natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че доверието на потребителите във функционирането на вътрешния пазар на финансови услуги може да се гарантира единствено посредством едно постоянно равнище на защита на потребителите, независимо от произхода на доставчика на услуги, преди всичко чрез последователно прилагане на стабилни пруденциални правила и ефективен надзор от Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и според случая от националните компетентни органи,
whereas consumer trust in the functioning of the internal market in financial services can only be assured by a consistent level of consumer protection regardless of the origin of the service provider, primarily through the consistent application of sound prudential rules and effective supervision by the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) and, where appropriate, national competent authorities,
като има предвид, че излагането на данъкоплатците на риск от несъстоятелност на финансовите институции трябва да се свежда до минимум посредством ефективен и пропорционален надзор от страна на националните и европейските надзорни органи,
whereas taxpayers' exposure to the failure of financial institutions must be kept at a minimum through effective and proportionate oversight by national and European supervisors,
Отчита, че новият надзорен режим и предстоящата рамка „Платежоспособност II“ ще укрепят допълнително защитата на потребителите;
Recognises that the new supervisory regime and the forthcoming Solvency II framework will further enhance consumer protection;
Призовава Комисията във връзка с правилата и определенията в „Платежоспособност ІІ“ и новата надзорна рамка да направи предложения за директива за трансгранична стандартизация, установяваща последователна и съгласувана трансгранична рамка за национални схеми за гарантиране на застрахователните вземания за всички държави-членки, която предоставя единствено защита от последна инстанция на потребителите в случаи, когато застрахователни предприятия поради неплатежоспособност не са в състояние да изпълнят договорните си задължения;
Calls on the Commission, with regard to the rules and definitions set out in Solvency II and the new supervisory framework, to come forward with proposals for a cross-border standardisation directive establishing a coherent and consistent cross-border framework for IGSs across Member States, providing only last-resort protection to consumers when insurance undertakings are unable to fulfil their contractual commitments owing to insolvency;
Призовава Комисията бързо да представи предложението за директива относно схемите за гарантиране на застрахователните вземания, за да допълни директивите за схемите за гарантиране на депозитите, схемите за обезщетяване на инвеститорите и „Платежоспособност ІІ“;
Calls on the Commission rapidly to put forward the proposal for a directive on Insurance Guarantee Schemes to complement Deposit Guarantee Schemes, Investor Compensation Schemes and Solvency II;
Признава, че потенциалът за съществуване на неравнопоставеност би могъл да предизвика регулаторен арбитраж, което би повлияло на схемите за гарантиране на застрахователните вземания; призовава Комисията да разгледа взаимодействието между хармонизацията и прилагането на схеми от целия ЕС и принципа на държавата-членка „по произход“, за да изясни дали се стига до значително нарушаване на пазара; счита, че този преглед следва да се проведе три години след пълното прилагане на „Платежоспособност ІІ“;
Acknowledges that the potential for an uneven playing field could cause regulatory arbitrage, which would affect IGSs; calls on the Commission to examine the interplay between harmonisation and the application of schemes from across the EU and the home state principle to clarify whether or not a significant distortion of the market occurs; considers that this review should be conducted three years after the full implementation of Solvency II;
Изразява съгласие, че директивата „Платежоспособност II“ не създава условия за пълно изключване на случаи на несъстоятелност на застрахователни дружества и не защитава потребителите от загуби в случай на несъстоятелност на застрахователни предприятия; поради тази причина призовава Комисията да гарантира, че общата схема за гарантиране на застрахователните вземания, която ще бъде приета, е последователна и съгласувана с директивата „Платежоспособност II“;
Agrees that the Solvency II Directive does not create a zero-failure environment for insurance companies and does not protect consumer losses in the event of the failure of insurance undertakings; calls, therefore, on the Commission to ensure that the common IGS to be adopted is consistent and coherent with the Solvency II Directive;
Подкрепя възприемането на принципа на държавата „по произход“, при който полиците, издадени от застраховател, независимо от местоположението на продажбата, се покриват от схемите за гарантиране на застрахователните вземания „по произход“, като признава, че: а) при условията на „Платежоспособност II“ трансграничното предоставяне на застрахователни услуги ще нарасне и б) изпадането в несъстоятелност на даден застраховател ще бъде свързано с неадекватния надзор от страна на надзорния орган „по произход“, така че бремето на отговорността за изпадането в несъстоятелност следва да бъде понесено от схемата за гарантиране на застрахователните вземания „по произход“, която следва да предоставя защита от последна инстанция на потребителите само в случаи, когато застрахователни предприятия поради неплатежоспособност не са в състояние да изпълнят договорните си задължения; призовава Комисията да проведе оценка на въздействието и обществена консултация със заинтересованите страни относно приоритетното включване на животозастраховането и относно практическата полза от включване на общото застраховане в трансгранична схема за гарантиране на застрахователните вземания, за да се гарантира подходящо равнище на защита на потребителите и равнопоставени условия между държавите-членки; счита, че следва да се установи принцип от Комисията и ЕОЗППО, за да се гарантира, че допълнителните разходи за една схема за гарантиране на застрахователните вземания се претеглят спрямо целта за защита на потребителите; отбелязва, че текущото законодателство на ЕС относно схемите за гарантиране на депозити и схеми за защита на инвеститорите обхваща единствено спестовните продукти;
Supports the adoption of the ‘home’ country principle – whereby policies written by an insurer, regardless of location of sale, are covered by the ‘home’ IGS – recognising (a) that under Solvency II the cross-border provision of insurance services will increase, and (b) that the failure of an insurer will be linked to the inadequacy of supervision by the ‘home’ supervisor, so that the burden of responsibility for failure should be borne by the ‘home’ IGS, which should provide last-resort protection to consumers only when insurance undertakings are unable to fulfil their contractual commitments owing to insolvency; calls on the Commission to conduct an impact assessment and public consultation with stakeholders on the inclusion of life insurance as a matter of priority and on the practicality of including non-life insurance in a cross-border IGS to ensure an appropriate level of consumer protection and a level playing field between Member States; believes that a rationale should be established by the Commission and the EIOPA in order to ensure that the additional costs of an IGS are weighed against the objective of consumer protection; notes that the current EU regulation on deposit guarantee schemes and investor protection schemes covers only savings products;
Настоява, че моделът на финансиране на националните схеми за гарантиране на застрахователните вземания следва да бъде определян съгласно принципа на субсидиарност, като това отразява надзорния принцип на държавата „по произход“ и разнообразието на моделите, които се използват от съществуващите схеми за гарантиране на застрахователните вземания; настоятелно призовава Комисията да не препоръчва единствено ex ante подход за финансиране, предвид липсата на убедителни аргументи в полза на подобен подход и затрудненията, които той може да предизвика;
Insists that the funding model for national IGSs should be covered by the subsidiarity principle, reflecting the ‘home’ country principle of supervision and the diversity of models used by existing IGSs; urges the Commission not to advocate a uniquely ex-ante approach to funding, given the absence of compelling arguments in favour of such an approach and the disruption it could cause;
Настоява, че държавите-членки следва да осигурят провеждане на тестове за своите схеми за гарантиране на застрахователните вземания и да бъдат информирани, в случай че компетентните органи установят проблеми в застрахователно дружество, които е вероятно да доведат до интервенция съгласно съответната схема; предлага тези тестове да бъдат провеждани най-малко веднъж на всеки три години или когато се налага от обстоятелствата; счита освен това, че ЕОЗППО следва периодично да извършва партньорски проверки, за да проучи дългосрочната финансова устойчивост на схемите и да поиска подобрения, когато е необходимо;
Insists that Member States should ensure that tests are carried out on their IGSs and that they are informed should the competent authorities detect problems in an insurance company that are likely to give rise to intervention under the relevant scheme; suggests that such tests should take place at least every three years, or when circumstances so require; considers, further, that the EIOPA should periodically conduct peer reviews to examine the long-term financial sustainability of schemes and call for improvements wherever necessary;
Признава, че прилагането на принципа на субсидиарност по отношение на избора на модели за предварително (ex ante) или последващо (ex post) финансиране може да доведе до нарушения на конкуренцията между държавите-членки; счита, че подобни нарушения са от еднакво значение както за защитата на потребителите, така и за защитата на данъкоплатците, и че Комисията следва да възприеме предпазлив дългосрочен подход с цел да бъдат обхванати подобни нарушения;
Acknowledges that the application of the subsidiarity principle in relation to the choice of ex-ante or ex-post funding models may result in competitive distortions between Member States; believes that such distortions have an equal bearing on both consumer and taxpayer protection and that the Commission should take a cautious, long-term approach to addressing such distortions;
Отчита, че са налице различни начини за гарантиране на защитата на потребителите:
Recognises that there are different ways of ensuring consumer protection:
безщетение: загуби за притежатели на полици или бенефициери в случай на неплатежоспособност на застраховател се обезщетяват пряко след процес на структурирано уреждане на искове;
compensation: losses faced by policy-holders or beneficiaries in the event of the insolvency of an insurer are directly compensated following an orderly claims-settlement process;
приемственост: приемствеността на застрахователните договори се осигурява чрез прехвърляне на портфейли на останалите застрахователи на пазара или на специален субект, създаден за тази цел;
continuity: the continuity of insurance contracts is secured through portfolio transfers to the remaining insurers in the market or to a special entity created for this purpose;
Настоява, че информацията на разположение на потребителите в случай на неплатежоспособност на застраховател следва да е леснодостъпна, всеобхватна и лесноразбираема и да съдържа ясно указание към кой орган потребителят следва да се обърне при предявяване на искове или отправяне на запитвания; изразява убеждение, че създаването на единна точка за контакт за всички финансови гаранционни схеми и компенсационни схеми би гарантирало, че съществуващото законодателство наистина носи ползи за потребителите, особено по отношение на предоставянето на информация и улесняването на трансграничните контакти и плащания;
Insists that the information available to consumers in the event of an insurer's insolvency should be easily accessible, comprehensive and easy to follow, with clear indications as to which authority the consumer should approach when making claims or enquiries; is convinced that setting up a single point of contact for all financial guarantee or compensation schemes would ensure that the existing legislation genuinely benefited consumers, especially as regards the provision of information and the facilitation of cross-border contact and payments;
Подчертава, че подходът за държава „по произход“ по отношение на схемите за гарантиране на застрахователните вземания може да бъде надежден от гледна точка на потребителите единствено при наличие на съвместимост на опита на потребителите по отношение на двете функции на схемите за гарантиране на застрахователните вземания (прехвърляне на портфейли и искове за обезщетение на притежателите на полици); призовава Комисията да определи единен процес на собствен език и лице за контакт с потребителите в рамките на техния национален надзорен орган за всички застрахователни вземания за обезщетяване, независимо от местоположението на схемите за гарантиране на застрахователните вземания „по произход“; препоръчва на Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) да разработи хармонизиран и прозрачен подход, който да се основава на опростеност и най-добри практики, и ако е необходимо, посредством задължителни технически стандарти;
Stresses that the ‘home’ country approach to IGSs can only be credible from a consumer perspective if there is consistency of consumer experience for both IGS functions (portfolio transfer and policy-holder compensation claims); calls on the Commission to stipulate a single own-language process and point of contact for consumers within their national supervisor for all insurance-guarantee compensation claims, regardless of the location of the ‘home’ IGS; recommends that EIOPA develop a harmonised and transparent approach based on simplicity and best practice, and, where necessary, through binding technical standards;
Подчертава, че следва да се подобрят знанията и информираността на потребителите за финансовите услуги и свързаните с тях рискове; следователно предлага да се въведе механизъм, подобен на Европейския стандартизиран информационен формуляр, за застрахователните полици, който би включвал ясни задължителни предупреждения относно риска за комплексните, свързани със застраховки инвестиционни продукти и относно наличието на схема за гарантиране на застрахователните вземания, свързана с определен национален орган, за да бъде по-лесно за притежателите на полици да разбират застрахователните продукти и да получават достъп до цялата необходима информация;
Stresses that consumers' knowledge and awareness of financial services and associated risks should be improved; suggests, therefore, that a mechanism similar to the European Standardised Information Sheet (ESIS) should be introduced for insurance policies, which would include clear, mandatory risk warnings on complex insurance-linked investment products and on the existence of an IGS linked to a specific national authority in order to make it easier for policy-holders to understand insurance products and gain access to all relevant information;
Счита, че надзорните органи по произход и приемащите надзорни органи следва да си сътрудничат изцяло със съответните схеми за гарантиране на застрахователните вземания и европейската надзорна рамка, за да се сведат до минимум затрудненията за притежателите на полици или според случая за бенефициерите в приемащата държава в случай на изпадане в несъстоятелност на застраховател, като действат посредством колегиума на надзорните лица с участието и надзора на ЕОЗППО с цел да се гарантира последователност на подхода между отделните схеми;
Believes that ‘home’ and ‘host’ supervisors should cooperate fully with the IGS concerned and the European supervisory framework in order to minimise disruption for policy-holders or, where appropriate, beneficiaries in a ‘host’ country in the event of the failure of an insurer, acting through the college of supervisors with the participation and oversight of EIOPA to ensure consistency of approach between schemes;
Призовава Комисията да изясни ролята на схемите за гарантиране на застрахователните вземания във връзка с посредниците;
Calls on the Commission to clarify the role played by IGSs in relation to intermediaries;
Застъпва мнението, че за да се осигури всеобхватна и постоянна защита на притежателите на полици и бенефициерите, Комисията следва да запази и вземе предвид други вече съществуващи защитни механизми и законодателни разпоредби; счита, че схемите за гарантиране на застрахователните вземания следва да бъдат задействани, когато другите защитни механизми не успеят да изпълнят предназначението си;
Argues that, in order to ensure comprehensive and continuous protection for policy-holders and beneficiaries, the Commission should retain and take into account other protection mechanisms and legislative provisions that are already in place; believes that IGSs should be activated when other protection mechanisms have failed;
Настоява, че новото законодателство на ЕС не следва да води до намаляване на защитата, предлагана от съществуващите схеми за гарантиране на застрахователните вземания в държавите-членки, и че потребителите не следва да бъдат изправени пред загуби в резултат от неуспех на регулаторните органи да осъществят адекватен надзор на застрахователите; следователно призовава Комисията да гарантира, че европейската рамка за схемите за гарантиране на застрахователните вземания функционира като последна възможност като предоставя на притежателите на полици (или според случая на бенефициерите), които отговарят на условията за обезщетяване за загуби във възможно най-пълна степен или възможността за прехвърляне на портфейли в разумни срокове, ако предприятието изпадне в неплатежоспособност;
Insists that new EU legislation should not serve to water down the protection offered by existing IGSs in Member States, and that consumers should not face any losses as a result of regulatory failure to adequately supervise insurers; calls, therefore, on the Commission to ensure that a European framework for IGSs functions as a last resort by providing policy-holders (or, where appropriate, beneficiaries) who are eligible with compensation for losses to the fullest possible extent or the possibility of portfolio transfer within a reasonable period of time should an undertaking declare insolvency;
Отчита, че застрахователните предприятия са отговорни за поведението на своите служители и че посредниците са длъжни да притежават застраховка за професионална отговорност; отбелязва, че измамата е обхваната от наказателното и деликтното право; отчита, че правилата относно схема за гарантиране на застрахователните вземания, обхващащи неправомерни продажби и измама, биха могли да намалят бдителността и готовността на надзорните органи да използват надзорни правомощия като по този начин предизвикват „морален риск“;
Recognises that insurance undertakings are responsible for their employees' conduct and that intermediaries are obliged to hold professional indemnity insurance; notes that fraud is covered by criminal and tort law; recognises that IGS rules covering mis-selling and fraud could make supervisors less vigilant and less willing to use supervisory powers, thus creating moral hazard;
Отбелязва, че в отсъствието на правно обвързващо определение на ЕС на това какво представлява малко предприятие или микропредприятие и предвид променливия характер на подобни субекти във времето, обхватът на предложението за директива относно схемите за гарантиране на застрахователните вземания следва да се ограничи до физическите лица и че физически лица, пряко свързани с изпадналия в несъстоятелност застраховател, като директори, висш управленски персонал или членове на съвета с право на глас, чиято област на професионална отговорност е свързана с клаузите за неплатежоспособност, следва да бъдат изключени от кръга на потребителите; призовава Комисията да направи повторна оценка на случая за включване на подбрани юридически лица след постигането на споразумение относно правно обвързващо определение; подчертава, че при спазване на принципа на субсидиарност отделните държави-членки могат да изберат да включат юридически лица в обхвата на своите национални схеми за гарантиране на застрахователните вземания;
Notes that in the absence of a legally binding EU definition of what constitutes a small or micro-undertaking, and given the changing nature of such entities over time, the scope of the proposal for a directive on IGSs should be limited to natural persons and that natural persons directly linked to the failed insurer, such as directors, senior managers or voting board members whose area of professional responsibility is connected to the causes of the insolvency, should be excluded from the body of consumers; calls on the Commission to re-evaluate the case for including select legal persons once a legally binding definition has been agreed; stresses that, in keeping with the subsidiarity principle, individual Member States may choose to include legal persons within the scope of their national IGSs;
Отчита, че въпросите, свързани с концентрацията на пазара, биха могли да наложат ограничения върху способността на схемите за гарантиране на застрахователните вземания да абсорбират всички искове на притежателите на полици или според случая на бенефициерите в резултат от несъстоятелността на един или на няколко застрахователи; счита, че правила относно схемите за гарантиране на застрахователните вземания, които биха могли да наложат допълнителни ограничения на концентрираните пазари, трябва да се избягват;
Recognises that market concentration issues could place strains on the ability of an IGS to absorb all policy-holder or, where appropriate, beneficiary claims resulting from the bankruptcy of one or more insurers; believes that rules on IGSs that could impose further strains on concentrated markets must be avoided;
Предвижда надзорна функция на ЕОЗППО при координацията на провеждането от страна на националните органи на конкретно за всеки пазар стрес тестване и при провеждането на стрес тестване на схемите за гарантиране на застрахователните вземания в цяла Европа, като бъдат направени препоръки, където е подходящо, както и при провеждането на редовни партньорски проверки с цел да се гарантира споделянето на подходи, които се основават на най-добри практики;
Foresees an oversight role for EIOPA in coordinating market-specific stress testing by national authorities and in conducting Europe-wide stress testing of IGSs, issuing recommendations where appropriate, and in conducting regular peer reviews to ensure that approaches based on best practice are shared;