natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че изключително неравномерното разпределение на печалбите, глобализацията, либерализацията и дерегулацията на финансовите пазари проправиха пътя за финансови иновации (деривати, хедж фондове, дялово участие, секюритизация, структурирани инвестиционни инструменти и др.), което, от своя страна, допринесе за прекомерен и извънредно процикличен ливъридж, поведение, насочено към постигане на резултати в най-кратък срок, налагане на несъстоятелни искания за висока възвръщаемост на производствените предприятия и предприятията в сферата на услугите ("ориентация към постигане на висока цена на акциите"), а също така бързо разпространение на рисковете в световен мащаб,
whereas the extremely unequal distribution of earnings, globalisation, liberalisation and deregulation of financial markets paved the way for financial innovations (derivatives, hedge funds, private equity, securitisation, structured investment vehicles etc.), which in turn contributed to excessive and excessively pro-cyclical leverage, short-termist behaviour, the imposition of untenable demands for high rates of return on production and service enterprises (‘shareholder-value orientation’) and also fast and widespread global contagion of risks,
като има предвид, че тези обстоятелства бяха важни движещи сили за образуването на балони (балонът на новата икономика от 2001 г., по-късно жилищните и стоковите балони) и инфлацията на цените на активите; като има предвид, че в момента, в който последните два балона се спукаха, стана очевидно разпространението на рисковете, появи се недостиг на кредити и се срина пазарната ликвидност; като има предвид, следователно, че както неолибералните политики на либерализация на финансовите пазари, така и ориентацията, насочена към краткосрочно увеличение на стойността на акциите на всяка цена, се компрометираха напълно,
whereas these developments have been important driving forces behind the build-up of bubbles (new economy bubble in 2001, housing and commodity bubbles later on) and asset price inflation; whereas as soon as these latter bubbles burst, the contagion of risks became obvious, the credit crunch emerged and market liquidity collapsed; whereas both the neo-liberal policies of financial market liberalisation and the short-termist orientation of increasing shareholder value at any price have therefore proved to be entirely bankrupt,
като има предвид, следователно, че за настоящата криза не трябва да бъдат обвинявани само "алчните" мениджъри и акционери във финансовата индустрия, но също така и правителствата на САЩ и на държавите-членки на ЕС, и европейските институции, като всички те носят отговорност за насърчаване на либерализацията на финансовите пазари; като има предвид, че финансовата криза и спадът в "реалната икономика", в съчетание с други структурни фактори (изменение на климата и влошаване на качеството на околната среда, хранителни и енергийни кризи, търговия и др.), сочат, че това е системна криза на съвременния капитализъм;
whereas, therefore, not only are ‘greedy’ managers and shareholders in the financial industry to blame for the current crisis, but also the governments of the USA and the EU Member States, and the European Institutions, which are all responsible for promoting the liberalisation of financial markets; whereas the financial crisis and the downturn in the ‘real economy’, intertwined with other structural factors (climate change and environmental degradation, food and energy crisis, trade etc.), show this to be a systemic crisis of contemporary capitalism,
като има предвид, че планът на ЕС за действие на финансовия пазар и доброволното сътрудничество в ЕС в областта на надзора на финансовия пазар (структура на надзора в процеса Ламфалуси), се основаваха главно на подход на "саморегулиране" във финансовия сектор, като частните банки бяха част от структурата, което показа неговата неспособност да предотврати образуването на балони в сферата на активите и жилищното финансиране, да ограничи финансовия риск, да се противопостави на финансовата криза и да гарантира финансова стабилност,
whereas the EU Financial Market Action Plan and the voluntary financial market supervisory cooperation in the EU (Lamfalussy structure of supervision) were mainly based on a ‘self-regulatory’ approach to the financial sector, with private banks as part of the structure, which has demonstrated its inability to prevent the building up of asset and housing bubbles, to curb financial risk, to counter the financial crisis and to safeguard financial stability,
като има предвид, че Комисията упорито отказва да вземе предвид призивите на ЕП за законодателни мерки за подобряване на регулирането на финансовите пазари; като има предвид, че още през 2002 г. Европейският парламент изтъкна, че схемите за изплащане на възнаграждения на ръководния състав на финансовите институции са довели до съсредоточаване върху поемането на рискове и краткосрочните печалби; като има предвид, че в своята резолюция от 21 ноември 2002 г. (доклад Van den Burg) Европейският парламент отбеляза бурното развитие на хедж фондовете и призова за преосмисляне на въздействието им върху системната стабилност предвид случая с фонда LTCM и сътресенията на финансовите пазари през 2002 г.;
whereas the Commission has consistently refused to take into consideration the EP’s calls for legislative measures to improve the regulation of financial markets; whereas as early as 2002 the European Parliament pointed out that executive compensation schemes in financial institutions had contributed to a focus on risk and short-term profit; whereas the European Parliament, in its resolution of 21 November 2002 (Van den Burg report), noted that hedge funds were booming and called for renewed thinking about their impact on systemic stability in the light of the LTCM case and the 2002 turmoil in the financial markets,
като има предвид, че настоящата финансова криза се съчетава с началото на голям спад в глобалната икономика, който вече засяга някои от по-големите държави-членки на Европейския съюз (Обединеното кралство, Германия, Франция, Италия, Испания); като има предвид, че производството в еврозоната вече падна до стойности от 0.8% на годишна база през второто тримесечие на 2008 г.; като има предвид, че МВФ вече отправя предупреждения за превръщане на настоящата дезинфлация в дефлационен натиск и за предстояща депресия или по-дълъг период на икономическа стагнация,
whereas the current financial crisis is combined with the beginning of a major downturn in the global economy, which is already affecting some of the larger European Union Member States (UK, Germany, France, Italy, Spain); whereas output in the euro area had already fallen at an annualised rate of 0.8 % in the second quarter of 2008; whereas the IMF is already warning of the current disinflation turning to deflationary pressures and of the prospect of a depression or a longer phase of economic stagnation,
остро критикува Европейския съюз, бездействието на Комисията, неправилното управление на финансовата криза от страна на Съвета на първоначалния й етап, политиката на ЕЦБ и егоизма на тези държави-членки, които са засегнати най-много, защото никой от тях не пое инициативата да ограничи жилищния и стоковия балон и балона в сферата на активите, които вече бяха очевидни в средата на 2007 г.;
Strongly criticises the European Union, the inactivity of the Commission, the Council’s early mismanagement of the financial crisis, the policy of the ECB and the selfishness of those Member States that are most affected, because none of them took any initiative to curb the housing, commodity and asset bubbles which were all already apparent in mid‑2007;
изтъква, че в резултат на кризите ще се зароди остра икономическа рецесия в световен мащаб, с много по-голяма безработица и повече бедност;
Points out that a sharp economic recession around the world, with much higher unemployment rates and more poverty, will emerge as a result of the crises;
подчертава, че разпадът на финансовата система и бавната реакция на този процес в Европа безмилостно разкриха институционалните и политическите граници на интеграционния проект на Европейския съюз и липсата на солидарност, която щеше да позволи да се предприеме истински общ отговор;
Stresses that the meltdown of the financial system and the slow speed of reaction to it in Europe have cruelly exposed the institutional and political limits of the European Union’s integration project and the lack of the solidarity that would have allowed a genuinely common response to be embarked upon;
остро критикува факта, че лидерите на Европейския съюз, при все обичайните им изказвания за общи европейски действия и солидарност, от една страна, и тяхната неспособност да постигнат съгласие за обща европейска спасителна операция в началото на октомври 2008 г., от друга, вместо това започнаха протекционистка политика "в ущърб на техните съседи", при която конкуриращи се национални схеми гарантират депозитите и подкрепят банките, с цел да се предотврати изтичане на спестявания към други държави-членки на ЕС;
Strongly criticises the fact that European Union leaders, for all their customary talk of collective European action and solidarity on the one hand and their inability to agree on a joint European rescue operation at the beginning of October 2008 on the other, instead started a ‘beggar thy neighbour’ policy of competing national schemes to guarantee deposits and prop up banks in order to prevent outflows of savings towards other EU Member States;
отбелязва, че Съветът потвърди същината на пакета от мерки, предложени в плана за действие на страните от еврозоната на 12 октомври 2008 г. в Париж; счита, че по този начин Съветът само се съгласи с основните правила за национални планове за рекапитализиране на банковите системи и за предоставяне на гаранция за съживяване на междубанковото кредитиране, без да се изясни как да бъдат решени множеството трансгранични проблеми, които възникнаха; все пак счита, че схемата на Обединеното кралство за рекапитализация с частично национализиране на банките би могла да стане изходна точка за по-систематичен подход;
Notes that the Council mainly confirmed the package of measures proposed in the euro area countries’ action plan of 12 October 2008 in Paris; considers that the Council thus only agreed on ground rules for national plans to re-capitalise the banking systems and to provide insurance to revive inter-bank lending, without clarifying how to solve the numerous cross-border issues which have arisen; considers, however, that the UK recapitalisation scheme with part-nationalisation of banks could be a starting point for a more systematic approach;
изтъква, че е въпрос на приоритет депозитите на малките и средните спестители да бъдат напълно гарантирани в целия Европейски съюз; затова приветства предложението на Комисията да измени Директивата на ЕС относно схемите за гарантиране на депозити, въпреки че това ще се случи късно; съгласява се с Комисията, че депозитите трябва да бъдат гарантирани до 100% до определен праг и че срокът за изплащане трябва да бъде съкратен до 3 дни след фалита на съответната банка; все пак настоява прагът за гарантиране от поне 100 000 евро да бъде прилаган еднакво в целия Европейски съюз;
Points out that, as a matter of priority, deposits of small and medium savers must be absolutely guaranteed across the entire European Union; welcomes, therefore, the Commission proposal to amend the EU Directive on Deposit Guarantee Schemes, although this is coming late; agrees with the Commission that deposits must be guaranteed up to 100% of the coverage level and that the payout period must be reduced to 3 days after the failure of a bank; insists, however, on a coverage level of at least EUR 100 000 to be applied uniformly throughout the European Union;
подкрепя мерките за рекапитализиране на банките чрез закупуване на привилегировани банкови акции, вместо държавата да изкупува от тях лоши активи и по този начин да "прехвърля загубите на спекулантите върху обществото"; подкрепя също така мерки за предоставяне на правителствени гаранции за покриване на задлъжнялостта на банките, за насочване на ликвидност и създаване на кредити чрез ЕЦБ и централните банки с цел добро функциониране на междубанковото кредитиране и за затягане на надзора на целия финансов сектор;
Supports measures to recapitalise banks by buying up preferred banking stock instead of the State buying toxic assets from them and thus ‘socialising the losses of the speculators’; also supports measures to provide government guarantees for senior bank debt insurance, to steer liquidity and credit creation via the ECB and central banks with a view to the proper functioning of inter-bank lending and to tighten the oversight of the entire financial sector;
подкрепя инициативата на Европейската конфедерация на профсъюзите (ETUC) в подкрепа на европейското сътрудничество, каквото се предвижда в момента от Съвета; изтъква, че подобна инициатива трябва последователно да се захваща с общи спасителни операции за трансгранични мултинационални банкови групи и да изостави настоящите "протекционистки политики в ущърб на европейските съседи";
Supports the initiative of the European Trade Union Confederation (ETUC) in favour of a European cooperation such as is now envisaged by the Council; points out that such an initiative must coherently tackle joint rescue operations for cross-border multinational banking groups and abandon the current ‘beggar-thy-European-neighbour’ policies;
счита, че "принципите", предвиждани от Съвета за спасяване на финансовия сектор, са твърде неясни и непоследователни и оставят широко поле за различни интерпретации; настоява спасителната схема на ЕС да бъде основана на строги условия, които банковият сектор трябва да изпълни, когато получава обществена подкрепа; в този контекст подчертава, че финансовият сектор трябва отново да започне да функционира в интерес на обществото и да приеме по-ниска възвръщаемост и системи за изплащане на бонуси, насочени към избягване на риска и дългосрочни цели, вместо краткосрочни печалби;
Considers that the ‘principles’ envisaged by the Council to rescue the financial sector are much too vague and incoherent and leave a wide margin for different interpretations; insists that the EU’s bail-out scheme must be based on strict conditions that the banking sector has to comply with when receiving public assistance; stresses in this context that the financial sector must be brought back to functioning in the public interest and accepting lower returns and bonus payment systems geared to risk aversion and long-term targets instead of short-term profits;
изтъква, че подходът на рекапитализация трябва да бъде насочен към устойчиво национализиране на добрите активи на банките, с оглед на пълното обобществяване на банковия сектор и създаване на обществена финансова система, която насочва кредити към полезни в социален и екологичен аспект инвестиции, които създават качествени работни места; счита, че вземането на решения относно кредитните политики на банковия сектор трябва да се осъществява под демократичен обществен контрол, с демократично участие на работниците и служителите и потребителите;
Points out that the recapitalisation approach must be steered towards a sustainable nationalisation of the banks’ healthy assets, with a view to the full socialisation of the banking sector and the constitution of a publicly owned financial pole that steers credit towards socially and environmentally useful investments which create good-quality employment; considers that decision making on the banking sector’s credit policies must come under democratic public control, with democratic participation by employees and consumers;
подкрепя призива на Съвета за стриктно прилагане от страна на финансовите институции на препоръките за прозрачност на поетите от тях задължения и рискове; все пак подчертава, че само изискванията за прозрачност са недостатъчни и че е необходимо по-стриктно регулиране на финансовите пазари;
Supports the Council’s call for rigorous implementation by financial institutions of recommendations on the transparency of their commitments and risks; stresses, however, that mere transparency requirements are insufficient and that a stricter regulation of financial markets is necessary;
подкрепя призива на Съвета за по-строги правила за агенциите за кредитен рейтинг и за надзор на тези агенции на европейско равнище; предлага създаването на обществена европейска агенция за кредитен рейтинг, с цел да се преодолеят конфликтите на интереси, които разстройват процеса на определяне на кредитния рейтинг;
Supports the Council’s call for the rules on rating agencies to be strengthened and for their supervision at European level; proposes the establishment of a public European Credit Rating Agency in order to overcome conflicts of interest which impair the credit rating process;
приветства намерението на Съвета за учредяване на неформален механизъм за предупреждение, обмен на информация и оценка; също така подкрепя в този контекст плана на Съвета за създаване от Комисията на група на високо равнище; подчертава все пак, че е необходимо по-строго регулиране на финансовите пазари за предотвратяване на системни рискове, причинени от нови и рискови финансови продукти, които трябва или да бъдат забранени или търгуването с такива да бъде сериозно ограничено и наблюдавано; в допълнение подчертава, че спешно трябва да бъдат въведени строги ограничения за ливъридж за всички финансови институции, които подлежат на регулиране, и по-строги правила относно капиталовата адекватност на банките; призовава Комисията и държавите-членки да разширят регулаторната рамка и рамката за благоразумие и координацията на ЕС, за да се отразят всички източници на системен риск, по-специално като се включат ливъридж предприятията, които носят системен риск, в такава рамка независимо от правната им форма или седалище;
Welcomes the intention of the Council to establish an informal warning, information exchange and evaluation mechanism; supports also the Council’s plan in this context for a high-level group to be set up by the Commission; underlines, however, that stricter regulation of financial markets is needed to prevent systemic risks caused by new and risky financial products, which must either be prohibited or their trading severely restricted and monitored; stresses furthermore that strict limits on leverage for all regulated financial institutions and stricter rules on banks’ capital adequacy must be introduced as a matter of urgency; calls on the Commission and the Member States to expand the EU’s prudential and regulatory framework and coordination to reflect all sources of systemic risk, in particular by including leveraged entities carrying systemic risk in such a framework regardless of their legal form or seat;
изтъква, че на пенсионните фондове и по-специално на професионалните пенсионни фондове не трябва да се разрешава да инвестират във финансови продукти като хедж фондове и фондове за дялово участие, които носят системни рискове, тъй като фалитът на тези фондове би се отразило отрицателно върху пенсиите; счита, че Директива 2003/41/ЕО относно дейностите и надзора на институциите за професионално пенсионно осигуряване трябва да бъде съответно преразгледана;
Points out that pension funds, and especially occupational pension funds, must not be allowed to invest in financial products such as hedge funds and private equity that entail systemic risks, because failure of such funds would negatively affect pension entitlements; considers that Directive 2003/41/EC on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision must be reviewed accordingly;
призовава комисията и държавите-членки да приемат мерки за закриване на зоните, познати като "данъчен рай", и да се заемат с проблемите, създавани от офшорни финансови центрове, да въведат данъци върху валутните операции ("данък на Тобин") и операции на фондовите борси (включително извънборсовите сделки), да спрат приватизирането на пенсионните институции и да укрепят обществените пенсионни и банкови системи;
Calls on the Commission and the Member States to adopt measures to close down tax havens and tackle the problems created by offshore financial centres, to introduce taxes on currency transactions (Tobin Tax) and stock exchange transactions (including Over-the-Counter transactions), to stop pension privatisations and to strengthen public pension and banking systems;
подчертава, че Европейският съюз трябва да съчетае спасителната си операция, предназначена за стабилизиране на банковата и кредитната система, с мерки за съживяване и стабилизиране на "реалната икономика", които ще я насочат по пътя към екологично и социално устойчиво развитие; приветства решението на Европейската инвестиционна банка да мобилизира 30 милиарда евро за подкрепа на европейските МСП и нейния ангажимент да увеличи възможността си за намеса в инфраструктурните проекти като положителна първа стъпка, но изтъква, че сумата от 30 милиарда евро е недостатъчна; призовава Комисията и Съвета да направят повече в тази насока като разработят Европейска инвестиционна програма за устойчиво развитие, заетост и социално включване, съответстваща на най-малко 1% от БВП на ЕС, която следва да бъде допълнена от сходни обществени инвестиционни програми от страна на държавите-членки, с цел стабилизиране на икономиката, противодействие на изменението на климата и насърчаване на пълната заетост с качествени работни места и социални права;
Stresses that the European Union needs to combine its rescue operation designed to stabilise the banking and credit system with measures to revive and stabilise the ‘real economy’, setting it on a path towards environmentally and socially sustainable development; welcomes the European Investment Bank’s decision to mobilise EUR 30 billion to support European SMEs and its undertaking to step up its ability to intervene in infrastructure projects as a positive first step, but points out that the amount of EUR 30 billion is insufficient; calls on the Commission and the Council to go further in this direction by drawing up a ‘European Investment Programme for Sustainable Development, Employment and Social Inclusion’ of at least 1 % of EU GDP, which should be complemented by similar public investment programmes on the part of the Member States in order to stabilise the economy, counter climate change and promote full employment with high-quality jobs and social rights;
изтъква, че на ЕИБ и ЕБВР трябва да се предоставят необходимите ресурси за драстично увеличаване на техните кредитни линии при много ниски лихви за МСП, екологично производство и услуги, социални и здравни услуги и др., при условие че те създават качествени работни места със социални права и достойни условия на заплащане и труд;
Points out that the EIB and the EBRD must be provided with the resources needed to increase drastically their credit lines at very low interest rates for SMEs, ecological production and services, social and health services etc., on condition that these create high-quality employment with social rights and decent pay and working conditions;
подчертава, че сега Европа трябва да приеме реално увеличение на заплатите, което компенсира увеличението на продуктивността и инфлацията, но също така да започне преразпределение, насочено към увеличаване на дела на заплатите в брутния национален доход; припомня на ЕЦБ, Комисията и Съвета, че Голямата депресия от 30-те години придоби сериозни размери, когато работодателите започнаха да намаляват заплатите и кризата се прехвърли от финансовия пазар върху пазара на стоки и услуги;
Stresses that Europe now needs to accept real wage growth that compensates for productivity increases and inflation and also embarks on a redistribution aimed at increasing the wage share in Gross National Income; reminds the ECB, the Commission and the Council that the Great Depression of the 1930s only took a firm grip when employers started to cut wages and the crisis jumped over from the financial market to the goods and services market;