като има предвид, че европейските производители имат трудности при навлизането на автомобилния пазар в Япония, по-специално в автомобилната и авиационната индустрия и по-специално във връзка с обществените поръчки; като има предвид, че на автомобилния пазар в Япония тези трудности се дължат най-вече на бавния темп на приемане на съответните международни стандарти от страна на Япония (Япония, за съжаление, е приела едва 40 от 127те регламента на ИКЕ на ООН съгласно Споразумението от 1958 г.); признава все пак, че сред приетите регламенти са 30 от 47те, отнасящи се до леките автомобили (М1), сектора на японския пазар, който е от най-голямо значение за европейските автомобилни производители, както и че бавният темп на приемане на международните стандарти от страна на Япония ограничава ползите от разпоредбите относно взаимното признаване на Споразумението на ИКЕ на ООН от 1958 г.; като има предвид, че диалогът между ЕС и Япония относно регулаторната реформа, стартиран през 1994 г., все още не е довел до какъвто и да е значителен напредък по отношение на хармонизацията или взаимното признаване на регламентите, което показва, особено в настоящия икономически климат, необходимостта от преодоляване и премахване на ненужните НТБ, вероятно чрез откриване на преговори относно споразумение за икономическа интеграция или споразумение за свободна търговия между ЕС и Япония, при условие че подготвителните проучвания показват, че изискваните условия, като например, но не само изброените по-горе, включително 17 въпроса от сектор М1, са удовлетворени, и отбелязва, че цикълът на японските изпитвания за измерване на емисиите и горивната ефективност на леките автомобили означава, че европейските такива е по-малко вероятно да бъдат избираеми за японските данъчни стимули, основаващи се на екологичната ефективност;
whereas European manufacturers penetrate the Japanese market with difficulty, particularly in the automotive, aviation and aeronautics sectors, and especially in relation to public procurement; whereas in Japan's car market these difficulties are chiefly due to the slow pace of adoption by Japan of the relevant international standards (Japan has disappointingly adopted only 40 of the 127 UN-ECE Regulations under the 1958 Agreement); acknowledges, however, that these include 30 of the 47 that concern Passenger Cars (M1), the sector of Japan's market which is most relevant to European car manufacturers, and that the slow pace of adoption of international standards by Japan restricts the benefits of the mutual recognition provisions of the 1958 UN-ECE Agreement; whereas the EU-Japan Regulatory Reform Dialogue (RRD), launched in 1994, has not yet led to any significant progress on harmonisation or mutual recognition of regulations, which demonstrates, especially in light of the current economic climate, the importance of addressing and eliminating unnecessary NTBs, possibly by opening up negotiations on an EU-Japan EIA/FTA, provided that the scoping exercise shows that the required conditions, such as, but not limited to those mentioned above, including the 17 M1 sector issues, are met, and notes that Japan's test cycle to measure the emissions and fuel efficiency of light vehicles makes European ones less likely to qualify for the Japanese environmental performance-based tax incentives;