natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че Споразуменията от Канкун настоятелно призовават развитите страни да възприемат по-амбициозни цели по отношение на намаляването на своите емисии, с оглед намаляването на сбора на техните емисии на парникови газове до равнище, съобразено с 25–40 процентовия диапазон за 2020 г. спрямо нивата от 1990 г., както препоръчва Междуправителствения комитет по изменение на климата в своя 4-ти доклад за оценка на въздействието;
whereas the Cancún Agreements urge developed countries to increase the ambition of their emission reduction targets, with a view to reducing their aggregate greenhouse gas emissions to a level consistent with the IPCC's AR4 25-40% range for 2020 as compared to 1990 levels;
като има предвид, че колективното намаляване на емисиите на парникови газове в развитите страни за 2020 г. в горната граница на 25–40 процентовия диапазон спрямо нивата от 1990 г. - както препоръчва Междуправителствения комитет по изменение на климата в своя 4-ти доклад за оценка на въздействието - е необходимо, за да се постигне целта от 2°C само с 50 % вероятност;
whereas collective greenhouse gas emission reductions in the developed countries at the high end of the IPCC's AR4 25-40% range for 2020 as compared to 1990 levels are necessary for the 2°C objective to be achieved with only a 50% degree of probability;
като има предвид, че е необходимо да бъдат взети предвид радикалните геополитически промени през последните десетилетия, довели до превръщането на някои развиващи се страни в мащабни икономически и политически фактори, което от своя страна води до ново равновесие на властта и влиянието, свързано с нови роли и нови отговорности;
whereas radical changes in the geo-political world over the past decades, with some developing countries now being major economic and political players, need to be taken into account, leading to a new balance of power and influence, entailing new roles and new responsibilities;
като има предвид, че страните в Европа са изправени пред сериозен избор, за да запазят своя бъдещ просперитет и сигурност, и като има предвид, че преминаването към вътрешни национални цели за намаляване на емисиите на парникови газове, които да съответстват на целите на ЕС по отношение на климата, може да бъде съчетано с по-добро здраве на икономиката и с увеличаване на екологичните работни места и иновациите;
whereas European countries face critical choices to preserve their future prosperity and security, and whereas moving to a domestic greenhouse gas emissions reduction target which is in line with the EU's climate objectives can be combined with a healthier economy, and an increase in green jobs and innovation;
като има предвид, че според някои оценки жените представляват 70 % от бедните в световен мащаб, че те изработват две трети от работното време, но притежават по-малко от 1 % от собствеността и следователно способността им да се приспособят към изменението на климата е по-малка, а уязвимостта спрямо него по-голяма;
whereas according to some estimates women represent 70% of the poor worldwide, work two-thirds of the working hours but own less than 1% of property, and are therefore less able to adapt, and more vulnerable, to climate change;
като има предвид, че член 7 от Споразумението от Канкун подчертава, че равенството между половете и ефективното участие на жените и коренното население са важни за осъществяването на ефективни действия относно всички аспекти на изменението на климата;
whereas Article 7 of the Cancun Agreements stresses that ‘gender equality and the effective participation of women and indigenous peoples are important for effective action on all aspects of climate change’;
като има предвид, че са налице съществени различия между докладването относно земеползването, промените в земеползването и горското стопанство (ЗППЗГС) в рамките на РКОНИК и отчитането на ЗППЗГС в рамките на Протокола от Киото, което подкопава усилията на страните за смекчаване на изменението на климата;
whereas substantial differences in scope, structure and design exist between Land Use, Land-Use Change and Forestry (LULUCF) reporting under the UNFCCC Convention and LULUCF accounting under the Kyoto Protocol, undermining Parties' climate change mitigation efforts;
като има предвид, че отчитането на „управлението на горите“, което е отговорно за по-голямата част от емисиите от сектора на ЗППЗГС, е факултативно съгласно Протокола от Киото;
whereas accounting for ‘forest management’ activity, which is responsible for the majority of LULUCF sector emissions, is voluntary under the Kyoto Protocol;
като има предвид, че според оценките на „Доклада за световното развитие за 2010 г.“ общите допълнителни разходи за смекчаване на последствията от изменението на климата и адаптирането към него в бедните страни ще бъде между 170 милиарда и 275 милиарда щатски долара годишно до 2030 г.;
whereas the 2010 World Development Report estimates that the overall incremental cost of mitigation and adaptation in poor countries will be between USD 170 billion and USD 275 billion per year by 2030;
като има предвид, че всяко споразумение относно изменението на климата следва да отчита съществуващите процеси на развитие както на международно равнище (по-специално ЦХР и „Парижката декларация относно ефективността на помощите“), така и на национално равнище (национални адаптационни програми за действие);
whereas any climate-change agreement should take into account existing development processes both at international level (namely the MDGs and the Paris Declaration on aid effectiveness) and at national level (National Adaptation Programmes of Action);
като има предвид, че помощта на ЕС следва да помогне на развиващите се страни постепенно да извадят от употреба високовъглеродното производство и да изградят нисковъглеродни инфраструктури, и като има предвид, че помощта на ЕС следва също така да подкрепя местното икономическо развитие, екологосъобразните работни места и намаляването на бедността, и не трябва да бъде обвързана с участието на предприятия на ЕС, нито използвана за субсидирането им;
whereas EU aid should help developing countries to phase out high-carbon development and build up low-carbon infrastructure, and whereas EU aid should also support local economic development, green jobs and poverty reduction and must not be tied to the involvement of or used to subsidise EU businesses;
като има предвид, че сегашният размер на заеми от Световната банка за подкрепа на производството на енергия от изкопаеми горива, трябва да бъде в съответствие с целите за намаляване на емисиите на парникови газове;
whereas the current scale of the World Bank's lending to support fossil fuel-powered energy generation must be in line with the objective of reducing greenhouse gas emissions;
като има предвид, че парламентаристите, по-специално от развиващите се страни, могат и следва да изпълняват съществена роля в тази програма, като гарантират отчетността и ефективността на правителствата, както и като осигуряват жизненоважна връзка с избирателите за повишаване на информираността, като двата аспекта са важни за гарантирането на капацитета на страните за приспособяване към изменението на климата;
whereas parliamentarians, especially from developing countries, can and should play a crucial role in this agenda, ensuring government accountability and effectiveness as well as providing a vital knowledge link with constituents, both aspects being important in ensuring a country's resilience to climate change;
като има предвид, че съществуващите финансови механизми са комплексни и фрагментирани, като има предвид, че ангажиментът за предоставяне на 0,7 % от БНП за ОПР с цел постигане на ЦХР не е изпълнен от повечето от страните донори, и като има предвид, че финансовите механизми на РКООНИК зависят от попълване с нови запаси чрез доброволни вноски от донори;
whereas the existing financial mechanisms are complex and fragmented; whereas the commitment to provide 0,7 % of GNP for ODA in order to achieve the MDGs has not been honoured by most donor countries; and whereas the financial mechanisms of the UNFCC depend on replenishments through voluntary contributions from donors;
като има предвид, че подобренията в управлението на горите представляват основно необходимо условие за трайно намаляване на обезлесяването; и като има предвид, че е необходимо преговорите относно климата да отразяват досегашните усилия за справяне с проблемите на обезлесяването и влошаването на състоянието на горите, като например Плана за действие на ЕС относно правоприлагането, управлението и търговията в областта на горското стопанство (FLEGT), насочен към намаляване на незаконната сеч посредством разглеждане на въпроса за управлението на горите;
whereas improvements in forest governance are a fundamental prerequisite for lasting reductions in deforestation; whereas climate negotiations need to reflect previous efforts to address problems of deforestation and forest degradation, such as the EU FLEGT Action Plan designed to curtail illegal logging by addressing forest governance;
като има предвид, че следва да бъде създадена обща система за контрол на всички видове налични инструменти за финансиране на приспособяването, за да се гарантира отговорна и прозрачна система на финансиране;
whereas a common system to monitor the whole range of instruments available for adaptation funding should be set up in order to ensure an accountable and transparent funding system;
Настоятелно призовава страните да осигурят сключването на всеобхватно, международно, справедливо, амбициозно и правно обвързващо споразумение за след 2012 г., основаващо се на международната система от правила по Протокола от Киото, в съответствие с целта от 2ºC, както и за това максималните равнища на световните и национални емисии на парникови газове да бъдат достигнати възможно най-скоро;
Urges the Parties to ensure the conclusion of a comprehensive, international, fair, ambitious and legally binding agreement post-2012, building on the international rules-based system of the Kyoto Protocol in line with the 2ºC objective and the peaking of global and national greenhouse gas emissions as soon as possible;
Настоятелно призовава ЕС публично и недвусмислено да потвърди твърдата си ангажираност спрямо Протокола от Киото и да предприеме всички необходими стъпки, за да бъдат избегнати луфтовете между периодите на ангажиментите по Протокола от Киото; ето защо призовава Европейския съюз открито да заяви преди Дърбан, че е готов да продължи с втория период на ангажиментите по Протокола от Киото и освен това да определи конкретни стъпки за преодоляване на „гигатоновата пропаст“, т.е. на разликата между настоящите равнища на амбиция на целите и тези, които са необходими за задържането на глобалното затопляне под 2ºC; призовава ЕС да гарантира, че в Дърбан тази пропаст ще бъде установена и ще й бъде дадено количествено измерение и да настоява за приемането на мерки за нейното преодоляване;
Urges the EU publicly and unequivocally to confirm its strong commitment to the Kyoto Protocol and to take all necessary steps to avoid any gap between Kyoto Protocol commitment periods; calls, therefore, on the EU to declare openly prior to Durban that it is ready to continue with the second commitment period of the Kyoto Protocol and, further, to define concrete steps to bridge ‘the gigatonne gap’, i.e. the difference between the current ambition levels and those required to keep global warming below 2ºC; calls on the EU to ensure that the gap is identified and quantified in Durban and to press for measures to close the gap;
При все това признава, че за да бъде възможно гарантирането на международно, справедливо, амбициозно и правно обвързващо споразумение за периода след 2012 г., което да постигне целта от 2ºC, е необходим сравним напредък в рамките на Конвенцията; във връзка с това подчертава значението на (подглобални) съюзи с най-прогресивните държави, като средство да се даде по-нататъшен тласък на процеса на преговорите; призовава конференцията на страните да се споразумее за ограничен във времето мандат за постигането на правно обвързващо споразумение по Конвенцията, което да бъде прилагано във възможно най-кратки срокове, и не по-късно от 2015 г.; във връзка с това припомня, че индустриализираните страни е необходимо до 2020 г. да намалят своите емисии с 25-40 % спрямо равнищата от 1990 г., докато развиващите се страни като група следва до 2020 г. да постигнат съществено отклонение под предвиждания понастоящем темп на нарастване на емисиите, което да е от порядъка на 15-30 %;
Recognises, however, that comparable progress under the Convention track is required to secure any post-2012 international, fair, ambitious and legally binding agreement that would meet the 2ºC objective; highlights, in that connection, the importance of (subglobal) alliances with the most progressive states as a means of lending further impetus to the negotiation process; calls for the COP to agree on a time-bound mandate to secure a legally binding agreement under the Convention to be implemented as soon as possible, and at the latest by 2015; recalls, in that connection, that the industrialised countries need to reduce their emissions by 25-40% below 1990 levels by 2020, while the developing countries as a group should achieve a substantial deviation below the currently predicted emissions growth rate, of the order of 15-30%, by 2020;
Настоятелно призовава всички международни партньори да запълнят „гигатоновата пропаст“, съществуваща между научните данни и настоящите обещания на страните и да представят ангажименти за намаляване на емисиите, които да бъдат по-амбициозни от съдържащите се в споразумението от Копенхаген, основани на принципа на „обща, но диференцирана отговорност“, за да гарантират съвместимост с целта от 2ºC; отбелязва, че подробното информиране на Страните относно това какво може да се постигне с настоящите обещания и какво повече е необходимо да се направи е важна стъпка за повишаване на осведомеността сред Страните и за осигуряване на по-високи обещания;
Urges all international partners to close the gigatonne gap which exists between the scientific findings and the current Parties' pledges, to come up with commitments and actions for emissions reductions which are more ambitious than those contained in the Copenhagen Accord, based on the principle of a ‘common but differentiated responsibility’, and to address emissions from international aviation and maritime transport and HFCs in order to ensure consistency with the 2ºC objective; notes that the detailed communication to Parties of where current pledges take us, and what more needs to be done, is an important step towards raising awareness among Parties and securing higher pledges;
Подчертава значението на напредъка в рамките на Конференцията в Дърбан за по-нататъшното прилагане на Споразуменията от Канкун и за предвиждане на датата за достигане на най-високите стойности на глобалните емисии и за определяне на цел за намаляване на световните емисии до 2050 г., за определяне на ясно очертан път към 2050 г., включващ междинни цели за намаляване на глобалните емисии, и договаряне на инструменти на политики, гарантиращи постигането на поставените цели, както и за третиране на по-мащабния въпрос за бъдещата форма на ангажиментите на развитите и развиващите се страни; отново заявява, че според научните доказателства, представени от Международната експертна група по изменението на климата, целта от 2ºC изисква световните емисии на парникови газове да достигнат своите най-високи стойности най-късно до 2015 г. и до 2050 г. да бъдат понижени поне с 50 % спрямо равнището им от 1990 г., като след това продължат да намаляват;
Emphasises the importance of progress at the Durban Conference in further implementing the Cancún Agreements, in establishing the peak date for global emissions and a global emissions reduction goal for 2050, defining a clear pathway towards 2050, including intermediate global emissions reduction goals, and agreeing on policy instruments to ensure that the objectives set are met, and in addressing the overall question of the future form of the commitments of both developed and developing countries; reiterates that, according to the scientific evidence presented by the IPCC, the 2ºC objective requires that global greenhouse gas emissions peak by 2015 at the latest and be reduced by at least 50% as compared with 1990 by 2050 and continue to decline thereafter;
Призовава Конференцията в Дърбан да набележи процес за оценяване на адекватността на обещанията за намаляване на емисиите, въз основа на годината с максимални стойности и на целите за намаляване за 2050 г., както и на целта от 2°C;
Calls for the Durban Conference to define a process for addressing the adequacy of emission reduction pledges based on the peak year and the 2050 reduction goal as well as the 2°C objective;
Приветства пътната карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност, което поставя дългосрочни цели, потвърждаващи отново целта на ЕС за намаляване емисиите на парникови газове с 80‐95 % до 2050 г., за да се запази изменението на климата под 2°C; отбелязва, че заключението, че 80 % от намалението до 2050 г. трябва да бъде постигнато във вътрешен план в рамките на ЕС и че линейното намаление е разумно от икономическа гледна точка;
Welcomes the roadmap for moving to a competitive low-carbon economy in 2050, setting long-term targets reconfirming the EU's objective of reducing greenhouse gas emissions by 80-95% by 2050 in order to keep climate change below 2°C; notes the conclusion that 80% of the reduction by 2050 has to be achieved internally within the EU and that a linear reduction makes economic sense;
Отново заявява, че кумулативните емисии са от решаващо значение са системата на климата; отбелязва, че дори и при постигане на целите за 2050 г., съобразно със стъпките, очертани в пътната карта на Комисията, ЕС все още ще генерира приблизително двойно повече емисии на парникови газове на жител спрямо въглеродния бюджет, съвместим с целта за 2°C, както и че забавянето на намаляването на емисиите значително увеличава кумулативния дял;
Reiterates that cumulative emissions are decisive for the climate system; notes that even if it were to meet the 2050 targets on the basis of the pathway set out in the Commission roadmap, the EU would still be responsible in terms of greenhouse gas emissions for approximately double its per-capita share of the global 2°C-compatible carbon budget, and that delaying emissions reductions increases the cumulative share significantly;
Приветства последните съобщения на Комисията и нейните анализи относно това как може да бъде постигната целта за защита на климата от 30 %; подкрепя изложеното там становище, че независимо от изхода на международните преговори, ЕС има интерес за самия себе си да се стреми към цел за защита на климата от над 20 %, тъй като това би имало за следствие едновременно създаването на екологични работни места и засилването на растежа и сигурността;
Welcomes the Commission's latest communications and its analyses of how a 30% climate protection target can be achieved; supports the view set out therein that, regardless of the outcome of the international negotiations, it is in the EU's own interest to aim for a climate protection target of over 20%, since this would have the simultaneous effect of creating green jobs and boosting growth and security;
Действайки с реалистични очаквания по отношение на вероятните резултати от Конвенцията по изменението на климата в Дърбан (СОР-17), призовава ЕС и държавите-членки да сключат възможно най-много частични споразумения, например в областта на науката, трансфера на технологии и ЗППЗГС, вместо да се съсредоточават върху постигането на цялостно споразумение, с цел да се запази цялостния положителен напредък на преговорите и по този начин да бъде вдъхната увереност по отношение на бъдещите политики и преговори, свързани с изменението на климата;
On the basis of realistic expectations as to the likely outcomes of the COP 17, calls on the EU and the Member States to conclude as many partial agreements as possible, in areas such as science, technology transfer and LULUCF, in order to maintain overall positive progress in the negotiations, thereby creating certainty as to future climate change policies and negotiations;
Призовава ЕС и неговите държави-членки да разработят принцип за „справедливост в областта на климата“; настоява, че най-голямата несправедливост би било, ако ЕС не вземе мерки по отношение на изменението на климата, защото от това най-вече биха пострадали бедните хора в бедните страни;
Calls on the EU and its Member States to develop a principle of ‘climate justice’; insists that the greatest injustice would occur if the EU did not tackle climate change, because poor people in poor countries would suffer in particular;
Припомня, че бедните страни са най-уязвими от въздействието на изменението на климата и имат най-малка способност за приспособяване,
Recalls that poor countries are the most vulnerable to the impacts of climate change and have the least capacity to adapt;
Изтъква, че отговорите спрямо изменението на климата имат въздействие върху равенството между половете на всички равнища и вземането предвид на пола следва да бъде включено в политиките в областта на климата, за да се осигурят печеливши за всички решения и избегне задълбочаването на неравенството, в съответствие с глобалните споразумения за интегриране на принципа за равенство между половете и Конвенцията за премахване на дискриминацията по отношение на жените;
Points out that responses to climate change have an impact on gender equality at all levels and that, in order to ensure win-win solutions and to avoid aggravating inequalities, gender considerations should be integrated into climate policies, in line with global agreements on gender mainstreaming and the Convention for the Elimination of Discrimination Against Women;
Подчертава необходимостта от по-обширно и по-ефективно разгръщане на дипломацията на ЕС по въпросите на климата от страна на всички институции на ЕС с оглед на конференцията в Дърбан (по-специално отношенията между ЕС и Африка), която следва да се стреми към афиширането на по-ясна позиция на ЕС по отношение на политиката в областта на климата, като внесе нова динамика в международните преговори по въпросите на климата и насърчи партньорите в целия свят също да въведат задължителни намаления на емисиите и мерки за смекчаване на изменението на климата и за приспособяване към него, и по-специално във връзка с предложението на ЕС за пълна декарбонизация до 2050 г.;
Stresses the need for wider and more effective EU climate diplomacy by all EU institutions in advance of Durban (in particular regarding EU-Africa relations), which should seek to present a clearer EU profile on climate policy, bringing a new dynamic to the international climate negotiations and encouraging partners throughout the world also to introduce binding reductions in emissions and appropriate climate change mitigation and adaptation measures, in particular with reference to the EU proposal for full decarbonisation by 2050;
Призовава Европейския съюз да поеме водещата роля и да настоява за амбициозна политика на ЕС в областта на климата, която да ограничи изменението на климата, с цел да демонстрира предимствата на подобна политика и на насърчи други държави да последват примера му;
Calls on the European Union to take the lead and push for an ambitious EU climate policy which reduces climate change in order to demonstrate the advantages of such a policy and encourage other countries to follow suit;
В този контекст изтъква значението на това Европейският съюз, в качеството си на важен световен фактор, да „говори с един глас“ в стремежа за постигане на амбициозно международно споразумение и на високо равнище на амбиция в преговорите на COP 17, и да бъде единен;
Stresses, in this context, the importance of the European Union, as major player, speaking with ‘one voice’ in seeking an ambitious international agreement and a high level of ambition in the COP 17 negotiations and staying united in that regard;