natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Договорите за наследство относно наследяването на едно лице се уреждат, по отношение на допустимостта, материалноправната им действителност и обвързващите последици от тях за страните, включително условията за развалянето им, от правото, което съгласно настоящия регламент би било приложимо към наследяването на имуществото на това лице, ако то бе починало в деня на сключване на договора.
An agreement as to succession regarding the succession of one person shall be governed, as regards its admissibility, its substantive validity and its binding effects between the parties, including the conditions for its dissolution, by the law which, under this Regulation, would have been applicable to the succession of that person if he had died on the day on which the agreement was concluded.
Договор за наследство, който е допустим съгласно първа алинея, се урежда, по отношение на материалноправната му действителност и обвързващите последици от него за страните, включително условията за развалянето му, от правото, измежду посочените в първа алинея, с което е най-тясно свързан.
An agreement as to succession which is admissible pursuant to the first subparagraph shall be governed, as regards its substantive validity and its binding effects between the parties, including the conditions for its dissolution, by the law, from among those referred to in the first subparagraph, with which it has the closest connection.
Независимо от параграфи 1 и 2, страните могат да изберат като право, уреждащо договора за наследство по отношение на неговата допустимост, материалноправна действителност и обвързващи последици от него за страните, включително условията за развалянето му, правото, което лицето или едно от лицата, чието наследствено имущество се засяга, е могло да избере в съответствие с член 17 при условията, посочени в същата разпоредба.
Notwithstanding paragraphs 1 and 2, the parties may choose as the law governing their agreement as to succession, as regards its admissibility, its substantive validity and its binding effects between the parties, including the conditions for its dissolution, the law which the person or one of the persons whose estate is involved could have chosen in accordance with Article 17 on the conditions set out therein.
способността на лицето, направило разпореждането с имущество в случай на смърт, да направи такова разпореждане;
the capacity of the person making the disposition of property upon death to make such a disposition;
конкретните условия за недееспособност, които не позволяват на лицето, направило разпореждането, да се разпорежда в полза на определени лица или които не позволяват на дадено лице да наследи имущество от лицето, направило разпореждането;
the particular causes which bar the person making the disposition from disposing in favour of certain persons or which bar a person from receiving succession property from the person making the disposition;
допустимостта на представителството за целите на съставяне на разпореждане с имущество в случай на смърт;
the admissibility of representation for the purposes of making a disposition of property upon death;
тълкуването на разпореждането;
the interpretation of the disposition;
измама, принуда, грешка и всякакви други въпроси, свързани със съгласието или намерението на лицето, направило разпореждането.
fraud, duress, mistake and any other questions relating to the consent or intention of the person making the disposition.
Действителност на формата на разпорежданията с имущество в случай на смърт, направени в писмена форма
Formal validity of dispositions of property upon death made in writing
Разпореждане с имущество в писмен вид в случай на смърт е действително по отношение на формата, когато формата му е съобразена с правото:
A disposition of property upon death made in writing shall be valid as regards form if its form complies with the law:
на държавата, където е съставено разпореждането или е сключен договорът за наследяването, или
of the State where the disposition was made or the agreement as to succession concluded, or
на държавата, чийто гражданин е бил завещателят или поне едно от лицата, чието наследство е засегнато от договора за притежаваното наследство, към момента на съставяне на разпореждането или към момента на сключване на договора, или към момента на смъртта, или
of a State whose nationality the testator or at least one of the persons whose succession is concerned by an agreement as to succession possessed, either at the time when the disposition was made or the agreement concluded, or at the time of death, or
на държавата, в която завещателят или поне едно от лицата, чието наследство е засегнато от договора за наследство, имат местожителство към момента на съставяне на разпореждането или към момента на сключване на договора, или към момента на смъртта, или
of a State in which the testator or at least one of the persons whose succession is concerned by an agreement as to succession had his domicile, either at the time when the disposition was made or the agreement concluded, or at the time of death, or
на държавата, в която завещателят или поне едно от лицата, чието наследство е засегнато от договора за наследство, обичайно пребивават към момента на съставяне на разпореждането или към момента на сключване на договора, или към момента на смъртта, или
of the State in which the testator or at least one of the persons whose succession is concerned by an agreement as to succession had his habitual residence, either at the time when the disposition was made or the agreement concluded, or at the time of death, or
когато става въпрос за недвижимо имущество ‐ на държавата, в която се намира това имущество.
in so far as immovable property is concerned, of the State in which that property is located.
Обстоятелството дали завещателят или лицата, чието наследство е засегнато от договора за наследство, имат местожителство в конкретна държава, се определя според правото на същата държава.
The determination of the question whether or not the testator or one of the persons whose succession is concerned by the agreement as to succession had his domicile in a particular State shall be governed by the law of that State.
За целите на настоящия член се счита, че всяка законодателна разпоредба, която ограничава разрешените форми на разпорежданията с имущество в случай на смърт чрез позоваване на възрастта, гражданството или други лични характеристики на завещателя или на лицата, чието наследство е засегнато от договора за наследство, се отнася до въпроси на формата.
For the purposes of this Article, any provision of law which limits the permitted forms of dispositions of property upon death by reference to the age, nationality or other personal conditions of the testator or of the persons whose succession is concerned by an agreement as to succession shall be deemed to pertain to matters of form.
изявлението относно приемането на наследство
a declaration concerning
отказа от наследство
A declaration concerning the
или запазена част
of a reserved share or
лицето, направило изявлението,
person making the declaration
е действително
shall be valid
съгласно членове 16 или 17 или
applicable to the succession pursuant to Articles 16 or 17, or
на правото на
the law
държавата, в която
of the State in which the
Когато назначаването на управител на наследствено имущество е задължително или е задължително при поискване съгласно правото на държавата членка, чиито съдилища са компетентни да се произнасят по наследяването съгласно настоящия регламент, и приложимото към наследяването право е правото на друга държава, при сезиране съдилищата на тази държава членка могат да назначат един или повече управители на наследственото имущество съгласно националното си право при условията, предвидени в настоящия член.
Where the appointment of an administrator is mandatory or mandatory upon request under the law of the Member State whose courts have jurisdiction to rule on the succession pursuant to this Regulation and the law applicable to the succession is a foreign law, the courts of that Member State may, when seised, appoint one or more administrators of the estate under their own law, subject to the conditions laid down in this Article.
Когато това право не предвижда управлението на наследственото имущество от лице, което не е бенефициер, съдилищата на държавата членка, в която трябва да се назначи управител, могат да назначат като управител трета страна съгласно националното си право, ако то го изисква и ако съществува сериозен конфликт на интереси между бенефициерите или между бенефициерите и кредиторите или трети лица, гарантирали задълженията на починалия, несъгласие между бенефициерите относно управлението на наследственото имущество или управлението на наследственото имущество е сложно поради естеството на активите.
Where that law does not provide for the administration of the estate by a person who is not a beneficiary, the courts of the Member State in which the administrator is to be appointed may appoint a third-party administrator under their own law if that law so requires and there is a serious conflict of interests between the beneficiaries or between the beneficiaries and the creditors or other persons having guaranteed the debts of the deceased, a disagreement amongst the beneficiaries on the administration of the estate or a complex estate to administer due to the nature of the assets.
Лицето(ата), назначено(и) като управител(и) съгласно параграф 1, упражнява(т) правомощията за управление на наследственото имущество, които могат да упражняват съгласно приложимото към наследяването право.
The person(s) appointed as administrator(s) pursuant to paragraph 1 shall exercise the powers to administer the estate which he or they may exercise under the law applicable to the succession.
В своето решение назначаващият съд може да определи специални условия за упражняването на тези правомощия в съответствие с приложимото към наследяването право.
The appointing court may, in its decision, lay down specific conditions for the exercise of such powers in accordance with the law applicable to the succession.
Когато приложимото към наследяването право не предвижда достатъчни правомощия за запазване на активите на наследственото имущество или за защита на правата на кредиторите или на други лица, гарантирали задълженията на починалия, назначаващият съд може да реши да позволи на управителя(ите) да упражнява(т) запазените правомощия, предвидени за тази цел в националното му право, и може да определи в своето решение специални условия за упражняването на тези правомощия в съответствие с това право.
Where the law applicable to the succession does not provide for sufficient powers to preserve the assets of the estate or to protect the rights of the creditors or of other persons having guaranteed the debts of the deceased, the appointing court may decide to allow the administrator(s) to exercise, on a residual basis, the powers provided for to that end in its own law and may, in its decision, lay down specific conditions for the exercise of such powers in accordance with that law.
При упражняването на тези запазени правомощия обаче управителят(ите) спазва(т) приложимото към наследяването право по отношение на прехвърлянето на собствеността върху наследственото имущество, отговорността по задълженията на наследството, правата на бенефициерите, включително, ако е приложимо, правото на приемане или отказ от наследство, както и, ако е приложимо, правомощията на изпълнителя на завещанието на починалия.
When exercising such residual powers, however, the administrator(s) shall respect the law applicable to the succession with respect to the transfer of ownership to succession property, liability for debts under the succession, the rights of the beneficiaries, including where applicable, the right to accept or to waive the succession, and where applicable the powers of the executor of the will of the deceased.
Независимо от параграф 2 съдът, назначаващ един или повече управители съгласно параграф 1, може по изключение, когато приложимото към наследяването право е правото на трета държава, да реши да предостави на посочените управители всички правомощия за управление, предвидени от правото на държавата членка, в която те се назначават.
Notwithstanding paragraph 2, the court appointing one or more administrators pursuant to paragraph 1 may, by way of exception, where the law applicable to the succession is the law of a third State, decide to vest in those administrators all the powers of administration provided for in the law of the Member State in which they are appointed.
Адаптиране на вещни права
Adaptation of rights in rem
Когато дадено лице се позове на вещно право, което притежава съгласно приложимото към наследяването право, а правото на държавата членка, в която е извършено позоваването, не признава въпросното вещно право, това вещно право, ако е необходимо и доколкото е възможно, се адаптира към най-близкото равностойно вещно право съгласно законодателството на тази държава, като се вземат предвид целите и интересите, преследвани от конкретното вещно право, и свързаните с него последици.
Where a person invokes a right in rem to which he is entitled under the law applicable to the succession and the law of the Member State in which the right is invoked does not recognise the right in rem in question, that right shall, if necessary and to the extent possible, be adapted to the closest equivalent right in rem under the law of that State, taking into account the aims and the interests pursued by the specific right in rem and the effects attached to it.
Член 23 Едновременна смърт
Article 23 Commorientes
никой от починалите
make no provision for it
към наследяването
the law applicable
за активите
for any assets under
не изключва
determined shall not
на образувание
of an entity
за тази цел от въпросната държава членка, да придобие, в съответствие с националното й право, наследственото имущество
for that purpose by that Member State to appropriate under its own law the assets of the estate
, което се намира на нейна територия
located on its territory,
, при условие че кредиторите имат право да търсят удовлетворяване на вземанията си от наследственото имущество като цяло
provided that the creditors are entitled to seek satisfaction of their claims out of the assets of the succession as a whole
▌<BR/>Член 26
▌<BR/>Article 26
Прилагането на правото на трета държава, определено като приложимо
The application of the law of any third State
нормите на нейното международно частно право
its rules of private international law
, доколкото тези норми препращат към:
in so far as those rules make a renvoi:
а) правото на държава членка или
(a) to the law of a Member State, or
Не се прилага препращане по отношение на правото, посочено в член 16, параграф 2, член 17, член 19г, член 20, буква б) и член 22.
No renvoi shall apply with respect to the laws referred to in Article 16(2), Article 17, Article 19d, point (b) of Article 20 and Article 22.
настоящия регламент, може да бъде отказано само ако това прилагане е
by this Regulation may be refused only if such application is
Член 28 Държави с повече от една правна система
Article 28 States with more than one legal system
‐ интертериториални стълкновения на закони
– territorial conflicts of laws
правото, определено като приложимо от настоящия регламент, е правото на
the law specified by this Regulation is that of
включва няколко териториални единици, всяка от които има собствен правен режим в областта на наследяването в резултат на смърт
comprises several territorial units each of which has its own rules of law in respect of succession
, вътрешните стълкновителни норми на тази държава определят съответната
, the internal conflict-of-laws rules of that State shall determine the relevant
териториална единица
territorial unit
При липса на такива вътрешни стълкновителни норми:
In the absence of such internal conflict-of-laws rules:
всяко позоваване на правото на държавата, посочено в параграф 1, за целите на определянето на правото, приложимо съгласно разпоредбите относно обичайното местопребиваване на починалия, се тълкува като позоваване на правото на териториалната единица, в която починалият е пребивавал обичайно към момента на смъртта;
any reference to the law of the State referred to in paragraph 1 shall, for the purposes of determining the law applicable pursuant to provisions referring to the habitual residence of the deceased, be construed as referring to the law of the territorial unit in which the deceased had his habitual residence at the time of death;
всяко позоваване на правото на държавата, посочено в параграф 1, за целите на определянето на правото, приложимо съгласно разпоредбите относно гражданството на починалия, се тълкува като позоваване на правото на териториалната единица, с която починалият е бил най-тясно свързан;
any reference to the law of the State referred to in paragraph 1 shall, for the purposes of determining the law applicable pursuant to provisions referring to the nationality of the deceased, be construed as referring to the law of the territorial unit with which the deceased had the closest connection;
всяко позоваване на правото на държавата, посочено в параграф 1, за целите на определянето на приложимото право съгласно която и да е друга разпоредба, която използва други елементи като свързващи критерии, се тълкува като позоваване на правото на териториалната единица по местонахождение на съответния елемент.
any reference to the law of the State referred to in paragraph 1 shall, for the purposes of determining the law applicable pursuant to any other provisions referring to other elements as connecting factors, be construed as referring to the law of the territorial unit in which the relevant element is located.
Без да се засяга параграф 2, всяко позоваване на правото на държавата, посочено в параграф 1, за целите на определянето на правото, приложимо съгласно член 19г, при липса на вътрешни стълкновителни норми на тази държава, се тълкува като позоваване на правото на териториалната единица, с която завещателят или лицата, чието наследство е засегнато от договора за наследство, са били най-тясно свързани.
Notwithstanding paragraph 2, any reference to the law of the State referred to in paragraph 1 shall, for the purposes of determining the relevant law pursuant to Article 19d, in the absence of internal conflictof-laws rules in that State, be construed as referring to the law of the territorial unit with which the testator or the persons whose succession is concerned by the agreement as to succession had the closest connection.
Държави с повече от една правна система ‐ интерперсонални стълкновения на закони
States with more than one legal system – inter-personal conflicts of laws
Във връзка с държава, в която съществуват две или повече правни системи или съвкупност от норми, приложими за различни категории лица в областта на наследяването, всяко позоваване на правото на такава държава се тълкува като отнасящо се за правната система или съвкупността от норми, определени от действащите в тази държава правила.
In relation to a State which has two or more systems of law or sets of rules applicable to different categories of persons in respect of succession, any reference to the law of that State shall be construed as referring to the system of law or set of rules determined by the rules in force in that State.
При отсъствие на такива правила се прилага правната система или съвкупност от правила, с която починалият е имал най-тясна връзка.
In the absence of such rules, the system of law or the set of rules with which the deceased had the closest connection shall apply.
и изпълнение
and enforcement
на решения
of decisions
Решенията, постановени в
A decision given
държава членка
in a Member State
, се признават в другите държави членки, без да се изисква каквато и да е специална процедура.
shall be recognised in the other Member States without any special procedure being required.
, с които да се признае решението.
apply for that decision to be recognised.
Член 30
Article 30 Grounds of non-recognition
Основания за отказ за признаване
A decision shall not be recognised
(ordre public)
(ordre public)
в държавата членка, в която се иска признаване;
in the Member State in which recognition is sought ▌;
когато то е постановено в отсъствието на страната,
where it was given in default of appearance,
ако актът за образуване на производството или равностоен документ не е връчен или съобщен на ответника своевременно и по начин, който би му позволил да се защити, освен ако ответникът не е упражнил правото си да оспори решението, въпреки че е имал възможност да направи това;
if the defendant was not served with the document which instituted the proceedings or with an equivalent document in sufficient time and in such a way as to enable him to arrange for his defence, unless the defendant failed to commence proceedings to challenge the decision when it was possible for him to do so;
ако то е несъвместимо с решение, постановено
if it is irreconcilable with a decision given in
между същите страни в държавата членка, в която се иска признаване;
between the same parties in the Member State in which recognition is sought;
ако то е несъвместимо с решение, постановено по-рано в друга държава членка или в трета държава
if it is irreconcilable with an earlier decision given in another Member State or in a third State
в производство
in proceedings
по същия предмет и между същите страни, при условие че по-ранното съдебно решение отговаря на условията, необходими за признаването му в държавата членка,
involving the same cause of action and between the same parties, provided that the earlier decision fulfils the conditions necessary for its recognition in the Member State
При никакви обстоятелства не се допуска
Under no circumstances may a ▌ decision
постановено в държава членка
given in a Member State
в държавата членка по произход
in the Member State of origin
Решения, постановени в държава членка,
Decisions given in a Member State and enforceable
Член 33а
Article 33a
Определяне на местоживеене
Determination of domicile
За да определи дали за целите на процедурата, предвидена в членове 33б–33о, дадена страна има местоживеене в държавата членка по изпълнение, сезираният съд прилага вътрешното право на тази държава членка.
To determine whether, for the purposes of the procedure provided for in Articles 33b to 33o, a party is domiciled in the Member State of enforcement, the court seised shall apply the internal law of that Member State.
Териториална компетентност
Jurisdiction of local courts
Член 33в
Article 33c
препис на решението, който отговаря на условията за доказване на неговата достоверност;
a copy of the decision which satisfies the conditions necessary to establish its authenticity;
свидетелство, издадено от съда или компетентния орган на държавата членка по произход, като се използва формулярът, който ще бъде изготвен в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 48, параграф 2, без да се засягат разпоредбите на член 33г.
the attestation issued by the court or competent authority of the Member State of origin using the form to be established in accordance with the advisory procedure referred to in Article 48(2), without prejudice to Article 33d.
Член 33г
Article 33d
Непредставяне на свидетелството
Non-production of the attestation
Ако не бъде представено свидетелството, посочено в член 33в, параграф 3, буква б), съдът или компетентният орган може да даде срок за представянето му или да приеме равностоен документ или, ако прецени, че разполага с достатъчна информация, може да не изиска представянето му.
If the attestation referred to in point (b) of Article 33c(3) is not produced, the court or competent authority may specify a time for its production or accept an equivalent document or, if it considers that it has sufficient information before it, dispense with its production.
Член 33д
Article 33e
Декларация за изпълняемост
Declaration of enforceability
Решението се обявява за подлежащо на изпълнение веднага след приключване на формалностите по член 33в без преглед по смисъла на член 30.
The decision shall be declared enforceable immediately on completion of the formalities prescribed in Article 33c without any review under Article 30.