natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Счита, че за да стане законодателният процес по-отговорен, разбираем и достъпен за обществеността, комисиите на Парламента при всички случаи следва да предприемат ориентировъчно гласуване преди започването на триалог със Съвета; от своя страна Съветът следва да приеме „общ подход“ или да одобри позициите за преговорите, съгласувани в Корепер, преди да започне триалог с Парламента, като всички тези документи на Парламента и Съвета се оповестяват незабавно;
Believes that, in order to make the legislative process more accountable, comprehensible and accessible to the public, Parliament's committees should in all cases adopt, at least, orientation votes prior to entering into trialogues with the Council; the Council, for its part, should adopt ‘general approaches’ or approve negotiating positions agreed in Coreper prior to entering into trialogues with the Parliament, with all such Parliament and Council documents immediately made public;
Призовава Комисията за даване на достъп на обществеността до програми, протоколи и декларации на интереси по отношение на групите от експерти и имената на членовете, начина на протичане и гласуването на комитетите в рамките на процедурата по комитология, както и до всички документи, разглеждани от тези групи и комитети, включително проекти на делегирани актове и проекти на актове за изпълнение; призовава Парламента да приеме по-прозрачна и открита процедура, включително на вътрешно равнище, за обработката на тези документи;
Calls on the Commission to make publicly available agendas, minutes and declarations of interest relating to expert groups, and names of members, proceedings and votes of the ‘comitology’ committees, as well as all of the documents considered by such groups and committees, including draft delegated acts and draft implementing acts; calls on the Parliament to adopt a more transparent and open procedure, including internally, to deal with these documents;
Припомня, че прозрачността, както се изисква от Договорите, не е ограничена до законодателните процедури, но също така включва незаконодателната дейност на институциите, органите, службите и агенциите на ЕС; подчертава, че Регламент (ЕО) № 1049/2001 е единственото съответно правно основание за оценяване на правото на достъп до документи и че другите правни актове, като например вътрешните или учредителните регламенти на институциите, агенциите и органите, не могат да въвеждат допълнителни основания за отказ на достъп;
Recalls that transparency as required by the Treaties is not limited to legislative procedures but also covers the non-legislative work of EU institutions, bodies, offices and agencies; stresses that Regulation (EC) No 1049/2001 is the only proper legal basis for assessing the right of access to documents, and that other legal acts, such as internal or founding regulations of institutions, agencies and bodies, cannot introduce additional grounds for refusing access;
Изразява съжаление, че наскоро проведените преговори между институциите на ЕС за „общо разбиране“ по отношение на делегираните актове и за ново рамково споразумение между Комисията и Парламента не бяха напълно прозрачни; поема ангажимента да направи напълно прозрачни своите преговори със Съвета и Комисията за текущите или бъдещите междуинституционални споразумения или за сравнимите споразумения;
Regrets that recent negotiations between the EU institutions for a ‘common understanding’ on delegated acts and for a new framework agreement between the Commission and the Parliament have not been fully transparent; commits itself to making fully transparent its negotiations with the Council and Commission on ongoing or future interinstitutional agreements or comparable agreements;
Отново приветства горещо дейността на Европейския омбудсман за гарантиране на по-голяма прозрачност ЕС, тъй като една трета от неговите проучвания са свързани с отсъствието на прозрачност, както беше споменато в неговия доклад за 2009 г., и подчертава неговата роля за оказване на въздействие, например, за промяна на политиката в областта на прозрачността от страна на Европейската агенция по лекарствата (EMA) по отношение на оповестяването на доклади за нежелани реакции Жалба 2493/2008/(BB)TS.
Praises again the work of the European Ombudsman to ensure greater transparency in the EU, as about one third of his inquiries deal with lack of transparency, as mentioned in his 2009 report, and highlights his role in influencing, for example, the change in transparency policy of the European Medicines Agency (EMA) regarding the disclosure of adverse reaction reports Complaint 2493/2008/(BB)TS.
и доклади от клиничните изследвания Жалба 2560/2007/BEH.
and clinical study reports Complaint 2560/2007/BEH.
; подчертава, че данните, генерирани от правните субекти на ЕС, следва по принцип да бъдат достъпни за обществеността;
; stresses that data produced by the EU entities should be in general available to the public;
Отбелязва, че въпреки че член 15 от ДЕС се прилага конкретно за административните документи на Съда, съгласно член 1 от ДЕС Съдът на Европейския съюз, подобно на всички други институции, органи, служби и агенции на ЕС, трябва да работи при възможно най-голямо зачитане на принципа на откритост; за тази цел приканва Съда да проучи начини за увеличаване на прозрачността на своята съдебна дейност, тъй като не само трябва да се въздава правосъдие; но и обществеността трябва да приеме, че е било въздадено правосъдие R срещу съдиите в графство Съсекс, Ex parte McCarthy ([1924] 1 KB 256, [1923] All ER 233)).
Emphasises that while Article 15 TEU only specifically applies to the administrative documents of the Court, the Court of Justice, like all other EU institutions, bodies, offices and agencies, must carry out its work ‘as openly as possible’, pursuant to Article 1 TEU; to this end, invites the Court to explore ways to increase the transparency of ìts judicial activities, ‘as not only must justice be done; it must also be seen to be done’ R v Sussex Justices, Ex parte McCarthy ([1924] 1 KB 256, [1923] All ER 233)).
, при цялостно зачитане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 по отношение на своите административни дейности;
, and fully to respect Regulation (EC) No 1049/2001 as regards its administrative activities;
Отново посочва значението на принципа на проследимост, така че да се гарантира, че гражданите имат възможност да знаят как се разпределят, изразходват и какъв е резултатът от публичните средства, и призовава институциите на ЕС да прилагат този принцип на всички равнища във връзка с управлението на съответната институция, а също и с политиките и разпределените за тяхното изпълнение средства;
Reiterates the importance of the principle of traceability, so to ensure that citizens can know how public money is allocated and spent, and with what results, and calls on the EU institutions to apply this principle in relation to the running of the institution and to policies and the funds allocated to implement them, at all levels;
'Поле за размисъл„
'Space to think‘
Припомня, че в новите Договори няма конкретно позоваване на задължението на Съвета да определя случаите, в които той действа като законодателен орган, и на необходимостта от съхраняване на ефективността на процеса на вземане на решения (член 207, параграф 3 от бившия ДЕО), т.нар. „поле за размисъл“, и че „оцеляването“ на това понятие до ден днешен се основава единствено върху член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, що се отнася до законодателните процедури;
Recalls that the new Treaties no longer make specific reference to the Council's obligation to define the cases in which it acts in a legislative capacity and to the need to preserve the effectiveness of its decision-making process (Article 207(3) of the former TEC) – the so-called ‘space to think’ – and that the current ‘survival’ of this concept is based only on Article 4(3) of Regulation (EC) 1049/2001 as far as legislative procedures are concerned;
В съответствие с най-добрите международни стандарти, разработени от основните неправителствени организации Член 19, „Правото на обществеността да знае: принципи на законодателството за свобода на информацията“ („The Public's Right to Know: Principles of Freedom of Information Legislation“), Лондон, 1999 г.; Transparency International, „Използване на правото на информация като инструмент за борба с корупцията“ („Using the Right to information as an Anti-Corruption Tool“), Берлин, 2006 г.
In accordance with the best international standards developed by major non-governmental organisations Article 19, ‘The Public's Right to Know: Principles of Freedom of Information Legislation’, London, 1999; Transparency International, ‘Using the Right to information as an Anti-Corruption Tool’, Berlin, 2006.
, подчертава необходимостта от използване на проверка от три части за обосноваване на отказа за оповестяване на даден документ: 1) съдържащата се в документа информация трябва да е свързана с легитимна цел, посочена в законодателния акт; 2) оповестяването на документа трябва да носи риск от нанасяне на значителна вреда за постигането на тази цел; и 3) вредата по отношение на постигането на тази цел трябва да бъде по-голяма от обществения интерес от получаването на информацията, съдържаща се в документа;
, highlights the need for a strict three-part test to be used in order to justify a refusal to disclose a document: (1) the information contained in the document must relate to a legitimate aim listed in the legislative act, (2) the disclosure of the document must threaten substantial harm to that aim, and (3) the harm to the aim must be greater than the public interest in having the information contained in the document;
Припомня, че с Регламент (ЕО) № 1049/2001 се установява ясно задължение за институциите да предоставят достъп до всички части на съответния документ, които не са предмет на което и да било от изключенията; отбелязва, че предоставяният частичен достъп често е неоправдано ограничен и подчертава, че трябва да се разгледа действително възможността за достъп и до тези съществени части от документите, които представляват интерес за заявителя;
Recalls that Regulation (EC) No 1049/2001 establishes a clear obligation for the institutions to grant access to all those parts of the document that are not covered by any of the exceptions; notes that the partial access granted is often unduly limited, and stresses that access should be given genuine consideration in relation also to those substantive parts of documents that are of interest to the applicant;
Посочва, че настоящият член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 се стреми да ограничи обхвата на т.нар. „поле за размисъл“, като предвижда, че, като предпоставка за отказ за предоставяне на достъп, разпространението на документа трябва не просто да засегне процеса на вземане на решения, а да го засегне „сериозно“, като при всички случаи позволява това ограничение да бъде пренебрегнато, „ако по-висш обществен интерес диктува оповестяването на посочения документ“; подчертава въпреки това, че независимо от горните съображения член 4, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 съдържа определение, даващо възможност за различни тълкувания, което не предоставя ясни условия за прилагане и което не отчита съдебната практика на Съда на ЕС; подчертава необходимостта от подходящо определение в съответствие с понятието за правна сигурност чрез стесняване на понятието;
Points out that the current Article 4(3) of Regulation (EC) No 1049/2001 seeks to limit the scope of the ‘space to think’ by stipulating that, as a prerequisite for refusal to grant access, disclosure of the document must not merely undermine the decision-making process, but must ‘seriously’ undermine it, and in any case allowing this limit to be overstepped where there is ‘an overriding public interest in disclosure’; stresses however that in spite of the above-mentioned considerations, Article 4(3) of Regulation (EC) No 1049/2001 contains an open-ended definition which does not provide clear conditions for application or take into account the case-law of the Court of Justice; stresses the need for an appropriate definition in accordance with the concept of legal certainty by narrowing the concept;
Подчертава, че триалозите и помирителната процедура (изрично спомената в член 294 от ДФЕС) са съществен етап от законодателната процедура, а не отделно „поле за размисъл“; счита, че действащите в момента процедури по отношение на триалозите, предшестващи постигане на евентуално споразумение на първо четене, не осигуряват задоволително равнище на законодателна прозрачност и достъп до документите – както на вътрешното равнище на Парламента, така на външно равнище – по отношение на гражданите и общественото мнение; поради тази причина изисква документите, създадени в тази рамка, напр. дневен ред, резюме на резултатите и документи с четири колони, изготвени с цел улесняване на преговорите, по принцип да не бъдат третирани по различен начин спрямо други законодателни документи и да бъдат направени обществено достояние по отношение на триалозите, предшестващи постигане на евентуално споразумение на първо четене; следователно дава указание на своите компетентни органи да стандартизират тази процедура и да публикуват тези документи, и призовава другите институции да сторят същото;
Emphasises that trialogues and the conciliation procedures (as explicitly listed in Article 294 TFEU) are a substantial phase of the legislative procedure, and not a separate ‘space to think’; believes especially that the current procedures as regards trilogues prior to a possible first reading agreement fail to ensure a satisfactory level of legislative transparency and access to documents both internally, to the Parliament, and externally in relation to citizens and public opinion; requests, therefore, that documents created in their framework, such as agendas, summaries of outcomes and the ‘four column’ documents drawn up for facilitating negotiations, should not in principle be treated differently from other legislative documents, and that they should be made public as regards trialogues prior to a possible first reading agreement; consequently instructs its competent bodies to standardise this procedure, and calls on other institutions to do the same;
Приветства постигнатия консенсус между Европейския надзорен орган по защита на данните (ЕНОЗД) и Европейския омбудсман относно правилния баланс между защитата на данните и прозрачността, особено по отношение на проактивния подход, който означава, че „институциите извършват оценка и впоследствие съобщават ясно на субекта на данните – преди или най-малко към момента на събиране на неговите данни – степента, до която обработката на тези данни включва или би могла да включи тяхното публично оповестяване“ ЕНОЗД, „Публичен достъп до съдържащи лични данни документи след решението по делото
Welcomes the consensus reached by the European Data Protection Supervisor (EDPS) and the European Ombudsman on the appropriate balance between data protection and transparency, especially as regards the proactive approach meaning that ‘institutions assess and subsequently make clear to data subjects – before or at least at the moment they collect their data – the extent to which the processing of such data includes or might include its public disclosure’ EDPS, ‘Public access to documents containing personal data after the
Bavarian Lager
Bavarian Lager
“, 24 март 2011 г. (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/11-03-24_Bavarian_Lager_EN.pdf) и „Публичен достъп до съдържащи лични данни документи и защита на данните“, 2005 г. (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/05-07_BP_accesstodocuments_EN.pdf).
ruling’, 24 March 2011 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/11-03-24_Bavarian_Lager_EN.pdf) and ‘Public access to documents and data protection, 2005 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/05-07_BP_accesstodocuments_EN.pdf).
Подчертава редица разлики между Регламент (ЕО) № 1049/2001 и Орхуската конвенция, както тя се прилага от Регламент (ЕО) № 1367/2006, като например отсъствието в Орхуската конвенция на „абсолютни“ основания за отказ и изключения, основаващи се върху защитата на военни въпроси, финансовата, парична или икономическа политика на Съюза или на определена държава-членка, правни съвети или инспекции, разследвания и одити, както и ограничаването на търговските интереси до случаи, когато поверителният характер се защитава от закон с цел закрила на законен икономически интерес;
Emphasises several divergences between Regulation (EC) No 1049/2001 and the Aarhus Convention, as being applied by Regulation (EC) No 1367/2006, such as the lack in the Aarhus Convention of ‘absolute’ grounds for refusal, and exceptions based on protection of military matters, financial, monetary or economic policy of the Union or a Member State, legal advice or inspections, investigations and audits, and the limitation of the commercial interest exception to cases where such confidentiality is protected by law in order to protect a legitimate economic interest‘;
Призовава всички институции, органи, служби и агенции на ЕС да прилагат Регламент (ЕО) по начин, който съответства на разпоредбите на Орхуската конвенция; в този контекст призовава Комисията да направи обществено достояние проучванията на съответствието във връзка с транспонирането на директивите на ЕС в областта на околната среда Вж. висящото дело
Calls on all EU institutions, bodies, offices and agencies to apply Regulation (EC) No 1049/2001 in a way coherent with the provisions of the Aarhus Convention; calls in that regard on the Commission to make public the conformity-checking studies regarding transposition of EU environmental directives See pending case
и научните изследвания, например относно въздействието на биогоривата Виж висящите дела
and scientific studies, for example on the impact of biofuels See pending cases
ClientEarth и други/Комисия
ClientEarth and Others v Commission
, и призовава Европейската агенция по химикалите (ECHA) да прилага изцяло член 119 от Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) OВ L 396, 30.12.2006 г., стр. 1.
, and calls on the European Chemicals Agency (ECHA) to fully apply Article 119 of Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH) OJ L 396, 30.12.2006, p.
Подчертава, че всяко преразглеждане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 следва да зачита изцяло Орхуската конвенция и следва да определя всяко изключение при цялостно спазване на конвенцията;
Stresses that any revision of Regulation (EC) No 1049/2001 should fully respect the Aarhus Convention and should define any exemption in full compliance with it;
Подчертава, че документите, свързани с международни споразумения, включително документи, приети от или представени на който и да било от органите, натоварени със задачата да прилагат или да наблюдават прилагането на тези споразумения, следва да бъдат предоставени на обществото, тъй като не са категорично изключени от публичния достъп, както и че достъп до тях следва да бъде отказан единствено когато е налице реална вреда за международните отношения и при отчитане на член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1049/2001 относно провеждане на консултации с трета страна; подчертава, че тъй като международните споразумения имат обвързващо действие, за изключенията следва да се въведе тест за обществения интерес; подчертава, че на Парламента, избран от гражданите на ЕС, Договорите са поверили институционална роля в представителството на обществения интерес; изразява своята твърда решимост да гарантира, че новите институционални правомощия, дадени на Парламента по силата на Договора от Лисабон (член 218 от ДФЕС), в областта на международните споразумения са зачитани изцяло и че те не могат да бъдат възпрепятствани от двустранни споразумения с трети държави;
Stresses that documents relating to international agreements, including documents adopted by, or submitted to, any bodies which have the task of implementing or monitoring the application of such agreements, should be disclosed to the public, as they are not categorically excluded from public access, and that access to them should be refused only when there is real harm to international relations, and taking into account Article 4(4) of Regulation (EC) No 1049/2001 on consultations with a third party; emphasises that since international agreements have binding effects, a public interest test should be introduced with regard to the exception; points out that Parliament, which is elected by the EU's citizens, is entrusted by the Treaties with an institutional role in representing the public interest; expresses its firm determination to make sure that the new institutional prerogatives assigned to Parliament by the Lisbon Treaty (Article 218 TFEU) in the field of international agreements are fully respected, and that no bilateral agreements with third countries may prohibit this;
Подчертава, че прозрачността е тясно свързана с ефективната администрация, както това се подчертава в член 298 от ДФЕС и член 41 от Хартата на основните права; подчертава, че административната прозрачност гарантира демократичен контрол върху административните задачи на ЕС, участие на гражданското общество и насърчаване на доброто управление (член 15 от ДФЕС);
Stresses that transparency is closely connected with the right of good administration, as referred to in Article 298 TFEU and Article 41 of the Charter of Fundamental Rights; highlights the fact that administrative transparency guarantees democratic control of EU administrative tasks, the participation of civil society and the promotion of good governance (Article 15 TFEU);
Подчертава отсъствието в настоящия момент на съгласувано административно право за институциите, органите, службите и агенциите на ЕС, като например правила относно административни решения, които могат да бъдат обжалвани Делото
Emphasises the current lack of coherent administrative law for EU institutions, bodies, offices and agencies, such as rules regarding the delivery of administrative decisions that can be appealed against The
Access Info
Access Info
(T-233/09) демонстрира практиката да се изпращат утвърдителни решения с нерегистрирана обикновена пощенска доставка, въпреки че доказателството за получаване е от решаващо значение за оценка на спазването на срокове за започване на по-нататъшни правни (съдебни) средства за закрила.
case (T-233/09) has revealed that there is a practice of sending confirmatory decisions by unregistered, normal mail, although the proof of date of receipt is essential to evaluate respect for deadlines for seeking further legal (court) remedies.