natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Счита, че правата на жените са част от решението на въпроса за сигурността и че не е възможно в Афганистан да се постигне стабилност, без жените да се ползват от пълните си права в политическия, социалния и икономическия живот; затова призовава афганистанските органи и представителите на международната общност да включват жени на всеки етап от мирните преговори и усилията за помирение/реинтегриране в съответствие с Резолюция № 1325 на Съвета за сигурност на ООН; призовава за осигуряването на специална защита за жени, които са дейни в обществената или политическата сфера и следователно са застрашени от фундаменталистите; изтъква, че напредъкът в рамките на мирните преговори не може при никакви обстоятелства да предполага загубата на права, придобити от жените през последните години; призовава афганистанското правителство да подобри защитата на правата на жените, като измени действащото законодателство, например Наказателния кодекс, за да се избегнат дискриминационните практики;
Believes that women's rights are part of the security solution and that it is impossible to achieve stability in Afghanistan without women enjoying their full rights in political, social and economic life; calls, therefore, on the Afghan authorities and the representatives of the international community to include women in every stage of the peace talks and reconciliation/reintegration efforts, in accordance with UNSC Resolution 1325; calls for special protection to be provided for women who are publicly or politically active and therefore endangered by fundamentalists; points out that progress in the peace talks may not, under any circumstances, involve any loss of the rights acquired by women in recent years; calls on the Afghan Government to improve the protection of women's rights by amending existing legislation, such as the criminal code, to avoid discriminatory practices;
Призовава Комисията, Съвета и държавите-членки на ЕС да продължават да повдигат въпросите относно дискриминацията срещу жени и деца, както и за правата на човека като цяло, в двустранните отношения с Афганистан в съответствие с дългосрочния ангажимент на ЕС да подкрепя Афганистан в усилията за постигане на мир и възстановяване;
Calls on the Commission, the Council and EU Member States to continue to raise the issues of discrimination against women and children, and of human rights in general, in bilateral relations with Afghanistan, in line with the Union's long-term commitment to assisting Afghanistan in peace and reconstruction efforts;
Призовава ЕС и международната общност да увеличат нивото на финансиране и политическа и техническа подкрепа за политиките за подобряване на положението на афганистанските жени и за неправителствените женски организации, включително за защитниците на правата на жените;
Calls on the EU and the international community to increase the level of funding and political and technical support for policies to improve the situation of Afghan women and non-governmental women's organisations, including those defending women's rights;
Отбелязва, че въпреки подобренията след края на режима на талибаните, през последните години положението по отношение на свободата на изразяване на мнение и на печата се влоши; отбелязва, че въоръжени групировки и талибаните нападат и заплашват журналисти, за да им попречат да отразяват събитията в райони под техния контрол; призовава да се предприемат действия в тази област, за да могат журналистите да упражняват професията си при наличието на определени гаранции за тяхната безопасност;
Notes that, despite improvements since the fall of the Taliban regime, the situation has worsened in recent years with regard to freedom of expression and of the press; notes that armed groups and the Taliban attack and threaten journalists to prevent them reporting on areas under their control; calls for action to be taken in this field to allow journalists to exercise their profession with certain safety guarantees;
Отбелязва със загриженост, че парламентарните избори, които се състояха на 18 септември 2010 г. в Афганистан, с избирателна активност от около 40 % въпреки условията на сигурност в страната, още веднъж бяха помрачени от измами и насилие, при което според НАТО са загинали 25 души; изразява съжаление, че на много афганистанци им е било попречено да упражнят основното си право на глас;
Notes with concern that the parliamentary elections which took place in Afghanistan on 18 September 2010, with a turnout of around 40% despite the security conditions in the country, were, once again, marred by fraud and violence, in which, according to NATO, 25 people lost their lives; regrets that many Afghans have been prevented from exercising their fundamental right to vote;
Отбелязва наличието на нередности в рамките на съдебните процеси в страната, които не са в съответствие с международните стандарти в областта на правосъдието; изразява съжаление във връзка с екзекуцията през 2008 г. на 16 души, осъдени на смърт; призовава ЕС да се стреми към одобрение на налагането на мораториум върху смъртното наказание, съгласно Резолюция 62/149 на Организацията на обединените нации от 2007 г., с оглед на последващото премахване на този вид наказание;
Notes irregularities in the country's judicial processes, which do not comply with international standards of justice; deplores the execution in 2008 of 16 people sentenced to death; calls on the EU to seek approval for a moratorium on the death penalty, in accordance with UN Resolution 62/149 of 2007, with a view to its subsequent abolition;
Международна помощ ‐ използване и злоупотреби
International aid – use and abuse
Припомня, че съвкупният бюджет за помощ от ЕС за Афганистан (Европейска общност и държави-членки) за периода 2002‐2010 г. е на обща стойност около 8 милиарда евро;
Recalls that the combined EU (European Community and Member States) budget for aid to Afghanistan for the period 2002-2010 totalled around EUR 8 billion;
Подчертава значението на укрепването на свободата на медиите и гражданското общество в Афганистан за ускоряване на демократизацията на страната; приветства също така заключенията на мисията на ЕС за наблюдение на изборите през 2009 г.;
Highlights the importance of strengthening media freedom and civil society in Afghanistan to enhance democratisation in the country; also commends the conclusions of the 2009 EU Election Observation Mission;
Отбелязва, че въпреки огромния обем предоставена чуждестранна помощ, положението в Афганистан продължава да е обезкуражаващо, като на хуманитарната и медицинска помощ се пречи да достигне най-уязвимите групи в обществото, че повече афганистанци умират от бедност, отколкото като пряко последствие от въоръжения конфликт, и че е шокиращ фактът, че от 2002 г. детската смъртност се е повишила, а очакваната продължителност на живота при раждането и равнищата на грамотност са се понижили отчетливо, и че от 2004 г. броят на населението, живеещо под прага на бедността, се е увеличил със 130 %;
Notes that, despite the huge injections of foreign aid, the situation in Afghanistan continues to be discouraging, preventing humanitarian and medical aid from reaching the most vulnerable sections of the population, that more Afghans are dying through poverty than as a direct result of the armed conflict, and that, shockingly, infant mortality has risen since 2002, while life expectancy at birth and levels of literacy have declined markedly, and that since 2004 the number of people living below the poverty threshold has increased by 130%;
Подчертава, че е важно Целите на хилядолетието за развитие да бъдат постигнати, и осъжда факта, че въпреки постигнатия напредък в някои области, Афганистан е слязъл от 173-о място през 2003 г. на 181-о място (от 182 държави) в Индекса за човешко развитие на ПРООН; като има предвид също така, че смъртността при децата под 5-годишна възраст и майчината смъртност в Афганистан са сред най-високите в света; счита, че специфичните цели в тези области не следва да бъдат пренебрегвани, нито достъпът до здравни услуги и образование, по-специално за жените, но призовава особено внимание да се обърне на подобреното генериране на доходи и на изграждането на работеща съдебна система;
Emphasises the importance of achieving the Millennium Development Goals and deplores the fact that, although progress has been made in some areas, Afghanistan's ranking in the UNDP Human Development Index has descended from 173 in 2003 to 181 (out of 182 countries), while mortality rates among children aged under five and maternal mortality rates in Afghanistan remain among the highest in the world; considers that specific objectives in these areas, and on access to health and education, in particular for women, should not be neglected, but urges that special attention be paid to improved income generation and the construction of a functioning justice system;
Подчертава, че в свое проучване от януари 2010 г. Службата на ООН по наркотиците и престъпността разкрива, че корупцията буди най-много тревоги у населението и че приходите от подкупи съставляват почти една четвърт (23%) от БВП на Афганистан;
Underlines the revelation by UNODC in its study of January 2010 that corruption is the biggest concern of the population and that revenues generated by bribery amount to almost one quarter (23%) of Afghanistan's GDP;
Призовава Комисията да гарантира прозрачността и отчетността на финансовата подкрепа, предоставена на афганистанското правителство, на международните организации и местните неправителствени организации, за да се осигури последователността на помощите и успехът на процеса на възстановяване и развитие на Афганистан;
Calls on the Commission to ensure transparency and accountability in relation to the financial assistance provided to the Afghan Government, international organisations and local NGOs, in order to ensure the coherence of aid and the success of Afghanistan's reconstruction and development;
Призовава за по-хомогенно от географска гледна точка разпространение на хуманитарната помощ, което да се основава на анализ на нуждите и да съответства на изискването за спешност;
Calls for humanitarian aid to be distributed on a geographically more homogenous basis, in the light of an analysis of needs and in keeping with the requirement for urgency;
Отбелязва обаче ограничения напредък, постигнат по отношение на инфраструктурата, телекомуникациите и основното образование, обикновено изтъкван като постижение от донорите и от афганистанското правителство;
Notes, however, the limited progress made on infrastructure, telecommunications and basic education – usually cited by donors and the Afghan Government as areas of achievement;
Обръща внимание върху огромните разходи за водената в Афганистан война между 2001 и 2009 г., оценявани на над 300 милиарда щатски долара ‐ сума, над 20 пъти по-висока от БВП на Афганистан, които разходи, като се има предвид предвиденото допълнително увеличение на военните сили, вероятно ще нараснат до над 50 милиарда щатски долара годишно;
Draws attention to the huge cost of the war prosecuted in Afghanistan between 2001 and 2009, estimated at over USD 300 billion and equivalent to more than 20 times Afghanistan's GDP, and set to rise to over USD 50 billion per year with the additional military ‘surge’ that is foreseen;
Отчита широко разпространеното схващане, че корупцията в афганистанското правителство е единствената причина за липсата на предоставяне на основни услуги за афганистанските граждани, но също така отбелязва, че мнозинството ресурси за социално и икономическо развитие се отпускат чрез международни организации, банки за регионално развитие, НПО, международни изпълнители, дружества за консултантски услуги и други, а не чрез централното правителство; настоятелно призовава афганистанското правителство и международната общност да упражняват по-голям контрол, за да се сложи край на корупцията и да се гарантира, че помощта достига целта си;
Acknowledges the widespread perception that Afghan Government corruption is solely responsible for the lack of provision of essential services to citizens, but also notes that the majority of resources for socio-economic development have been channelled through international organisations, regional development banks, NGOs, international contractors, consultants etcetera, and not through the central Government; urges the Afghan Government and the international community to exercise greater control in order to eliminate corruption and to ensure that aid reaches its target;
Счита, че борбата с корупцията следва да бъде в основата на миротворческия процес в Афганистан, тъй като подкупите водят до неправилно разпределение на средствата, съставляват пречка за достъпа до основни обществени услуги като здравеопазване и образование и значително възпрепятстват социалното и икономическо развитие на страната; подчертава също така, че корупцията подкопава доверието в публичния сектор и в правителството и следователно съставлява основна заплаха за стабилността на държавата; поради тази причина, призовава ЕС да обърне специално внимание на борбата срещу корупцията, когато предоставя помощ на Афганистан;
Takes the view that the fight against corruption should be at the core of the peace-building process in Afghanistan, since bribery causes misallocation of resources, constitutes an obstacle in terms of access to basic public services such as health and education, and represents a huge impediment to the country's socio-economic development; emphasises likewise that corruption undermines confidence in the public sector and the government, and consequently constitutes a major threat to national stability; therefore, urges the EU, when providing assistance to Afghanistan, to pay special attention to the fight against corruption;
Отбелязва, че според афганистанския министър на финансите, подкрепен от други, независими източници, само 6 милиарда щатски долара (15 %) от 40-те милиарда щатски долара помощ реално са достигнали до афганистанското правителство между 2002 и 2009 г., и че между 70 и 80 % от останалите 34 милиарда щатски долара, насочени чрез международни организации, банки за регионално развитие, НПО, международни изпълнители и други, никога не са достигнали до предвидените получатели ‐ народа на Афганистан; отбелязва решението, взето на конференцията в Кабул, до 2012 г. 50 % от международната помощ да се насочва чрез афганистанския национален бюджет, в съответствие с искането от страна на Афганистан;
Notes that, according to the Afghan Minister of Finance, as corroborated by other independent sources, only USD 6 billion (or 15%) out of a total of USD 40 billion in aid actually reached the Afghan Government between 2002 and 2009, and that, of the remaining USD 34 billion, which was channelled through international organisations, regional development banks, NGOs, international contractors, etcetera, between 70% and 80% never reached the intended beneficiaries, the people of Afghanistan; notes the decision taken at the Kabul Conference that 50% of the international aid should be channelled through the Afghan national budget by 2012, in accordance with Afghanistan's request;
Изтъква спешната необходимост от създаване на механизми за координация между страните донори и от осигуряване на подробни оценки на европейската и международната помощ за преодоляване на липсата на прозрачност и ограничените механизми за отчетност на донорите;
Points out the urgent need to establish coordination mechanisms among international donor countries and to provide for detailed evaluations of European and international aid to combat the lack of transparency and the limited mechanisms for donor accountability;
Осъжда факта, че значителна част от европейските и други международни парични средства за помощ се губят по разпределителната верига, което беше ясно разкрито в неотдавнашния скандал около Кабул Банк, и обръща внимание върху четирите основни начина, по които се случва това: разхищение, прекомерни разходи за посредничество и за сигурност, завишаване на цените и корупция;
Condemns the fact that a significant proportion of European and other international aid money is lost along the distribution chain – a situation drastically highlighted in the recent scandal around the Kabul Bank – and draws attention to the four main ways in which this happens: waste, excessive intermediary and security costs, overbilling and corruption;
Въпреки това отбелязва, че загубите на ЕС са смекчени от факта, че 50 % от помощта на Съюза се отпуска чрез многостранни доверителни фондове (за разлика от 10 % в случая на САЩ), чиято ефективност е много висока (около 80 %);
Notes, however, that EU losses are mitigated by the fact that 50% of the Union's aid (as compared with 10% of US aid) is allocated through multilateral trust funds, whose rate of effectiveness is very high (around 80%);
Призовава ЕС да създаде централизирана база данни и да анализира разходите и въздействието на цялата помощ на ЕС за Афганистан, тъй като липсата на всеобхватни, актуални и прозрачни данни подкопава ефикасността на помощта;
Calls on the EU to set up a centralised database on, and to analyse the costs and impact of, all EU aid to Afghanistan, as the lack of comprehensive, up-to-date and transparent data undermines aid efficiency;
Подчертава, че е важно да се координират усилията за възстановяване и развитие на регионално равнище, така че да се насърчи трансграничното развитие в регион, където етническите и племенни връзки често излизат извън рамките на националните граници;
Stresses the importance of coordinating reconstruction and development efforts at regional level in order to promote cross-border development in a region where ethnic and tribal links often transcend national borders;
Отбелязва, че следва да се насърчава засилване на участието от страна на местните и регионалните органи на управление в Афганистан, и подчертава, че на това равнище лоялността, принципите на правовата държава и демокрацията са задължителни условия за правилното използване на средствата; посочва, че отпускането на финансови средства на местно и регионално равнище изисква одобрението на централното правителство, като по този начин се укрепват неговата роля и отговорност;
Notes that increased involvement by Afghan local and regional governments should be promoted, and emphasises that, at this level, allegiance, the rule of law and democracy are imperative for the proper use of funds; points out that the allocation of funds at local and regional level shall require the approval of the central Government, thus enhancing its role and responsibility;
Призовава върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, Съвета и Комисията да създадат съвместен екип от изследователи за ежегодно оценяване на всички мерки и мисии на ЕС и държавите-членки в Афганистан, като се използват подробни качествени и количествени показатели, по-специално по отношение на помощта за развитие (включително обществено здравеопазване и селско стопанство), доброто управление (включително съдебния сектор и зачитането на правата на човека) и сигурността (най-вече обучението на афганистанските полицейски сили); във връзка с това призовава също за оценка на относителното въздействие на мерките на ЕС върху цялостната обстановка в страната и на степента на координация и сътрудничество между органите на ЕС и други международни мисии и мерки, както и за публикуване на заключенията и препоръките от подобна оценка;
Calls on the High Representative for Foreign and Security Policy, the Council and the Commission to set up a joint team of researchers to evaluate all EU and Member State measures and missions in Afghanistan once a year, using explicit qualitative and quantitative indicators, especially with regard to development aid (including public health and agriculture), good governance (including the justice sector and respect for human rights) and security (especially the training of Afghan police); calls too, in this context, for an evaluation of the relative impact of EU measures on the overall situation in the country and of the level of coordination and cooperation between EU bodies and other international missions and measures, and for the findings and recommendations of such an evaluation to be published;
Подчертава, че обстановката по сигурността и географското разпределение на помощта са взаимозависими и затова призовава помощта да бъде изпращана директно на непосредствено засегнатото население в Афганистан;
Stresses that the security situation and the geographical distribution of assistance are mutually dependent and calls, therefore, for help to be dispatched directly to the population in Afghanistan immediately affected;
Подчертава, че борбата с корупцията в Афганистан трябва да бъде приоритет; признава, че на местно равнище съществува корупция , но се надява, че това ще бъде неутрализирано чрез засилване на легитимността на афганистанските държавни институции, като те поемат отговорността за одобряване на разпределението на финансовите средства и гарантиране на ефективността на помощта;
Stresses that combating corruption in Afghanistan must be a priority; recognises that local corruption exists but hopes that this will be countered through strengthening the legitimacy of Afghan state institutions by making them responsible for approving the allocation of funding and ensuring the effectiveness of aid;
Подкрепя политика по-скоро на увеличаване на възлагането на поръчки вътре в Афганистан винаги, когато това е възможно, отколкото на внос на стоки или услуги;
Advocates a policy of increasing procurement within Afghanistan itself wherever possible rather than importing goods or services;
Счита, че за разпределението на помощта в страната следва да отговарят безпристрастни хуманитарни организации и че военният персонал следва да участва в тази дейност единствено в абсолютно извънредни ситуации, като се признава неутралният, безпристрастен и независим характер на дейността на хуманитарните организации и при пълно спазване на съответните международни стандарти, както са определени в насоките относно използването на военни и граждански сили и средства при хуманитарни извънредни ситуации и както са препоръчани в Европейския консенсус относно хуманитарната помощ;
Takes the view that impartial humanitarian bodies should be responsible for the distribution of aid in the country and that military personnel should be involved only in entirely exceptional circumstances, in recognition of the neutral, impartial and independent nature of the work of humanitarian bodies and in full compliance with the relevant international standards, as codified in the ‘Guidelines on the Use of Military and Civil Defence Assets in Humanitarian Emergencies’ (MCDA) and advocated in the European Consensus on Humanitarian Aid;
Посочва, че всяко действие, схващано като нарушаване на принципите на неутралност, безпристрастност и независимост от подобни организации в тяхната дейност, ги прави по-уязвими на мястото на събитията, особено предвид факта, че те продължават да са на място дълго след оттеглянето на военните части;
Points out that any perceived breach of the principles of neutrality, impartiality and independence by such bodies in their work makes them more vulnerable on the ground, particularly as they will continue to be present on the ground long after troops have been withdrawn;
Отбелязва, че според многобройните информации в пресата и доклада на Камарата на представителите на САЩ „Warlord, Inc.“, американските военни сили в Афганистан са възложили по-голямата част от своето логистично осигуряване на частни изпълнители, които на свой ред възлагат охраняването на военни конвои на местни афганистански подизпълнители ‐ доставчици на услуги в областта на сигурността, като това води до катастрофални последици;
Notes that, as widely reported in the press and in the US House of Representatives report ‘Warlord, Inc.’, the US military in Afghanistan has outsourced most of its logistics to private contractors, who in turn subcontract the protection of military convoys to local Afghan security providers, with disastrous consequences;