natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Приветства инициативата на Комисията да стартира инициативата Добро хуманитарно партньорство, което да засили глобалната хуманитарна реформа чрез сближаване на донори, включване на партньори и бенефициери в обща платформа и приемането през 2005 г. от ЕС на оперативни насоки относно насърчаване зачитането на МХП; би желал ЕС да играе водеща роля в мониторинга върху защитата, насърчаването, разпространението и налагането на зачитане на МХП, включително от участници, които не са държави, с цел запазване на хуманитарното пространство; би желал всички държави-членки, които още не са го направили, да приемат безрезервно гореспоменатите ДХД; подчертава необходимостта тези принципи да бъдат прилагани на практика и редовно (на всеки две години) институциите на ЕС и постоянният докладчик по въпросите на хуманитарната помощ на парламента да правят оценка на спазването им;
Welcomes the Commission's initiative to launch a Good Humanitarian Partnership, enhancing global humanitarian reform by bringing together donors, implementing partners and beneficiaries in a joint platform and the adoption by the EU in 2005 of operational guidelines on the promotion of respect for IHL; wishes to see the EU play a leading role in monitoring the defence, promotion, dissemination and enforcement of respect for IHL, including by non-State actors, in order to preserve the humanitarian space; wishes to see all the Member States which have not yet done so subscribe without reservation to the above-mentioned Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD); stresses the need for these principles to be translated into practice and for their observance to be assessed on a regular (biennial) basis by the EU institutions and Parliament's standing rapporteur on humanitarian aid;
Счита, че трябва да се отдели по-голямо внимание на сигурността и защитата на хуманитарните работници, на които често се налага да посещават опасни зони; отбелязва със съжаление, че все още твърде често те стават жертви на необосновани прояви на насилие, биват арестувани или вземани за заложници; осъжда твърдо всяко действие, насочено срещу хуманитарни работници;
Considers that more attention should be paid to the safety and protection of aid workers, who regularly have to venture into dangerous areas; deplores the fact that they are far too frequently the victims of senseless violence, imprisonment or hostage-taking; roundly condemns any action taken against aid workers;
Отбелязва признаването на понятието "отговорност за защита" в гореспоменатата Резолюция 60/1 на ООН вследствие именно на нарасналия брой нарушения на МХП и на правата на човека и на безсилието или липсата на воля у правителствата за защита на собствените им граждани; припомня, че хуманитарната помощ е едно от средствата, с които разполага международната общност, за да допринесе за защитата на застрашеното население и подчертава загрижеността на ЕС да не остане безучастен пред подобни нарушения; настоява за задълбочен политически дебат в държавите-членки и институциите на ЕС относно правото, или по-скоро задължението за интервенция в случаи на сериозни нарушения на МХП и/или на правата на човека, като се отчитат и заключенията и препоръките на гореспоменатия доклад на Международната комисия по интервенции и държавен суверенитет "Отговорността за защита" от декември 2001 г.
Notes the recognition of the concept of the 'responsibility to protect' in the above-mentioned UN Resolution 60/1 in response to the increase in violations of IHL and human rights and to the powerlessness or unwillingness of governments to protect their own citizens; recalls that humanitarian aid is one of the ways in which the international community can contribute to the protection of threatened peoples and stresses the EU's concern not to remain inactive in the face of such violations; calls for a thorough political debate in the Member States and EU institutions on the right, or indeed the duty, of intervention in cases of serious violation of IHL and/or human rights, taking also into account the conclusions and recommendations of the above-mentioned Report of December 2001 by the International Commission on Intervention and State Sovereignty on "The responsibility to protect";
Изразява убеденост, че ЕС следва да развива инициативи за превръщане в реалност на понятието "отговорност за защита", като дава предимство на превантивни действия, граждански средства и подкрепа за правителствата на трети страни, в изпълнение на техните задължения да защитават население си; подчертава, че принудителните мерки, включително военни интервенции, могат да се използват единствено като последно средство и при строго спазване на международното право; в частност повтаря, че при обмисляне употребата на сила Съветът за сигурност следва винаги да взема предвид петте критерия за легитимност, предложени в горепосочения доклад на Генералния секретар на ООН от 21 март 2005 г. и подкрепяни от Парламента: сериозност на заплахата, правомерност на мотива, употреба на сила като последно средство, пропорционалност на средствата и добри изгледи за успех; споделя становището, че принципите за употреба на сила и за одобряването на тази употреба следва да бъдат изложени в резолюция на Съвета за сигурност;
Believes that the EU should develop initiatives to make the concept of 'responsibility to protect' a reality, while giving precedence to preventive action, civilian means and support for third-country governments in fulfilling their obligations to protect their populations; stresses that coercive measures, including military intervention, may only be used as a last resort and strictly in accordance with international law; in particular, reiterates that, when considering the use of force, the Security Council should always take into account the five criteria of legitimacy proposed by the above-mentioned report of 21 March 2005 by the UN Secretary-General and supported by Parliament: seriousness of threat, proper purpose, last resort, proportional means and a reasonable chance of success; agrees that the principles relating to the use of force and its authorisation should be laid down in a resolution of the Security Council;
Част II: От принципи към практика: обща рамка за хуманитарната помощ на ЕС
Part II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
Счита, че Консенсусът следва да почива на принципите на координация, съгласуваност на политиките, допълване и хармонизиране на процедурите между държавите-членки, както вече бе посочено в гореспоменатия Европейски консенсус относно развитието, и че Общността следва да използва докрай член 10 от гореспоменатия Регламент (EО) № 1257/96 на Съвета и да се възползва от способностите на ГД ECHO в ролята й на обединител; при все това подчертава, че координационният механизъм на ЕС трябва да засили, а не да дублира международните усилия на ООН за координация и особено тези на OCHA, и да включи националните и местни органи; призовава ЕС да създаде донорски атлас за хуманитарна помощ на ЕС по подобие на създадения за помощта за развитие на ЕС;
Considers that the Consensus should enshrine the principles of coordination, policy coherence, complementarity and harmonisation of procedures among the Member States, as already stated in the above-mentioned European Consensus on Development, and that the Community should make full use of Article 10 of the above-mentioned Council Regulation (EC) No 1257/96 and exploit the capabilities of DG ECHO in its federating role; stresses, nevertheless, that EU coordination mechanisms must reinforce the international coordination efforts of the United Nations, particularly those of OCHA rather than duplicate them, and include national and local authorities; calls on the EU to establish an EU humanitarian aid donors' atlas, similar to the exercise undertaken for EU development aid;
Приветства признаването в заключенията на Председателството на Европейския съвет в Брюксел от 21 и 22 юни 2007 г. на необходимостта политиката за хуманитарна помощ да бъде напълно призната като самостоятелна политика на ЕС и съответно счита, че Общността и държавите-членки следва да насърчават обсъждането на стратегически политики за хуманитарни действия в подходящия състав на Съвета посредством създаването на специална работна група на Съвета (например COHUMA, т.е. работна група на Съвета по хуманитарна помощ), което ще позволи прилагането на съгласувани методи, гарантиращи предприемането на бързи и последователни действия;
Welcomes the recognition in the Presidency conclusions of the European Council held in Brussels on 21 and 22 June 2007 of the need for humanitarian aid policy to be fully recognised as an EU policy in its own right, and considers therefore that the Community and the Member States should foster strategic policy discussion of humanitarian action in an adequate Council forum through the creation of a specific Council Working Group (e.g. a COHUMA, i.e. a Council Working Group on Humanitarian Aid), which will allow cohesive methods ensuring swift and consistent action to be drawn up;
Счита, че Консенсусът следва да включва силен ангажимент от страна на ЕС за адекватно осигуряване на хуманитарна помощ, както и за адекватна предсказуемост и гъвкавост във финансирането чрез достатъчни авансови годишни бюджетни средства; подчертава, че ЕС следва да дава предимство на хуманитарните кризи, които не се финансират в достатъчна степен, пренебрегнати са или са забравени и че следва да бъдат проучени новаторски механизми за по-добра количествена оценка на разликата между нуждите и наличните финансови средства и да гарантира удовлетворяването на хуманитарните нужди като цяло;
Considers that the Consensus should include a strong commitment by the EU to adequate provision of humanitarian aid as well as to adequate predictability and flexibility in funding, through adequate annual up-front budgetary provisions; stresses that the EU should prioritise those humanitarian crises which are underfunded, neglected or forgotten and that innovative mechanisms should be explored to better quantify the gap between needs and existing funds and to ensure that global humanitarian needs are met;
Счита, че ЕС следва да определи ясно позицията си в глобалния процес на хуманитарни реформи и в частност да подкрепя Централния фонд за реакция при кризи (CERF) като полезно допълнение към гама от налични финансови инструменти, при което той представлява допълнително финансиране, което не измества подкрепата в полза на други хуманитарни операции и партньори, да приветства "груповия подход" и да насърчава включването на широк кръг хуманитарни участници;
Considers that the EU should clearly position itself in the global humanitarian reform process, and in particular to support the Central Emergency Response Fund (CERF) as a useful supplement to a range of available financing instruments, where this represents additional financing that does not displace support to other humanitarian operations and partners, to welcome the 'clusters approach' and to promote the inclusiveness of a broad range of humanitarian actors;
Приветства предложението на Комисията да създаде обща рамка на ЕС за оценка на потребностите и съвместно използване на експертните анализи; припомня, че ЕС следва да дава предпочитания на местни и регионални източници винаги, когато е възможно;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
Подчертава, че при извънредна ситуация и особено при спешни случаи, предизвикани от природни бедствия, първите 48 часа са от решаващо значение за спасяването на човешкия живот и че международната общност показва, че незабавната й намеса не е достатъчно ефективна; счита, че ЕС следва да отговори на предизвикателството, като от една страна засили местните превантивни мерки, готовността и възможността за реакция, а от друга като подобри координацията, механизмите за ранно известяване и подходящото предварително разполагане на материали и запаси на международно равнище; призовава ЕС да подкрепи и допълни международните усилия, оглавявани от OCHA, а ООН да засили възможностите за бързо реагиране, включително незабавен достъп до финансови средства, както и екипи в режим на готовност в случай на извънредни операции;
Emphasises that in emergency situations, and especially in the case of emergencies caused by natural disasters, the first forty-eight hours are crucial in order to save lives, and that the international community has demonstrated that its immediate response is not efficient enough; considers that the EU should meet this challenge, on the one hand, by strengthening local prevention, preparedness and response capacity and, on the other , by improving coordination, early warning mechanisms and adequate pre-positioning of material and stocks at international level; calls on the EU to support and complement international efforts led by OCHA and the UN to strengthen rapid response capabilities, including instant access to funding as well as stand-by teams for emergency operations;
Счита, че ЕС следва да инвестира повече в разбирането и мониторинга на факторите за уязвимост на населението; призовава по-специално ЕС да гарантира, че при всички хуманитарни операции се удовлетворяват нуждите от спешни здравни грижи, особено свързаните с репродуктивното здраве, съобразно съответните стандарти на SPHERE;
Considers that the EU should invest more in understanding and monitoring the vulnerability factors of the population; calls in particular on the EU to ensure that in all humanitarian operations emergency health needs are met, in particular as regards reproductive health, in line with the respective SPHERE standards;
Подкрепя усилията на Международната федерация и на националните дружества на Червения кръст и на Червения полумесец да идентифицират проблеми и да правят препоръки в областта на правилата и принципите на Международното право за реакция при кризи (МПРК) и очаква с нетърпение резултатите от 30-та международна конференция на Червения кръст и Червения полумесец, която ще се проведе през ноември 2007 г.;
Supports the efforts by the International Federation and National Red Cross and Red Crescent Societies to identify problems and make recommendations in the field of International Disaster Response Laws, Rules and Principles (IDRL), and looks forward to the results of the 30th International Conference of the Red Cross and Red Crescent, to be held in November 2007;
Приветства предложенията на Комисията да подчертае подкрепата на ЕС за разнообразие от партньори и по-конкретно НПО, ООН и движението на Червения кръст и Червения полумесец и поддържа предложените критерии за подбор на партньори; призовава Комисията да подпомогне установяването на агенции от новите държави-членки (ЕС-12, т.е. десетте нови държави-членки, които се присъединиха към ЕС през 2004 г., и България и Румъния, които се присъединиха през 2007 г.) да стане напълно интегрирано с дейностите в областта на хуманитарната помощ; счита, че Консенсусът следва да признае и дефинира по-пълно различните роли, правомощия и сравнителни преимущества на разнообразните хуманитарни действащи лица, за да се избегнат конфликти на правомощия и конкуренция за ресурси между тях, както и че ЕС следва да подкрепя изграждането на капацитет в рамките на хуманитарната общност и особено на местен и регионален капацитет; вярва, че трябва да бъде отделено специално внимание на ролята на НПО, на националните организации на Червения кръст и Червения полумесец и участниците от гражданското общество както от север, така и от юг, не само за доставка на помощ, а още и за изработване на политики, които отразяват действителните нужди и тревоги на местните партньори от юг, и за спечелване подкрепата на европейските граждани;
Welcomes the Commission's proposals to underline the EU's support for a plurality of implementing partners, in particular NGOs, the UN and the Red Cross and Red Crescent Movement, and supports its proposed criteria for partner selection; calls on the Commission to help implementing agencies from the new Member States (the EU-12, i.e., the ten new Member States, which acceded to the EU in 2004, and Bulgaria and Romania, which acceded to the EU in 2007) become fully integrated into humanitarian aid activities; considers that the Consensus should recognise and further define the different roles, mandates and comparative advantages of the various humanitarian actors, in order to avoid a conflict of mandates and competition for resources among them, and that the EU should support capacity-building within the humanitarian community, with particular attention to local and regional capacity; believes that special attention should be given to the role of NGOs, the National Red Cross and Red Crescent Societies and civil society actors, both from the South and the North, not only in the delivery of aid, but also in developing policies that reflect the real needs and concerns of local partners in the South and in gaining the support of European citizens;
Вярва, че ЕС следва да изработи стратегии за привличане на нетрадиционни донори с понякога вече предвидени за други нужди и/или предоставени при определено условие средства, като целта е да се насърчава моделът на помощ според потребностите, принципите на МХП и идеята за партньорство; подчертава все пак, че тези нови източници на финансиране не трябва да водят до намаляване на средствата, предоставяни от държавите-членки на ЕС и от Комисията;
Believes that the EU should develop strategies to reach out to non-traditional donors whose funding is often earmarked and/or conditional, with the aim of promoting a model of needs-based aid, the principles of IHL and the concept of partnership; stresses however that these new sources of funding must not result in a reduction in the funds coming from the EU Member States and the Commission;
г) Ефективност, качество и отчетност
Effectiveness, quality and accountability
Вярва, че отчетността пред засегнатите от бедствие общности като първични бенефициенти е в основата на всяка оценка на ефективността на хуманитарната помощ и че Консенсусът следва напълно да отчита този принцип; счита в частност, че ЕС следва да насърчава доброволни инициативи за отчетност от страна на НПО;
Believes that accountability to disaster-affected communities as primary beneficiaries lies at the heart of any evaluation of humanitarian aid effectiveness, and that the Consensus should duly reflect this principle; considers in particular that the EU should encourage voluntary accountability initiatives carried out by NGOs;
д) Използване на военни и граждански сили и средства извън територията на ЕС
Use of civil protection and military assets and capabilities outside the territory of the EU
Потвърждава, че гражданската защита, военните средства и възможности на ЕС трябва да се разгръщат по начин, който допълва и подкрепя работата на хуманитарните организации и да се ограничават до тези случаи и области, в които могат да имат реален принос и след подробен предварителен анализ на ситуацията;
Reaffirms that EU civil protection and military assets and capabilities must be deployed in a way which complements and supports the work of humanitarian organisations and limited to those cases or areas where they can provide real added value, and after a thorough prior analysis of the situation;
Счита, че ЕС следва ясно да определи и да гарантира уважението към ролята и мандата на служителите на гражданската защита и военните участници в хуманитарни операции, особено при конфликти, при които безпристрастността и независимостта са от решаващо значение за осигуряването на безопасен достъп до жертвите на бедствията и ефективно предоставяне на хуманитарна помощ;
Considers that the EU should clearly define and ensure respect for the roles and mandates of the civil protection and military actors in humanitarian operations, particularly in conflict situations where impartiality and independence are crucial to guarantee safe access to disaster victims and the efficient delivery of humanitarian aid;
Вярва, че ЕС следва да се ангажира да пропагандира активно прилагането на насоките за MCDA и насоките от Осло от страна на всички участници в хуманитарни операции и да гарантира запазването на основните им принципи;
Believes that the EU should commit itself to actively advocate the application of the MCDA and Oslo Guidelines by all actors involved in humanitarian operations and to ensure that the main principles contained therein are not weakened;
Счита, че в съответствие с международните насоки, при сложни спешни ситуации следва да се прибягва по изключение към средствата на държавни служби за гражданска защита, докато военните средства и ресурси в подкрепа на хуманитарни операции следва да се използват само като последно средство, като и в двата случая това да става винаги под ръководството на хуманитарните организации на ООН и съгласно принципа на чувствителност към конфликта;
Considers that, in accordance with international guidelines, recourse to State-owned civil protection assets in complex emergencies should be the exception, while military assets and capabilities in support of humanitarian operations should be used only as a 'last resort', and, in both cases, always under the guidance of UN humanitarian organisations and according to the principle of conflict sensitivity;
Отбелязва растящия брой и честота на природните бедствия и тяхното разрушително влияние; признава също така все по-голямата трудност да се разграничат природните бедствия от бедствията, причинени от човека; потвърждава, че рисковете се определят колкото от човешката дейност и липсата на планиране, толкова и от природните заплахи; призовава за обвързана със срокове стратегия за интегриране на намаляването на риска от бедствия във всички дейности на ЕС за развитие и хуманитарна помощ, съобразно насоките на ХРД; признава, че без да бъде отчетено намаляването на риска от бедствия, намесите в областта на развитието рискуват неволно да повишат уязвимостта по отношение на бедствия;
Notes the growing number and frequency of natural disasters and their devastating impact; recognises as well the increasing difficulty of distinguishing natural from man-made disasters; acknowledges that risks are determined just as much by human activity and lack of planning as by natural hazards; calls for a time-bound strategy to mainstream Disaster Risk Reduction (DRR) into all EU development and humanitarian aid, guided by the HFA; recognises that without DRR mainstreaming, development interventions bear the risk of inadvertently increasing vulnerability to disasters;