natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Одобрява предложението за решение на Съвета, във вида, в който е изменено, и одобрява сключването на протокола;
Approves the proposal for a Council decision as amended and approves the conclusion of the protocol;
Възлага на своя председател да предаде позицията на Парламента съответно на Съвета и на Комисията, както и на правителствата и парламентите на държавите-членки и на Съединените мексикански щати.
Instructs its President to forward its position to the Council and the Commission, and the governments and parliaments of the Member States and the United Mexican States.
Текст, предложен от Комисията Изменения, внесени от Парламента Изменение 1 Позоваване 1
Text proposed by the Commission Amendment by Parliament Amendment 1 Citation 1
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 57, параграф 2, член 71, член 80, параграф 2, член 133, параграфи 1 и 5 и член 181, заедно с член 300, параграф 2, алинея първа, първо и второ изречение и член 300, параграф 3, алинея
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Articles 57(2), 71, 80(2), 133(1), 133(5) and 181 in conjunction with the first subparagraph, first and second sentences of Article 300(2) and the
от него,
subparagraph of Article 300(3) thereof,
Резолюция на Европейския парламент от 23 май 2007 г. за влиянието и последиците от изключването на здравните услуги от директивата за услугите на вътрешния пазар ( 2006/2275(INI) )
European Parliament resolution of 23 May 2007 on the impact and consequences of the exclusion of health services from the Directive on services in the internal market ( 2006/2275(INI) )
като взе предвид членове 16, 49 и 50, член 95, параграф 1, и член 152 от Договора за създаване на ЕО,
having regard to Articles 16, 49, 50, 95(1) and 152 of the EC Treaty,
като взе предвид член 35 от Хартата на основните права на Европейския съюз,
having regard to Article 35 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union;
като взе предвид решенията на Съда на Европейските общности ("Европейския съд") от 28 април 1998 г. по дела C-120/95 Decker Сборник на Съда 1998 г., стр. I-1831.
having regard to the judgments of the Court of Justice of the European Communities ("Court of Justice") of 28 April 1998 in case C-120/95 Decker [1998] ECR I-1831.
и C-158/96 Kohll Сборник на Съда 1998 г., стр. I-1931.
, of 28 April 1998 in case C-158/96 Kohll [1998] ECR I-1931.
, от 12 юли 2001 г. по дела C-157/99 Geraets-Smits и Peerbooms Сборник на Съда 2001 г., стр. I-5473.
, of 12 July 2001 in case C-157/99 Geraets-Smits and Peerbooms [2001] ECR I-5473.
и C-368/98 Vanbraekel Сборник на Съда 2001 г., стр. I-5363.
, of 12 July 2001 in case C-368/98 Vanbraekel [2001] ECR I-5363.
, от 25 февруари 2003 г. по дело C-326/00 IKA Сборник на Съда 2003 г., стр. I-1703.
, of 25 February 2003 in case C-326/00 IKA [2003] ECR I-1703.
, от 13 май 2003 г. по дело C-385/99 Müller-Fauré и Van Riet Сборник на Съда 2003 г., стр. I-4509.
, of 13 May 2003 in case C-385/99 Müller-Fauré and van Riet [2003] ECR I-4509.
, от 23 октомври 2003 г. по дело C-56/01 Inizan Сборник на Съда 2003 г., стр. I-12403.
, of 23 October 2003 in case C-56/01 Inizan [2003] ECR I-12403.
, от 18 март 2004 г. по дело C-8/02 Leichtle Сборник на Съда 2004 г., стр. I-2641.
, of 18 March 2004 in case C-8/02 Leichtle [2004] ECR I-2641.
, и от 16 май 2006 г. по дело C-372/04 Watts Сборник на Съда 2006 г., стр. I-4325.
and of 16 May 2006 in case C-372/04 Watts [2006] ECR I-4325.
като взе предвид Директива 2006/123/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 декември 2006 г. за услугите на вътрешния пазар ОВ L 376, 27.12.2006 г., стр. 36.
having regard to Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market OJ L 376, 27.12.2006, p.
като взе предвид съобщението на Комисията от 26 септември 2006 г., озаглавено "Консултация относно дейността на Общността в областта на здравните услуги"( SEC(2006)1195 /4),
having regard to the Commission communication of 26 September 2006 entitled "Consultation regarding Community action on health care services" ( SEC(2006)1195 /4),
, Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за координация на системите за социално осигуряване ОВ L 166, 30.4.2004 г., стр. 1.
and to Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems OJ L 166, 30.4.2004, p.1.
като взе предвид доклада на Комисията по вътрешен пазар и защита на потребителите и становищата на Комисията по заетост и социални въпроси и на Комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните ( A6-0173/2007 ),
having regard to the report of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection and the opinions of the Committee on Employment and Social Affairs and the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6-0173/2007 ),
като има предвид, че държавите-членки са отговорни за организацията, управлението, осигуряването и финансирането на системите за здравни грижи, които се различават в отделните държави-членки;
whereas the Member States are responsible for organising, managing, delivering and financing health care systems, which are different in every Member State,
като има предвид, че Съдът на Европейските общности постанови редица съдебни решения по въпроси като достъпът до здравни грижи и установяването на критерии за процедури по предварително разрешение за лечение в чужбина или за възстановяване на разходи, което дава право на гражданите на ЕС да се движат свободно, за да получат здравни грижи в друга държава-членка;
whereas the Court of Justice has handed down a number of judgments, on issues such as access to health care and the settlement of criteria for prior authorisation procedures or for reimbursement of costs, which authorise EU citizens to move freely in order to find health care in another Member State,
като има предвид, че в своите горепосочени Заключения за общите ценности и принципи в здравните системи в Европейския съюз, Съветът прие декларацията на 25-те министри на здравеопазването на Европейския съюз относно общите ценности и принципи, които поддържат европейските здравни системи;
whereas, in its above mentioned Conclusions on Common values and principles in European Union Health Systems, the Council adopted a statement by the 25 health Ministers of the European Union about the common values and principles that underpin Europe's health systems,
Счита, че трансграничната мобилност на пациенти и здравни специалисти ще се увеличава в бъдеще, като това ще даде по-голям избор на пациентите; счита, че независимо от равнището на доходите им или местопребиваването им, следва да се гарантира на всички европейски граждани своевременно равен достъп на достъпна цена до здравни грижи, в съответствие с принципите на универсалност, качество, безопасност, последователност и солидарност, като това съдейства за социалното и териториално сближаване на Съюза, като се осигурява финансовата устойчивост на националните здравни системи; счита, че съгласно тези принципи, мобилността на пациенти и здравни специалисти може да съдейства за подобряване на достъпността и качеството на здравните грижи;
Considers that cross-border mobility of patients and health professionals will increase in future, thus giving patients more choice; considers that, whatever their level of income or place of residence, all European citizens should be guaranteed equal and affordable access to health care in due time, in accordance with the principles of universality, quality, safety, continuity and solidarity, thus contributing to the social and territorial cohesion of the Union while ensuring the financial sustainability of national health care systems; considers that, in accordance with those principles, the mobility of patients and professionals may contribute to improving accessibility to and quality of health care;
Отбелязва, че държавите-членки не подкрепят в достатъчна степен здравните грижи, в резултат на което правата на пациентите са ограничени;
Notes that the Member States do not sufficiently promote health care, as a result of which patients" rights are restricted;
Припомня, че в държавите-членки, които са въвели в законодателството си съществуващата съдебна практика на Европейския съд, не е имало голямо увеличение на разходите за здравеопазване в резултат от нарасналата мобилност на пациентите;
Recalls that the Member States that have implemented the existing case law of the Court of Justice have not experienced any major increase in health care budgets as a result of patients" increased mobility;
Отчита обстоятелството, че държавите-членки могат да въведат система за даване на предварително разрешение, само ако е доказано, че трансграничното движение на пациентите има отрицателен ефект върху финансовото равновесие на националния бюджет за здравеопазване; настоятелно призовава държавите-членки да вземат предвид възможността за въвеждане на пробен период, през който няма да се изисква даване на предварително разрешение;
Takes into account that Member States may only introduce a system of prior authorisation once it has been proven that cross-border movement of patients has a negative effect on the financial balance of the national health budget; urges Member States to take note of the possibility of making use of a test period during which no prior authorisation is required;
Подчертава, че мобилността на пациентите и професионалната мобилност не следва да служат за оправдание на държавите-членки при липса на инвестиции в техните собствени системи на здравеопазване;
Stresses that patient mobility and professional mobility should not be an excuse for a Member State's failure to invest in its own health care system;
Подчертава необходимостта от достъп до трансгранични здравни грижи, за да се гарантира свободно движение на гражданите в рамките на Общността и да се подпомогне повишаването на равнището на трудова заетост и конкурентоспособност в държавите-членки;
Stresses that access to cross-border care is required in order to ensure the free movement of citizens within the Community and that it helps to raise employment and competitiveness levels in Member States;
Подчертава необходимостта от намаляване на бюрокрацията, свързана както с ползването, така и с предлагането на трансгранични здравни услуги;
Stresses the need for cutting red tape connected with both the use and provision of cross-border health services;
Приканва Комисията да насърчи държавите-членки активно да подкрепят въвеждането на проекта за електронно здраве и телемедицина;
Invites the Commission to encourage the Member States to actively support the introduction of e-health and telemedicine;
Подчертава, че в съответствие с разпоредбите на Договора, държавите-членки запазват първичната отговорност за предоставяне на ефикасни и висококачествени здравни грижи на гражданите си; подчертава, че в тази връзка, те следва да могат да използват съществуващите подходящи регулаторни инструменти, както на равнище на ЕС, така и на многостранно и двустранно равнище, да управляват националните си здравноосигурителни системи и здравни органи и, упражнявайки това правомощие, те трябва винаги да спазват разпоредбите на договорите и принципа на субсидиарност;
Points out that, in accordance with the provisions of the Treaty, the Member States retain primary responsibility for providing efficient and high quality health care to their citizens; stresses that, to this end, they should be able to use the appropriate regulatory tools, at EU level as well as at multilateral and bilateral levels, to manage their national health care systems and health authorities and, in exercising that power, that they must always respect the provisions of the Treaties and the principle of subsidiarity;
Подчертава, че разпоредбите на Договора, включително на специфичните разпоредби относно услугите от общ икономически интерес, както и съдебната практика на Съда на Европейските общности, се прилагат за здравните услуги и подчертава, че доставчиците на здравни услуги са имат пълното право да се установяват и да предоставят услуги във всяка държава-членка, като следват националните разпоредби и тези на ЕС; настоява също така върху факта, че пациентите имат пълното право да прибягват до здравни грижи във всяка друга държава-членка;
Emphasises that Treaty rules, including the specific provisions on services of general economic interest, as well as the jurisprudence of the Court of Justice, apply to health services and stresses that health service providers are fully entitled to establish themselves and to provide services in any Member State, following national and EU rules; equally emphasises that patients are fully entitled to seek health care in any Member State;
Отбелязва, че здравните системи не са от компетентността на Общността, но проблемите, свързани със системите на здравеопазване, като достъпът до лекарства и медицински грижи, информация за пациента и движението на застрахователните компании и здравни специалисти имат трансграничен характер; отбелязва необходимостта тези въпроси да бъдат разгледани от Съюза;
Notes that, whilst health care systems are not a competence of the Community, issues relating to health care systems, such as access to medicines and treatments, patient information, and the movement of insurance companies and health professionals, have a cross-border character; notes that those issues need to be addressed by the Union;
Изтъква, че пациентите трябва във всички случаи да могат да се възползват от равен достъп до подходящо лечение, което е най-близо до местоживеенето им и се осигурява на техния език; счита, че Директива 89/105/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно прозрачността на мерките, регулиращи цените на лекарствени продукти за употреба от човека и включването им в обхвата на националните системи за здравно осигуряване OВ L 40, 11.2.1989 г., стр. 8.
Points out that in any case patients must be able to have equal access to appropriate treatment as close as possible to their home and in their own language; considers that Council Directive 89/105/EEC of 21 December 1988 relating to the transparency of measures regulating the prices of medicinal products for human use and their inclusion in the scope of national health insurance systems OJ L 40, 11.2.1989, p.
Подчертава, че държавите-членки следва да третират жителите на друга държава-членка на равноправна основа по отношение на достъпа до здравни услуги, независимо дали те са пациенти на частни или обществени здравни заведения;
Stresses that Member States should treat residents of another Member State on an equal basis with regard to access to health services, regardless of whether they are private or public patients;
Изтъква, че пациентите следва да имат достъп до информацията, въз основа на която доставчикът на здравни услуги е получил международна акредитация и, че акредитираните доставчици на здравни услуги трябва, независимо от това къде се намират на територията на ЕС, да гарантират безопасно здравно обслужване, основано на измерими международни показатели за качество;
Points out that patients should have access to information for which the health care provider has obtained international accreditation and that the accredited providers of health care should, regardless of where they are situated in the EU, ensure that health care is safe, based on measurable international indicators of quality;
На мнение е, че сигурността и правата на пациентите понастоящем не са гарантирани при трансграничното предоставяне на здравни услуги и, че съществува правна несигурност по отношение на механизмите за възстановяване на разходи, задълженията на националните органи за обмен на информация за нормативната уредба, задължението за предоставяне на грижи както за първоначалното, така и за последващото лечение и разпоредбите за управление на риска за частните пациенти;
Is of the opinion that patients" safety and rights are not ensured in the cross-border provision of health care at present and that legal uncertainty exists regarding reimbursement mechanisms, obligations for national authorities to share regulatory information, the duty of care for both the initial and the follow-up treatment and risk management provisions for private patients;
Изисква ясно определение на здравните услуги, така че да се изясни и ясно очертае обхвата на бъдещото законодателство в тази област; настоява за изясняване на това кои елементи от системата на здравеопазване имат връзка с този контекст;
Requests a clear definition of health services, so as to clarify and clearly demarcate the scope of application of future legislation in this field; requests a clarification of the elements of a health care system which are relevant in this context;
Отбелязва, че здравните услуги преследват цели, сравними с други социални услуги от общ интерес, в смисъл че те се основават на принципа на солидарност и често се съдържат в системите за национална социална защита, ориентирани са към отделната личност, гарантират, че гражданите могат да се ползват от основните си права, гарантират високо ниво на социална закрила и засилват социалното и териториалното сближаване;
Notes that health care services pursue objectives comparable to other social services of general interest in the sense that they are based on the principle of solidarity, are often embedded in national social protection systems, are person-centred, ensure that citizens can benefit from their fundamental rights, ensure a high level of social protection, and strengthen social and territorial cohesion;
Е на мнение, че всяко действие на Общността, свързано със здравните услуги, следва да отговаря на дейността на Общността, свързана със социалните услуги от общ интерес;
Is of the opinion that any Community action relating to health care services should be consistent with Community action relating to social services of general interest;
Настоява по-нататъшното уточняване на значението на понятията, използвани в съдебната практика на Европейския съд, да не променя баланса, установен от Европейския съд, между прерогативите на държавите-членки в областта на общественото здраве и правата на отделния пациент; в тази връзка припомня, че по отношение на понятието за "разумен срок", Европейският съд е показал ясно, че то трябва да бъде определено изключително като се отчита оценката за здравословното състояние на всеки един пациент и, че икономическите съображения не трябва да играят никаква роля при изготвянето на тази оценка;
Requests that any further clarification of concepts used in the case law of the Court of Justice not alter the balance struck by the Court of Justice between Member States" prerogatives in the field of public health and the rights of the individual patient; in this respect recalls that, as regards the concept of "reasonable waiting time", the Court of Justice has clearly indicated that it should be defined exclusively in the light of an assessment of each patient's medical situation and that economic considerations should not play any role in that assessment;
Изисква допълнително разяснение на някои понятия, като например "разумен срок на изчакване" и определения на болнично и извън болнично лечение;
Requests further clarification of concepts such as "reasonable waiting times" and definitions of in-patient and out-patient treatment;
Посочва, че по отношение на болничните услуги в друга държава-членка, процедурата за даване на разрешение трябва да осигури гаранция за пациентите, както ги предпазва от произволни решения, взети от техните национални органи; посочва, че за да се улесни свободното движение на пациентите, без да се засягат целите на планирането на държавите-членки, като се взема предвид съдебната практика на Европейския съд, болничното лечение трябва да се дефинира тясно, като лечение, което може да се осъществи единствено в рамките на болничната инфраструктура, а не например, в лекарския кабинет или в дома на пациента; посочва по-специално, че всеки отказ да се даде разрешение следва да може да бъде оспорен в съдебни и извънсъдебни процедури и, че за целите на оценката на медицинското състояние на всеки пациент трябва да се потърси изцяло обективен и безпристрастен съвет от независими експерти;
Points out that, as regards hospital services in another Member State, the procedure for granting authorisation must provide a guarantee for patients protecting them from arbitrary decisions taken by their national authorities; points out that, in order to facilitate the free movement of patients without prejudicing Member States" planning objectives, in the light of the case law of the Court of Justice, hospital treatment should be defined narrowly as treatment which can only be provided within hospital infrastructure and may not be provided, for example, in a practitioner's surgery or at the patient's home; points out, in particular, that any refusal to grant an authorisation must be open to challenge in judicial and quasi-judicial proceedings and that, for the purpose of assessing the medical situation of each patient, entirely objective and impartial advice from independent experts should be sought;
Отбелязва голямото разнообразие, свързано с мобилността и различните причини за мобилността на пациентите, изпратени в чужбина от тяхната национална здравна система, на пациентите, търсещи медицинско лечение в чужбина по свое желание, туристите, които се разболяват, работниците мигранти, студентите, пенсионерите и всички лица, живущ в държава-членка, която е различна от страната им на произход, или които живеят в погранични райони и подчертава, че тези различия следва да се вземат под внимание, когато се определя политиката;
Notes the great diversity in mobility and the different reasons for mobility among patients sent abroad by their national health system and among patients looking for medical treatment abroad of their own volition – tourists who fall ill, migrant workers, students, retired people and anyone living in a Member State other than their country of origin, or living in border regions – and stresses that those differences should be taken into account when formulating policy;
Подчертава, че е желателно да се прави разграничение между, от една страна, трансграничните здравни услуги, т.е. услугите, които са разположени от едната страна на обща за две държави-членки граница, с оглед поддържане и предлагане на пациентите на висок стандарт на достъп и обслужване и, от друга страна, международните здравни услуги в рамките на Европейския съюз, които предлагат медицински грижи за лечение на редки заболявания или заболявания на сираци/или на заболявания, които изискват рядко срещани и много скъпи технологии (референтни центрове за редки заболявания) или да предоставят достъп до медицински грижи, които тяхната държава-членка или държавата на пребиваване не може да предостави на пациентите в настоящия момент;
Stresses that it is desirable to distinguish between, on the one hand, cross-border health services, meaning those which are situated on either side of a border common to two Member States, in order to maintain and offer patients a high standard of access and care, and, on the other hand, international health services within the European Union, which offer health care for the treatment of rare or orphan diseases or diseases which require rare and very expensive technologies (care reference centres) or provide access to care which the Member State or state of residence cannot at present offer patients;
Призовава Комисията да предостави годишни статистически данни за мобилността на пациентите във всяка държава-членка и за броя на случаите на отказ за възстановяване на разходите за лечение, както и причините за това;
Calls on the Commission to provide annual statistics for each Member State on patient mobility and on the number of cases of reimbursements being refused, and the reasons therefor;