natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Отчита новата стратегия на Европейската комисията за равенство между половете, в която се обръща специално внимание на гениталното осакатяване на жени; отново подчертава необходимостта от последователност във външните и вътрешните политики на ЕС по този въпрос; настоятелно призовава Европейската комисия и държавите-членки на ЕС да включат въпроса за гениталното осакатяване на жени в рамките на разискванията на политики и политическия диалог със страни партньори и заинтересовани страни, които имат отношение към този чувствителен въпрос в национален контекст, използвайки подход, основан на широко участие и включване на засегнатите общности; призовава Комисията, Съвета и държавите-членки да активират всички политически и институционални средства в подкрепа на инициативи за приемането възможно най-скоро на резолюция на Общото събрание на ООН, в която да се призовава за световен мораториум върху гениталното осакатяване на жени;
Takes account of the new European Commission's gender equality strategy's referring specifically to the issue of female genital mutilation; reiterates the need for coherence on EU internal and external policies regarding this particular issue; urges the European Commission and the EU Member States to address the issue of female genital mutilation in the framework of political and policy dialogues with partner countries and stakeholders relevant to this sensitive issue in the national context, using a participatory approach and involving affected communities; calls on the Commission, the Council and the Member States to activate all political and institutional means in order to support initiatives aiming at the adoption as soon as possible of a resolution by the UNGA calling for a worldwide moratorium on female genital mutilation;
Счита, че насилието срещу жени намира и психологически израз; отбелязва, че в областта на труда жените остават по-ниско платени в сравнение с мъжете и че повечето от тях се назначават на несигурни работни места или на непълно работно време; поради това подчертава, че ролята на Комисията и на държавите-членки в тази област, както в Европейския съюз, така и извън него, не може да се ограничи само с борбата срещу насилието в тесния смисъл на понятието, като се има предвид необходимостта от борба срещу насилието срещу жени във всичките му форми – физическо, психологическо, социално и икономическо – и че като приоритет следва да се определи образованието за момчета и момичета от най-ранна възраст без пристрастност по отношение на пола и борбата със стереотипите, свързани с пола;
Considers that violence against women is also expressed psychologically; observes that in the field of work women remain underpaid in comparison with men and that more of them are employed in precarious or part-time jobs; stresses therefore that the role of the Commission and Member States in this field, both within and outside the European Union, cannot be confined to combating violence in the narrow sense, given the need to combat violence against women in all its forms – physical, psychological, social and economic – and that priority should be assigned to education free of gender bias for boys and girls from the earliest age and to combating gender stereotypes;
Подчертава значението на цялостното прилагане на резолюции 1325, 1820, 888 и 1889 на Съвета за сигурност на ООН, в които се призовава за участие на жените на всички етапи и на всички нива при решаването на конфликти и за защита на жените и момичетата от сексуално насилие и дискриминация; призовава държавите-членки, които все още нямат национален план за действие за изпълнение на Резолюция 1325 на Съвета за сигурност на ООН, спешно да приемат такъв; категорично осъжда изнасилването като средство за водене на война и повтарящите се масови изнасилвания в Демократична република Конго; отправя искане за пълно разкриване на неспособността на мисията на ООН за стабилизиране в Демократична република Конго (MONUSCO) да сложи край на масовите изнасилвания; настоятелно приканва върховния представител/заместник-председател на Комисията да проведе проучване, чрез мисията на ЕС за реформа на сектора за сигурност (EUSEC) и полицейската мисия (EUPOL) в Демократична република Конго, и да докладва на ЕП за всички конгоански и международни дружества или субекти, свързани с добивните промишлености в Демократична република Конго, които плащат на въоръжени групи или представители на силите за сигурност, замесени в такива масови изнасилвания и други системни престъпления срещу цивилни лица;
Underlines the importance of comprehensive implementation of the UN Security Council resolutions 1325, 1820, 888 and 1889 calling for the participation of women in all phases and at all levels of conflict resolution and the protection of women and girls from sexual violence and discrimination; calls on Member States that do not yet have a National Action Plan for the implementation of the UNSCR 1325 to adopt one as a matter of urgency; strongly condemns rape used as an instrument of war and the recurrent mass rapes occurring in DR Congo; requests full disclosure on the incapacity of the MONUSCO peacekeeping force to put a stop to mass rapes; urges the EU HR/VP, through EUSEC and EUPOL in DRC, to conduct an enquiry and report to the EP on all Congolese and international companies or entities involved in the extractive industries in DRC which pay armed groups and security personnel involved in such mass rapes and other systematic crimes against civilians;
Призовава върховния представител/заместник-председател на Комисията да увеличи броя на служителите, които работят по въпроси, свързани с равенството между половете, в рамките на външната дейност, и да създаде специални структури за тази цел; отчита напредъка, постигнат в рамките на общата политика за сигурност и отбрана по отношение както на мисиите, така и на обучението на служителите;
Calls on the HR/VP to increase the number of staff working on gender issues in external action and to create dedicated structures; recognises the progress made in CSDP in both missions and staff training;
Изразява дълбоката си загриженост относно вкоренените в редица страни дискриминация на полова основа и домашно насилие и посочва, че жените от селските райони са особено уязвима група; силно загрижен е също така за случаите на сексуално насилие и високия процент на изнасилванията на жени и момичета в Южна Африка, тъй като често разследванията са недостатъчни и възпрепятствани от полови предразсъдъци, жертвите срещат множество пречки пред достъпа до здравни грижи и осигуряването на лечение е забавено; осъжда решително насилието срещу жени и момичета като хроничен проблем в Гватемала и Мексико;
Expresses its deep concern about the entrenched gender-based discrimination and domestic violence in several countries, and points out that women living in rural areas are a particularly vulnerable group; similarly, is greatly concerned about cases of sexual violence and high rates of rape of women and girls in South Africa, investigations often being inadequate and obstructed by gender bias, with victims facing numerous obstacles in accessing healthcare and delays in the provision of medical treatment; strongly condemns violence against women and girls as a chronic problem in Guatemala and Mexico;
Изразява дълбока загриженост във връзка с положението на жените и момичетата в Иран, Демократична република Конго и Афганистан; осъжда бруталните нарушения на правата на жените в Демократична република Конго, настоятелно приканва международната общност значително да увеличи средствата в подкрепа на усилията за защита на жените от изнасилване и подчертава неотложната необходимост от привличане във висока степен на международното внимание към положението на жените и момичетата в Демократична република Конго; осъжда шиитския закон за гражданското състояние от март 2009 г., който представлява грубо нарушение на правата на афганистанските жени и е в разрез с конституцията на Афганистан и с международните норми в областта на правата на човека; приветства измененията на закона за личните дела на последователите на шиитското право, но продължава да бъде дълбоко загрижен по повод на някои членове от закона, които са в разрез със задълженията на Афганистан съгласно Международния пакт за граждански и политически права, Конвенцията за премахване на всички форми на дискриминация по отношение на жените и Конвенцията за правата на детето; настоятелно призовава афганистанските органи да предприемат незабавно действия за подобряване на състоянието на правата на жените в страната;
Is deeply concerned about the situation of women and girls in Iran, DRC, Afghanistan; condemns brutal violations of womens‘ rights in DRC, urges the international community to significantly increase funds aimed at efforts to protect women from rape, and stresses that major international attention must be given as a matter of urgency to the situation of women and girls in the DRC; condemns the Shia Personal Status Law adopted in March 2009, which strongly violates the rights of Afghan women and contradicts the Afghan Constitution and international human rights standards; welcomes amendments made to the law on ’Personal Affairs of the Followers of Shia Jurisprudence‘ but remains deeply concerned about certain articles of the law, which contradict the obligations of Afghanistan under the International Covenant on Civil and Political Rights, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, and the Convention on the Rights of the Child; urges the Afghan authorities to take action without delay to improve the situation of women's rights in the country;
Настоява в диалозите по правата на човека да се обърне изрично внимание на правата на жените, и по-специално на борбата и отстраняването на всички форми на дискриминация и насилие срещу жени и момичета, като главно се включат селективните аборти въз основа на пола, всички форми на вредни традиционни практики и обичаи, като например гениталното осакатяване на жените и ранните или принудителни бракове, всички форми на трафик на хора, домашно насилие и убийство на жени, експлоатация на работното място и икономическа експлоатация, настоява също така да бъде отхвърлено всяко позоваване на каквито и да било обичаи, традиции или религиозни съображения от страна на държавите с цел избягване на изпълнението на задължението им за премахване на подобна жестокост; подчертава, че усилията за премахването на всички форми на генитално осакатяване на жени следва да бъдат засилени както на местно равнище, така и в рамките на процеса на определяне на политиките, така че да се подчертае фактът, че подобни осакатявания са както въпрос, свързан с равнопоставеността на половете, така и нарушение на правата на човека, свързано с физическата неприкосновеност; обръща внимание на положението на млади жени имигрантки, които поради принципите на определени общности, религиозни съображения или разбирания за семейна чест са подложени на малтретиране, убийства за защита на честта или генитално осакатяване и са лишени от свободата си;
Insists that women's rights be explicitly addressed in all human rights dialogues, and in particular the combating and elimination of all forms of discrimination and violence against women and girls, including, most prominently, gender-selected abortion, all forms of harmful traditional or customary practices, for example female genital mutilation and early or forced marriage, all forms of trafficking in human beings, domestic violence and femicide, exploitation at work and economic exploitation, and likewise insists that the invocation by states of any custom, tradition, or religious consideration of any kind, in order to evade their duty to eliminate such brutality, be rejected; emphasises that efforts to eliminate all forms of female genital mutilation should be intensified both at the grass-roots level and within the policy-making process, so as to highlight the fact that such mutilation is both a gender issue and a human rights violation relating to physical integrity; underlines the situation of immigrant young women who, due to the principles of certain communities, religion, or family honour, have to face mistreatment, honour killings or genital mutilation and are being deprived of their freedom;
Припомня Целите на хилядолетието за развитие и подчертава, че достъпът до образование и здравеопазване са основни права на човека; счита, че програмите в областта на здравеопазването, включително в областта на сексуалното и репродуктивно здраве, насърчаването на равенството между половете, увеличаването на правата на жените и правата на детето, следва да имат водеща роля в политиката на ЕС за развитие и права на човека, по-специално в местата, където са широко разпространени насилието въз основа на пола, както и излагането на риск от ХИВ/СПИН на жени и деца или лишаването им от достъп до информация, профилактика и/или лечение; призовава Комисията да включи основни трудови права, както и програмата за достоен труд в своята политика за развитие, по-специално в програмите за подкрепа на търговията;
Recalls the Millennium Development Goals, and stresses that access to education and health are basic human rights; believes that health programmes, including sexual and reproductive health, promotion of gender equality, empowerment of women and rights of the child should be prominent in the EU´s development and human rights policy, in particular where gender-based violence is pervasive and women and children are put at risk of HIV/AIDS, or denied access to information, prevention and/or treatment; calls on the Commission to integrate core labour rights and the decent work agenda into its development policy, in particular in trade-related assistance programmes;
Приветства резолюцията на Съвета на ООН по правата на човека от 16 юни 2009 г. относно предотвратимата майчина смъртност и заболеваемост и права на човека, която призовава за незабавни действия в съответствие с Целите на хилядолетието за развитие, с цел предотвратяване на смъртните случаи сред бременните жени и родилките; отбелязва, че тази резолюция бе подкрепена от държавите-членки на ЕС и ги призовава да насърчават по ефективен начин защитата на правата на жените и момичетата, по-специално правото им на живот, на равенство по достойнство, на образование, на свобода да търсят, получават и предават информация, да се ползват от научния прогрес, да не бъдат подлагани на дискриминация и да се радват на най-високото постижимо равнище на физическо и психично здраве, включително сексуално и репродуктивно здраве;
Welcomes the UN Human Rights Council resolution of 16 June 2009 on preventable maternal mortality and morbidity and human rights, which calls for urgent action in line with the Millennium Development Goals to prevent women from dying needlessly in pregnancy and childbirth; notes that the resolution was supported by the EU Member States, and calls on them effectively to promote the protection of the human rights of women and girls, in particular their rights to life, to be equal in dignity, to education, to be free to seek, receive and impart information, to enjoy the benefits of scientific progress, to freedom from discrimination, and to enjoy the highest attainable standard of physical and mental health, including sexual and reproductive health;
Призовава Съвета, Комисията и държавите-членки да насърчават по-специално ратификацията и прилагането от страна на държавите – членки на Африканския съюз, на Протокола на Африканския съюз за правата на жените в Африка;
Calls on the Council, the Commission and the Member States to promote in particular the ratification and implementation by African Union Member States of the African Union Protocol on the Rights of Women in Africa;
Призовава случаите на свързано със здравето малтретиране на пациенти и физически лица, по-специално на лица, които не са способни да се защитят, да бъдат признати за проява на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне, като същевременно се признае и трудността да се докажат някои деяния, и във връзка с това призовава за възможно най-висока степен на бдителност;
Calls for recognition of health abuses against patients and individuals, in particular those unable to defend themselves, as cruel, inhumane and degrading treatment, while recognising the difficulty of proving certain acts and therefore calling for the highest degree of vigilance;
Призовава за признаване, че малцинства, като например групи от коренно население и лица, дискриминирани по кастов признак, са диспропорционално уязвими и подложени на изтезания;
Calls for the recognition that minorities such as indigenous groups and people discriminated against because of their caste are disproportionately vulnerable and subjected to torture;
Призовава всички държави, които все още не са страни по Конвенцията против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание и по факултативния протокол към нея, да се присъединят към тях; настоятелно призовава държавите да оттеглят всички резерви, които са изразили по отношение на тези актове; насърчава държавите, които са подписали Факултативния протокол към Конвенцията против изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание, към по-добро и по-бързо прилагане на националния механизъм за предотвратяване;
Calls on all states which have not yet done so to become parties to the Convention Against Torture and other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment and to its Optional Protocol (OPCAT); urges states to lift any reservations they have made to these instruments; encourages states which have signed the OPCAT to implement the National Prevention Mechanism (NPM) better and faster;
Насърчава държавите по света да приемат и ефективно да прилагат принципите за ефективно разследване и документиране на изтезания и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание (Истанбулски протокол); счита Истанбулския протокол за важен инструмент за събиране на доказателства и предотвратяване на безнаказаността; изразява убеденост, че безнаказаността на извършителите на изтезания остава съществена пречка пред ефективното предотвратяване на изтезанията, тъй като имплицитно насърчава извършителите да продължат ужасяващите си практики;
Encourages states around the world to adopt and effectively implement the Manual on Effective Investigation and Documentation of Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, commonly known as the Istanbul Protocol (IP); considers the IP to be a vital instrument for gathering evidence and preventing impunity; is convinced that impunity of torturers remains a significant obstacle to the effective prevention of torture as it implicitly encourages the perpetrators to continue their abhorrent practices;
Подчертава значението на ефективното прилагане на насоките на ЕС по отношение на изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание; призовава Съвета и Комисия да представят резултатите от прилагането на тези насоки, като обърнат особено внимание на резултатите на Европейския инструмент за демокрация и права на човека по отношение на реабилитацията на жертвите на изтезания;
Stresses the importance of effective implementation of the EU Guidelines against torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment; calls on the Council and Commission to present the results of implementation of such guidelines, paying special attention to the results in terms of rehabilitation of victims of torture of the European Instrument for Democracy and Human Rights;
Призовава държавите-членки да предприемат мерки във връзка с исканията, отправени в резолюцията на Европейския парламент относно търговията с някои стоки, които биха могли да бъдат използвани с цел прилагане на смъртно наказание, изтезания или други форми на жестоко, нечовешко или унизително отнасяне или наказание P7_TA(2010)0236 .
Calls on the Member States to follow up the requests made in its resolution on trade in certain goods which could be used for capital punishment, torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment P7_TA-PROV(2010)0236 .
; призовава Комисията да предложи възможно най-скоро преразглеждане на редица разпоредби на Регламент (ЕО) № 1236/2005 на Съвета от 27 юни 2005 г.;
; calls on the Commission to present as soon as possible a revision of several provisions of Council Regulation (EC) No 1236/2005 of 27 June 2005;
Изразява особена загриженост във връзка с високото равнище на корупция, престъпност, политически преследвания, безнаказаност, изтезания и лишаване от свобода на членове на опозицията във Венецуела, дължащо се на „политизиране“ на полицията, липсата на политики и неспособността на правителството да се справи с тези сериозни заплахи за правата на човека;
Is particularly concerned about the high wave of corruption, criminality, political persecution, impunity, and torture and imprisonment of opposition members in Venezuela due to the ‘politisation’ of police forces, the lack of policies and government's inability to tackle these serious threats to human rights;
Изразява дълбока загриженост във връзка с възобновяването в световен мащаб на нарушенията на човешките права на лица поради сексуалната им ориентация и осъжда всякакви актове на насилие срещу тези лица; отбелязва растящия брой убийства на транссексуални лица по света; изразява дълбокото си съжаление за това, че в много страни хомосексуалността все още се счита на престъпление, наказуемо с лишаване от свобода, а в много случаи и със смърт; приветства в тази връзка решението на Върховния съд в Делхи от 2 юли 2009 г. за декриминализиране на хомосексуалността в Индия и призовава други страни да последват този пример;
Expresses deep concern at the resurgence of violations of human rights in the world against persons on grounds of their sexual orientation, and condemns any act of violence against them; notes an increasing number of murders of transgender people worldwide; strongly regrets that in many countries homosexuality is still considered a crime punishable by imprisonment and in some cases even by death; welcomes, in this regard, the decision of the Delhi High Court of 2 July 2009 that decriminalised homosexuality in India, and calls on other countries to follow its example;
Права на децата
Children's Rights
Изразява дълбоко съжаление във връзка с факта, че броят на децата жертви на детски труд се оценява на около 215 милиона, като три четвърти от тях извършват най-тежките форми на детски труд (данни на МОТ, 2009 г.); приветства заключенията на Съвета на ЕС от 14 юни 2010 г. относно детския труд и свързания с тях работен документ на Комисията (SEC(2010) 37 окончателен), в който се призовава за цялостен политически подход, фокусиран върху развитието и премахването на бедността; призовава Комисията да осигури ефективно наблюдение на напредъка в тази област и да насърчава, заедно с държавите-членки на ЕС, изпълнението в рамките на диалога с държави извън ЕС;
Deeply deplores the fact that some 215 million children are estimated to be victims of child labour, of whom three quarters perform the worst forms of child labour (ILO figures, 2009); welcomes the EU Council conclusions of 14 June 2010 on child labour and the related study by the Commission (SEC(2010) 37 final) calling for a comprehensive EU policy approach that focuses on development and the eradication of poverty; calls on the Commission to ensure effective monitoring of progress in this field and to encourage, along with the EU Member States, its implementation in dialogues with non-EU countries;