natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Причиненият от готвенето в затворени условия пушек води до 1,4 млрд смъртни случая годишно, което се равнява на 50% повече, отколкото са смъртните случаи от малария в световен мащаб.
Indoor smoke from cooking in this way causes 1.4 million deaths per year, which equates to 50% more than worldwide deaths from malaria.
До настоящия момент достъпът до енергия не е бил определян като приоритет на политиката или развитието.
To date, energy access has not been positioned as a political or developmental priority.
Ако сегашните тенденции се запазят, до 2030 г. същият брой жени, мъже и деца ще прекарват живота си без съвременна енергия, какъвто е случаят понастоящем.
On current trends, by 2030, the same number of women, men and children will be living without modern energy as today.
Въпреки отбелязаните през последните две десетилетия успехи, свързани с достъпа до електричество, все още се наблюдават огромни неравенства.
While gains have been made in access to electricity over the past two decades, huge gaps remain.
Това се вижда особено ясно в Африка на юг от Сахара, където над 70% от населението не разполага с достъп до електроенергия.
This is particularly apparent in sub-Saharan Africa, where over 70% of the population does not have access to electricity.
През последното десетилетие в този регион не е отбелязан никакъв напредък по отношение на достъпа да енергия.
In this region there has been no progress on energy access during the last decade.
За да бъде достигната цел, съвместима с ЦХР, регионът трябва да намали наполовина това число.
To reach an MDG-compatible target, the region needs to cut that figure in half.
Без драстична намеса за подобряване на положението приблизително 67% от населението ще продължи да бъде лишено от достъп до електроенергия през 2015 г. и в резултат от това напредъкът по отношение на ЦХР ще бъде ограничен.
Without a dramatic intervention to improve the situation, around 67% of the population will still lack access to electricity in 2015 and as a result progress on the MDGs will remain constrained.
Достъпът до съвременни горива за готвене представлява още по-голямо и широко разпространено предизвикателство.
Access to modern fuels for cooking presents an even greater and more widespread challenge.
Въпреки че по отношение на общия брой се наблюдава скромно подобрение, милиарди хора ще продължат да не постигат ЦХР просто защото не разполагат с адекватни горива за готвене.
While there has been modest improvement in overall numbers, many billions of people will miss the MDG targets simply because they do not have adequate fuels to cook with.
Предвиждат се значителни инвестиции в световен мащаб в енергийния сектор през следващите двадесет години, като се предвижда те да достигнат 26 трилиона щатски долара – но само 3% от тази сума ще спомогне за постигане на всеобщ достъп до енергия до 2030 г.
Significant global investment is forecast for the energy sector over the next two decades, projected at a total of $26 trillion – just 3% of that sum would achieve universal access to energy by 2030.
Контекстът в развиващите се страни
The context in developing countries
През последното десетилетие пазарният подход беше стратегията, стимулирана с цел увеличаване на достъпа до енергия за бедните хора в развиващите се страни.
During the past decade, the strategy promoted to increase energy access for the poor in developing countries has been a market approach.
През този период бяха положени значителни усилия за насърчаване на частните инвестиции с цел достъп до енергия.
During this period substantial efforts were made to foster private investment for energy access.
Въпреки това, с изключение на икономиките в преход, изключително малко на брой развиващите се страни могат да се похвалят с някакъв напредък по отношение на повишаване на достъпа до енергия за бедните.
However, aside from the economies in transition, very few developing countries can demonstrate progress on scaling-up access to energy for the poor.
Трябва да бъдат осмислени поуките от миналото; историята показва, че стратегиите за достъп до енергия в миналото са били прилагани с решителен ангажимент от страна на правителствата и с инвестиране на публични фондове както за електрификация на селските райони, така и за горива за готвене, както това се онагледява от електрификацията в САЩ и Европа.
Lessons from the past need to be taken into consideration; history shows that past strategies on energy access have been implemented with strong government commitment and with investment of public funds for both rural electrification and cooking fuels, as the cases of rural electrification in the USA and in Europe illustrate.
В развиващите се страни обикновено домакинствата изразходват значителна част от семейния бюджет за закупуване на нискокачествени горива за осветление и готвене в сравнение с домакинствата с достъп до електроенергия и течни и газообразни горива.
In developing countries, households generally spend a high percentage of the family budget spent on the purchase of low quality energy fuels for lighting and cooking compared with households with access to electricity and liquid and gas fuels.
Наред с другите причини, това се обяснява с факта, че хората без достъп до горива и електричество не получават ползи от субсидиите и от други социални помощи, свързани с тези услуги.
Among other reasons, this is because people without access to commercial fuels and electricity do not benefit from subsidies and other social benefits related to those services.
След почти три десетилетия на реформи в сектора на електроенергията (от 1980 г. насам) в множество развиващи се страни, чиято цел е била увеличаване на електроснабдяването и привличането на частни инвестиции, една от най-важните поуки е, че тези реформи са успели да привлекат частни инвестиции и са допринесли за увеличаване на електроснабдяването за производителните и търговските отрасли, но не са успели да увеличат достъпа на бедните до енергия.
After almost three decades of electricity sector reforms (from early 1980s onwards) in many developing countries, the objective of which was to increase electricity coverage and attract private investment, one of the most important lessons is that such reforms attracted private investment and contributed to increase electricity supply for the productive and commercial sectors, but failed to increase electricity access for poor.
Сред причините е и фактът, че електроснабдяването за най-бедните не е доходоносна дейност без предоставяне на субсидии.
Among the reasons is that the provision of electricity to the poorest is not a profitable businesses unless subsidies present.
В развиващите се страни са необходими политики в областта на субсидиите и секторни реформи, които са в полза на бедните и които изискват политическа воля от страна на ръководителите на тези държави.
Pro-poor policies on subsidies and pro-poor sector reforms are needed in developing countries, requiring political willingness of country leaders.
В обозримото бъдеще биомасата ще бъде горивото за готвене за по-голямата част от селското население, а разпространението на готварски уреди с подобрено качество също ще спомогне за намаляване на бедността и повишаване на благоденствието.
Biomass will be the cooking fuel for a large part of the rural population for the foreseeable future, the dissemination improved cook stoves will also contribute to poverty reduction and wellbeing
Количеството енергия, необходимо за постигане на ЦХР от страна на бедните, е незначително.
The quantity of energy required for the poor to meet the MDGs is small.
Оценките сочат, че енергията, необходима за снабдяване с енергия на всички, ще доведе до увеличаване на цялостното потребление на енергия едва с около 1% от настоящото потребление на енергия за търговски цели.
Estimates show that the energy required to provide energy for all will only increase total energy consumption by around 1% of present commercial energy consumption.
Въпреки това въпросът за достъпа на бедните до енергия е не само въпрос на количеството енергия, произведено в определена държава.
However, energy access for the poor is not only an issue of the quantity of energy produced in a country.
Що се отнася до свързаните с достъпа до енергия решения, се наблюдава тенденция за изключване на някои енергийни миксове и технологични възможности поради въглеродните емисии и тяхното въздействие върху изменението на климата, като тази тенденция се пропагандира главно от тези, на които не е известен факта, че предоставянето на бедните на достъп до енергия ще доведе до ниски равнища на емисиите.
Regarding energy access solutions, there has been a tendency to exclude some energy mixes and technology options on the basis of carbon emissions and their impact on climate change, promoted mainly by those who are unaware that providing access to energy for the poor would entail a low level of emissions.
Във възможно най-лошия случай по отношение на снабдяването с енергия – стопроцентно използване на изкопаеми горива за електрификация и нужди за готвене за бедните – цялостното увеличение на емисиите ще бъде с едва 2% от световните емисии в настоящия момент.
In the worst case scenario for energy supply – using fossil fuels for 100% of electrification and 100% of cooking for the poor – the total increase in emissions would be as little as 2% of present world emissions.
В развиващите се страни осъществяването на устойчив достъп до енергия за бедните се сблъсква с редица препятствия, а именно:
In developing countries, the implementation of sustainable energy access for the poor is faced by a number of barriers, notably:
- неспособност от страна на бедните да заплащат за услугите, инвестиционните разходи, закупуване на уреди, големи разходи за транзакциите, особено за населението в селските райони, и поради тази причина липса на привлекателност за инвеститори, освен ако не бъдат предоставени субсидии;
- lack of capacity by the poor to pay for the services, investment costs, connection costs, purchase of appliances high transaction costs especially for rural populations, hence not attractive to private investors unless subsidies are present;
- отсъствие на национален капацитет в развиващите се страни за производство на оборудване за производство на енергия и на резервни части и поради тази причина високи разходи за вноса, инсталацията и поддръжката на енергийните системи;
- lack of national capacity in developing countries to produce energy generation equipment and spare parts, hence the high costs of importation, implementation and maintenance of energy systems.
- отсъствие на съответни правни рамки за насърчаване на децентрализирани енергийни схеми и модели за управление от страна на общността;
- lack of appropriate legal frameworks to promote decentralised energy schemes, and community management models;
- отсъствието на политики в областта на субсидиите, които защитават бедните, означава трудности при прилагането на ефективни субсидии за бедните;
- lack of pro-poor policies on subsidies means difficulties in applying effective subsidies for the poor;
- отсъствие на подходящи финансови механизми, които да дават на хората възможност за достъп до кредити за покриване на разходите за реализация, свързване, резервни части, ремонти и услуги, уреди
- lack of appropriate financial mechanisms to enable people’s access to credits to cover costs of implementation, connection, spare parts, repairs and services, appliances
- отсъствие на сигурно стопанисване и собственост върху земята, което възпрепятства осъществяването на някои енергийни услуги, като например разширяване на мрежата.
- lack of secure tenure or land ownership preventing implementation of some energy services, such as grid extension.
Всеобщият достъп до енергия ще бъде възможен единствено при преодоляване на финансовите неравенства и премахването на гореспоменатите препятствия.
Universal energy access will only be possible if the financial gap is covered and the above barriers are eliminated.
Разликата във финансирането
The funding gap
През последното десетилетие финансовата помощ за достъп до енергия беше скромна.
During the last decade financial assistance to energy access for the poor has been modest.
Помощта от ЕО - EC aid, третият най-голям фонд в света, е предоставил скромни парични суми за достъп до енергия за бедните.
EC aid, the third largest fund in the world, has contributed modest amounts of money for energy access for the poor.
Двустранното сътрудничество за помощ по енергийни въпроси на държавите-членки на ЕС се е съсредоточавало основно върху икономическия растеж и задачите, свързани с околната среда, а не върху достъпа на бедните до енергия, подобно е положението с другото важно двустранно сътрудничество за помощ (САЩ, Канада и др.).
The bilateral aid cooperation on energy of the EU countries has had its primary focus on economic growth and environmental objectives rather than on energy access for the poor, similar situation has happened with other important bilateral aid cooperation (USA, Canada, etc.)
Финансовите механизми, свързани с борбата срещу изменението на климата, до настоящия момент също са допринесли твърде малко за достъпа до енергия на бедните.
Climate change financial mechanisms have also so far contributed very little to energy access for the poor.
Финансовата разлика, чието отстраняване би предоставило достъп до енергия за всички, е огромна.
The financial gap to provide energy access for all is large.
МАЕ заявява, че инвестициите, необходими за предоставяне на всеобщ достъп до енергия до 2030 г., възлизат на 756 милиарда щатски долара (36 милиарда щатски долара годишно).
The IEA states that the investment necessary to provide universal energy access by 2030 amounts to US$ 756 billion (US$ 36 billion per year).
Въпреки че тази цифра изглежда непостижима, тя представлява едва 3% от съвкупните планирани разходи през този период и може да бъде финансирана чрез сътрудничество между международните фондове, публично-частни партньорства, банково финансиране на многостранно, двустранно и местно равнище, микрофинансиране, заеми и целеви субсидии.
Whilst this figure sounds unachievable it represents just 3% of total projected spend during the period and could be financed through the cooperation of international funds, private/public partnerships, bank finance at multilateral, bilateral and local levels, microfinance, loans and targeted subsidies.
Съгласно оценката на ООН капиталовите инвестиции за осъществяване на всеобщ достъп до енергия за задоволяване на „основните човешки нужди” възлизат на 35-40 милиарда щатски долара годишно до 2030 г. Също така според оценката на ООН е необходимо финансиране чрез безвъзмездни помощи в размер на 10-15 милиарда щатски долара годишно и чрез заеми в размер на 20-25 милиарда щатски долара, като разликата би могла да бъде финансирана от самите държави.
The UN estimates that the capital investment to make possible universal energy access for ‘basic human needs’ is $35-40 billion per year to 2030.4 It also estimates that it requires an average grant funding of $10-$15 billion and loans for $20-25 billion, while the difference could be funded by the countries themselves.
Предлаганата от ООН перспектива може да осигури напредък, но тя изисква много по-голям ангажимент от всички участници.
The UN prospective shown above may be the way forward, but this requires much more commitment from all actors.
Сътрудничество на ЕС и неговият принос за финансиране на достъпа до енергия за бедните
EU cooperation and its contribution to funding energy access for the poor
Двата основни механизма за сътрудничество от страна на ЕС за достъп до енергия са Европейският фонд за развитие (ЕФР) и Инструментът на ЕС за енергетиката.
The two principal mechanisms for EU cooperation for energy access are the European Development Fund (EDF) and the EU Energy Facility.
Важно е да се отбележи, че 90% от средствата на ЕФР се предоставят чрез механизма на национални и регионални индикативни програми, които се договарят с държавите бенефициенти (или с регионите).
It is important to note that 90% of EDF funds are allocated through the mechanism of National and Regional Indicative Programmes (NIPs and RIPs) which are negotiated with beneficiary countries (and regions).
Инструментът на ЕС за енергетиката, създаден през 2006 г., е инструмент за съфинансиране, с който се отправя призив за предложения от страна на правителства и неправителствени участници.
The EU Energy Facility, established in 2005, is a co-financing instrument that calls for proposals from government and non-government actors.
Чрез механизма на национални и регионални индикативни програми ЕФР по традиция е отделял повече от 50% от финансирането за инфраструктура, но през 1990-те години финансирането за енергетика от страна на ЕФР е спаднал до по-малко от 1% от дейностите.
Through the NIP/RIP mechanism, the EDF has traditionally devoted over 50% of funding to infrastructure, but EDF funding for energy fell to less than 1% of activities during the 1990’s.
Въпреки промяната в политиката на ЕС за достъп до енергия от 2002 г. насам е било трудно повторното въвеждане на енергетиката в дейностите на ЕФР.
Despite the changed EU policy on energy access since 2002, it has been difficult to reintroduce energy into the activities of the EDF.
В рамките на 10-я ЕФР едва 7 страни от АКТБ са включили енергетиката в своите национални индикативни програми за цялостна сума от едва 83 милиона щатски долара.
Under the 10th EDF, only 7 African ACP countries integrated energy into their PINs, for a total of just €83 million.
Регионалните индикативни програми на Икономическата общност на западноафриканските държави (ECOWAS) и на Централноафриканската икономическа и парична общност (CEMAC) включват енергетиката и са били одобрени средства между страните от АКТБ за четири регионални дейности.
The RIPs of ECOWAS and CEMAC include energy, and Intra-ACP funds were approved for four regional activities (for €7 million).
Процесът е много бавен и труден по редица причини, включително липса на консенсус сред държавите-членки на ЕС относно насоките на действия в областта на енергетиката.
The process has been very slow and difficult for a variety of reasons, including lack of consensus among EU Member States on what to do on energy.
Европейските делегации в страните от АКТБ, които извършват преговори за национални и регионални индикативни планове, обикновено не разполагат с експертни познания и опит, които да им позволяват да въвеждат съществени промени.
The European Delegations in ACP countries who negotiate the NIPs and RIPs do not generally have the specialist expertise to introduce major changes.
Понастоящем Инструментът за енергетиката е най-големият механизъм за финансиране на сътрудничеството на ЕС в областта на енергетиката, който предоставя средства на бедните в отдалечени райони (селски райони, села и живеещи разпръснато хора) със съществени парични суми на едно място, но все пак като се сравни размерът на този фонд с разликата във финансирането на достъпа до енергия или с необходимите съгласно оценките на ООН помощи, Енергийният инструмент е много малък.
The Energy Facility is presently the largest funding mechanism of the EU for cooperation in energy, providing funds for the poor in isolated areas (rural areas, villages, and scattered people), ‘with a substantial amount of money in one pot’, however comparing of size of this fund with the funding gap on energy access or with the aid money required according to UN, the Energy Facility is very small.
Инструментът за енергетиката е успял да привлече редица частни инвестиции и значително участие на НПО (от държави от АКТБ и от държави-членки на ЕС) с цел достигане до отдалечени общности и много бедни слоеве на населението.
The Energy Facility has managed to bring together some private investment and significant participation of NGOs (from both ACP and EU countries) to reach isolated communities and very poor sectors of the population.
Въпреки това все още предстои оценката на въздействието върху достъпа до енергия.
However, impact on energy access has yet to be evaluated.
Новият механизъм на Инструмента за енергетиката за обединяване на средства, при заделяне на 40 милиона евро от 200 милиона евро от втория транш, е опит за привличане на частния сектор, но най-вероятно ще бъде използван за по-големи проекти.
The new Energy Facility Pooling Mechanism, taking €40 million of the second tranche’s $200 million is an attempt to increase private sector involvement, but is likely to provide for larger projects.
Що се отнася до бъдещето в световен план, Инструментът за енергетиката е единственият фонд, чиято специфична цел е да насърчава инвестициите за борба срещу енергийната бедност.
Regarding the future, globally, the Energy Facility provides the only fund specifically focused on supporting investments to challenge energy poverty.
Въпреки това понастоящем не съществува ангажимент за бъдещ инструмент за енергетиката и не е известно дали договореностите след ЕФР 10 ще доведат до финансиране на друг, по-значителен транш.
Yet, currently there is no commitment to future Energy Facility or whether the post EDF 10 arrangements will fund another, more significant tranche.
Чрез проявяване на политическа воля и на финансов ангажимент, а и чрез тяхното повишаване, ЕС може да играе основополагаща роля за постигане на всеобщ достъп до енергия до 2030 г.
By demonstrating, and enhancing, both political will and financial commitment the EU can play a fundamental role in achieving universal energy access by 2030.
Véronique De Keyser, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Eva Joly, Filip Kaczmarek, Miguel Angel Martínez Martínez, Norbert Neuser, Maurice Ponga, Michèle Striffler, Alf Svensson, Anna Záborská, Iva Zanicchi, Gabriele Zimmer
Véronique De Keyser, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Eva Joly, Filip Kaczmarek, Miguel Angel Martínez Martínez, Norbert Neuser, Maurice Ponga, Michèle Striffler, Alf Svensson, Anna Záborská, Iva Zanicchi, Gabriele Zimmer
Fiona Hall, Eduard Kukan, Krzysztof Lisek, Linda McAvan, Judith Sargentini
Fiona Hall, Eduard Kukan, Krzysztof Lisek, Linda McAvan, Judith Sargentini
PE 478.419v02-00
PE 478.419v02-00
ПРИЛОЖЕНИЕ 1: АВТОБИОГРАФИЯ НА Benoît Coeuré
ANNEX 1: CURRICULUM VITAE OF BenoÎt CoEUré
ПРИЛОЖЕНИЕ 2: ОТГОВОРИ ОТ Benoît Coeuré НА ВЪПРОСНИКА
ANNEX 2: ANSWERS BY BenoÎt CoEUré TO THE QUESTIONNAIRE
– като взе предвид препоръката на Съвета от 1 декември 2011 г. (17227/2011)
– having regard to the Council’s recommendation of 1 December 2011 (17227/2011)
– като взе предвид член 283, параграф 2, втора алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз, съгласно който Европейският съвет се е консултирал с Парламента ( C7‑0459/2011 ),
– having regard to Article 283(2), second subparagraph of the Treaty on the Functioning of the European Union, pursuant to which the European Council consulted Parliament ( C7‑0459/2011 ),
– като взе предвид доклада на комисията по икономически и парични въпроси ( A7-0443/2011 ),
– having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A7-0443/2011 ),
A. като има предвид, че с писмо от 1 декември 2011 г. Европейският съвет се е консултирал с Европейския парламент относно назначаването на Benoît Coeuré за член на Изпълнителния съвет на Европейската централна банка за мандат от осем години;
A. whereas, by letter of 1 December 2011, the European Council consulted the European Parliament on the appointment of Benoît Coeuré as a Member of the Executive Board of the European Central Bank for a term of office of eight years;