natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че според оценките на Световната банка всяка година ще са необходими между 10 и 40 млрд. USD, за да се предпази развитието в най-бедните страни от въздействието на изменението на климата, и като има предвид, че вноските в специалните фондове за приспособяване засега се очаква да достигнат едва 150 до 300 млн. USD годишно,
whereas the World Bank estimates that USD 10-40 billion will be required annually in order to 'climate proof' development in the poorest countries and whereas contributions to dedicated adaptation funds so far are only projected to amount to between USD 150 and USD 300 million per year,
като има предвид, че е необходимо да се очертаят подробни задължителни цели, свързани с ограничаване на емисиите, с цел да се предоставят необходимите стимули за своевременни инвестиции в допълнителното разработване и използване на енергоспестяващи, ефикасни по отношение на използването на ресурсите, възобновяеми и характеризиращи с ниско равнище на емисиите технологии;
whereas binding emission reduction targets need to be mapped out to provide necessary incentives for rapid investment in the further development and deployment of energy-saving, resource-efficient, renewable and low-emission technologies,
като има предвид, че е крайно необходимо да се постигне широкообхватно международно споразумение относно дългосрочните цели, свързани с ограничаване на емисиите, с цел да се обезпечи сигурна инвестиционна среда по отношение на технологиите с ниски равнища на емисии на парникови газове, както и по отношение на енергийната ефективност, и с цел да се избегнат инвестициите в несъвместима с тях енергийна инфраструктура;
whereas a broad international agreement on long-term targets for emission reductions is absolutely essential to provide investment certainty for low GHG-emitting technologies as well as energy efficiency, and to avoid investments in incompatible energy infrastructure,
Призовава настоятелно Европейския съюз да потвърди водещата си роля и да се стреми да постигне конкретно сътрудничество на конференцията относно климата в Бали и след това, както и за целите на тази среща да съгласува необходимия мандат за водене на преговори с цел да се установи реалистична рамка за международното споразумение относно климата за периода след 2012 г., която да е съвместима с целта, свързана с ограничаване на изменението на климата в рамките на 2 °C в сравнение с нивата, предшестващи индустриализацията; счита, че ЕС може да затвърди водещата си роля като изпрати редица правителствени ръководители в Бали, което същевременно ще бъде отправи ясно послание, че изменението на климата е многостранен проблем, който следва да се разглежда не само от министрите на околната среда;
Urges the EU to confirm its leading role and to strive for concrete cooperation at the forthcoming Bali Climate Conference and beyond, and for that meeting to agree the necessary negotiating mandate to establish a realistic framework for an international post-2012 climate agreement which is consistent with the objective of limiting climate change to below 2°C compared to pre-industrial levels; considers that the EU can assert its leading role by sending a number of heads of governments to Bali, which would at the same time make it clear that climate change is a many-sided problem which should be debated not only by environment ministers
дългосрочна цел, свързана с ограничаване на повишаването на средните температури в световен мащаб до не повече от 2°C в сравнение с нивата отпреди индустриализацията, което означава намаляване на емисиите на парникови газове в световен мащаб с най-малко 50 % до 2050 г. в сравнение с нивото от 1990 г.,
a long-term goal of limiting average global temperature increase to less than 2°C above pre-industrial levels, which means reducing global GHG emissions by at least 50% by 2050 compared to the 1990 level,
задължителни цели за всички индустриализирани страни,
binding targets for all industrialised countries,
по-широко участие в усилията за намаляване на емисиите, по-специално от страна на държавите с бързо развиващи се икономики чрез справедливи и съразмерни цели,
broader participation in reduction efforts, in particular by emerging economies through fair and proportionate targets,
система за ограничаване и търговия на емисии в световен мащаб,
a global 'cap and trade' system,
по-силни финансови механизми за приспособяване, като се отдели специално внимание на водните ресурси,
strengthened financial mechanisms for adaptation, with special attention to water resources,
ефективни стимули, включително основаващи се на пазара инструменти, ако те са целесъобразни, с цел предотвратяване на обезлесяването и емисиите от земеделието, включително насърчаване на устойчиви селскостопански практики,
effective incentives, including market-based instruments if appropriate, to avoid deforestation and land-use emissions, including promoting sustainable agricultural practices,
финансови и други инструменти за чисто развитие, трансфер и използване на технологии,
financial and other instruments for clean development and technology transfer and deployment,
сключване на споразумение най-късно до 2009 г.;
agreement by 2009 at the latest;
Подчертава, че целите, свързани с устойчивото използване на ресурсите и намаляването на емисиите, трябва да се основават на дългосрочната цел; счита, че в светлината на днешните познания е наложително емисиите в световен мащаб да са достигнали максималните си стойности през следващите десет години, концентрацията на еквивалентните на въглеродния двуокис вещества CO2 в атмосферата да се поддържа под 450 pmv и емисиите на парникови газове да продължават да намаляват докато достигнат равнище, което може да се поддържа чрез капацитета на природните поглътители за тяхното поемане;
Emphasises that targets for a sustainable use of resources and emission cuts must be based on the long-term goal; considers that, in the light of current knowledge, it is imperative that global emissions should peak within the next ten years, that the CO2-eq concentration in the atmosphere be maintained below 450 ppm, and that GHG emissions continue to decline to a level which can be sustained by the absorption capacity of natural sinks;
Призовава да се вземат под внимание предупрежденията на научната общност във връзка с това, че и без това трудната задача да се ограничи глобалното затопляне до 2°C сама по себе си не представлява стандарт за безопасност, тъй като продължава да води до изключително сериозни въздействия и последици;
Calls for due account to be taken of the warnings of the scientific community to the effect that the already difficult task of limiting global warming to 2°C does not in itself constitute a safety standard, since it still entails extremely serious effects and consequences;
Припомня, че индустриализираните страни, включително страните, които все още не са ратифицирали Протокола от Киото, трябва да играят водеща роля при предприемането на действия на световно равнище във връзка с изменението на климата и да се ангажират да намалят своите емисии най-малко с 30 % до 2020 г. и с 60-80 % до 2050 г. в сравнение с нивата от 1990 г.; вярва, че бъдещият режим следва да предначертае план за действие до 2050 г. съобразно дългосрочната цел, като на всеки пет години се изпълняват междинни цели, при което се поставят и преразглеждат обвързващи цели въз основа на най-новите научни познания;
Recalls that industrialised countries, including those that have not yet ratified the Kyoto Protocol, must play a leading role in tackling climate change at world level and commit themselves to reducing their emissions by at least 30% by 2020 and 60-80% by 2050 compared to 1990; believes that the future regime should foresee a pathway up to 2050 in line with the long-term goal, with compliance at five-year intervals with intermediate targets, where binding targets should be set and reviewed on the basis of the latest scientific knowledge;
Приветства в тази връзка приетата на гореспоменатата среща на Европейския съвет от 8-9 март 2007 г. цел на ЕС, предвиждаща намаляване на емисиите на парникови газове с 30 % в сравнение с нивата от 1990 г., при условие че и други развити страни се ангажират с подобни намаления на емисиите и по-напредналите в икономическо отношение развиващи се страни допринасят съобразно своите отговорности и капацитет, и признава задължението, поето от ЕС, да намали до 2020 г. емисиите на парникови газове най-малко с 20 % в сравнение с нивата от 1990 г. независимо от сключването на глобално споразумение за периода след 2012 г.;
Welcomes in this connection the EU target adopted at the abovementioned European Council of 8-9 March 2007 of a 30% reduction of GHG emissions from their 1990 level by 2020 provided that other developed countries commit themselves to similar emission reductions and that more economically advanced developing countries make a contribution commensurate with their responsibilities and respective capacities, and acknowledges the obligation accepted by the EU – irrespective of the conclusion of a global agreement for the period after 2012 – to reduce GHG emissions by at least 20% from their 1990 level by 2020;
Подчертава, че може да се постигне само чрез осезателно намаляване на емисиите на CO2 в международен мащаб чрез привличането на основните замърсители в индустриализираните страни, както и чрез осигуряване на участието на наскоро индустриализираните страни;
Emphasises that an appreciable reduction in CO2 can only be achieved on an international scale by including major emitters in the industrialised countries, and also by securing the participation of newly industrialised countries;
Счита, че страните в преход към пазарна икономика следва да се съгласят с поставянето на ограничение на техните емисии съобразно степента им на развитие, емисиите им на глава от населението, потенциала им за намаляване на емисиите и техния технически и финансов капацитет;
Considers that emerging countries should accept limits on their emissions in accordance with their development stage, their per capita emissions, their emission reduction potential and their technical and financial capacities;
Счита, че ЕС и индустриалните страни следва да подпомагат развиващите се страни при разгръщането на устойчиви и ефикасни технологии посредством съфинансиране, включително Официална помощ за развитие (ОПР) и мерки за изграждане на капацитет, така че най-развитите от тях от икономическа гледна точка да са в състояние да започнат редуциране на своите емисии или на въглеродния си интензитет веднага, след като тяхната степен на развитие го позволи, но не по-късно от 2020 г.;
Considers that the EU and other industrialised countries should assist developing countries in the deployment of sustainable and efficient technologies by means of co-financing, including Official Development Assistance (ODA), and capacity-building measures in order for the more economically advanced among them to be able to begin emission or carbon intensity reductions as soon as their development permits, at the latest by 2020;
припомня, че Международната експертна група по изменението на климата в новия си доклад, предназначен за лицата, които вземат решения в областите на политика, признава ролята на ядрената енергия като възможност за намаляване на емисиите на парникови газове; счита, че когато е разумно, енергийните потребности следва да бъдат покривани от всички налични несъдържащи въглерод източници или технологии с ниски емисии, включително ядрени;
Recalls that the IPCC in its recent report for policy makers acknowledges the role of nuclear energy as an option for reducing greenhouse gas emissions; believes that, where reasonable, energy needs should be met from all available carbon-free sources or low-emission technologies, including nuclear energy;
Подчертава важността на спазването и приобщаването към принципите на разумната политика по отношение околната среда във всички проекти на ЕС за помощ за развитие на трети страни;
Emphasises the importance of respecting and adhering to the principles of sound environmental policy in all EU projects of development aid to third countries;
Счита също така за необходимо да се насърчат решения, които да направят възможно постигането на целта за намаляване на емисиите на парниковите газове с 30 % до 2020 г.;
Considers that it is also necessary to encourage solutions making it possible to attain the objective of reducing GHG emissions by 30% by 2020;
Изразява загрижеността си относно темповете на тропическото обезлесяване, на което се дължат 20 % от глобалните емисии на парникови газове, и относно отрицателното въздействие на този процес върху общия абсорбционен капацитет на естествените поглътители и върху биологичното разнообразие; а също така и върху препитанието на бедните общности; призовава поради тази причина за по-интензивно въвеждане на такива насърчителни мерки при разпределянето на помощ за развитието от дарителите от Европа и останалата част от света;
Is concerned about the pace of tropical deforestation accounting for some 20% of global GHG emissions and the negative impact on the global absorption capacity of natural sinks and biodiversity as well as on the livelihoods of poor communities, and calls, therefore, for more intensive incorporation of such incentives in the allocation of development aid by donors in Europe and worldwide;
Счита, че от изключително значение ще бъде установяването на стратегическо партньорство с най-засегнатите от тропическото обезлесяване страни; изразява твърдото си убеждение, че обвързаните с изискване за конкретни резултати стимули за избягване на обезлесяването трябва да станат част от бъдещите действия по отношение на климата;
Considers that it will be vital to create a strategic partnership with the countries most concerned by tropical deforestation; strongly believes that performance-based incentives for avoidance of deforestation need to be part of the future climate regime;
Счита, че такива стимули би трябвало да отчитат основните начални показатели на отделните страни (като взимат предвид ранните действия) и да се комбинират с екологични критерии, правила за устойчивост и гаранции за добро управление; поддържа становището, че временният характер на кредитите за поглътители означава, че държавите трябва да поемат отговорност и да гарантират тяхната дългосрочност, когато кредитите се използват за осъществяването на обвързващи цели;
Considers that such incentives would need to be in reference to country specific baselines (taking into account early action) and be accompanied by ecological criteria, rules on sustainability and guarantees of good governance; maintains that the temporary nature of sink credits means countries must carry liability for their permanence when they are used for compliance with binding targets;
Счита, че съществува необходимост от международно рамково споразумение и система за сертификация на биогорива, за да се избегнат неблагоприятните последици за околната среда и прекомерни емисии на CO2, причинени например от обезлесяване и горене на торфени блата; в тази връзка счита за необходими изследователската дейност, развитието и насърчаването на второ поколение биогорива;
Regards an international framework agreement and a certification system for biofuels as necessary, with the aim of preventing adverse effects on the environment and excessively high CO2 emissions, stemming, for example, from deforestation and the burning of peat bogs; in this connection, considers research, development and promotion of second-generation biofuels to be necessary;
Подчертава моралното задължение на индустриализираните страни по предсказуем и последователен начин да предоставят по-голяма финансова подкрепа и помощ за изграждане на капацитет с цел намаляване на риска и приспособяване към изменението на климата на по-уязвими страни с ниски доходи; призовава в частност за укрепването на съществуващите фондове по силата на Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКОНИК) като Фонда за адаптация, Фонда за най-слабо развитите страни (LDCF), Специалния фонд за изменението на климата (SCCF) и стратегическия приоритет за приспособяване (SPA) в рамките на Глобалния екологичен фонд на GEF;
Emphasises the moral obligation on industrialised countries to provide increased financial and capacity-building support for risk reduction and adaptation to climate change in low-income vulnerable countries in a predictable and coherent manner; calls, in particular, for the strengthening of existing funds under the UNFCCC such as the Adaptation Fund, the Least Developed Countries Fund (LDCF), the Special Climate Change Fund (SCCF) and the GEF's Strategic Priority on Adaptation (SPA);
Потвърждава отново подкрепата си за по-нататъшното използване на Механизма за чисто развитие (МЧР) като средство за популяризирането на благоприятни за климата технологии; подчертава, че възможно най-бързо следва да се създадат условия за продължаването и по-нататъшното развитие на Механизма за чисто развитие след 2012 г.; изтъква необходимостта от повишена ефикасност чрез по-строги критерии за устойчивост, подобрено управление, опростени административни процедури и евентуално пристъпване към създаването на секторен Механизъм за чисто развитие; подчертава все пак, че като механизъм за компенсиране той е единствено временно решение и следва да се задържи целта за установяване на глобално ограничение на въглеродните емисии, основаващо се на справедливо и пропорционално разпределение на квотите; поддържа договорения съгласно Протокола от Киото принцип, според който използването на гъвкави механизми трябва да допълва ограниченията на национално равнище;
Reconfirms its support for the continuing use of the Clean Development Mechanism (CDM) as a means of promoting climate-friendly technologies; emphasises that conditions should be created as soon as possible for the continuation and further development of the CDM beyond 2012; highlights the need to improve effectiveness through stricter sustainability criteria, improved governance, simplified administrative procedures and the possible movement towards sectoral CDM; emphasises however that, as an offset mechanism, it is only a temporary solution and the goal should remain to establish a global carbon cap based on a fair and proportionate allocation of quotas; maintains the principle agreed under the Kyoto Protocol that the use of flexible mechanisms must be supplemental to domestic reductions;
Призовава Комисията да предприеме промяна в курса по отношение на оценяването на кредити за емисии за проекти за залесяване, повторно залесяване и устойчиво управление на горите, когато, с цел да подобри Механизма за чисто развитие (CDM), преразглежда Европейската схема за търговия с емисии;
Calls on the Commission, when revising the European Union Emission Trading Scheme (EU ETS), in order to improve the CDM, to initiate a change of course in the assessment of emission credits for afforestation and reforestation projects and sustainable forest management projects;
Отново призовава за включването на емисиите от въздухоплаването и морския транспорт в международните ангажименти за намаляване на парниковите газове за периода след 2012 г.
21, Reiterates its call for aviation and maritime transport emissions to be included in international GHG reduction commitments for the post-2012;
Изразява съжаление, че Международната организация по гражданска авиация (ИКАО) не е подготвена да намери никакъв правен инструмент за ограничаване на емисиите на парникови газове от авиационния сектор, въпреки че тази задача беше поставена на организацията още преди повече от 10 години;
Regrets that the ICAO has not been prepared to find any kind of legal instrument to limit greenhouse gas emissions from aviation even though this task was already given to the ICAO more than 10 years ago;
Изразява загриженост, че все по-голям дял от ресурсите на Земята се използват за отглеждане на добитък; припомня, че според доклада на Организацията по прехрана и земеделие (ФАО) от ноември 2006 г., озаглавен "Livestock's Long Shadow" ("Дългата сянка на животновъдството"), 18 % от всички световни емисии на парникови газове се дължат на отглеждането на добитък и производството на месо; подчертава нуждата от международно споразумение за климата след 2012 г., което да включва рамка за устойчиво животновъдство;
Is concerned that a growing proportion of the earth's resources are used for livestock raising; recalls the report of the Food and Agriculture Organization of November 2006 entitled 'Livestock's Long Shadow', which estimates that the meat industry and livestock raising account for 18% of the world's total GHG emissions; stresses the need for an international post-2012 climate agreement to include a framework for sustainable livestock production;
Предлага да се проучи възможността за извеждане от експлоатация на сметищата, които отделят годишно към 60 милиона тона метан в световен мащаб, и за тяхното използване за производство на енергия, с цел намаляване на парниковия ефект и опасността за човека;
Proposes reviewing the extent to which rubbish dumps, which emit up to 60 million tons of methane per year worldwide, can be decommissioned and used to produce energy in order to reduce the greenhouse effect and dangers to human beings;
Признава възможностите, които борбата с изменението на климата предоставя посредством стимулиране на технологическото развитие и създаване на по-устойчиви общества; като има предвид, че политиките на освобождаване на икономиката от въглеродната зависимост ще предлагат значителни възможности за бизнеса в много области на технологиите като енергийната ефективност, възобновяемите източници на енергия, обмена на технологии, улавянето и съхраняването на въглероден двуокис (CCS) и др.; призовава за допълнителни усилия от страна на държавите-членки за увеличаване на инвестициите в тази област и за предоставяне на данъчни стимули, които да насърчат изследванията относно чистите технологии;
Recognises the possibilities that combating climate change brings by forcing technological development and the creation of more sustainable societies; considers that policies to decarbonise the economy will offer significant business opportunities in many technology areas, such as energy efficiency, renewables, sharing technology, carbon capture and storage (CCS) etc.; calls for further efforts by Member States to boost such investment and provide fiscal incentives to encourage research into clean technologies;
Счита, че навлизането на пазара на чисти технологии е възпрепятствано от пречки като субсидирането на изкопаеми горива, вносните мита и липсата на научна основа; призовава за решителни действия по Рамковата конвенция на Обединените нации по изменение на климата (РКОНИК) и Протокола от Киото с цел премахването на такива пречки и прилагането на положителни стимули за инвестиране в технологии за устойчиво развитие, както и за засилено използване на модели за стимулиране на предприемачеството, по-специално, изключително силно и всеобхватно партньорство между индустриалните страни и нововъзникващите пазарни икономики;
Considers that the market entry of clean technologies is hampered by barriers, such as subsidies for fossil fuels, import tariffs and lack of a knowledge base; calls for conclusive efforts under the UNFCCC and the Kyoto Protocol to remove such barriers and to put in place positive incentives for investments in sustainable technologies and greater use of entrepreneurial incentive models, in particular exceptionally strong and comprehensive partnership between industrialised countries and emerging economies;
Поддържа становището, че намаляването на емисиите в световен мащаб не трябва да води до други заплахи, като например разпространението на ядрени технологии или тероризъм; следователно смята, че ядрената тема трябва да остане извън Механизмите за чисто развитие (CDM) и за съвместно изпълнение (JI) или други механизми, насочени към насърчаване намаляването на емисиите в развиващите се страни;
Maintains that reducing global emissions must not lead to other threats such as nuclear proliferation or terrorism; believes, therefore, that nuclear power should remain excluded from the CDM and Joint Implementation (JI) or other mechanisms aimed at rewarding emission reductions in developing countries;