natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подчертава, че от най-голямо значение са установяването на добре структурирани оперативни системи и насърчаването на успешните модели на национално равнище; предлага оперативните системи да включват подходяща законова уредба, техническа и логистична инфраструктура и организационна поддръжка, както и ефективна система за разпределение;
Stresses that the establishment of well-structured operational systems and the promotion of successful models at a national level are of the utmost importance; suggests that operational systems should comprise an adequate legal framework, technical and logistic infrastructure, and organisational support coupled with an effective allocation system;
Призовава държавите-членки да насърчават разработването на програми за подобряване на качеството на даряването на органи във всяка болница с потенциал за донорство, като първа крачка въз основа на собствена оценка на целия процес на даряването на органи от специалистите в интензивните отделения и координатора по трансплантантите на съответната болница, но и като се търси допълване с външни одити в центровете, ако е необходимо и възможно;
Calls on Member States to promote the development of quality improvement programmes for organ donation in every hospital where there is potential for organ donation, as a first step, on the basis of a self-evaluation of the entire process of organ donation by specialists in intensive care and the transplant coordinator of every hospital, but seeking complementarity with external audits to the centres, if necessary and feasible;
Подчертава, че непрекъснатото образование следва да представлява съществена част от всички комуникационни стратегии на държавите-членки по този въпрос; по-конкретно предлага хората бъдат по-добре информирани и насърчавани да говорят за даряването на органи и да уведомяват близките си за своите желания във връзка с донорството; отбелязва, че едва 41% от европейските граждани са обсъждали донорството на органи в семействата си;
Stresses that continuous education should form an essential part of all Member States' communication strategies on the issue; in particular, suggests that people should be better informed and encouraged to speak about organ donation and to communicate their wishes about donation to their relatives; notes that only 41% of European citizens seem to have discussed organ donation within their families;
Насърчава държавите-членки да улеснят подаването приживе на изрична декларация за желание за донорство чрез възможност за записване онлайн в национален и/или европейски регистър на донорите, с оглед ускоряване на процедурите за проверка на съгласието за донорство;
Encourages the Member States to make it easier for living persons to make explicit statements of willingness to donate organs by offering on-line enrolment in a national and/or European donors' register with a view to speeding up procedures for verifying consent to donate organs;
Призовава Комисията, в тясно сътрудничество с държавите-членки, Европейския парламент и съответните участници, да разгледа възможността за развитие на система, съобразно която желанията, изразени от гражданите, съгласни да дарят органи след смъртта си, са взети предвид във възможно най-голям брой държави-членки;
Calls on the Commission, in close cooperation with Member States, the European Parliament and relevant stakeholders, shall examine the possibility of developing a system whereby the wishes expressed by citizens consenting to the donation of organs after they are deceased are taken into account in as many Member States as possible;
Призовава държавите-членки да гарантират изграждането на системи и свързани регистри, които да са лесно достъпни за целите на регистриране на желанията на бъдещите донори;
Calls on Member States to ensure the accomplishment of systems and related registers which are easily accessible for the purposes of recording the wishes of future donors;
Освен това, призовава държавите-членки да предприемат мерки за улесняване включването в националните карти за самоличност или свидетелства за правоуправление на указване или символи, идентифициращи притежателя като донор на органи;
Calls, further, on the Member States to take steps to facilitate the inclusion, on national identity cards or driving licences, of references or symbols which identify the holder as an organ donor;
Следователно приканва държавите-членки да подобрят знанията и комуникационните умения на професионалистите в здравеопазването и на групите за подкрепа на пациенти, що се отнася до трансплантацията на органи; призовава Комисията, държавите-членки и организациите на гражданското общество да се включат в усилията за повишаване на обществената информираност за възможността за даряване на органи, като се отчитат културните особености на всяка държава-членка;
Calls, consequently, on Member States to improve the knowledge and communication skills of health professionals and patient support groups on organ transplantation; calls on the Commission, the Member States and civil society organisations to take part in this effort to raise public awareness of the possibility of organ donation whilst taking into account the cultural particularities of each Member State;
Призовава държавите-членки да достигнат пълния потенциал за даряване на органи от починали лица чрез създаване на ефективни системи за откриване на донори на органи и чрез насърчаване координаторите на донорите на трансплантанти в болниците в цяла Европа; изисква от държавите-членки да оценят и да прибягват по-често до използването на органи от донори, отговарящи на „разширени“ критерии (т.е. по-възрастни донори или такива с определени заболявания), като запазват най-високите стандарти на качество и безопасност, възползвайки се по-специално от най-новите постижения в областта на биотехнологиите, които ограничават риска от отхвърляне на трансплантираните органи;
Calls on Member States to reach the full potential of deceased donation by establishing efficient systems for identifying organ donors and by promoting transplant donor coordinators in hospitals across Europe; asks Member States to evaluate and make more frequent use of organs from ‘expanded’ criteria donors (i.e. older donors or those who have certain diseases), maintaining the highest quality and safety standards by exploiting, in particular, recent biotechnological advances which limit the risk of transplanted organs being rejected;
Счита, че е необходимо да се гарантира подходящо равновесие между защитата на донора по отношение на анонимността и поверителността, от една страна, и възможността за проследяване на донорството на органи за медицински цели, от друга страна, с цел да се предотврати неговото заплащане, както и търговията с органи и техния трафик;
Believes it is necessary to ensure that a suitable balance is struck between, on the one hand, the protection of the donor in terms of anonymity and confidentiality and, on the other hand, the ability to trace organ donations for medical purposes, in order to prevent the remuneration of organ donation and trading and trafficking in organs;
Подчертава, че живите донори следва да бъдат третирани в съответствие с най-високите медицински стандарти и без да са принудени да понасят каквато и да било финансова тежест при възникването на медицински проблеми, причинени евентуалноот процеса на трансплантация, а загубата на приходи вследствие на трансплантацията, например високо кръвно налягане, бъбречна недостатъчност и техните последици, или всякакви медицински проблеми следва да се избягват; донорите следва да бъдат защитени от дискриминация в социалната система;
Stresses that living donors should be treated in accordance with the highest medical standards and without any financial burden for themselves when medical problems such as hypertension, renal failure and their consequences occur which are potentially caused by the transplantation process, and any loss of earning as consequence of the transplantation or any medical problem should be avoided; the donors should be protected against discrimination in the social system;
Счита, че всички правила на системите за трансплантация (разпределение, достъп до трансплантационни услуги, данни за дейността и др.) следва да бъдат обществено достояние и да са обект на подходящ контрол, с оглед на избягването на всяка неоснователна дискриминация по отношение на достъпа до списъците на чакащите за трансплантация и/или на терапевтичните процедури;
Considers that all transplant system rules (allocation, access to transplant services, activity data, etc.) should be made public and be properly controlled, with a view to avoiding any unjustified discrimination in terms of access to transplant waiting lists and/or therapeutic procedures;
Отбелязва, че въпреки че няколко държави-членки са въвели задължителна регистрация на трансплантационните процедури и че съществуват и няколко доброволни регистъра, не съществува всеобхватна система за събиране на данни за различните типове трансплантация и резултатите от тях;
Notes that, although several Member States have introduced compulsory registration of transplant procedures and some voluntary registries also exist, no comprehensive system exists to collect data on the different types of transplantation and their outcomes;
Следователно силно подкрепя създаването на национални и европейски регистри, както и определянето на методология за съпоставяне на резултатите от действащите регистри за проследяване на реципиентите на органи след трансплантацията в съответствие със сегашната европейска правна рамка за защита на личните данни;
Strongly supports, in consequence, the creation of national and EU-wide registers as well as the establishment of a methodology to compare the results of existing post-transplant follow-up registers of organ recipients in compliance with the existing European legal framework on the protection of personal data;
Подкрепя създаването на специални протоколи за целия ЕС, които да осигурят процедури за оперативни и следоперативни етапи, за които носят отговорност съответните хирургични екипи, специалисти патолози и специалисти от други съответно необходими области;
Supports the creation of special EU-wide protocols to provide procedures for operative and post-operative stages under the responsibility of the respective operating teams, specialist pathologists and specialists in other necessary fields;
Подкрепя създаването на национални и европейски регистри за проследяване на състоянието на живите донори с цел по-добро гарантиране на тяхната здравна защита;
Supports the creation of national and EU-wide registers on the follow-up of living donors, with the purpose of better ensuring their health protection;
Подчертава, че всяка комерсиална експлоатация на органи, която отрича равния достъп до трансплантация, е неетична, не съответства на основните човешки ценности, противоречи на член 21 от Конвенцията за правата на човека и биомедицината и е забранена съгласно член 3, параграф 2 от Европейската харта на основните права;
Emphasises that any commercial exploitation of organs that denies equitable access to transplantation is unethical, is inconsistent with the most basic human values, contravenes Article 21 of the Convention on Human Rights and Biomedicine and is prohibited under Article 3(2) of the EU Charter on Fundamental Rights;
Изтъква, че недостигът на органи е свързан по два начина с трафика на органи, както и трафика на хора с цел вземане на органи: на първо място, по-голямата достъпност на органи в държавите-членки би допринесла за по-добър контрол над тези практики, като премахне необходимостта европейските граждани да обмислят търсенето на орган извън ЕС, и на второ място, незаконната дейност сериозно подкопава доверието в законната система за донорство на органи;
Points out that the organ shortage is linked in two ways to organ trafficking and trafficking in persons for the purpose of the removal of organs: firstly, increased organ availability in the Member States would contribute to better monitoring of these practices, by obviating any need for EU citizens to consider seeking an organ outside the EU, and, secondly, illegal activity seriously undermines the credibility of the legal organ donation system;
Повтаря препоръките по отношение на борбата срещу търговията с органи, изказани в доклада Adamou относно донорството и трансплантацията на органи Резолюция на Европейския парламент от 22 април 2008 г. относно донорството и трансплантацията на органи: политически действия на ниво ЕС (Приети текстове, P6_TA(2008)0130 ).
Repeats the recommendations on the fight against the organ trade made in the Adamou report on organ donation and transplantation European Parliament resolution of 22 April 2008 on organ donation and transplantation: Policy actions at EU level (Texts adopted, P6_TA(2008)0130 ).
и споделя мнението, че те следва да бъдат изцяло взети предвид от Комисията при изготвянето на плана за действие; настоява, че е необходимо да се повиши осведомеността на Комисията и Европол относно този проблем;
and takes the view that these should be taken fully into account by the Commission when drafting the action plan; insists that awareness of the problem within the Commission and Europol needs to be increased;
Подчертава значението на Световната здравна асамблея, която ще се проведе през май 2010 г., и настоятелно призовава Комисията и Съвета да се борят решително на равнището на Световната здравна организация (СЗО) за спазване на принципа за доброволно и неплатено донорство;
Emphasises the importance of the World Health Assembly to be held in May 2010 and urges the Commission and the Council to fight strongly at WHO level for the principle of voluntary and unpaid donation;
Приветства съвместното проучване на Съвета на Европа и ООН относно трафика на органи, тъкани и клетки, както и на човешки същества с цел вземане на органи;
Welcomes the joint Council of Europe/United Nations study on trafficking in organs, tissues and cells and trafficking in human beings for the purpose of the removal of organs;
Отбелязва доклада на David Matas и David Kilgour относно убийствата на членове на Фалун Гонг заради техните органи и отправя искане към Комисията да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад относно тези обвинения и други подобни случаи;
Notes the report of David Matas and David Kilgour about the killing of members of Falun Gong for their organs, and asks the Commission to present a report on these allegations, along with other such cases, to the European Parliament and to the Council;
Настоятелно призовава държавите-членки да установят механизми за избягване на ситуации, при които здравни специалисти, институции или застрахователни компании насърчават граждани на ЕС да се снабдяват с органи в трети страни посредством практики, които включват трафик на органи или хора с цел вземане на органи; настоятелно призовава държавите-членки да следят за възникването на случаи от подобен характер на тяхна територия; настоятелно призовава държавите-членки да извършат оценка на въвеждането на законодателни мерки, включително санкции, приложими към лица, които насърчават и/или участват в подобни дейности;
Urges Member States to establish mechanisms to avoid a situation where healthcare professionals, institutions or insurance companies encourage citizens of the Union to acquire an organ in third countries through practices involving trafficking in organs or in persons for the purpose of the removal of organs; urges Member States to monitor cases of this nature occurring within their territories; urges Member States to evaluate the introduction of legislative measures, including sanctions, applicable to persons promoting and / or participating in such activities;
Категорично отхвърля поведението на някои здравноосигурителни организации, които насърчават пациенти да практикуват „трансплантационен туризъм“ и отправя искане към държавите-членки да контролират строго и наказват подобно поведение;
Strongly rejects the behaviour of some health insurance organisations in encouraging patients to participate in transplant tourism and asks the Member States to monitor strictly and punish such behaviour;
Подчертава, че пациентите, които са получили орган при незаконни обстоятелства, не могат да бъдат изключвани от здравеопазването в Европейския съюз; изтъква, че както във всички други случаи, следва да се прави разграничение между наказанието за незаконни деяния и необходимостта от лечение;
Emphasises that patients who have received an organ under illegal circumstances cannot be excluded from healthcare in the European Union; points out that as in any other case a distinction should be drawn between the punishment for illegal activity and the need for treatment;
Подчертава, че държавите-членки следва да подобрят своето сътрудничество под егидата на Интерпол и Европол с цел по-ефективно справяне с проблема на трафика на органи;
Stresses that the Member States should intensify their cooperation under the auspices of Interpol and Europol in order to address the problem of trafficking in organs more effectively;
Признава, че е жизнено важно да се подобри качеството и безопасността на донорството и трансплантацията на органи; посочва, че това ще въздейства върху намаляването на рисковете при трансплантации и съответно върху намаляването на неблагоприятните последици; признава, че действията за качеството и безопасността биха могли да окажат влияние върху наличността на органи и обратно; изисква от Комисията да помогне на държавите-членки да разширят капацитета си за създаване и развитие на нормативна уредба за подобряване на качеството и безопасността;
Recognises that it is vitally important to improve the quality and safety of organ donation and transplantation; points out that this will have an impact on reducing transplant risks and will consequently reduce adverse effects; acknowledges that actions on quality and safety could have an effect on organ availability and vice versa; asks the Commission to help Member States to develop their capacity in creating and developing regulatory frameworks to enhance quality and safety;
Подчертава, че доброто сътрудничество между здравните специалисти и националните органи или други легитимни организации е необходимо и осигурява добавена стойност;
Emphasises that good cooperation between health professionals and national authorities or other legitimised organisations is necessary and provides added value;
Отчита важната роля за успеха на трансплантациите на пост-трансплантационните грижи, включително подходящото използване на терапии срещу отхвърлянето на органи; признава, че оптималното използване на терапии срещу отхвърлянето на органи може да доведе до подобрено здравословно състояние за пациентите в дългосрочен план, по-голяма преживяемост на присадения орган, и следователно до наличието на по-голям брой органи поради намаляването на необходимостта от повторни трансплантации, и заявява, че държавите-членки следва да гарантират на пациентите достъп до най-добрите съществуващи терапии;
Recognises the important role of post-transplantation care, including the appropriate use of anti-rejection therapies, in the success of transplants; acknowledges that optimum use of anti-rejection therapies can lead to improved long-term health for patients, graft survival and, hence, wider availability of organs owing to the reduced need for retransplantation, and asserts that Member States should ensure that patients have access to the best available therapies;
Резолюция на Европейския парламент от 19 май 2010 г. относно институционалните аспекти на присъединяването на Европейския съюз към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи ( 2009/2241(INI) )
European Parliament resolution of 19 May 2010 on the institutional aspects of the accession of the European Union to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms ( 2009/2241(INI) )
като взе предвид член 6, параграф 2 от Договора за Европейския съюз, член 216, параграф 2 и член 218, параграфи 6, 8 и 10 от Договора за функционирането на Европейския съюз, както и Протокола относно член 6, параграф 2 от Договора за Европейския съюз относно присъединяването на Съюза към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (наричана по-долу „ЕКПЧ“),
having regard to Article 6(2) of the Treaty on European Union, Articles 216(2), 218(6), 218(8) and 218(10) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the Protocol on Article 6(2) of the Treaty on European Union concerning the accession of the Union to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (hereafter referred to as the ECHR),
като взе предвид решението на Председателския съвет от 14 януари 2010 г., с което той разреши прилагането на член 50 от Правилника за дейността (процедура с асоциирани комисии) Протокол от заседанието на Председателския съвет, PE 432.390/CPG, точка 9, подточка1).
having regard to the decision of the Conference of Presidents of 14 January 2010 authorising the application of Rule 50 of the Rules of Procedure (procedure with associated committees) Minutes of the meeting of the Conference of Presidents, PE432.390/CPG, point 9.1.
като взе предвид доклада на комисията по конституционни въпроси и становищата на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи и комисията по външни работи ( A7-0144/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the Committee on Foreign Affairs ( A7-0144/2010 ),
, Съдът на Европейския съюз е установил, че основните права са неделима част от общите принципи на правото, чието зачитане Съдът осигурява,
, the Court of Justice of the European Union has held that fundamental rights form an integral part of the general legal principles which the Court enforces,
като има предвид, че Съдът на Европейския съюз се опира на конституционните традиции, които са общи за държавите-членки, както и на международните инструменти относно защитата на правата на човека, към които са се присъединили държавите-членки, като ЕКПЧ,
whereas in so doing the Court of Justice of the European Union draws its inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from international instruments concerning the protection of human rights to which the Member States have acceded, such as the ECHR,
като има предвид, че в същината си тази съдебна практика е включена в първичното право чрез Договора за Европейския съюз от Маастрихт от 1993 г.,
whereas the essence of this case law was incorporated into primary law by the Maastricht Treaty on European Union of 1993,
като има предвид, че Съдът на Европейския съюз отделя особено внимание на развитието на съдебната практика на Европейския съд по правата на човека, за което свидетелства нарастващият брой решения, които се позовават на разпоредбите на ЕКПЧ,
whereas the Court of Justice of the European Union devotes particular attention to the development of the case law of the European Court of Human Rights, as demonstrated by the growing number of judgments which refer to provisions of the ECHR,
като има предвид, че Европейският съд по правата на човека изхожда по принцип от „презумпция за съвместимост“ с ЕКПЧ на поведението на дадена държава-членка на Съюза, когато тя само прилага правото на Съюза,
whereas in principle the European Court of Human Rights makes a ‘presumption of compatibility’ of the conduct of a Member State of the Union with the ECHR when the State is merely implementing Union law,
като има предвид, че в свое становище от 28 март 1996 г. Съдът на Европейския съюз е установил, че без да бъде изменен предварително Договорът, Европейската общност не може да се присъедини към ЕКПЧ, тъй като не разполага с изрична или имплицитна компетентност за тази цел,
whereas, in an opinion of 28 March 1996, the Court of Justice of the European Union found that the European Community could not accede to the ECHR without a previous amendment to the Treaty because the Community did not have an explicit or implicit competence to do so,