natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ограничаването на колективната правна защита до индивидуални загуби в размер до 2000 EUR би съгласувало хоризонталния инструмент с Регламент № 861/2007 за създаване на процедура за искове с малък материален интерес и би гарантирало последователността в законодателството на ЕС.
Limiting collective redress to individual losses of up to EUR 2000 would align the horizontal instrument with Regulation No 861/2007 on a European Small Claims Procedure and ensure consistency of EU legislation.
Докладчикът би желал да започне дискусия по въпроса дали по-нисък праг не би бил по-подходящ.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Докладчикът счита, че следва да има наличен хоризонтален инструмент при трансгранични дела, когато е нарушено правото на ЕС.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Трансграничният елемент би бил налице, когато увреденото лице и ответникът не са установени в една и съща държава членка.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Хоризонталният инструмент би могъл да се прилага също и когато увредените лица не са установени в една и съща държава членка.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Всеки хоризонтален инструмент трябва да се основава на принципа, че всяко понесло вреди лице трябва да има право да получи компенсация, но внасящите колективни искове не трябва да са в по-добро положение от индивидуалните ищци.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
Този принцип предполага включването на някои защитни механизми във всеки хоризонтален инструмент.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Докладчикът иска извършването на действия по представителство да се поверява на квалифицирани субекти.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
Трябва да се разработят европейски критерии, съгласно които държавите членки да могат да разрешават на квалифицирани субекти да внасят искове.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Член 3 от Директива 2009/22/EО относно исковете за преустановяване на нарушения с цел защита на интересите на потребителите би могъл да служи за отправна точка за разработване на тези критерии, които трябва да бъдат първата бариера за изключване на неправилна употреба на един хоризонтален инструмент.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Издаването на разрешения на квалифицирани органи би дало на държавите членки механизъм, позволяващ известен контрол над представителната организация и съответно над хоризонталния инструмент срещу неправила употреба, за разлика от груповите искове, при които подобен контрол не би съществувал.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Докладчикът призовава само ясно идентифицирана група хора да може да участва в представителен иск и идентификацията да бъде приключена при внасяне на иска.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Конституциите на няколко държави членки забраняват искове с възможност за отказ от участие, при които се внася иск от името на неустановени увредени лица, тъй като последните не биха имали свободата да не внесат иск.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Искове с възможност за отказ от участие биха били проблематични и предвид член 6 от ЕКПЧ.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Единствено реално понесени вреди и единствено увредени от нарушение на правото на ЕС лица могат да бъдат компенсирани.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Това предполага също и че никаква част от компенсацията не трябва да остава у представителната организация, тъй като това не само би влязло в разрез с принципа на компенсиране, но също така значително би увеличило финансовия стимул за внасяне на неоснователни искове.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Докладчикът призовава за забрана на обезщетенията с наказателен характер, така че по-конкретно да се избегне търсенето на най-благоприятна правна система („forum shopping“).
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Наистина по делото Manfredi Съдът е признал допустимостта на националните разпоредби за налагането на обезщетения с наказателен характер, но това решение важи единствено при липса на съответни разпоредби на Общността по въпроса
It is true that in Manfredi the Court recognised the permissibility of national provisions on punitive damages, but this judgment applies only in the absence of Community rules governing the matter
По този начин законодателят на Съюза може да изключи плащането на обезщетения с наказателен характер.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
От решаващо значение е колективните ищци да не бъдат в по-добро положение от индивидуалните, когато става дума за доказателствен материал.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Вместо да се въвеждат несвойствени задължения за разкриване на европейско равнище, държавите членки следва да продължат да регулират достъпа до доказателствен материали съгласно разпоредбите на своето процедурно право.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Изискванията за разкриване ненужно повишават разноските за съдебно производство и насърчават неоснователните искове и следователно трябва да бъдат отхвърлени на европейско равнище.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.
Докладчикът иска да запази националните правила относно разпределянето на разноските, тъй като твърдо установеният принцип в държавите членки, че загубилият плаща, е защитен механизъм срещу неоснователни искове.
The rapporteur wishes to maintain the national rules on allocation of costs, since the well established principle in the Member States that the loser pays is a safeguard against unwarranted claims.
И Комисията не следва да използва инструменти с незадължителен характер, за да насърчава държавите членки да коригират правилата си за разпределяне на разноските.
Neither should the Commission use soft law instruments to encourage the Member States to adjust their cost allocation rules.
Докладчикът отхвърля финансирането на колективни искове.
The rapporteur rejects the funding of collective claims.
Подобни механизми за финансиране са не само непознати в повечето държави членки, но и превръщат иска в стока, която може да бъде търгувана.
Not only are funding mechanisms unknown in most Member States, but they also convert a claim into a tradable good.
Съюзът следва да не дава възможност на пазарни механизми да определят кога да се внесе или да не се внесе даден иск.
The Union should refrain from allowing market mechanisms to decide whether a claim can be brought or not.
В това отношение следва да се има предвид, че много потребителски сдружения и др. ползват публично финансиране и че трябва да се помисли повече дали и до каква степен публичното финансиране трябва да се увеличи, за да се укрепят представителните искове.
In this respect it should be borne in mind that many consumer associations, etc. enjoy public funding and that further thought should be given as to whether and to what extent public funding has to be increased in order to strengthen representative actions.
Поради ограничения при изготвянето на текста докладчикът не успя да засегне много други важни въпроси, свързани със защитните механизми, например как да се постъпва с документите, държани от публични органи.
The rapporteur could not touch upon many other important questions relating to safeguards owing to drafting constraints, for instance how to deal with documents in the hands of public authorities.
Като се има предвид, че в области като конкурентното право частните искове за компенсация най-вероятно ще бъдат внасяни след установяване на нарушението на правото на ЕС от орган по конкуренцията, следва да се помисли допълнително и по въпроса за достъпа до документи.
Bearing in mind that in areas such as competition law private actions for compensation will most likely be pursued after the breach of EU law has been established by a competition authority, further thought should be given to the question of access to documents.
Докладчикът счита, че достъпът до документи, получени при публични разследвания, следва да бъде разрешаван, но че трябва да се разработят специфични критерии, за да се определи кога може да бъде отказан достъп до документи, за да се защитят законните интереси на ответника или на трета страна и всякакви други по-висши интереси.
The rapporteur believes that access to documents retrieved in public investigations should be granted, but that specific criteria need to be developed in order to identify when access to documents can be denied so as to protect legitimate interests of the defendant or a third party and any other overriding interests.
Следва да се има предвид, че по отношение на частните обезщетения в областта на конкуренцията и взаимодействието с програмата за освобождаване от санкции Съдът наскоро постанови, че „ юрисдикциите на държавите членки … са компетентни въз основа на съответното национално право да определят условията, при които се разрешава или отказва този достъп, като претеглят защитените от правото на Съюза интереси“
It should be borne in mind that with regard to private damages in the competition field and the interaction with the leniency programme, the Court recently ruled that it is ‘ for the courts and tribunals of the Member States, on the basis of their national law, to determine the conditions under which such access must be permitted or refused by weighing the interests protected by European Union law ’
Решение от 14 юни 2011 г. по дело C-360/09 Pleiderer, все още непубликувано в Сборника. .
Judgment of 14 June 2011 in Case C-360/09 Pleiderer, not yet reported in the ECR. .
Освен това би могла да се разгледа възможността да се позволява внасяне на представителен иск само след окончателно установяване на нарушението на правото на ЕС от компетентния национален или европейски орган или съд, чиито решения не могат да бъдат обжалвани съгласно националното право.
In addition, it could also be considered to allow for a representative action to be brought only after the breach of EU law has finally been established by the competent national or European authority or court against whose decisions there is no remedy under national law.
В този контекст, но не и в рамките на хоризонталния инструмент, трябва да се разработят специфични критерии, които дават възможност глоби или публични санкции да се приспадат след присъждането на обезщетение, за да не се създава несъразмерна финансова тежест за ответника.
In this context but not within the horizontal instrument, specific criteria need to be developed which allow for fines or other public sanctions to be deducted after damages have been awarded in order not to put disproportionate financial burdens on the defendant.
В областта на антитръстовото законодателство Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора
In the field of antitrust law, Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty
В заключение докладчикът счита, че не следва да бъде възможна колективна правна защита за общо нарушение на правото на ЕС, по-конкретно правото на ЕС за защита на потребителите, тъй като подобна неясна клауза би увеличила правната несигурност: във всеки отделен случай би се наложило да се определя дали нарушените права възникват вследствие на законодателството на ЕС или на националното законодателство.
Finally, the rapporteur believes collective redress should not be possible for a general breach of EU law, in particular EU consumer protection law, as such a vague clause would increase legal uncertainty: it would have to be established in each instance whether the rights infringed derive from EU or national legislation.
Също така не би било достатъчно да се определят конкретни сектори, като финансовите услуги и телекомуникациите
It would also not be sufficient to identify particular sectors, such as financial services and telecommunications
Вместо това правната сигурност би се увеличила чрез определяне на точните законодателни норми на ЕС, където съществуват проблеми по отношение на прилагането на правата на увредените лица.
Instead, legal certainty will be increased by identifying the exact pieces of EU legislation where problems regarding the enforcement of rights of victims exist.
След като се извърши това определяне, хоризонталният инструмент следва да се прилага за искове за обезщетения в случай на нарушение на съответното посочено законодателство, както и на антитръстовите правила на ЕС.
Once this identification has taken place, the horizontal instrument should apply to damages actions in case of breach of the relevant legislation indicated as well as of EU antitrust rules.
Както при Директивата относно исковете за преустановяване на нарушения, съответното законодателство на ЕС следва да бъде изброено в приложение към хоризонталния инструмент, така че да се даде възможност за правилно определяне на нарушенията, срещу които е възможна колективна защита по хоризонталния инструмент.
As in the Injunctions Directive the relevant EU legislation should be listed in an Annex to the horizontal instrument so as to allow for the correct determination of the infringements against which collective redress is available under the horizontal instrument.
Алтернативно разрешаване на спорове
Alternative Dispute Resolution (ADR)
Алтернативното разрешаване на спорове обикновено предоставя бързо и справедливо решение и следва да бъде по-привлекателно като вариант за решаване на спора от съдебно производство.
ADR generally provides for a quick and fair settlement and should be more attractive for resolving the dispute than court proceedings.
Следователно трябва да стане задължително да се търси извънсъдебно постигане на споразумение, преди да се внесе колективен иск.
It therefore should be made obligatory to seek out-of-court settlements before bringing collective action.
Въвеждането на законово задължение за задължителна процедура за постигане на споразумение трябва да съответства на някои критерии, разработени от Съда, за да бъде съвместимо с правото на ефективна съдебна защита.
The introduction of a legal obligation for a mandatory settlement procedure must observe certain criteria developed by the Court in order to be compatible with the right to effective judicial protection
Предложение на Комисията относно алтернативното разрешаване на спорове се очаква през есента на 2011 г. и това предложение следва да бъде отправната точка за разработване на подобен механизъм.
A Commission proposal on ADR is expected in autumn 2011 and this proposal should be the starting point for developing such a mechanism.
Компетентност и приложимо право
Jurisdiction and Applicable Law
Докладчикът счита, че въпросите за компетентността и приложимото право са от изключителна важност за предотвратяване на търсенето на най-благоприятна правна система („forum shopping“).
The rapporteur believes that questions of jurisdiction and the applicable law are of the utmost importance in order to prevent forum shopping.
Следователно са необходими ясни, стриктни правила, за да се избегне наплив към съдилищата.
Clear, strict rules are therefore needed to avoid a rush to the courts.
Правилата за компетентността и приложимото право в трансгранични ситуации са в полза на по-слабата страна, напр. на потребителя.
Rules on jurisdiction and the applicable law in cross-border situations favour the weaker party, e.g. the consumer.
Въпреки това при колективната правна защита увредените лица не внасят един иск, а колективен иск.
However, when it comes to collective redress, the victims do not bring a single claim but a collective claim.
Следователно необходимостта за защита на по-слабата страна вече не е абсолютна, което позволява въвеждането на специфични правила относно компетентността и приложимото право в самия хоризонтален инструмент вместо променяне на съответните правила на ЕС.
The need for protection of the weaker party is therefore no longer absolute, which allows for the introduction of specific rules on jurisdiction and the applicable law in the horizontal instrument itself instead of changing the relevant EU rules.
По отношение на компетентността, специална клауза в хоризонталния инструмент следва да предвижда компетентност на съдилищата на мястото, където е установен ответникът.
With regard to jurisdiction, a special clause in the horizontal instrument should provide that the courts for the place where the defendant is domiciled should have jurisdiction.
Докладчикът счита, че всяко друго решение би било непрактично.
The rapporteur considers that any other solution would be impractical.
Разпоредба, предвиждаща компетентност на съдилищата на мястото, където е била причинена основната част от вредите, би могло да бъде проблематично, тъй като в много случаи е трудно, ако не и невъзможно, да се определи къде е била причинена основната част от вредите.
Providing that the courts for the place where the major part of damage was caused should have jurisdiction could be problematic since in many cases it is difficult if not impossible to determine where the major part of the damage was caused.
Също така, на пръв поглед би могло да изглежда лесно да се предвиди компетентност за съдилищата по местожителство на мнозинството от увредените лица в рамките на процедура с включване в иска при желание („opt-in“), тъй като увредените лица трябва да бъдат ясно идентифицирани.
In addition, providing for the courts to have jurisdiction where the majority of victims are domiciled might at first sight seem easy in an opt-in procedure as the victims have to be clearly identified.
Въпреки това тази клауза би оставила възможност за търсене на най-благоприятна правна система, тъй като не би имало как да се избягнат ситуации, при които критична маса увредени лица от юрисдикции, където процедурното право се счита за по-благоприятно за ищеца, биха били насърчени да се включат в иска.
However, this clause would leave room for forum shopping, as there would be no way of avoiding situations in which a critical mass of victims from jurisdictions where the procedural law was perceived as being more claimant-friendly were encouraged to join the action
Докладчикът също така счита, че са необходими ясни, стриктни правила относно приложимото право, но разбира, че това би било трудно за постигане.
The rapporteur also believes that clear, strict rules on the applicable law are needed but understands that this would be difficult to achieve.
Следователно е необходимо допълнително разглеждане, за да се оцени дали не би било възможно да се предвиди приложимост на закона по местожителство на по-голямата част от увредените лица.
Further examination is therefore needed to evaluate whether it might not be possible to provide for the applicability of the law of the place where the majority of the victims are domiciled.
Като алтернатива докладчикът счита, че приложимото право би могло също така да се съгласува с правилата за компетентността, т.е. приложимото право би могло да бъде правото на мястото, където е установен ответникът.
Alternatively, the rapporteur considers that the applicable law could also be aligned with the rules on jurisdiction, i.e. the applicable law could be the law of the place where the defendant is domiciled.
Предимството на това би било, че съдът би произнесъл своето решение на основата на една единна правна система, с която е запознат.
This would have the advantage that the court would give its ruling on the basis of a single law with which it is familiar.
В отсъствието на пълна хармонизация на мнозинството сфери на националното право, подобно правило не би изключило ситуации, в които приложимото право дава по-малко права от материалното право на други държави членки, в които е местожителството на някои други увредени лица, които са се включили.
In the absence of full harmonisation of most areas of national law, such a rule could not exclude situations in which the applicable law grants fewer rights than the material laws of other Member States in which some of the victims that opted in are domiciled.
При все това увреденото лице би имало възможността да не се включва при предявяване на колективния иск, а вместо това да предяви индивидуален иск в своята държава членка.
However, the victim would remain free not to pursue the opt-in collective action and seek individual redress in his Member State.
В случай че не е уреден въпросът за приложимото право, съдът би трябвало да вземе решението си на основата на различни национални закони.
In case the question of the applicable law is not dealt with, the court would have to deliver its judgment on the basis of different national laws.
Един изход би бил да се сформират подгрупи, състоящи се от групи увредени лица, образувани в съответствие с различните материалноправни норми, които трябва да се приложат.
One way out could be to form subgroups consisting of groups of victims formed in accordance with the different substantive laws having to be applied.
Това би могло да намали сложността на иска, но все пак би изисквало от компетентния съд да приложи до 28 различни норми.
This might reduce the complexity of the claim but nevertheless would require the competent court to apply up to 28 different laws.
Обикновена законодателна процедура
Ordinary Legislative Procedure
Докладчикът твърдо настоява, че Парламентът трябва да бъде включен в рамките на обикновената законодателна процедура във всяка законодателна инициатива.
The rapporteur strongly insists that Parliament has to be involved, under the ordinary legislative procedure, in any legislative initiative.
Миналият опит сочи, че Парламентът няма да приеме никакво предложение, в което това право не е зачетено.
Past experience shows that Parliament will not accept any proposal where this right is not respected.
относно „Към съгласуван европейски подход за колективна защита“
on Towards a Coherent European Approach to Collective Redress
Sophie Auconie, Philippe De Backer, Saïd El Khadraoui, Olle Ludvigsson, Thomas Mann, Andreas Schwab, Theodoros Skylakakis
Sophie Auconie, Philippe De Backer, Saïd El Khadraoui, Olle Ludvigsson, Thomas Mann, Andreas Schwab, Theodoros Skylakakis
относно съгласуван европейски подход за колективна защита
on Towards a Coherent European Approach to Collective Redress