natgillin/translations-raw huggingface dataset:
37. счита еднозначно, че трябва да бъдат засилени усилията по цел 3 (европейско териториално сътрудничество) по всички вътрешни граници на ЕС и в трите му измерения (трансгранично, междурегионално, транснационално), и призовава съответният дял на структурните фондове да бъде увеличен на 7 %; призовава разпределението на средствата за всяка програма за териториално сътрудничество да се основава на хармонизирани критерии, с цел да се даде стратегически и интегриран отговор на потребностите и специфичните черти на всяка съответна географска територия и район; подчертава значението на граничните региони във връзка с постигането на целите на стратегията „ЕС 2020“; счита, че е необходима по-добра координация между трансевропейските мрежи, особено с тези, които са свързани с транспорта, енергетиката и трансграничните инфраструктури в съответствие с европейските приоритети и призовава за съответно увеличение на финансирането за всички гранични региони; призовава за опростяване на правилата за прилагане, които управляват програмите по цел 3, въз основа на принципа на пропорционалност, както и за разработването на набор от общи правила за допустимост, които са предварително условие тези програми да станат по-ефективни и по-видими; подчертава нуждата от непосредственото участие на вземащите решения на местно равнище, тъй като програмите могат да бъдат изготвени единствено, ако то е гарантирано;
Takes the unequivocal view that efforts under Objective 3 (European Territorial Cooperation) need to be stepped up at all EU internal borders and at all three levels of such cooperation (cross-border, inter-regional and trans-national), and calls for the relevant share of structural funds to be increased to 7%; calls for the allocation of funding for each territorial cooperation programme to be based on harmonised criteria, in order to provide a strategic and integrated response to the needs and specificities of each geographical territory and area concerned; stresses the importance of the border regions in terms of achievement of the Europe 2020 objectives; considers that there is a need to improve coordination between the Trans-European Networks, particularly those concerned with transport and energy, and cross-border infrastructure, and to increase the subsidies for those networks in line with European priorities, and calls for a corresponding increase in funding for all border regions; calls for simplification of the implementing rules governing Objective 3 programmes, based on the principle of proportionality, as well as for the development of a common set of eligibility rules, all of which are preconditions for these programmes becoming more effective and more visible; stresses the need for local decision-makers to be closely involved, since programmes can be fleshed out only if this is guaranteed;
41. подкрепя Комисията в стремежа й да осигури по-силен, ефективен и по-видим ЕСФ; за тази цел призовава Комисията и държавите-членки да постигнат споразумение в преговорите си относно необходимата сума на принос от ЕСФ в рамките на структурните фондове;
Supports the Commission in its aim to ensure a stronger, efficient and more visible ESF; calls, to this end, on the Commission and Member States to reach agreement in their negotiations on the necessary amount of ESF contribution within the Structural Funds;
46. приветства факта, че в някои държави за периода на финансиране 2007-2013 г. за пръв път бяха създадени оперативни програми в рамките на ЕСФ, обхващащи всички целеви области;
Welcomes the fact that operational programmes (OPs) covering all target areas have also been set up under the ESF for the first time in some Member States for the 2007-2013 funding period;
52. призовава Съветът и Парламентът да приемат нова обща стратегическа рамка съгласно обикновената законодателна процедура въз основа на член 177 от ДФЕС;
Calls for a new Common Strategic Framework to be adopted by the Council and the Parliament under the ordinary legislative procedure, on the basis of Article 177 of the TFEU;
56. призовава за преразглеждане на Регламента за трансгранично сътрудничество по външните граници и на действащия ЕИСП, за да се включат съответните фондове в цел 3 (европейското териториално сътрудничество);
Calls for the revision of the regulation concerning cross-border cooperation at external borders and of the current ENPI, so as to integrate the relevant funds into Objective 3 (European Territorial Cooperation);
Стимули, обвързване с условия, насоченост към постигане на резултати, съфинансиране и възможности за финансиране
Incentives, conditionality, result -orientation , co-financing and financing options
65. счита, че новите условия не трябва да водят до допълнителни административни тежести за участниците; насърчава разработването на съгласувани, стандартни системи от условия за ЕФРР и ЕСФ, които могат да бъдат обективно оценявани;
Takes the view that any new conditionality must not result in extra administration burdens for the actors involved; encourages the development of consistent, standard systems of conditionality for both the ERDF and ESF that are objectively assessable;
Бюджет, финансови процеси, намаляване на бюрокрацията, бюджетна дисциплина, финансов контрол
Budget, financial processes , reducing red tape, budgetary discipline and financial control
82. счита, че политиката на сближаване след 2013 г. може да има още по-голям принос за по-нататъшното и устойчиво развитие на регионите на ЕС и да бъде решаваща политическа област за междусекторно изпълнение на стратегията „ЕС 2020“ и поради това призовава да й бъдат отпуснати най-малко същите бюджетни средства;
Regards post-2013 cohesion policy as being capable of making an even greater contribution to further and sustainable development of the EU regions and as the decisive policy for cross-sectoral implementation of the Europe 2020 strategy, and therefore calls for it to be allocated at least the same budget appropriations;
87. призовава още от началото на следващия програмен период Комисията да има по-голяма отговорност за подобряването на националните административни процедури; в тази връзка счита, че има спешна нужда от опростяване и изясняване на управлението на програмите за подпомагане, по-специално в областта на финансовото изпълнение и финансовия контрол; поради това счита, че Комисията следва да носи отговорност за процедурите по акредитиране на националните, съответно федералните администрации и контролни органи; счита, че правото на опростена и не толкова често докладване следва да бъде свързано с успешно акредитиране и намаляване на процента на грешки;
87.Calls for the Commission to have, from the start of the next programming period, greater responsibility for the improvement of national administrative procedures; considers, in this connection, that there is an urgent need for simplification and clarification of the administration of support programmes, in particular in the area of financial implementation and financial control; takes the view, therefore, that it will be incumbent on the Commission to implement accreditation procedures for national or federal-state administrative and auditing bodies; considers that entitlement to simplified and less frequent reporting should be linked to successful accreditation and a reduction in the error rate;
89. призовава системата на проверки да бъде опростена и броят на равнищата на проверка да бъде намален, както и съответните отговорности на Комисията и държавите-членки да бъдат изяснени; призовава за използването на едностепенна процедура на проверки, според която държавите-членки ще проверяват проектите, а Комисията – системите за проверка на държавите-членки;
Calls for the inspection system to be simplified and the number of inspection levels to be reduced and for the respective responsibilities of the Commission and Member States to be clarified; calls for the use of a single-level inspection procedure, under which Member States would inspect projects and the Commission would inspect the Member States’ inspection systems;
Политики за съседство и разширяване
Neighbourhood and enlargement policies
104. също така подчертава значението на процеса на разширяване на ЕС за сближаването, за който, като част от инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), помага на страните кандидатки да извършат съществена и организационна подготовка за прилагане на политиката на сближаване; обръща внимание на проблемите с прилагането в държавите-членки; припомня първоначалната цел на ИПП, по-специално да финансира изграждането на капацитет и институции, и да подпомага подготовката на страните за изпълнение на политиката на сближаване на Общността, за да подготви за прилагане в пълна степен на достиженията на общностното право след присъединяването им; призовава Комисията да определи проблемите в текущото изпълнение на ИПП;
Stresses, too, the relevance of the EU enlargement process for cohesion, as part of which the Instrument for Pre-Accession Assistance (IPA) helps the candidate countries to make substantive and organisational preparations for implementing cohesion policy; draws the attention to the implementation problems in the Member States; recalls the original aims of the IPA instrument, in particular those of financing capacity building and institution-building and supporting the candidate countries’ preparations for the implementation of the Community's cohesion policy in order to prepare them for full implementation of the Community acquis at the time of accession; calls on the Commission to identify the problems in the current functioning of the IPA instrument;
Поради глобалните прогнози за растеж и демографски промени европейската общност от държави ще загуби част от своето значение.
Forecasts of global growth and population trends suggest that the European community of States will decline in significance.
Ако понастоящем ЕС-27 представлява около 8% от населението по света, през 2050 г. този дял ще бъде едва 5%.
Whereas at present the EU-27 are still home to some 8% of the global population, by 2050 this figure will have fallen to 5%.
Поради растежа най-вече в Китай и важните държави с бързо развиващи се икономики икономическата тежест ще спадне от днешните 20% на около едва 12%
Particularly because of growth in China and in important emerging countries, the EU’s share in the global economy will decline from 20% to around 12% over the same period.
Източник: Публикации на ООН от 2006 г. и на МВФ от 2009 г. .
Sources: publications of the United Nations 2006 and the IMF 2009.
Ако европейската общност от държави желае да постигне успех в икономическото и политическото съревнование и тази загуба на значение да не бъде свързана с загуба на благосъстояние, в бъдеще общността трябва да бъде по-обединена по важните въпроси.
If the European community of States wishes to compete economically and politically, and if this relative decline in significance is not to be accompanied by a loss of prosperity, the community must act in a more concerted manner with regard to vital issues on which it needs to secure its future.
Това важи както за външната политика и политиката на сигурност, така и за решаващите въпроси в областта на вътрешния пазар, изследванията, енергоснабдяването и осигуряването на суровини.
This applies to foreign and security policy, just as it does to decisive issues regarding the internal market, research, energy supply and guaranteed supplies of raw materials.
Още повече, отколкото досега, общността трябва да се посвети на бързото развитие на възобновяемите енергоизточници и възможностите за съхранение.
Even more than hitherto, the community must devote itself to the rapid development of renewable energy and ways of storing it.
Ролята на регионите и добавената стойност на политиката на сближаване
The role of the regions and the added value of cohesion policy
Политиката на сближаване и структурната политика имат също така ключова роля по въпросите на бъдещата конкурентоспособност.
Cohesion policy and structural policy have a key role to play in ensuring future competitiveness.
Европейските региони и градове и техните предприятия вече имат силна позиция в световната икономика, което е свързано с европейската история на отделните национални държави.
Europe’s regions and towns and their undertakings already have very strong links with the rest of the global economy, for reasons associated with the European history of the individual nation states.
Поради това европейската икономическа структура е значително по-комплексна от азиатската или северноамериканската структури.
Thus Europe’s economic system is substantially more complex than its counterparts in Asia or North America.
Произходът на повече от половината от глобалните връзки между мултинационалните предприятия и техните дъщерни предприятия е в ЕС.
More than half of global ties between multinational corporations and their subsidiaries originate in the EU.
Политиката на сближаване трябва да използва в по-голяма степен това все още съществуващо предимство на международната свързаност и да въведе повече малки и средни предприятия на международните пазари, които се отличават с растеж.
Cohesion policy must take greater advantage of this surviving advantage of international networking and encourage more SMEs to become involved in international growth markets.
Една такава политика, насочена към растеж и иновации, функционира обаче само при условията на вътрешен пазар без бариери, който трябва да бъде хармонизиран в още по-голяма степен.
However, such a policy for growth and innovation can only work in an internal market without barriers, which requires further harmonisation.
Освен това една такава политика може да бъде устойчива, само ако целите на регионалната политика са свързани с общоевропейските цели за иновации и научноизследователска дейност, както и с екологичните предизвикателства, и ако се вземе предвид това ноу-хау, с което разполагат по-богатите региони.
Moreover, such a policy can be sustained only if regional-policy objectives are combined with pan-European objectives of innovation and research and coping with environmental challenges, and in particular if the know-how of the more affluent regions is also exploited.
Освен компонентите, свързани с растежа, е необходимо да се мисли и за преодоляването на регионалните и социалните различия.
In addition to the growth component, there is a need for a concept of working towards regional and social balance.
Само ако населението и регионите като цяло се ангажират с тази политика, политиката на сближаване и структурната политика ще получат признанието, което е необходимо за успешното им изпълнение.
Only if the people and the regions as a whole support this policy will cohesion policy and structural policy ultimately be accepted, as they need to be in order to be implemented successfully.
В този контекст следва да се подчертае, че политиката на сближаване на ЕС с нейните принципи на споделена отговорност за програмите и средствата представлява единствен по рода си в световен мащаб, интегриран и доказан политически подход, който трябва да се развива.
It should be stressed, in this context in particular, that the EU’s cohesion policy, with its principles of multi-level governance, entails a proven, integrated political approach unique in the world, which should be further built upon.
За тази цел – включително и предвид приемането на необходимите бюджети за структурните фондове – е необходимо понятието „ европейска добавена стойност “, да се определи по-точно и то да бъде откроено по по-категоричен начин.
To this end – inter alia in the interests of acceptance of the required budget for the Structural Funds – European added value should be defined more clearly and ‘marketed’ more aggressively.
Необходимо е да се постигне повече по обвързването на европейските цели с целите на регионалното развитие.
European objectives need to be more successfully combined with regional development objectives.
В това отношение прилаганото досега в рамките на Лисабонския процес целево обвързване на разпределението на средствата с една иновационно ориентирана политика представлява успешен подход и трябва – макар и с по-силна ориентация към резултатите – да бъде продължено и в стратегията „ЕС 2020“.
In this respect the earmarking of funds for innovative policies, which is currently practised in the allocation of funds under the Lisbon process, is a successful approach and must be continued for the EU 2020 strategy, albeit with a closer focus on results.
Въпросът, който сега допълнително трябва да бъде зададен по отношение на европейската добавена стойност, е следният: В каква степен политиката на сближаване действително е инициирала проекти?
The additional question which now needs to be asked about European added value is this: to what extent has cohesion policy genuinely initiated projects?
Дали много от проектите, селищата, инфраструктурните връзки не биха могли да бъдат осъществени само на национално или регионално равнище или на равнището на предприятие?
Might not many of the projects, including infrastructure projects, and many new business premises have come about anyway under the auspices of national or regional authorities or entrepreneurs?
Една силна политика на сближаване може да бъде обоснована, само ако европейските програми представляват оригинален източник на импулси за проекти и по този начин създават добавената им стойност.
Only if European programmes are the original initiators of projects, thus contributing their added value, can a strong cohesion policy be justified.
В противен случай Общността финансира по множество заобиколни пътища само странични ефекти.
Otherwise, the EU is merely financing displacement effects via many bureaucratic detours.
Именно в някои от ключовите области на стратегията „ЕС-2020“ (по-малко деца, които напускат рано училище, повече висококвалифицирани дипломанти, по-голяма заетост, по-малко бедност, повече инвестиции в околната среда на местно равнище) докладчикът открива приоритетно заложена политическа отговорност на национално или дори регионално/местно равнище.
The rapporteur regards certain key areas of the EU 2020 strategy (fewer early school-leavers, higher levels of final examination results, more people in employment, less poverty, more environmental investment by local authorities) as areas for which national or even regional/local policy-makers should bear primary responsibility.
Политиката на сближаване не следва да представлява катализатор на принципно европеизиране на социалната политика и политиката за опазване на околната среда.
Cohesion policy should not act as a catalyst for a thorough Europeanisation of social or environmental policy here.
Това би надхвърлило значително възможностите на политиката на сближаване.
This would massively overburden the resources of cohesion policy.
Вместо това фокусът трябва да бъде поставен в по-голяма степен върху регионалния принос в общоевропейските въпроси (опазване на околната среда, изменение на климата, енергетика, транспортна инфраструктура и др.), стимулите за растеж и иновации (МСП в международни мрежи и др.), образци за социални проекти (интегрирано планиране на развитието, здравеопазване, демография и др.) и в рамките на всички тези основни теми да бъде насочен в особена степен към подхода за постигане на равни условия в регионите в неблагоприятно положение .
Rather there should be a closer focus on the regional contribution to European policies (environmental protection, climate change, energy, transport infrastructure, etc.), stimuli for growth and innovation (SMEs joining international networks, etc.), model social projects (integrated development planning, health, demography, etc.) and particularly, under all these headings, on compensatory measures for disadvantaged regions.
Поради това докладчикът би искал да подчертае, че нова обща категория за финансиране, основаваща се на БВП/еквивалент жители между 75 % и 90 % е в противоречие с философията на политиката на сближаване на ЕС, която се състои в подкрепа на най-слабите региони, като се възприема хоризонтален подход.
Therefore, the rapporteur would like to emphasize, that a general new funding category based on GDP/PE between the 75% and 90% rates is at odds with the core philosophy of EU cohesion policy, which is to support the weakest regions, while taking a cross-cutting approach.
Създаването на такава нова категория се радва само на подкрепа с малко мнозинство в комисията по регионално развитие.
The creation of such a new category enjoys only a narrow majority of support at the Committee on Regional Development.
относно Пети доклад на Европейската комисия относно сближаването и стратегия за политика за сближаване за периода след 2013 г.
on the EC 5th Cohesion Report and the Strategy for the post-2013 Cohesion Policy
Докладчик по становище(*): Veronica Lope Fontagné
Rapporteur (*): Veronica Lope Fontagné
(*) Процедура с асоциирани комисии – член 50 от Правилника
(*) Procedure with associated committees – Rule 50 of the Rules of Procedure
– като взе предвид член 2 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и член 3, параграф 3, втора алинея от ДЕС, който подчертава равенството между жените и мъжете като основен принцип на Европейския съюз и негова цел,
– having regard to Article 2 of the Treaty on the European Union (TEU) and Article 3(3), second paragraph TEU, which underlines equality between women and men as a fundamental principle of the European Union and also an objective of the Union,
– като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „ЕВРОПА 2020 – Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж” (COM (2010) 2020), и неговите цели и водещи инициативи,
– having regard to the Communication from the Commission entitled Europe 2020 - A strategy for smart, sustainable and inclusive growth ( COM(2010)2020 ) and its targets and flagship initiatives,
– като взе предвид съобщението на Комисията, озаглавено „Европейската платформа срещу бедността и социалното изключване: европейска рамка за социално и териториално сближаване“ (COM(2010)758),
– having regard to the communication from the Commission on The European Platform against Poverty and Social Exclusion: A European framework for social and territorial cohesion (COM (2010)758),
– като взе предвид Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания и нейното влизане в сила на 21 януари 2011 г. съгласно решението на Съвета от 26 ноември 2009 г. относно сключването от Европейската общност на Конвенцията на Организацията на обединените нации за правата на хората с увреждания (2010/48/ЕО),
– having regard to the UN Convention on the Rights of Persons with Disabilities and its entry into force on 21 January 2011, according to the Council Decision of 26 November 2009 on the conclusion, by the European Community, of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities (2010/48/EC),
– като взе предвид заключенията на Съвета от 6 декември 2010 г., озаглавени „Политики за заетост за конкурентна и екологосъобразна икономика с ниски въглеродни емисии и с ефективно използване на ресурсите“,
– having regard to the Council Conclusions of 6 December 2010 entitled Employment policies for a competitive, low-carbon, resource-efficient and green economy,
– като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 14 юли 2010 г. относно „Насърчаване на ефикасни партньорства в управлението на програми в областта на политиката на сближаване въз основа на добрите практики от цикъл 2007–2013 г.“ (ECO/258),
– having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 14 July 2010 on How to foster efficient partnership in the management of cohesion policy programmes, based on good practices from the 2007-2013 cycle (ECO/258),
– като взе предвид проучването от 24 януари 2011 г., публикувано от Генерална дирекция „Трудова заетост, социални въпроси и равни възможности“ на Европейската комисия относно „Оценка на подкрепата на Европейския социален фонд за равенството между половете“,
– having regard to the study of 24 January 2011 published by Directorate-General for Employment, Social Affairs and Equal Opportunities of the European Commission on Evaluation of the European Social Fund’s support to Gender Equality,