natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че освен определянето на шест пилотни държави (Бурунди, Гвинея Бисау, Хаити, Сиера Леоне, Източен Тимор и Йемен), обсъжданията, които започнаха между Комисията, Съвета, Европейския парламент и гражданското общество като част от последващите действия по гореспоменатото съобщение на Комисията относно отговора на ЕС за справяне със ситуации на несигурност, все още не са направили възможно предприемането на конкретни мерки на място;
whereas, apart from the designation of six pilot countries (Burundi, Guinea-Bissau, Haiti, Sierra Leone, East Timor and Yemen), the discussions launched between the Commission, the Council, the European Parliament and civil society as part of the follow-up to the above Commission communication on the EU response to situations of fragility have not yet made it possible to implement specific measures on the ground,
като има предвид, че европейски предприятия присъстват и имат интереси в конфликтни зони;
whereas European undertakings are present and have interests in conflict zones,
Подкрепя "отговорността за защита", така както е потвърдена от ООН, с цел да засили, а не да урони държавния суверенитет, и подчертава, че ЕС и неговите държави-членки следва да се считат за обвързани с нея; подчертава, че "отговорността за защита" следва да се разглежда като средство за допринасяне за сигурността на хората; като подчертава, че самата държава носи основната отговорност за предотвратяване на геноцид, военни престъпление, етническо прочистване и престъпления срещу човечеството срещу населението ѝ, по-силно подчертава отговорността на всяко отделно правителство за защита на собствените му граждани; счита, обаче, че когато правителствата нямат възможност или желание да предоставят подобна защита, отговорността за предприемане на подходящи действия става колективна отговорност на широката международна общност; отбелязва още, че такива действия следва да целят предотвратяване, а не реагиране, и да включват употребата на принудителна военна сила единствено като крайна мярка; признава, че това е важно ново приложение на принципа на сигурност на хората;
Supports "Responsibility to Protect" as affirmed by the UN in order to reinforce rather than undermine state sovereignty and stresses that the EU and its Members States should regard themselves as bound by it; stresses that "Responsibility to Protect" should be considered as a means to promote human security; by stressing that the primary responsibility for the prevention of genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity against a population lies with the state itself, reinforces the responsibility of each government towards the protection of its own citizens; considers, however, that where governments are unable or unwilling to provide such protection then the responsibility to take appropriate action becomes the collective responsibility of the wider international community; notes further that such action should be preventive as well as reactive, and should only involve the use of coercive military force as an absolute last resort; recognises this as an important new application of the principle of human security;
Изисква изпълнението на декларацията на тогавашния генерален секретар на ООН Кофи Анан, направена в неговия доклад за 2000 г. пред Общото събрание: "държавният суверенитет предполага отговорност, а основната отговорност за защита на населението се носи от държавата; там където населението търпи сериозни страдания в резултат на вътрешна война, размирици или провал на държавата и въпросната държава не желае или не може да спре това, принципът за ненамеса отстъпва на международната отговорност за защита";
Demands the implementation of then UN Secretary-General Kofi Annan's declaration made in his report to the 2000 General Assembly: "state sovereignty implies responsibility and the primary responsibility for the protection of its people lies with the state itself; where a population is suffering serious harm as a result of internal war, insurgency, or state failure, and the state in question is unwilling or unable to halt or avert it, the principle of non-intervention yields to the international Responsibility to Protect";
Счита, че процесите на укрепване на мира и изграждане на държавата преминават през две фази: фаза на стабилизиране при която ударението пада върху сигурността, законността и реда и гарантирането на основните услуги; и втора фаза на държавно изграждане при която ударението пада върху управлението и институциите, които го осъществяват, като:
Believes that there are two phases of peace-building and state-building: the stabilisation phase where the emphasis is on security, law and order and provision of basic services; and the second phase of state-building which focuses on governance and the institutions which will deliver it; with the proviso that:
втората фаза не трябва да започва преди страната да се стабилизира, тъй като институции, изградени преди стабилизацията, ще отразяват характера на конфликта, а не това от което страната има нужда за стабилен и траен мир;
the second phase should not take place until the country is stabilised, as institutions created before stabilisation will reflect the character of the conflict and not what the country needs for a stable and enduring peace,
по време на фазата на държавно изграждане е важно да се правят компромиси, за да се спазват стандартите и да се отговори на очакванията на гражданите на съответната страна, а не на идеалите на силите, осъществили интервенцията;
in the state-building phase it is important to compromise to conform to the norms and expectations of the citizens of the nation concerned and not the ideals of the interveners,
по време на фазата на държавно изграждане, силите, осъществили интервенцията, трябва да предадат отделните институции на местните органи; точно през този период могат да се очаква евентуални неуспехи, които трябва да бъдат приемани, при условие, че не застрашават напредъка на съответната страна като цяло;
as the state-building phase progresses interveners will need to hand over individual institutions to the domestic authorities; it is at this time that potential setbacks can occur and need to be accepted, provided they are not fundamental to the progress that the country is making;
4 Подчертава значението на фокусирането върху основните причини за конфликтите в политическите диалози между ЕС и трети страни и в програмите за сътрудничество в областта на развитието, така че да се разработят механизми за ранно известяване за държави, които не се справят със задълженията си, като се наблюдават възможни предвестници или индикатори за гражданско насилие, като исторически деления, проблеми между етнически групи и племена, религиозни конфликти, неравенство и бедност; в този контекст подчертава по-специално необходимостта от отделянето на нови средства за приспособяване и опазване на околната среда като начин за предотвратяване на възникването на конфликти, свързани с изменението на климата и околната среда;
Highlights the importance of addressing the root causes of conflicts in EU political dialogues with third countries and in development cooperation programmes so as to develop mechanisms to provide early warning signs of failing states by looking at possible predictors or indicators of civil violence such as historic divisions, ethnic and tribal grievances, religious conflicts, inequity and poverty; in this context, stresses in particular the need to allocate new funding to adaptation and environmental protection as a means of preventing the rise of climate and environment-related conflicts;
5 Призовава Комисията да определи предотвратяването на конфликти като тема от сътрудничеството за развитие с отражение в много области и да интегрира чувствителността към конфликти и анализа на конфликти в съществуващите и в нови политики, в стратегическите документи на държавно и регионално равнище и във всички съответни финансови инструменти за външно сътрудничество;
Calls the Commission to designate conflict prevention as a cross-cutting issue in development cooperation and to integrate conflict sensitivity and conflict analysis into existing and new policies, into Country and Regional Strategy Papers, and into all the relevant financial instruments for external cooperation;
Припомня, че мирът не представлява единствено отсъствието на война, че няма мир без справедливост и че прекратяването на военните действия не води задължително до сигурност за мъжете и жените; също така припомня важната роля на жените за предотвратяването и разрешаването на конфликти и за изграждането на мира и подчертава значението на тяхното равнопоставено участие и пълно ангажиране във всички усилия за поддържане и насърчаване на мира и сигурността;
Recalls that peace is not only the absence of war, that there is no peace without justice and that, furthermore, the end of hostilities does not necessarily result in security for men and women; also recalls the important role of women in the prevention and resolution of conflicts and in peace-building, and stresses the importance of their equal participation and full involvement in all efforts for the maintenance and promotion of peace and security;
Изразява твърда убеденост, че трябва да бъдат положени всички възможни усилия, за да се гарантират минимални стандарти при предоставяне на основни услуги за засегнатото от конфликтите население, по-специално по отношение на достъпа до храна, чиста вода и хигиенни условия, лекарства, здравни грижи (включително грижи за репродуктивното здраве) и лична сигурност; в краткосрочен план осигуряването на стоки и услуги от първа необходимост трябва да има предимство пред съображенията за устойчивост;
Strongly believes that every effort must be made to ensure minimum standards of basic services for those populations affected by conflict, in particular in relation to access to food, clean water and sanitation, medicines, health care (including reproductive health) and personal security; in the immediate term sustainability concerns must be subordinate to providing basic goods and services;
Счита, че в следконфликтни ситуации следва да има координация между укрепването на мира, хуманитарната помощ и дейностите за развитие в съответствие със стратегическата рамка "Обвързване на помощ, възстановяване и развитие" и да се осигури съгласуваност на връзката между сигурност и развитие;
Believes that in post-conflict situations there should be coordination among peace-building, humanitarian aid and development activities, in accordance with the "Linking Relief, Rehabilitation and Development" strategic framework and to ensure coherence in the security and development nexus;
Счита за необходимо отчитането на измерението на половете при разглеждането на въпросите на бежанците и вътрешно разселените лица, включително при планирането на лагери за бежанци;
Considers it necessary to take into account the gender dimension when dealing with refugees and internally displaced persons, including in the design of refugee camps;
Подчертава необходимостта от задълбочаване на гражданско-военната съгласуваност; заема становището, че в следконфликтни ситуации преходът от военна към гражданска сигурност трябва да се извърши веднага, щом това стане осъществимо от практическа гледна точка, както и че международните сили следва постепенно да бъдат допълвани и заменяни от национална и регионална гражданска полиция с необходимата професионална подготовка, като се гарантира висок приоритет на справедливото прилагане на върховенството на закона и на административните процедури към всички групи, участвали в конфликта;
Stresses the need to enhance Civil-Military Coordination; takes the view that in post-conflict situations the transition from military to civilian security must take place as soon as is practicable and that international forces should be gradually supplemented and replaced by a national and regional civilian police force, professionally trained, ensuring that high priority is given to an even-handed application of the rule of law and administrative procedures to all groups involved in the conflict;
Подчертава необходимостта от постигане на баланс между гражданските и военните компоненти на помощта за развитие, за да се гарантира функционирането на основните услуги, свързани с инфраструктурата и управлението, без да се омаловажават изискванията относно възстановяването, реабилитацията и поставянето на ново начало на демократичните и икономически процеси;
Stresses the need to strike a balance between civilian and military components of development aid in order to guarantee the functioning of basic infrastructure and government services without downplaying requirements for reconstruction, rehabilitation and the relaunching of democratic and economic processes;
Призовава за насърчаване на правата на човека чрез подкрепа на обучението в тази област в армията и полицията (включително провеждането на кампании относно човешките и гражданските права на засегнати групи от населението); за обучение в школи за допълнително обучение относно международните стандарти в областта на гражданската и военната полиция, както и за изработване на кодекс на поведение на служителите в областта на сигурността, за разграничаване на областите на отговорност на полицията и армията, за създаване на бюра на омбудсмани по въпросите на правата на човека и комисии по правата на човека, както и за организиране на обучение в областта на правата на човека за местните органи и държавните служители;
Calls for the promotion of human rights, by supporting human rights training for the army and police (including human and civil rights campaigns for affected sections of the population), the coaching of staff in colleges on international standards of policing and military police, and the creation of a code of conduct for security personnel, delineating areas of responsibility between the police and army, the creation of offices of human rights ombudsmen and human rights commissions as well as human rights training for district authorities and civil servants;
Подчертава съществената необходимост военният капацитет на Европейската политика за сигурност и отбрана (ЕПСО) да продължи да се развива, с цел Европейският съюз и неговите държави-членки да бъдат в състояние да допринасят по-добре за стабилизирането и развитието на общества след конфликт;
Stresses the essential need to continue to develop the military capacity of the European Security and Defence Policy (ESDP) in order for the EU and its Member States to be better able to contribute to the stabilisation and development of post-conflict societies;
14 Счита, че е жизненоважно да се търси решение за преодоляване на причините за нестабилността и проблемите на общества след конфликт чрез съчетание от граждански и военни мерки; отбелязва, че без гаранциите за сигурност на мироопазващите сили на място не може като цяло да се реализира съществената предпоставка за стабилността в раздираните от конфликти общества (т.е. сигурността на физическите лица и тяхното имущество);
Considers it vitally important that the causes of instability and the problems of post-conflict societies be tackled by a combination of civil and military measures; points out that without the security guarantees of peacekeeping forces on the ground the essential precondition for stability in conflict-torn societies (i.e. the security of individuals and their property) cannot generally be fulfilled;
Подчертава, важността на реформата на сектора за сигурност и на процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция като основни фактори за гарантиране на траен мир и устойчиво развитие; призовава Съвета и Комисията да ускорят изпълнението на място на политическата рамка на ЕС за реформата на сектора за сигурност и на концепцията на ЕС в подкрепа на процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, с оглед увеличаване на ролята, съгласуваността и ефикасността на действията на ЕС в тези области; призовава за увеличаване на финансирането от Общността за реформата на сектора за сигурност и процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, като се отделя специално внимание на онези страни, в които ЕС вече е разположил мисии на ЕПСО; призовава всяка финансирана от Общността дейност в областта на реформата на сектора за сигурност и процесите на разоръжаване, демобилизация и реинтеграция, целяща подкрепа на операции на ЕПСО в конфликтни и след-конфликтни ситуации, да бъде взета предвид възможно най-скоро в етапа на планиране на операции, по-конкретно в проучвателната фаза или по време на разработването на Концепции за управление на кризи/концепции за операции;
Stresses the importance of SSR and DDR processes as key factors for ensuring long lasting peace and sustainable development; calls on the Council and the Commission to accelerate the implementation on the ground of the EU's Policy Framework for SSR and the EU Concept for Support to DDR, with a view to increasing the relevance, coherence, and efficiency of the EU's activities in these domains; calls for increased Community funding for SSR/DDR, with a special emphasis on those countries where the EU has already deployed ESDP missions; calls for any Community-funded SSR/DDR activities meant to support ESDP operations in a conflict, or post-conflict scenario, to be taken into consideration as soon as possible in the planning steps for the operations, namely in the fact-finding phase or during the development of the Crisis Management Concepts/Concept of Operations ;
Подчертава, че реформата на сектора за сигурност може да бъде ефективен инструмент за засилване на дипломацията и отбраната, като в същото време намалява дългосрочните заплахи за сигурността, като способства за изграждането на стабилни, благоденстващи и мирни общества; реформата на сектора за сигурност трябва да включва възстановяването или реформирането на институции и ключови министерски постове, които поддържат и осигуряват надзор на безопасността и сигурността на приемащата нация и нейното население;
Stresses that SSR can be an effective tool for reinforcing diplomacy and defence while reducing long-term security threats by helping to build stable, prosperous, and peaceful societies; SSR must involve re-establishing or reforming institutions and key ministerial positions that maintain and provide oversight for the safety and security of the host nation and its people;
Изисква от ЕС, при оказване на подкрепа за следконфликтна реформа на сектора за сигурност, да включи перспективата на половете под формата на обучение по въпросите на половете и експертни мнения относно конституцията, изборите, полицейските сили и съдебната власт;
Asks the EU, when supporting post-conflict SSR, to include a gender perspective by providing gender training and expertise on constitutions, elections, the police and the judiciary;
Заема становището, че бившите бойни лидери трябва да се откажат напълно от насилието преди интеграцията им в официални институционални структури, които насърчават съвместното управление, като същевременно се гарантира, че обществеността и всички заинтересовани страни получават непрекъснато информация и са ангажирани във всички разисквания относно условията на съвместното управление;
Takes the view that former combatant leaders must renounce violence entirely before being brought into formal institutional structures which encourage power sharing, whilst ensuring that the public and all relevant stakeholders are kept actively informed and involved in all debates concerning power sharing arrangements;
Подчертава значението на възприемането на ориентиран към половете подход при договарянето и прилагането на споразумения за мир, така че да бъде насърчавана конституционната защита на правата на жените;
Stresses the importance of adopting a gender perspective when negotiating and implementing peace agreements, so as to promote the constitutional protection of women's rights;
Поради факта, че мнозинството от жертвите при конфликтни ситуации са пострадали от малокалибрени оръжия и леко въоръжение (МОЛВ), призовава Комисията и Съвета спешно да предприемат последващи действия на решението на Съда на Европейските общности от 20 май 2008 г. относно компетенциите на Общността за борба срещу разпространението на МОЛВ Дело C-91/05, Комисия срещу Съвета.
Calls, due to the fact that a majority of victims in conflict situations are killed by small arms and light weapons (SALW), upon the Council and the Commission to urgently follow up on the Court of Justice decision of 20 May 2008 on Community competence in combating the proliferation of SALW Case C-91/05, Commission v. Council.
, като ускорят изпълнението на европейската стратегия за борба срещу незаконното натрупване и трафик на МОЛВ и муниции за тях, и като напреднат с планирането на предоставяните от ЕО финансови средства, по-специално от Европейския фонд за развитие и от Инструмента за стабилност, за свързани с МОЛВ програми, които да бъдат изпълнявани на място; предлага многостранните и регионалните финансови институции да предприемат мерки, там където е целесъобразно, за установяване на свързани с МОЛВ програми в рамките на кампаниите за преустройство и възстановяване в следконфликтни райони и на усилията за консолидиране на въпросите на управлението, подобряване на законодателството и увеличаване на операционния капацитет на правоприлагащите органи по отношение на МОЛВ; призовава Съвета и Комисията да продължат да насърчават разработването на международен, правнообвързващ договор в областта на търговията с оръжия както на двустранна, така и на многостранна основа;
by accelerating the implementation of the European Strategy to combat illicit accumulation and trafficking of SALW and their ammunition, and by stepping up planning for EC funding, namely from the European Development Fund and the Stability Instrument, to be spent on SALW-related programmes on the ground; requests that multilateral and regional financial institutions take measures, where appropriate, to establish SALW programmes in the framework of reconstruction and rehabilitation efforts in post-conflict areas and in efforts to consolidate governance issues, to strengthen legislation and to improve the operational capacity of law enforcement agencies regarding SALW; calls on the Council and the Commission to continue promoting the creation of an international, legally-binding Arms Trade Treaty in all bilateral and multilateral settings;
Счита, че доброволното завръщане на бежанците и вътрешно разселените лица трябва да бъде основен приоритет, като същевременно им се гарантира сигурна прехрана, по-конкретно чрез предоставяне на ефективни здравни и образователни услуги (включително кампании за ограмотяване сред жените) и възможности за трудова заетост, и че то трябва да се осъществи посредством междугрупов диалог, обучение в областта на мира, международно придружаване, борба с предразсъдъците и обучение по отношение на разнообразието, ангажиране на бившите воюващи в общността, процедури за обработка на териториални искания и лекуване на травмите; счита, че при съвместимост на етническия и религиозния профил, вътрешно разселените лица следва да бъдат заселени из цялата страна и върнати в собствените им села и градове, а не съсредоточени в големи групи, което може да доведе до конфликти и насилие;
Considers that the voluntary return of refugees and internally displaced people (IDPs) must be a high priority while ensuring them security in a viable livelihood, in particular by providing functional health and education services (including literacy campaigns for women) and job opportunities, and that it must take place by means of inter-group dialogue, peace education, international accompaniment, prejudice reduction and diversity training, ex-combatant-community engagement, processes for handling land claims and trauma healing; provided that the ethnic or religious profile is compatible, considers that IDPs should be spread across the country and resettled in their original villages or towns and not concentrated in large groups which can lead to conflict and violence;