, демонстриращи в солидарност с египетския народ на 14 февруари 2011 г., като същевременно твърдеше, че подкрепя свободата в Египет.
Strongly condemns the illegal detention of Iranian opposition leaders Mir Hossein Mousavi and Mehdi Karroubi together with their wives by Iranian security forces and calls for their immediate and unconditional release; points out that the detention was carried out in violation of Iranian law; condemns the attitude of the Iranian authorities to the opposition exercising its legitimate right to protest and declares its solidarity with the Iranian people in their democratic aspirations; deplores the hypocrisy of the Iranian government, which used excessive force, intimidation, and arbitrary arrests against peaceful demonstrators demonstrating in solidarity with Egyptian people on 14 February 2011, whilst claiming to support freedom in Egypt;
Категорично не приема квалификацията, която режимът даде на протестиращите и опонентите на системата след изборите през 2009 г., а именно „врагове на Аллах“ („muharib“), които, съгласно исляма, следва да получат най-тежките наказания; заключава, че докато по време на управлението на шаха критикуването на режима се считаше за престъпление, при сегашния режим то е равносилно на грях срещу исляма;
Strongly rejects the regime's condemnation of protesters and opponents following the 2009 elections as ‘enemies of Allah’ (‘muharib’), who, in accordance with Islam, should receive the severest of punishments; concludes that, while during the Shah's reign criticism of the regime was considered a crime, under the current regime it is tantamount to a sin against Islam;
Предупреждава, че предоставянето на все-по-значима роля на Иранската революционна гвардия в иранското общество, армия, в политическо и икономическо отношение увеличава страховете от по-нататъшно военизиране на държавата; изразява дълбока загриженост от факта, че подобни тенденции могат да доведат до ескалиране на насилието и потискането на политическите опоненти;
Warns that the development of an increasingly prominent role for the Iranian Revolutionary Guard Corps (IRGC) in Iranian society, in military, political and economic respects, raises fears of further militarisation of the state; expresses its deepest concern at the fact that such tendencies might result in an escalation of violence and oppression against political opponents;
Изразява дълбока загриженост относно важната роля в иранското общество, отредена на поставената под централния контрол на Иранската революционна гвардия студентската Басидж организация, а именно контролиране и потискане на инакомислещите студенти, и посочва, че иранското студентско движение е един от основните участници в борбата за демокрация, свобода и справедливост;
Is gravely concerned about the major role played by the Student Basij Organisation (SBO) in Iranian society in controlling and suppressing student dissent, under central IRGC control, and points out that Iran's student movement has been one of the most prominent actors in the struggle for democracy, freedom and justice;
Призовава Иран да сложи край на всички форми на дискриминация в страната; изразява загрижеността си от дискриминацията и политическата и социална репресия, особено засягаща жените в Иран; призовава иранските органи да престанат да дискриминират хора въз основа на тяхната сексуална ориентация; осъжда нечовешката и средновековна практика да се дава смъртна присъда за недоказани деяния, свързани с избора на партньори или сексуални практики;
Urges Iran to put an end to all forms of discrimination in the country; is concerned by the discrimination and political and social repression affecting women in particular in Iran; calls on the Iranian authorities to stop discriminating against people on the basis of their sexual orientation; denounces the inhumane and medieval practice of sentencing people to death for alleged offences pertaining to choice of partners or sexual practices;
Изразява ужас от факта, че според годишните доклади относно смъртното наказание в Иран, през 2009 г. са извършени най-голям брой екзекуции в сравнение с последните десет години, като в резултат Иран е страната с най-много екзекуции на глава от населението в света. призовава Иран да представи официални статистически данни относно прилагането на смъртното наказание; призовава Иран да премахне окончателно смъртното наказание за престъпления, извършени преди 18-годишна възраст, и да измени законодателството си, което е в нарушение на международните конвенции за защита на правата на човека, ратифицирани от Иран, включително Конвенцията за правата на детето и Международния пакт за граждански и политически права (МПГПП); призовава иранските органи да наложат, в съответствие с резолюции № 62/149 и 63/138 на Общото събрание на ООН, мораториум върху екзекуциите в очакване на премахването на смъртното наказание; подчертава факта, че институциите на ЕС трябва да упражняват непрестанен натиск върху Иран по този въпрос;
Is appalled to learn that, according to annual reports on the death penalty in Iran, the number of executions in 2009 was the highest for the past 10 years, making Iran the country with the highest number of executions per capita in the world; calls upon Iran to issue official statistics concerning the application of the death penalty; calls on Iran to abolish definitively the death penalty for crimes committed before the age of 18 and to amend its legislation, which violates the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR; calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/138, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty; underlines the fact that the EU institutions need to exert constant pressure on Iran in this respect;
Остро осъжда екзекуцията в Техеран на 29 януари 2011 г. на Захра Бахрами с иранско и датско гражданство; разтревожен е, че иранските органи са отказали достъп на консулски служители до Захра Бахрами и не са гарантирали прозрачен и справедлив съдебен процес;
Firmly condemns the execution of Dutch-Iranian national Zahra Bahrami in Tehran on 29 January 2011; is dismayed that the Iranian authorities denied consular access to Ms Bahrami and did not ensure a transparent and fair judicial process;
Отбелязва твърденията на иранските органи, че са против расовата дискриминация, но подчертава, че иранските етнически малцинства се оплакват от икономическата недоразвитост на провинциите, в които те са мнозинство; осъжда многобройните терористични атаки, извършени от „Джундала“ в Систан и Балучистан от самото основаване на организацията през 2003 г.; в същото време изисква конкретни доказателства за официалните твърдения на Иран, че „Джундала“ е подкрепяна от американските и британските разузнавателни служби;
Takes note of the Iranian authorities' claim to be against racial discrimination, but stresses that Iran's ethnic minorities lament the economic underdevelopment of the provinces where they are in a majority; condemns the numerous terrorist attacks carried out by Jundullah in Sistan and Baluchistan since its establishment in 2003; at the same time, asks for concrete evidence in support of the official Iranian claim that Jundullah is supported by the American and British intelligence services;
Изразява дълбокото си безпокойство от това, че Иран продължава да бъде една от малкото страни наред с Афганистан, Сомалия, Саудитска Арабия, Судан и Нигерия, които все още практикуват убиването с камъни; призовава парламента на Иран да приеме законодателство за забрана на тази жестока и нехуманна форма на наказание;
Expresses profound consternation at the fact that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing this cruel and inhuman form of punishment;
Настоятелно призовава иранските органи да сложат край, както на законово равнище, така и на практика, на всички форми на изтезание и друго жестоко, нехуманно или унизително отношение или наказание, както и да прилагат принципа за справедлив съдебен процес и да прекратят безнаказаността за нарушения на правата на човека; по-конкретно призовава иранския парламент и съдебна система да премахнат такива жестоки и нечовешки наказания като ампутация на крайници, убиване с камъни и бичуване, които са несъвместими с международните задължения на Иран; твърдо отхвърля схващането, лансирано от иранските съдебни органи, че подобни наказания са културно оправдани;
Urges the Iranian authorities to put an end, in law and in practice, to all forms of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment and to uphold the due process of law and end impunity for human rights violations; in particular, calls on the Iranian Parliament and judiciary to abolish such cruel and inhuman punishments as limb amputation, stoning and flogging, which are inconsistent with Iran's international obligations; firmly rejects the notion promoted by the Iranian judicial authorities that such punishments are culturally justified;
Припомня широко разпространения и основателен възглас „Къде е моят глас?“ на иранските демонстранти от 13 юни 2009 г., израз на убеждението им за широко разпространени измами на изборите от предишния ден, които ще оставят петно върху втория мандат на президента Ахмадинеджад;
Recalls the widespread – and justifiable – cries of ‘Where is my vote?’ by Iranian demonstrators on 13 June 2009 with reference to their conviction that there had been widespread fraud in the previous day's elections, which will remain a stain on President Ahmadinejad's second term of office;
Изразява ужас от факта, че стрелбата по протестиращи хора се счита за приемлива от силите за сигурност от нощта на 15 юни 2009 г. нататък, както става ясно от видеозаписи; изразява дълбока загриженост от засилването на репресиите година след народния бунт в Иран, включително от сведенията за произволни задържания, мъчения, малтретиране и екзекутиране на политически дисиденти; осъжда усилията на иранското правителство да заглуши всяка политическа опозиция, както и опитите му да избегне всякакъв международен контрол на нарушенията, извършени по време на размириците след изборите; настоятелно приканва институциите на ЕС да представят на иранските органи подробен списък на всички известни инциденти/актове на насилие срещу цивилни лица в Иран в периода след изборите и да настоява за независимо международно разследване, чийто заключения да бъдат оповестени;
Is appalled by the fact that shooting into demonstrating crowds was considered acceptable by the security forces from the night of 15 June 2009 onwards, as shown in video footage; is deeply concerned by the stepping up of repression one year after the popular uprising in Iran, including the reports of arbitrary arrests, torture, ill-treatment and executions of political dissidents; condemns the efforts of the Iranian Government to silence all political opposition, as well as its attempts to avoid all international scrutiny of the violations that occurred during the post-election unrest; urges the EU institutions to present to the Iranian authorities a detailed list of all known incidents/violent actions against Iranian civilians in the aftermath of the election and insist that there be an independent international investigation, whose findings should be made public;
Призовава иранските органи незабавно да освободят всички лица, задържани поради упражняването на тяхното право на свободно изразяване, сдружаване и събиране, и да разследват и да преследват по наказателноправен ред правителствени служители и членове на силите за сигурност, отговорни за убийството, насилието и изтезанията спрямо членове на семействата на дисидентите, демонстрантите и задържаните;
Calls on the Iranian authorities immediately to free all those detained for peacefully exercising their rights to free expression, association and assembly, and to investigate and prosecute government officials and members of the security forces responsible for the killing, abuse and torture of family members of dissidents, demonstrators and detainees;
Настоява, че във всички бъдещи преговори с Иран върховният представител следва да отдава първостепенно значение на въпроса с правата на човека; призовава Комисията да приложи всички инструменти, които има на разположение за защита и насърчаване на правата на човека в Иран; настоятелно я призовава да разработи допълнителни мерки в контекста на Европейския инструмент за демокрация и права на човека, за да се осигурява активна закрила на защитниците на правата на човека; подчертава, че е от особено значение да се облекчи процедурата по предоставяне на убежище на защитници на правата на човека и на достъпа до организационни ресурси и комуникационни платформи; насърчава държавите-членки да подкрепят европейската програма за градове-убежища и програмите за разработване на мерки срещу технологията за медийно прехващане;
Insists that in any future negotiations with Iran, the High Representative should make the situation of human rights in the country a top priority; calls on the Commission to implement all the instruments at its disposal for the protection and promotion of human rights in Iran; urges it in particular to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order to actively protect human rights defenders; stresses that facilitating the provision of shelter to human rights defenders and access to organisational resources and communication platforms is of particular importance; encourages the Member States to support the European Shelter City Programme and programmes to develop measures against media interception technology;
Изразява съжаление от факта, че ирански съпруг може да твърди, че извънбрачните му връзки са всъщност временни бракове, докато омъжените жени, обвинени в прелюбодейство, не могат да си осигурят отмяна на смъртната присъда по този начин; изразява съжаление от факта, че член 105 от наказателния кодекс на Ислямската република дава право на съдия да осъди прелюбодеец на смърт чрез убиване с камъни само въз основа на „узнати от него обстоятелства“, както и от факта, че Иран се опитва да ограничи международната осведоменост за своята жестокост като не обявява публично смъртните присъди чрез убиване с камъни;
Deplores the fact that Iranian husbands can claim that their adulterous relationships are in fact lawful temporary marriages, whereas married women accused of adultery cannot secure a reprieve in this way; deplores also the fact that Article 105 of the Penal Code of the Islamic Republic enables a judge to sentence an adulterer to stoning based only on his ‘knowledge’, as well as the fact that Iran tries to limit international knowledge of its brutality by not announcing stoning verdicts publicly;
Осъжда системния тормоз над активисти на работническото движение, извършван от иранските органи в противоречие с обещанията на Иран, направени по време на процеса на всеобщия периодичен преглед на ООН, че ще спазва социалните и икономически права на своите граждани и тяхното право на свобода на изразяване; настоятелно призовава иранските органи да освободят всички задържани активисти на работническото движение и да спазва правата на синдикалистите и учителите да участват в Международния ден на труда (1 май) и Националния ден на учителите (2 май); призовава иранското правителство да спазва основните права на работниците, както са определени съгласно международните трудови стандарти;
Condemns the systematic harassment of labour activists carried out by the Iranian authorities, contrary to the pledges Iran made during the United Nations Universal Periodic Review process to respect the social and economic rights of its citizens and their right to freedom of expression; urges the Iranian authorities to release all arrested labour activists and respect the right of trade union activists and teachers to participate in International Workers' Day (1 May) and National Teachers' Day (2 May); calls on the Iranian Government to respect workers' basic rights, as laid down under international labour standards;
Осъжда кампанията за уволняване на изтъкнати университетски преподаватели по политически причини като недопустима атака срещу техните човешки права и академична свобода; счита, че тези политики ще задълбочат политизирането и ще понижат качеството на иранските университети, които отдавна са източник на национална гордост и обект на възхита от страна на учени от цял свят; призовава иранските органи да предприемат незабавни мерки, за да възстановят академичната свобода в страната;
Condemns the campaign of dismissals of prominent university professors on political grounds as an intolerable attack on their human rights and academic freedom; believes that these policies will further politicise and debase Iranian universities, long a source of national pride and an object of admiration for scholars around the world; calls on the Iranian authorities to take immediate steps to restore academic freedom in the country;
Изразява съжаление, че в противоречие с Конституцията членове на религиозните малцинства са подложени на дискриминация по отношение на жилищното настаняване, образованието, назначаването на държавни постове, което кара млади представители на тези малцинства да предпочетат емиграцията; осъжда по-конкретно системното преследване на бахайската общност, вълната от арести на християни през 2009 г. и тормоза над религиозни дисиденти, над приелите друга вяра и над мюсюлмани суфити и сунити; отново призовава за освобождаване на седемте бахайски лидери и призовава иранския парламент да измени иранското законодателство, така че на всички изповядващи различна вяра в Иран, независимо дали тя е призната от конституцията, да се гарантира, че могат да следват своите убеждения без страх от преследване и да им се осигурят равни права по закон и на практика;
Deplores the fact that, contrary to the Constitution, members of religious minorities endure discrimination in housing, education and official jobs, which is leading young members of these minorities to opt for emigration; condemns in particular the systematic persecution of the Baha'i community, the wave of arrests of Christians in 2009, and the harassment of religious dissidents, converts and Sufi and Sunni Muslims; reiterates its call for the release of the seven Baha'i leaders and calls on the Iranian Parliament to change Iranian legislation so as to ensure that all adherents of different beliefs in Iran, whether or not recognised by the Constitution, can follow their convictions free from persecution and be guaranteed equal rights under the law and in practice;
Отбелязва, че положението на иранските НПО се е влошило значително след протестите, предизвикани от противоречивите президентски избори на 12 юни 2009 г.; критикува категорично факта, че международните контакти на или финансовата подкрепа за НПО в Иран системно се използват от органите на властта в опит да дискредитират тези организации и тяхната работа;
Notes that the position of Iranian NGOs worsened considerably in the wake of the protests following the controversial presidential election of 12 June 2009; strongly criticises the fact that all international contacts or financial support for NGOs in Iran are systematically exploited by the authorities in an attempt to discredit these organisations and their work;
Изразява сериозната си загриженост относно многобройните ежегодни екзекуции на непълнолетни и публичното убиване на жени с камъни, въпреки международните призиви към Иран да спазва стандартите по отношение на правата на човека;
Expresses grave concern over the numerous executions of minors and the public stonings of women carried out every year despite international appeals for Iran to abide by human rights standards;
Призовава за възстановяване на мандата на ООН за специален докладчик за разследване на нарушения на правата на човека и настоява да се осигури търсенето на отговорност от лица, извършили нарушения срещу правата на човека в Иран; настоятелно призовава иранските органи за положителен отговор на отдавна повдигнатите искания от няколко специални докладчика на ООН (напр. относно незаконните и произволните екзекуции, и екзекуциите по съкратена процедура; изтезанията; свобода на изповядването на религия и вярвания; независимостта на съдиите и адвокатите) и за официални посещения в Иран;
Calls for the re-establishment of a UN mandate for a Special Rapporteur to investigate human rights abuses and seek to ensure accountability for those perpetrating human rights violations in Iran; urges the Iranian authorities to react positively to longstanding requests by several UN Special Rapporteurs (e.g. on extrajudicial, summary or arbitrary executions; torture; freedom of religion or belief; independence of judges and lawyers) for official visits to Iran;
Изразява съжаление от факта, че в противоречие с основните принципи на ООН за ролята на адвокатите, положението на адвокатите в Иран значително се влоши след президентските избори през юни 2009 г., тъй като иранските органи прибягват към методи за натиск (например арести, изключвания от адвокатски колегии, нарушаване на свободата на изразяване, данъчни разследвания без изрична заповед, както и други форми на финансов натиск), за да възпрепятстват адвокатите от свободно упражняване на тяхната професия;
Deplores the fact that, contrary to the UN Basic Principles on the Role of Lawyers, the situation of lawyers in Iran has deteriorated considerably since the presidential election of June 2009, as the Iranian authorities are resorting to oppressive methods (e.g. arrests, disbarments, violation of freedom of expression, unwarranted tax investigations and other financial pressure) to prevent lawyers from practising their profession freely;