natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че се предвижда преговорите за широкообхватно международно споразумение за периода след 2012 г. във връзка с изменението на климата да приключат в Копенхаген през декември 2009 г.; като има предвид, че това споразумение следва да бъде правно задължително и съобразено с последните научни доказателства, според които изменението на климата настъпва по-бързо и по-агресивно от очакваното досега, както и с целта общото повишение на световната средногодишна температура на повърхността да се ограничи на не повече от 2°C над нивата преди началото на индустриализацията ("целта за 2°C");
whereas negotiations on a comprehensive international post-2012 agreement on climate change are due to be concluded in Copenhagen in December 2009; whereas that agreement should be legally binding and consistent with the latest scientific evidence, which indicates that climate change is happening faster and more aggressively than previously estimated, and with the objective of limiting the overall global annual mean surface temperature increase to 2ºC above pre-industrial levels ("the 2ºC objective"),
като има предвид, че за постигането на целта от 2°C е необходимо индустриализираните държави да поемат водеща роля, като намалят значително своите емисии, а развиващите се страни също дадат своя принос за постигането на горепосочената цел;
whereas in order to meet the 2ºC objective it is necessary for developed countries to take the lead in significantly reducing their emissions, and for developing countries also to contribute to the attainment of that objective,
като има предвид, че развиващите се страни са допринесли в най-малка степен за изменението на климата, но са изправени пред най-тежките последици от него, и като има предвид, че изменението на климата излага на риск 40 % от международните инвестиции за намаляване на бедността, като по този начин заплашва ефикасността и устойчивостта на дейностите, свързани с развитието; като има предвид безспорната необходимост от по-добра координация, взаимно допълване и последователност на инициативите, свързани с изменението на климата и инициативите за развитие;
whereas developing countries have contributed least to climate change but are facing its severest consequences, and whereas climate change is placing 40 % of international poverty reduction investment at risk, thus threatening the efficacy and sustainability of development work; whereas there is a clear need for greater coordination, complementarity and coherence between climate change and development initiatives,
като има предвид, че изменението на климата може да увеличи опасността от конфликти във връзка с природните ресурси, поради намаляването на обработваемата земя, все по-големия недостиг на вода или обезлесяването, или поради свързаната с климата миграция; като има предвид, че следва да бъде отчетено и потенциалното въздействие върху общественото здраве;
whereas climate change may exacerbate the potential for conflicts over natural resources owing to shrinking arable land, growing water scarcity or deforestation, or due to climate-induced migration; whereas the potential impact on public health should also be taken into account,
като има предвид, че обезлесяването води до приблизително 20 % от емисиите на парникови газове в световен мащаб, че то е основен причинител на загуба на биологично разнообразие и представлява сериозна заплаха за развитието, и по-специално, за препитанието на бедното население;
whereas deforestation accounts for some 20 % of global greenhouse gas emissions, is a major driver of biodiversity loss and constitutes a serious threat to development and, in particular, to the livelihoods of the poor,
като има предвид, че е необходимо значително увеличаване на финансовите средства, което да позволи предприемането на мерки за облекчаване и приспособяване в развиващите се страни и че следователно за справяне с изменението на климата следва да се предоставят средства, с ангажираност, подобна на тази, която беше необходима за преодоляване на настоящата финансова криза;
whereas significantly increased financial resources are needed to enable the necessary mitigation and adaptation actions to be taken in developing countries, and therefore resources should be made available to tackle climate change with a commitment similar to the commitment that was needed to tackle the current financial crisis,
като има предвид, че по-голямата част от парите, обещани за борбата с изменението на климата, идват от бюджетите на официалната помощ за развитие (ОПР), като по този начин се отклоняват средства от помощта за развитие и се създава сериозна заплаха по отношение на усилията за намаляването на бедността и постигането на целите на хилядолетието за развитие (ЦХР);
whereas most of the money promised for climate change comes from Official Development Assistance (ODA) budgets, thus diverting funds from development assistance and posing a serious threat to poverty reduction and the attainment of the Millennium Development Goals (MDGs),
като има предвид, че една обвързваща международна рамка, водеща до намаляване на емисиите в необходимия мащаб, ще има също големи непосредствени предимства за световното здраве, а без такава рамка напредъкът за постигане на ЦХР е изложен на риск и може да бъде спрян и върнат назад;
whereas a binding international framework leading to emission reductions on the necessary scale will also produce large, immediate co-benefits for global health, and whereas without such a framework progress towards meeting the MDGs is at risk and could be reversed,
като има предвид, че ЕС е единственият регион в света, който е поел задължителни цели за постигане на намаляване на емисиите на парникови газове, с приемането на горепосочения пакет от мерки за климата и енергетиката, който се състои от законодателни мерки за постигане до 2020 г. на едностранно намаление от 20 % на емисиите на парникови газове спрямо нивата от 1990 г., с ангажимент да пристъпи към намаление от 30 % или повече, в съответствие с последните научни постижения, ако в Копенхаген бъде договорено достатъчно амбициозно и задължително международно споразумение, което да изисква подобни усилия и от други развити страни, както и подходящ принос от по-напреднали в икономическо отношение развиващи се страни, в съответствие с тяхната отговорност и възможности;
whereas the EU is the only regional entity in the world to have accepted binding objectives for the achievement of greenhouse gas emissions reductions by adopting the above-mentioned climate and energy package consisting of legislative measures to implement a unilateral 20 % reduction in greenhouse gas emissions compared to 1990 levels by 2020, with the commitment to move to a 30 % reduction or more, in line with the latest developments in science, if a sufficiently ambitious and binding international agreement is reached in Copenhagen, which requires a similar effort from other developed countries and appropriate contributions from economically more advanced developing countries which are commensurate with their responsibility and abilities,
като има предвид, че за ускоряване на темпа на иновациите и за увеличаване на мащаба на демонстрацията и внедряването, с оглед на това всички страни да имат достъп до устойчиви технологии на достъпни цени, е необходима глобална трансформация в сферата на технологиите и технологичното сътрудничество;
whereas a global transformation in technology and technological cooperation is necessary to accelerate the pace of innovation and increase the scale of demonstration and deployment so that all countries have access to affordable sustainable technologies,
като има предвид, че енергийната ефективност играе ключова роля в ограничаването на емисиите на CO2, по-специално неотдавнашните инициативи във връзка с енергийна ефективност на сградите и правилата за енергийно етикетиране;
whereas energy efficiency plays a crucial role in limiting CO2 emissions, in particular the recent initiatives on the energy performance of buildings and energy labelling rules,
като има предвид, че предприемането на амбициозни климатични мерки би допринесло за разрешаването на настоящата икономическа криза посредством създаването на работни места и засилена икономическа дейност, и като се има предвид, че Международната агенция по енергетика счита, че постигането на амбициозно споразумение в Копенхаген е необходимо за насочването на инвестиции, забавени от кризата, към екологично устойчиви инвестиции;
whereas ambitious climate measures would contribute to solving the current economic crisis through job creation and increased economic activity, and whereas the International Energy Agency considers an ambitious agreement in Copenhagen to be necessary to channel investments delayed by the crisis to environmentally sustainable investments,
като има предвид, че редица трети страни са предприели мерки за борба с изменението на климата, например цели за намаляване на емисиите;
whereas a number of third countries have taken measures to combat climate change, such as emission reduction targets,
като има предвид, че за справянето с проблема с изместването на въглеродни емисии и създаването на условия на равнопоставеност в контекста на мерките за намаляване с 30% на емисиите на CO2 е необходимо постигането на широкообхватно споразумение в Копенхаген;
whereas a comprehensive agreement in Copenhagen is necessary in order to tackle carbon leakage and create a level playing field in the context of the move to a 30 % reduction in greenhouse gas emissions,
като има предвид, че ефективното намаляване на емисиите от парниковите газове изисква холистичен подход, който да обхваща всички емитиращи производствени и транспортни сектори и следва да бъде разглеждано в контекста на успешния преход към устойчив икономически модел, който предвижда екологичното качество да върви ръка за ръка с икономическия растеж, създаването на богатства и технологичния напредък;
whereas an effective reduction of greenhouse gas emissions requires a holistic approach which covers all emitting sectors of production and mobility and should be considered in the framework of the successful transition towards a sustainable economic model, which provides for environmental quality to go hand in hand with economic growth, wealth creation and technological advancement;
Настойчиво призовава ЕС да продължава да развива външна политика по въпросите на климата и да говори с един глас, за да запази водещата си роля в преговорите на COP 15, както и да поддържа високо равнище на амбиция в разискванията със своите международни партньори, с цел постигането в Копенхаген на амбициозно и правно задължително международно споразумение, съобразено с последните постижения на науката и с целта за 2°C;
Urges the EU to continue to develop an external climate policy and to speak with one voice to maintain its leading role in the negotiations at COP 15, and to maintain a high level of ambition in discussions with its international partners, in order to achieve an ambitious and legally binding international agreement in Copenhagen, in line with the latest developments in science and consistent with the 2ºC objective;
Подчертава, че страните трябва да постигнат до края на тази година правно обвързващо споразумение в Копенхаген за цели и финансиране на смекчаването в индустриализираните страни, и да определят официален процес, който да постигне през първите няколко месеца на 2010 г. правно обвързващо всеобхватно споразумение за климат, което да влезе в сила на 1 януари 2013 г.;
Emphasises that by the end of this year in Copenhagen, the Parties need to reach a legally binding agreement on industrialised-country mitigation targets and financing and to establish a formal process to achieve a legally binding comprehensive climate agreement in the first few months of 2010, coming into force on 1 January 2013;
Призовава държавните глави или правителствените ръководители на всички страни по COP 15 да отдадат най-голям приоритет на този въпрос и да демонстрират политическо лидерство и подчертава необходимостта от това тези държавни глави или правителствени ръководители да присъстват на частта от конференцията, която ще се проведе на високо равнище, за да не се допусне ситуация, в която едно бъдещо споразумение, включващо поемането на значими и дългосрочни национални ангажименти, да не бъде сключено, поради факта, че присъстващите договарящи лица не разполагат с необходимия политически мандат или правомощия;
Calls on the Heads of State or Government of all COP 15 members to give this matter the highest priority and to demonstrate political leadership and stresses the importance of those Heads of State or Government making themselves available to attend the high-level segment of COP 15 to avoid any possibility of an agreement involving significant and long-term national commitments failing to be secured because the negotiators present do not have the political mandate or authority required;
Подчертава, че, за да се гарантира непрекъснатост на ангажиментите след изтичането на първия период на ангажименти, поети съгласно Протокола от Киото, е от съществено значение преговорите за постигане на споразумение след 2012 г. в Копенхаген да бъдат приключени, и посочва, че допълнителното забавяне на действията в световен мащаб може да доведе до положение, при което бъдещите поколения вече няма да могат да контролират изменението на климата;
Stresses that, in order to secure continuing commitments after the Kyoto Protocol first commitment period expires, it is vital for the negotiations on a post-2012 agreement in Copenhagen to be concluded, and points out that further delays in global action might lead to a situation whereby future generations will no longer be able to control climate change;
Задължения за намаляване на емисиите
Reduction commitments
Подчертава, че международното споразумение следва да се основава на принципа за "обща, но диференцирана отговорност ", при което индустриализираните държави играят водеща роля, като намаляват своите национални емисии; все пак изразява становището, че, предвид тяхната икономическа тежест, Китай, Индия и Бразилия, следва да поемат ангажимент за постигане на цели, подобни на тези на индустриализираните държави, докато другите бързоразвиващи се страни, в съответствие с Плана за действие от Бали, следва да предприемат подходящи мерки за смекчаване на национално равнище, в контекста на устойчивото развитие, които се подкрепят и чието осъществяване е възможно - по измерим, отчетен и проверим начин - с технологии, финансиране и изграждане на капацитет от развитите страни, като при трансфера на технологии се взема надлежно предвид защитата на индустриалната собственост, както и специфичните потребности на най-слабо развитите страни;
Stresses that the international agreement should be based on the principle of a "common but differentiated responsibility", with the industrialised countries taking the lead in reducing their domestic emissions; takes the view, however, given their economic weight, that China, India and Brazil should commit themselves to targets similar to those of the industrialised countries, whereas other emerging countries should, in accordance with the Bali Action Plan, take nationally appropriate mitigation actions in the context of sustainable development, supported and enabled, in a measurable, reportable and verifiable manner, by technology, financing and capacity-building from developed countries, having due regard, in technology transfers, to the protection of industrial property rights and to the special needs of the least developed countries;
Счита, че споразумението от Копенхаген следва да обвърже страните със задължително намаляване на емисиите и да предвиди санкции на международно равнище в случай на неспазване, като тяхната форма предстои да се определи;
Believes the Copenhagen agreement should bind the parties to mandatory reductions and provide for sanctions at international level for non-compliance, their form remaining to be defined;
Припомня, че международното споразумение следва да гарантира общо намаляване на емисиите на парникови газове в развитите страни в горната граница на диапазона от 25-40% за 2020 г., спрямо равнищата от 1990 г., както беше препоръчано от четвъртия доклад за оценка, изготвен от Международната експертна група по изменение на климата (IPCC 4AR), и че последните научни данни показват, че се изисква намаляване на емисиите с поне 40%; призовава то да се извърши на национално равнище; припомня, че дългосрочната цел за намаляване на емисиите за ЕС и другите развити страни следва да бъде най-малко 80% до 2050 г. в сравнение с равнищата от 1990 г.; припомня, че глобалните емисии на парникови газове следва да започнат да спадат най-късно до 2015 г.; подчертава, че е необходимо целите за намаляване, договорени в международното споразумение, да съответстват на целта за 2°C и на най-новите научни констатации; във връзка с това призовава към редовно преразглеждане на споразумението на всеки пет години с цел гарантиране, че целите за намаляване на емисиите са достатъчно амбициозни за постигане на целта за 2°C, и че продължават да съответстват на последните развития в науката; призовава към създаване на глобален механизъм за въглеродно отчитане;
Recalls that the international agreement should ensure collective reductions in greenhouse gas emissions in the developed countries at the high end of the 25-40 % range for 2020 compared to 1990 levels, as recommended by the Fourth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC 4AR), and that recent scientific data indicates that an emission reduction of at least 40 % is required; calls for those reductions to be domestic; recalls that a long-term reduction target should be set for the EU and the other developed countries of at least 80 % by 2050 compared to 1990 levels; recalls that global greenhouse gas emissions should start falling by 2015 at the latest; emphasises the need for the reduction targets agreed in the international agreement to be in line with the 2°C objective and with the latest developments in science; calls, therefore, for regular reviews in the agreement every five years to make sure that the reduction targets are ambitious enough to meet the 2°C objective and that those targets continue to be in line with the latest developments in science; calls for the establishment of a global carbon accounting mechanism;
Приканва ЕС да поясни при какви условия би повишил ангажимента си за намаляване на емисиите, като се има предвид фактът, че най-новите научни препоръки призовават за поемане на ангажимент от 40-процентно намаляване на емисиите;
Invites the EU to clarify under which conditions it would increase its reduction commitment, taking into account the fact that the latest scientific recommendations call for a commitment to a 40 % reduction in emissions;
Призовава към включване в споразумението от Копенхаген на изисквания за докладване, според които изброените в приложение 1 страни да трябва да създадат планове за действие за постигане на намаляване на емисиите в периода до 2050 г., съобразено с пределната стойност от 2°C;
Calls for the inclusion of reporting requirements in the Copenhagen agreement under which Annex 1 Parties will have to establish action plans for achieving emission reductions in the period up to 2050 consistent with the 2°C limit;
Приема ангажимента на Япония да намали емисиите си с 25% до 2020 г. и приветства положителните сигнали от страна на Китай; в светлината на тези събития настоятелно призовава САЩ да превърнат в задължителни целите, поставени по време на изборната кампания, като по този начин бъде даден ясен сигнал за решителността на водещите развити страни да се борят с изменението на климата; подчертава във връзка с това, че също така е изключително важно Индия да даде своя принос;
Recognises Japan's commitment to reduce its emissions by 25 % by 2020 and welcomes the positive signals from China; urges, in the light of these developments, the USA to make binding the goals set during the election campaign, thereby giving a strong signal of the resolve of the leading developed countries to take up the fight against climate change; stresses in this regard that it is also extremely important for India to make a contribution;
Приветства посоченото по-горе съобщение на Комисията от 10 септември 2009 г. като важна стъпка в разискванията и подчертава особено ролята на Парламента като бюджетен орган;
Welcomes the above-mentioned Commission Communication of 10 September 2009 as an important step in the discussion, and especially underlines the role of Parliament as a budgetary authority;
Припомня, че международното споразумение следва също така да гарантира, че развиващите се страни като цяло ще ограничат нарастването на своите емисии от 15 до 30% под равнището на "обичайната практика" с цел гарантиране на постигането на целта от 2ºC;
Recalls that the international agreement should also ensure that developing countries as a group limit the growth of their emissions to 15 to 30 % below "business as usual" in order to ensure that the 2ºC objective is achieved;
Подчертава, че страните, които не са включени в приложение I, не могат да бъдат третирани като един блок, тъй като техният капацитет да инвестират в мерки за смекчаване на последиците от изменението на климата и за адаптиране към него, както и тяхната способност за приспособяване към изменението на климата, не са еднакви;
Stresses that the Non-Annex-I countries cannot be treated as a block, because their capacities to invest in mitigation and adaptation of climate change, as well as their capacities to adjust to climate change, are not the same;
Призовава ЕС да прикани членовете на COP 15 да разработят съвместна стратегия за 2050 г. и по-нататък;
Calls on the EU to invite the members of the COP 15 to develop a common vision for the year 2050 and beyond;
Подчертава, че едно споразумение в Копенхаген би могло да предостави необходимия стимул за "Устойчив нов курс", който да насърчава устойчив социален и икономически растеж, популяризиране на устойчиви от гледна точка на околната среда технологии, енергия от възобновяеми източници и енергийна ефективност, намаляване на енергийното потребление и осигуряване на нови работни места и социално сближаване, както в развитите, така и в развиващите се страни; отбелязва също така, че следва да се обърне дължимото внимание на аспектите на изменението на климата, свързани с общественото здраве; припомня доклада на Стърн "Икономика на изменението на климата", в който се посочват ясно икономическите стимули за възможно най-бързи действия от страна на международната общност за справяне с изменението на климата; признава, че първоначалните инвестиции от обществения сектор в инфраструктури за устойчива енергия и допълнителни изследвания и развитие ще намалят социалната цена на изменението на климата;
Emphasises that an agreement in Copenhagen could provide the necessary stimulus for a "Sustainable New Deal" boosting sustainable social and economic growth, promoting environmentally sustainable technologies, renewable energy and energy efficiency, reducing energy consumption and securing new jobs and social cohesion in both developed and developing countries; notes also that due consideration needs to be given to the public health aspects of climate change; recalls the Stern Review on the Economics of Climate Change, which demonstrates clear economic incentives for the international community to act as soon as possible to tackle climate change; recognises that upfront investments by the public sector in a sustainable energy infrastructure, and in complementary research and development, will reduce the social costs of climate change;