natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че на 10 май 2010 г. ЕЦБ обяви, че Евросистемата ще се намеси временно на вторичните пазари за публични дългови ценни книжа от еврозоната чрез Програмата за пазарите за ценни книжа, счетоводната стойност на чиито приключени сделки за закупуване на ценни книжа до началото на септември 2011 г. възлиза на 129 милиарда евро; като има предвид, че тези ценни книжа са закупени с намаление;
whereas on 10 May 2010 the ECB announced that the Eurosystem would intervene temporarily in secondary markets for euro area public debt through the Securities Markets Programme, the book value of settled purchases of which amounted to EUR 129 billion at the beginning of September 2011; whereas these securities have been bought at a discount;
като има предвид, че на 4 юни 2009 г. ЕЦБ реши да започне програма за закупуване на покрити облигации на първичните и вторичните пазари за 60 милиарда евро, която се очакваше да бъде изпълнена изцяло до края на юни 2010 г.;
whereas on 4 June 2009 the ECB decided to launch a programme of purchases of covered bonds in primary and secondary markets to a value of EUR 60 billion which was expected to be fully implemented by the end of June 2010;
като има предвид, че в края на 2010 г. ЕЦБ държеше 480 милиарда евро обезпечени с активи ценни книжа и 360 милиарда евро нетъргуеми финансови инструменти, като двете категории общо съставляваха 44 % от общите й активи;
whereas at the end of 2010 the ECB held EUR 480 billion in asset-backed securities and EUR 360 billion in non-marketable financial instruments, the two categories making up 44% of its total assets;
като има предвид, че упоритите слухове за преструктуриране на дълга и въздействието от това върху финансовите пазари и икономиката като цяло могат отново да забавят преустановяването на ползването на нестандартни мерки от страна на ЕЦБ; счита обаче, че следва да се търси всеобхватно и трайно решение, което не включва ЕЦБ, за управлението на държавните дългове;
whereas persistent rumours of debt restructuring and the impact thereof on the financial markets and the broader economy may once again delay the ECB's exit from non-standard measures; considers, however, that a comprehensive, lasting solution not involving the ECB should be sought for sovereign debt management,
като има предвид, че лихвените проценти в еврозоната останаха на равнище 1 % през цялата 2010 г., но бяха повишени с 25 базисни пункта през април 2011 г. и още веднъж с 25 базисни пункта през юли 2011 г., с което лихвеният процент достигна 1,5 %;
whereas interest rates in the euro area remained at 1% throughout 2010, but have since been raised by 25 basis points in April 2011 and again by 25 basis points in July 2011, bringing them to 1.5%;
като има предвид, че член 282 от ДФЕС посочва, че основната цел на ЕЦБ е да поддържа ценовата стабилност и че ЕЦБ следва да подпомага общите икономически политики в подкрепа на постигането на тази цел, а също така отбелязва работата на ЕССР под егидата на ЕЦБ за финансовата стабилност;
whereas Article 282 of the TFEU states that the primary objective of the ECB is to maintain price stability and that the ECB should support general economic policies to help achieve it, and also notes the work by the ESRB under the auspices of the ECB on financial stability;
Приветства факта, че досега ЕЦБ изключително успешно поддържа ХИПЦ-инфлацията около 2 %, въпреки поредицата макрофинансови сътресения и нестабилните цени на основните стоки и ниския ръст на БВП в Съюза;
Welcomes the fact that so far the ECB has been remarkably successful in maintaining HICP inflation at close to 2% despite a number of macro-financial shocks and volatile commodity prices and at a time when average GDP growth has been low in the Union;
Изразява загриженост за ефекта, който увеличенията на лихвения процент ще имат върху икономическия растеж в еврозоната; добавя, че това би могло да затрудни и без това вече бавното възстановяване в еврозоната, особено на най-слабите й икономики;
Expresses concern at the effect of interest rate increases on economic growth in the euro area; adds that this could hinder the already slow recovery in the euro area, particularly in its weakest economies;
Подчертава, че докато от началото на 2010 г. месечната ХИПЦ-инфлация като цяло надхвърля 2 %, това, което е важно за паричната политика са инфлационните очаквания за бъдещето, ниските равнища на които показват високо доверие в ЕЦБ и нейната независимост;
Emphasises that, while month-on-month HICP inflation has generally been above 2% since the beginning of 2010, what matters for monetary policy are future inflation expectations, the low level of which is a testimony to the ECB's high degree of credibility and independence;
Подчертава, че преди финансовата криза частната задлъжнялост, както и кредитните „балони“, и в някои случаи публичната задлъжнялост, се увеличаваха по неустойчив начин и че бяха създадени рискове чрез частни дългови „балони“; отбелязва освен това, че увеличението в държавните дългове беше резултат от необходимостта да се спаси частният сектор, и по-специално финансовият сектор;
Stresses that before the financial crisis private debt, as well as credit bubbles and in some cases public debt, increased in an unsustainable way, and that risks were created through private debt bubbles; notes, further, that the increase in government debt was the result of the need to save the private sector, in particular the financial sector;
Счита, че в допълнение към ХИПЦ, промените в цените на активите и растежът на кредитирането в ЕС и държавите-членки са ключови показатели за ефективния мониторинг на финансовата стабилност в рамките на ИПС и в по-общ план в ЕС;
Takes the view that, in addition to the HIPC, asset price trends and credit growth in the EU and in Member States are crucial indicators for the effective monitoring of financial stability within the EMU and, more broadly, the EU;
Отбелязва, че съотношението публичен дълг към БВП на еврозоната е много по-ниско от това на САЩ и Япония;
Notes that the public-debt-to-GDP ratio of the euro area is much lower that that of the US and Japan;
Вярва в силата на икономиката на еврозоната и значението на еврото като международна валута;
Believes in the strength of the euro area economy and in the importance of the euro as an international currency;
Припомня, че, съгласно член 282 от ДФЕС, основната цел на ЕЦБ е да поддържа ценова стабилност и че това допринася за финансовата стабилност и съответната ликвидност на финансовите пазари; отбелязва, че финансовата нестабилност представлява сериозен риск за ценовата стабилност в средносрочен план, като спъва гладкото функциониране на трансмисионните механизми на паричната политика; приветства създаването на Европейския съвет за системен риск на 1 януари 2011 г. под егидата на ЕЦБ; приветства ЕЦБ за решителната роля, която изигра чрез предприемането на спешните мерки за запазване на стабилността на пазара;
Recalls that, in accordance with Article 282 of the TFEU, the primary objective of the ECB is price stability and that this contributes to financial stability and proper liquidity in financial markets; notes that financial instability poses a serious risk to medium-term price stability in that it hampers the smooth functioning of the transmission mechanisms of monetary policy; welcomes the creation of the ERSB on 1 January 2011 under the auspices of the ECB; congratulates the ECB on the decisive role it has played by taking emergency measures to maintain market stability;
Подчертава, че съгласно член 127, параграф 6 от ДФЕС, Съветът, като действа чрез регламенти, в съответствие със специална законодателна процедура, с единодушие и след консултация с Европейския парламент и Европейската централна банка, може да възложи на Европейската централна банка специфични задачи по политиките, свързани с пруденциалния надзор на кредитните институции и на други финансови институции, с изключение на застрахователните предприятия;
Emphasises that under Article 127(6) of the TFEU the Council, acting by means of regulations in accordance with a special legislative procedure, may unanimously, and after consulting the European Parliament and the European Central Bank, confer specific tasks upon the European Central Bank concerning policies relating to the prudential supervision of credit institutions and other financial institutions with the exception of insurance undertakings;
Подчертава, че повторното изкупуване на облигации на вторичните пазари е оправдано от целта да се възстанови парична политика, която функционира ефективно, през този извънреден период на недобро функциониране на някои сектори на пазара; отбелязва, че тези програми за повторно изкупуване се допълват от програми за неутрализиране на ликвидността;
Emphasises that the repurchasing of bonds on secondary markets is justified by the aim of restoring a monetary policy which functions effectively, during this period of exceptional malfunctioning of certain sectors of the market; notes that these repurchasing programmes are complemented by programmes neutralising liquidity;
Е сериозно разтревожен от продължаването на повторно появилите се финансови сътресения в ЕС и продължаващите значителни макроикономически дисбаланси между икономиките в еврозоната и прояви на дефлационен натиск в много държави-членки на еврозоната;
Is deeply alarmed at the persistence of the renewed financial turmoil in the EU and the persistence of substantial macrofinancial imbalances between the euro area economies and deflationary pressures in many euro-area Member States;
Припомня, че упоритата и дори нарастваща липса на икономическа конвергенция продължава да бъде структурен проблем за единната парична политика в еврозоната; подчертава, че въздействието на паричната политика се различава значително в отделните държави-членки в еврозоната; счита, че тази асиметрия във въздействието на паричната политика има вероятност да се засили още повече, ако ЕЦБ продължи да вдига лихвените проценти, като се има предвид, че в няколко държави-членки преобладават заемите, по които се плащат краткосрочни лихвени проценти; е убеден, следователно в необходимостта от общо фискално управление в ЕС;
Recalls that the persistent and even worsening lack of economic convergence continues to be a structural problem for a single monetary policy in the euro area; emphasises that the impact of monetary policy differs considerably between Member States in the euro area; considers that this asymmetric impact of monetary policy is likely to become even more pronounced if the ECB keeps increasing rates, given the prevalence in several Member States of loans indexed to short-term interest rates; is convinced, therefore, of the need for common EU fiscal governance;
Призовава Комисията да учреди Европейска фондация за кредитен рейтинг и да прецени предимствата и недостатъците от едно временно преустановяване на определянето на кредитния рейтинг на страни, които следват програма за корекции на ЕС/МВФ; изразява съжаление освен това за настоящия олигопол на агенциите за кредитен рейтинг и призовава за мерки за засилване на конкуренцията между кредитните агенции и за увеличаването на броя на тези агенции;
Calls on the Commission to set up a European credit rating foundation and evaluate the pros and cons of temporarily suspending credit ratings for countries following an EU/IMF adjustment programme; deplores, further, the current credit rating oligopoly and calls for measures to boost competition among rating agencies and increase the number of such agencies;
Призовава Комисията да предприеме необходимите стъпки за създаване на Европейски валутен фонд, за да не се налага МВФ да се включва в бъдещата кредитна политика на Европа, като по този начин намали зависимостта на държавите-членки от други международни институции и пазари;
Calls on the Commission to take the steps needed to establish a European Monetary Fund and so ensure that the IMF will not need to be involved in Europe's future credit policy, thereby reducing the Member States' dependence on other international institutions and markets;
Приветства влизането на Естония в еврозоната като доказателство за силата на проекта за еврото като обща валута;
Welcomes the entry of Estonia into the euro area as proof of the strength of the common currency project;
Изразява загриженост относно глобалните промени в паричната сфера и външната стойност на еврото, тъй като неконвенционалните вливания на ликвидност в повечето страни от ОИСР имат значителни странични ефекти; счита, че се изисква много по-силна международна координация за по-стабилна глобална парична система;
Is concerned about global monetary developments and the external value of the euro, as non-conventional liquidity injections in most OECD countries have significant spillover effects; believes that much stronger international coordination is required to make the global monetary system more stable;
Приветства решителната и проактивна позиция на ЕЦБ по време на цялата криза след 2007 г., особено по време на сътресенията на финансовите пазари през 2007 г., 2008 г. и 2010 г. и по-наскоро, през лятото на 2011 г., когато някои от основните икономики на ЕС изпитваха затруднения, на фона на продължаващата нерешителност от страна на държавите-членки, която тласка ЕЦБ към поемането на открито политическа роля при реакцията спрямо настоящата дългова криза;
Welcomes the determined and proactive stance taken by the ECB throughout the crisis since 2007, especially during the turmoil on the financial markets in 2007, 2008 and 2010 and, more recently, in the summer 2011 when some major EU economies were in difficulties in the face of continued indecisiveness on the part of the Member States, an attitude which is pushing the ECB into taking on an overtly political role in response to the current debt crisis;
Отбелязва, че паричната политика е отчасти отговорна за създаването на „балони“ на цените на активите, като се имат предвид неустойчивия растеж на кредитирането през годините преди кризата;
Notes that monetary policy must take a share of the responsibility for the creation of asset bubbles, given the unsustainable credit growth during the years leading up to the crisis;
Отбелязва предложенията за справяне с кризата, направени от ЕЦБ, както във връзка с икономическото управление, така и по отношение на механизма за разрешаване на проблемите на банките;
Takes note of the proposals on crisis management made by the ECB both in terms of economic governance and the bank resolution mechanism;
20.Изразява съжаление относно липсата на адекватна рамка на икономическата политика на ЕС за управление на кризи и относно колебливото управление на кризата от страна на Комисията и държавите-членки, особено на тези, в които са необходими реформи, и настоятелно призовава Съвета и Комисията бързо да предложат всеобхватните и мащабни мерки, необходими за запазването на стабилността на еврото; 21.
20 Deplores the lack of an adequate EU economic policy framework for crisis management and the hesitant management of the crisis by the Commission and the Member States, particularly those in which reforms are needed, and urges the Council and the Commission rapidly to put forward the comprehensive and far-reaching measures required to safeguard the stability of the euro; 21.
Изразява тревога относно продължителното напрежение на пазарите на държавни облигации на еврозоната, отразено в увеличаващите се спредове през последните две години; счита, че действията в търсене на сигурност, породени от пристъпите на паника, на които бяхме свидетели по време на настоящата финансова криза, доведоха до мащабни изкривяващи ефекти и оказаха скъпоструващи отрицателни въздействия; приветства усилията на ЕЦБ чрез своите програми за пазарите на ценни книжа да намали спредовете за уязвими държави-членки;
Is alarmed at the continuous strains on the euro area sovereign bond markets, as reflected in widening spreads over the last two years; points out that the flight to safety provoked by the waves of panic during the current financial crisis have had massive distorting effects and have created costly negative externalities; commends the efforts made by the ECB by means of its Securities Markets Programme to reduce spreads in vulnerable Member States;
Отбелязва преструктурирането на гръцкия дълг чрез координирано, доброволно предложение за замяна от ЕС; счита, че намаляването на тежестта на гръцкия дълг, договорено на срещата на високо равнище на 21 юли 2011 г., по никакъв начин не допринесе за възстановяване на устойчивостта на публичния дълг;
Takes note of the restructuring of Greek debt by means of a coordinated, voluntary EU exchange offer; considers that the Greek debt burden reduction agreed at the 21 July 2011 summit has done nothing to restore public debt sustainability;
Отбелязва, че докато свиването на дълговото финансиране продължава в части от частния сектор и в повечето държави-членки, прекомерно високите нива на дългово финансиране все още са много разпространени в публичния сектор, не на последно място като резултат от мерките за компенсиране на последствията от финансовата криза;
Notes that, while deleveraging is continuing in parts of the private sector and most Member States, excessive debt levels are still very widespread in the public sector, not least as a result of measures to absorb the outcome of the financial crisis;
Припомня, че преди началото на финансовата криза съотношението на публичния дълг към БВП в еврозоната спадна от 72 % през1999 г. на 67 % през 2007 г. и че за разлика от това през същия период се отчита значително повишение на равнищата на дългове на домакинствата и дружествата и степента на заемно финансиране във финансовия сектор; посочва, по-специално, че дълговете на домакинствата в еврозоната се увеличиха от 52 % на 70 % от БВП през същия период и че дългът на финансовите институции се увеличи от по-малко от 200 % от БВП до над 250 %; признава, че някои държави-членки като Гърция и Италия бяха важни изключения от тези общи тенденции;
Recalls that prior to the outbreak of the financial crisis the public-debt-to-GDP ratio of the euro area had fallen from 72% in 1999 and to 67% in 2007 and that, in contrast, debt levels of households and firms and the level of leverage in the financial sector increased significantly over the same period; points out, in particular, that household debt in the euro area increased from 52% to 70% of GDP during the same period and that financial institutions increased their level of debt from less than 200% of GDP to more than 250%; acknowledges that some Member States, such as Greece and Italy, were significant exceptions to these general trends;
Отбелязва бързата промяна на коефициента на ливъридж на ЕЦБ, който се измерва като съотношение между нейните капитал и резерви и нейните активи, въпреки че коефициентът на ливъридж не може да бъде прилаган за централни банки по същия начин, по който се прилага за търговски банки; отбелязва обаче, че до средата на м. август 2011 г. балансът на ЕЦБ вече беше намалял с около 10 % в сравнение с най-високата си стойност, въпреки бързото му нарастване оттогава; отбелязва, че въпреки наличието на значително увеличение на баланса на други централни банки, коефициентът на ливъридж на ЕЦБ е по-висок от този на други сравними централни банки, с изключение на тези, изпълнили програми за увеличаване на паричната маса, като Федералния резерв или Bank of England;
Notes the rapid increase in the leverage ratio of the ECB, as measured by its capital and reserves in relation to its assets, even though the leverage ratio cannot be applied to central banks in the same way as it can to commercial banks; notes, however, that by mid-August 2011 the ECB's balance sheet had already shrunk by around 10% from its peak, although it has been increasing rapidly since then; notes that, while there has been also a substantial expansion in the balance sheets of other central banks, the ECB's leverage ratio is higher than that of other comparable central banks, with the exception of those which have implemented quantitative easing programmes, such as the Federal Reserve or the Bank of England;
Посочва и приветства факта, че разширяването на баланса на ЕЦБ не доведе до инфлация; подчертава нарастващата й роля на централен контрагент между банките в еврозоната, която отразява временното изместване на посредническата функция от междубанковия пазар към Евросистемата, както и увеличаването на притежаваните от Евросистемата активи от еврозоната, чийто падеж ще настъпва с течение на времето; посочва освен това, че предоставянето на ликвидност на платежоспособни банки не води непременно до повишаване на паричното предлагане и отбелязва, че нестандартните мерки са с временен характер; изразява своето убеждение, че всички тези събития, заедно с външни фактори, гарантираха трайното оставане на инфлацията на стойности около 2 %;
Points out and welcomes the fact that the ECB's balance-sheet expansion has not led to inflation; highlights its increasing role as a central counterparty between euro area banks, which reflects a temporary shift in intermediation from the interbank market to the Eurosystem and an increase in euro area assets held by the Eurosystem which will mature over time; points out, further, that providing liquidity to solvent banks does not necessarily entail an increase in monetary supply and notes that the non-standard measures are of a temporary nature; is convinced that all these developments, together with external factors, have ensured that inflation has consistently remained around 2%;
Обръща отново внимание на будещото тревога прекалено разчитане от страна на много банки от еврозоната на ликвидността, предоставяна от ЕЦБ, в отсъствието на напълно функциониращ междубанков пазар; отбелязва, че въпреки че през 2010 г. Евросистемата прие за обезпечение 488 млрд. EUR обезпечени с активи ценни книжа, критериите за допустимост за обезпечените с активи ценни книжа в кредитните операции на Евросистемата бяха значително затегнати, което с времето следва да доведе до намаление на тази сума;
Draws attention once again to the worrying overreliance of many euro area banks on the liquidity provided by the ECB, in the absence of a fully functional interbank market; notes that while in 2010 the Eurosystem accepted EUR 488 billion of asset-backed securities (ABS) as collateral the eligibility criteria for ABS in Eurosystem credit operations have been tightened significantly, which should lead to a reduction in this amount over time;
Подчертава, че Евросистемата отказа да разкрие използвания метод за определяне на „теоретичната цена“ на обезценените активи, отговарящи на условията на нейните операции за обезпечаване на ликвидност в рамките на програмата за засилена кредитна подкрепа; подчертава, че поради тази причина е невъзможно да се провери дали ЕЦБ е играла квази-фискална роля; призовава следователно ЕЦБ да разкрие своите методи за оценка, използвани по време на кризата,
Stresses that the Eurosystem has refused to disclose the method used to determine the ‘theoretical price’ of impaired assets eligible for its liquidity operations in the framework of the Enhanced Credit Support programme; emphasises that it is therefore impossible to verify whether the ECB has played a quasi-fiscal role; calls, therefore, on the ECB to disclose the valuation methods it has used throughout the crisis,
Подчертава, че поради липсата на подобаваща кризисна рамка в еврозоната ЕЦБ беше подтикната да поеме рискове, които не влизат в нейния мандат;
Emphasises that given the lack of a proper euro area crisis framework the ECB was pushed to take risks not covered by its mandate;
Изисква от ЕЦБ да демонстрира по-голяма отвореност връзка с качеството и количеството на притежаваните от нея ценни книжа, включително обезпечените с активи ценни книжа, приети като обезпечение, както и други търгуеми и нетъргуеми ценни книжа, държани за парични цели, и ценни книжа, които не са държани за парични цели.
Asks the ECB to be more open about the quality and quantity of the securities it holds, including ABS accepted as collateral and other marketable and non-marketable securities held for monetary purposes and securities not held for monetary purposes;