natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Подчертава, че след присъединяването ЕКПЧ ще представлява минимален стандарт на защита на правата на човека и основните свободи в Европа и ще има задължителен характер, по-специално в случаи, при които осигуряваната от ЕС защита е по-ограничена от предвидената в рамките на ЕКПЧ; припомня, че ЕКПЧ засилва защитата на правата, признати от Хартата на основните права и попадащи в нейното приложно поле, и че Хартата признава и други права и принципи, които не са включени в ЕКПЧ, а в допълнителните протоколи и свързаните с ЕКПЧ инструменти;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
Припомня, че насърчаването на спазването на правата на човека, основен принцип на ЕС, залегнал в неговия учредителен договор, представлява обща основа за отношенията на ЕС с трети държави; поради това счита, че присъединяването ще засили доверието на гражданите към Европейския съюз и неговия авторитет в диалога по правата на човека с трети страни; подчертава освен това, че единното и цялостно прилагане на Хартата на основните права на равнище ЕС е също така от съществено значение за гарантиране на доверието към Съюза в този диалог;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;
Отбелязва, че ЕКПЧ има важна функция по отношение на тълкуването на Хартата на основните права, доколкото гарантираните от Хартата права, които съответстват на правата, признати от ЕКПЧ, трябва да се тълкуват в съответствие с последната, и че по силата на член 6, параграф 3 от Договора за Европейския съюз Съдът на Европейския съюз се ръководи от ЕКПЧ при определянето на общите принципи на правото на Съюза; отбелязва също така, че ЕКПЧ, в съответствие с член 53 от нея, не може да се тълкува като ограничаваща или накърняваща права, признати от Хартата на основните права, така че последната запазва пълната си правна сила;
Notes that the ECHR has an important function in connection with the interpretation of the Charter of Fundamental Rights, as rights guaranteed by the Charter which correspond to rights recognised by the ECHR must be interpreted in accordance with the Convention and as, by virtue of Article 6(3) of the Treaty on European Union, the ECHR constitutes a source of inspiration for the Court of Justice of the European Union in the formulation of general principles of Union law; notes likewise that, pursuant to Article 53 of the ECHR, the Convention cannot be interpreted as limiting or adversely affecting the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights, so that the latter retains its full legal force;
Настоява на значението на ЕКПЧ и на съдебната практика на Европейския съд по правата на човека за създаването на правната рамка и основните принципи за настоящите и бъдещите действия на Европейския съюз в областта на гражданските свободи, правосъдието и вътрешните работи, като се имат предвид по-специално новите форми на интегриране и хармонизиране на гражданските свободи, правосъдието и вътрешните работи, въведени с влизането в сила на Договора от Лисабон и приемането на Програмата от Стокхолм;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
Подчертава, че присъединяването на първо място ще допринесе за създаването на съгласувана вътрешна система на правата на човека в рамките на Европейския съюз;. счита, че присъединяването ще укрепи авторитета на ЕС в областта на защитата на правата на човека пред собствените му граждани, като гарантира пълно и ефективно спазване на основните права в случаите, когато се прилага правото на ЕС;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
Подчертава, че в резултат на това присъединяване компетентността на Европейския съд по правата на човека да разглежда въпроси, свързани с ЕКПЧ, няма да може да бъде повече оспорвана въз основа на вътрешната структура на правото на ЕС; подчертава също така, че компетентността на Европейския съд по правата на човека не трябва да се ограничава до европейските граждани, нито до географската територия на Европейския съюз (например в случая на мисии или делегации);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);
Отбелязва, че присъединяването на Европейския съюз към ЕКПЧ ще осигури допълнителен механизъм за упражняване на правата на човека, а именно възможността да се подаде жалба до Европейския съд по правата на човека във връзка с действие или бездействие на институция на ЕС или държава-членка при прилагането на европейското право, което същевременно попада в областта на компетентност на ЕКПЧ; все пак подчертава, че присъединяването не изменя настоящата система на компетентност на Съда на Европейския съюз, нито тази на Европейския съд по правата на човека и че изискването да са изчерпани всички национални средства за правна защита ще остане условие за допустимостта на всяка жалба; изисква жалбите и исковете да се разглеждат в разумни срокове; насърчава Комисията да представи, след консултации със Съда на Европейския съюз и Европейския съд по правата на човека, насоки относно това, кои са подходящите национални средства за правна защита в рамките на Съюза, както и по въпроса относно преюдициалните средства съгласно правото на Съюза; подчертава в този контекст, че ще бъде необходимо да се гарантира, че съдилищата на държавите-членки отнасят дела до Съда на Европейския съюз, когато е налице спорен въпрос във връзка с основните права;
Notes that EU accession to the ECHR will provide an additional mechanism for enforcing human rights, namely the possibility of lodging a complaint with the European Court of Human Rights in relation to an act, or a failure to act, by an EU institution or a Member State implementing EU law and falling within the remit of the ECHR; stresses, however, that this does not alter the present system of jurisdiction of the Court of Justice of the European Union nor that of the European Court of Human Rights, and that the requirement that all domestic judicial remedies should have been exhausted will remain the condition for the admissibility of any application; calls for applications and complaints to be dealt with in a reasonable period of time; encourages the Commission to provide some guidance, in consultation with the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights, on what constitutes the appropriate domestic remedy within the Union and on preliminary rulings under EU law; stresses, in this context, that it will be necessary to ensure that Member State courts refer cases to the Court of Justice of the European Union when there is arguably a fundamental rights issue at hand;
Подчертава, че присъединяването същевременно ще изисква по-тясно сътрудничество в областта на защитата на основните права между националните съдилища, Съда на Европейския съюз и Европейския съд по правата на човека; посочва, че сътрудничеството между двете европейски съдилища ще допринесе за развитието на съгласувана съдебна практика в областта на правата на човека;
Stresses that, at the same time, the accession will require enhanced cooperation between national courts, the Court of Justice of the European Union and the European Court of Human Rights in protecting fundamental rights; points out that cooperation between the two European courts will further the development of a coherent case-law system in the field of human rights;
Освен това приветства факта, че член 1 от ЕКПЧ осигурява защита не само на граждани на ЕС и други лица, намиращи се на територията на Съюза, но и на всяко лице, което попада под юрисдикцията на Съюза, дори извън неговата територия;
Welcomes, further, the fact that Article 1 of the ECHR would not only guarantee protection to EU citizens and other individuals within Union territory, but also outside Union territory to any individuals who come under its jurisdiction;
Съзнава факта, че присъединяването само по себе си няма да разреши изключително тежките проблеми, пред които е изправена системата на ЕКПЧ, а именно изключително високата натовареност, породена от експоненциално нарастване на броя на индивидуалните жалби, от една страна, и реформата на структурата и функционирането на Съда за преодоляването й, от друга; отбелязва, че Европейският съд по правата на човека признава факта, че функционира в сложна правна и политическа среда и че влизането в сила на Протокол № 14 на 1 юни 2010 г. несъмнено ще помогне за намаляване броя на неприключените производства, но няма да ги премахне; подчертава, с оглед на реформата на Европейския съд по правата на човека, значението на Декларацията от Интерлакен, по-специално на параграф 4 от нея, който уместно припомня, че критериите относно допустимостта и компетентността на Съда трябва да се прилагат по еднакъв и строг начин;
Is aware that accession as such will not resolve the extremely serious problems facing the ECHR system, namely on the one hand the excessive workload due to an exponential increase in the number of individual requests and on the other hand the reform of the structure and functioning of the Court to cope with it; notes that the European Court of Human Rights recognises that it operates in a complex legal and political environment, and notes that the entry into force of Protocol No 14 on 1 June 2010 will certainly help to reduce the number of uncompleted procedures but will not eliminate them; stresses, in the context of the reform of the European Court of Human Rights, the importance of the Interlaken Declaration, with particular reference to paragraph 4 thereof, which rightly calls for a uniform and rigorous application of the criteria concerning admissibility and the Court's jurisdiction;
Счита, че е особено важно да се запази независимостта на Европейския съд по правата на човека по отношение на персонала и бюджетната политика;
Considers it essential to maintain the independence of the European Court of Human Rights in terms of personnel and budgetary policy;
Насочва вниманието към факта, че предвид конституционалното значение на ЕКПЧ Договорът за функционирането на Европейския съюз предвижда строги изисквания за присъединяването на Съюза към нея, като след одобрение от страна на Европейския парламент Съветът трябва да приеме с единодушие решението за сключване на споразумението, което влиза в сила едва след като бъде одобрено от държавите-членки в съответствие с техните конституционни изисквания;
Draws attention to the fact that, in view of the constitutional importance of accession by the Union to the ECHR, the Treaty on the Functioning of the European Union lays down stringent conditions for this, the Council being required to adopt the decision concluding the agreement unanimously after approval has been given by the European Parliament, and the agreement entering into force only after its approval by the Member States in accordance with their respective constitutional rules;
Насърчава националните парламенти на държавите-членки на ЕС да заявят ясно волята и готовността си да улеснят процеса на присъединяване, като ангажират националните си съдилища и министерства на правосъдието;
Encourages the national parliaments of the EU Member States to clearly express their will and readiness to facilitate the accession process by involving their national courts and ministries of justice;
Отбелязва, че присъединяването на Съюза към ЕКПЧ означава признаване от негова страна на цялата система на защита на правата на човека във вида, в който е разработена и кодифицирана в редица документи и от редица органи на Съвета на Европа; в този смисъл, присъединяването на Съюза към ЕКПЧ представлява съществена първа стъпка, която след това следва да бъде допълнена с присъединяване на Съюза към, наред с другите, Европейската социална харта, подписана в Торино на 18 октомври 1961 г. и преразгледана в Страсбург на 3 май 1996 г., в съответствие с напредъка, вече утвърден в Хартата на основните права, както и в социалното законодателство на Съюза;
Notes that accession by the Union to the ECHR signifies the recognition by the EU of the entire system of protection of human rights, as developed and codified in numerous documents and bodies of the Council of Europe; in this sense, accession by the Union to the ECHR constitutes an essential first step which should subsequently be complemented by accession by the Union to, inter alia, the European Social Charter, signed in Turin on 18 October 1961 and revised in Strasbourg on 3 May 1996, which would be consistent with the progress already enshrined in the Charter of Fundamental Rights and in the social legislation of the Union;
Призовава освен това Съюза да се присъедини към органите на Съвета на Европа като Комитета за предотвратяването на изтезанията, Европейска комисия срещу расизма и нетолерантността и Европейската комисия за ефикасност на правосъдието; подчертава също така необходимостта Съюзът да участва в работата на члена на Комисията, отговарящ за правата на човека, Европейския комитет за социални права, Правителствения комитет за Европейската социална харта и Европейския комитет по миграция и настоява да бъде надлежно информиран за заключенията и решенията на тези органи;
Calls, further, for the Union to accede to Council of Europe bodies such as the Committee on the Prevention of Torture (CPT), the European Commission against Racism and Intolerance (ECRI) and the European Commission on the Efficiency of Justice (CEPEJ); stresses also the need for the Union to be involved in the work of the Commissioner for Human Rights, the European Committee of Social Rights (ECSR), the Governmental Social Committee and the European Committee on Migration, and asks to be duly informed of the conclusions and decisions of these bodies;
Счита, че в полза на гражданите, демокрацията и правата на човека в Европа и в ЕС и с цел гарантиране на зачитането и защитата на правата на човека, сътрудничеството между институциите на Съюза и специализираните органи на Съвета на Европа следва да бъде засилено, с цел да се допринесе за по-голяма съгласуваност и взаимно допълване в областта на правата на човека на общоевропейско равнище;
Takes the view that, for the benefit of citizens, democracy and human rights in Europe and the EU, and to guarantee respect for and the safeguarding of human rights, cooperation between the institutions of the European Union and the specialised bodies of the Council of Europe should be strengthened in order to help bring about greater consistency and greater complementarity in the sphere of human rights at pan-European level;
Предлага, с цел да се повиши осведомеността на гражданите относно добавената стойност на присъединяването, Съветът на Европа и ЕС да изготвят насоки, съдържащи ясни обяснения относно всички последици и ефекти от присъединяването; отново заявява, че Комисията и държавите-членки следва да информират гражданите на Европейския съюз, за да могат те да разбират добре значението на допълнителните механизми и начините за благоразумното им използване;
Suggests that, in order to raise awareness of the added value of the accession to citizens, the Council of Europe and the EU should develop guidelines with clear explanations of all the implications and effects of accession; maintains that the Commission and Member States should provide EU citizens with information ensuring that they are fully aware of what the additional mechanism means and how to use it adequately;
34Подчертава, че е важно да има неофициален орган с цел координация на обмена на информация между Европейския парламент и Парламентарната асамблея на Съвета на Европа; 35.
34.Stresses that it is important to have an informal body in order to coordinate information sharing between the European Parliament and the Parliamentary Assembly of the Council of Europe; 35.
Подчертава, че тъй като присъединяването към ЕКПЧ засяга не само европейските институции, но и гражданите на Съюза, Европейският парламент трябва да бъде консултиран и да вземе участие в целия преговорен процес, както и да бъде приобщен и незабавно и изчерпателно информиран на всички етапи от преговорите в съответствие с член 218, параграф 10 от Договора за Европейския съюз;
Stresses that, as accession to the ECHR affects not only the EU institutions, but also the Union's citizens, the European Parliament must be consulted and involved throughout the negotiation process, and must be associated and immediately and fully informed at all stages of the negotiations, as provided for in Article 218(10) of the Treaty on European Union;
Приветства решимостта на настоящото испанско председателство да разглежда присъединяването като „неотложен въпрос“, както и положителното поведение в дух на сътрудничество на Съвета на Европа в това отношение; приканва белгийското и унгарското председателство да положат максимални усилия да приключат присъединяването в най-кратки срокове и по възможно най-опростения и достъпен начин, за да могат гражданите на Съюза да се възползват възможно най-скоро от присъединяването на Съюза към ЕКПЧ;
Welcomes the commitment shown by the current Spanish Presidency in treating the accession as a ‘matter of urgency’ and the positive and cooperative attitude of the Council of Europe in this respect; calls on the Belgian and Hungarian Presidencies to do their utmost to finalise the accession at the earliest suitable opportunity and in as simple and accessible a manner as possible, so that EU citizens may benefit as soon as possible from the Union's accession to the ECHR;
Настоява, предвид важната роля, която Договорът от Лисабон възлага на Европейския парламент във връзка със сключването на споразумението за присъединяване, Парламентът да бъде надлежно информиран за дефиницията на мандата за преговори за присъединяване към ЕКПЧ, както и да бъде пряко включен в предварителните дискусии, както и в преговорите по този текст в съответствие с разпоредбите на член 218 от Договора за функционирането на ЕС;
Insists, in view of the important role that the Lisbon Treaty confers on the European Parliament as regards conclusion of the accession agreement, that it be duly informed of the definition of the negotiating mandate for accession to the ECHR and that it be closely involved in the preliminary discussions and also in the conduct of negotiations on that text, in accordance with the provisions of Article 218 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
като взе предвид решението на Асамблеята на държавите-страни по Римския статут, прието на нейното осмо пленарно заседание на 26 ноември 2009 г. Резолюция ICC-ASP/8/Res.6.
having regard to the decision of the Assembly of States Parties, adopted at its 8th plenary meeting, on 26 November 2009 Resolution ICC-ASP/8/Res.6.
като взе предвид предишни резолюции и доклади относно Конференцията за преразглеждане, и по-специално Резолюция ICC-ASP/7/Res.2 относно процедурата за номиниране и избор на съдиите, прокурора и заместник-прокурорите в МНС,
having regard to previous resolutions and reports on the Review Conference, and in particular Resolution ICC-ASP/7/Res.2 on the procedure for the nomination and election of the judges, the prosecutor and the deputy prosecutors of the ICC,
като взе предвид своите предишни резолюции относно Международния наказателен съд, по-специално тези от 19 ноември 1998 г. ОВ С 379, 7.12.1998 г., стр. 265.
having regard to its previous resolutions on the International Criminal Court, in particular those of 19 November 1998 OJ C 379, 7.12.1998, p.
, от 4 юли 2002 г. относно проекта на Законодателен акт за закрила на американските военнослужещи (ASPA) Приети текстове, P5_TA(2002)0367 .
, 4 July 2002 on the draft American Service Members' Protection Act (ASPA) Texts adopted, P5_TA(2002)0367 .
и от 26 септември 2002 г. Приети текстове, P5_TA(2002)0449 .
and 26 September 2002 Texts adopted, P5_TA(2002)0449 .
, както и резолюцията си от 22 май 2008 г. Приети текстове, P6_TA(2008)0238 .
, and its resolution of 22 May 2008 Texts adopted, P6_TA(2008)0238 .
като взе предвид Римския статут на Международния наказателен съд (МНС) и влизането му в сила на 1 юли 2002 г.,
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court (ICC) and its entry into force on 1 July 2002,
като взе предвид декларацията от 1 юли 2002 г. относно Международния наказателен съд от председателството на Съвета от името на Европейския съюз,
having regard to the declaration of 1 July 2002 on the International Criminal Court by the Council Presidency on behalf of the European Union,
като взе предвид важността, която МНС и ЕС придават на укрепването на принципите на правовата държава и зачитането на правата на човека и международното хуманитарно право, както и опазването на мира и засилването на международната сигурност, в съответствие с Хартата на Организацията на обединените нации, както е посочено в член 21, параграф 21б) от Договора за Европейския съюз,
having regard to the importance accorded by both the ICC and the EU to the consolidation of the rule of law and respect for human rights and international humanitarian law, as well as the preservation of peace and the strengthening of international security, in accordance with the Charter of the United Nations and as provided for in Article 21(2)(b) of the Treaty on European Union,
като взе предвид факта, че Съветът на ЕС прие Обща позиция 2003/444/ОВППС относно Международния наказателен съд на 16 юни 2003 г. ОВ L 150, 18.6.2003 г., стр. 67.
having regard to the fact that the Council of the EU adopted Common Position 2003/444/CFSP on the International Criminal Court on 16 June 2003 OJ L 150, 18.6.2003, p.
като взе предвид плана за действие за последващи мерки след Общата позиция Документ на Съвета 5742/04.
having regard to the action plan to follow-up the Common Position Council document 5742/04.
, завършена от ЕС на 4 февруари 2004 г., за координирането на дейностите на ЕС, универсалността и целостта на Римския статут и независимостта и ефективното функциониране на МНС,
finalised by the EU on 4 February 2004 for the co-ordination of EU activities, the universality and integrity of the Rome Statute and the independence and effective functioning of the ICC,