natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Приветства работния документ на службите на Комисията, изготвен, за да се оцени въздействието на временните правила за държавна помощ, приети в контекста на финансовата и икономическа криза; отбелязва оценката на Комисията, че като цяло държавната помощ „е била ефективна за намаляване на финансовата нестабилност, подобряването на функционирането на финансовите пазари и смекчаване на въздействието на кризата върху реалната икономика“; пита се, обаче, дали такъв оптимистичен анализ може да бъде подкрепен;
Welcomes the Commission Staff Working Paper drafted to evaluate the effects of temporary State aid rules adopted in the context of the financial and economic crisis; takes note of the Commission's assessment that globally State aid ‘has been effective in reducing financial instability, improving the functioning of financial markets and cushioning the effects of the crisis on the real economy’; wonders, however, whether such an optimistic analysis can be sustained;
Подчертава, че временният режим, приложим по отношение на държавната помощ, е бил положителен като първоначална реакция на кризата, но че не може да се продължава неоснователно; подчертава необходимостта от преустановяване на временните мерки и освобождавания във възможно най-кратки срокове и веднага щом икономическото положение го позволи;
Stresses that the temporary regime applicable to State aid has been positive as an initial reaction to the crisis, but that it cannot be prolonged unduly; emphasises the need to discontinue temporary measures and exemptions as soon as possible and as soon as the economic situation allows it;
Отбелязва, че е необходима нова, постоянна регулаторна система за прилагането на правилата за държавната помощ с цел справяне с недостатъците, открити в правната система от преди кризата, по-специално по отношение на финансовия сектор, както и коригиране на нарушенията, създадени по време на финансовата и икономическа криза;
Notes that a new permanent regulatory system for the application of State aid rules is necessary in order to tackle the flaws found in the pre-crisis legal system, in particular as regards the financial sector, as well as to remedy distortions created during the financial and economic crisis;
Отбелязва обявяването на специфични насоки за оздравяване и преструктуриране за банковия сектор; предлага на Комисията да отчита въздействието, по отношение на нарушаване на конкуренцията, на подкрепата на ликвидността от страна на централните банки на етапа на оздравяването и да предвиди методичното преструктуриране на банките, с участието на акционерите и притежателите на облигации преди вливането на обществен капитал;
Notes the announcement of specific rescue and restructuring guidelines for the banking sector; suggests to the Commission that it takes into account the impact, in terms of distortion of competition, of the liquidity support provided by central banks during the rescue stage, and provides for the orderly restructuring of banks, with shareholder and bondholder involvement, prior to the injection of public capital;
Настоятелно призовава Комисията да свърже удължаването на временната държавна помощ за банковия сектор след 2011 г. със засилени и по-строги условия, свързани с намаляването на съдържанието и обема на балансовия отчет, включително като се обръща необходимото внимание на кредитирането на дребно и като се предвидят по-големи ограничения на бонусите, разпределянето на дивиденти и други фактори от първостепенно значение; счита, че тези условия следва да са ясно посочени и следва да са оценени и обобщени ex post от страна на Комисията;
Urges the Commission to link the extension of the temporary State aid to the banking sector beyond 2011 with enhanced and more stringent conditions related to the reduction of the balance sheet composition and size, including a proper focus on retail lending as well as stronger restrictions on bonuses, distribution of dividends and other crucial factors; deems that these conditions should be explicit and should be assessed and summarised on an ex post basis by the Commission;
Отбелязва мерките, приети до момента от Комисията с цел намаляване на обема на балансовия отчет на някои институции, които са „твърде големи или твърде взаимосвързани, за да фалират“ и които са получили държавна помощ през периода на кризата; счита, че за тази цел са необходими повече мерки;
Takes note of the measures adopted so far by the Commission in order to reduce the balance sheet size of certain ‘too big or interconnected to fail’ institutions which have received State aid over the crisis; deems that more measures are required with that purpose;
Подчертава обаче, че продължаващата консолидация в банковия сектор всъщност е увеличила пазарния дял на няколко големи финансови институции, и поради тази причина настоятелно призовава Комисията да продължи да следи отблизо сектора с цел насърчаване на конкуренцията на европейските банкови пазари, включително чрез налагане на планове за преструктуриране, които предполагат разделението на банковите дейности, в случай че депозити на дребно дават възможност на тези институции за финансиране на по-рискови инвестиционни банкови дейности;
Stresses however that the ongoing consolidation in the banking sector has actually increased the market share of several major financial institutions and, therefore, urges the Commission to maintain a close watch on the sector in order to enhance competition in European banking markets, including by imposing restructuring plans that imply the separation of banking activities where retail deposits allow these institutions to fund riskier investment banking activities;
Отбелязва, че ЕЦБ извърши неколкократни нестандартни инжекции на ликвидност през периода на кризата; отчита оценката на Комисията, че този вид мярка не представлява, строго погледнато, държавна помощ, както Комисията отбелязва в проучването си; отбелязва обаче, че политическите действия на равнище ЕС трябва да бъдат координирани и че Комисията следва да отчита въздействието на подкрепата от страна на ЕЦБ или други централни банки, както и на другите публични намеси, при оценяването на държавната помощ, предоставяна на банки, които също така са бенефициери на помощ от страна на ЕЦБ или други централни банки;
Notes that the ECB performed several non standard liquidity injections over the crisis; takes note of the Commission's assessment that this type of measure does not constitute State aid strictly speaking, as the Commission mentions in its study; stresses, however, that policy action at EU level must be coordinated and that the Commission should take the effects of support from the ECB or other central banks and of other public interventions into account when evaluating State aid given to banks which are also the beneficiaries of support from the ECB or other central banks;
Отбелязва, че въздействието на подкрепата от страна на ЕЦБ и другите публични намеси, получени от банките по време на кризата, не са включени в оценката на Комисията на съвместимостта; отправя искане към Комисията да извърши ex post оценка на тези операции;
Notices that the effects of ECB support and other public interventions received by banks during the crisis have not been included in the Commission's compatibility assessment; asks the Commission to assess such operations on an ex post basis;
Призовава Комисията в кратки срокове да представи предвижданото законодателно предложение за разглеждане, в контекста на истинска европейска рамка, на въпроса относно преобразуването на проблемните банки, като се осигури общ правилник, както и общ набор от инструменти и механизми за намеса, и се ограничи до минимум участието на данъкоплатците, по-специално посредством създаването на хармонизирани самофинансиращи се (на основан на риска подход) оздравителни фондове за сектора;
Calls on the Commission to quickly come forward with the foreseen legislative proposal to address in a true European framework the resolution of failing banks, guaranteeing a common rulebook as well as a common set of intervention tools and triggers, and limiting taxpayers' involvement to a minimum, namely through the creation of harmonised self-financed (on a risk based approach) industry resolution funds;
Подчертава, че държавната помощ трябва да се предоставя по начин, който не нарушава конкуренцията и не благоприятства установените дружества в ущърб на нововъзникващите;
Stresses that State aid must be allocated in a way that does not distort competition or favour established companies at the expense of emerging ones;
Счита, че държавната помощ следва да подкрепя клъстери в областта на иновациите и научните изследвания и така да подкрепя предприемачеството,
Is of the opinion that State aid should support innovation and research clusters and thereby support entrepreneurship;
Призовава Комисията да гарантира, че планираното опростяване на правилата за държавните помощи за услугите от общ икономически интерес няма да доведе до влошаване на контрола над прекомерните компенсаторни плащания;
Calls on the Commission to ensure that the intended simplification of State aid rules for SGEI will not lead to a deterioration in the monitoring of overcompensation;
Отбелязва намерението на Комисията да въведе режим „de minimis“ по отношение на държавната помощ за услугите от общ икономически интерес; подчертава, че са необходими ясни и недвусмислени критерии за определяне на това кои услуги ще се покриват от този режим;
Takes note of the Commission's intention to introduce a ‘de minimis’ arrangement in respect of State aid for SGEI; underlines that clear and unambiguous criteria are needed to determine what services would be covered by it;
Настоява всяко предложение за освобождаване по принцип от задължението за нотифициране на други категории услуги от общ икономически интерес да се основава на доказателства, че това правило за изключение е необходимо и обосновано и не нарушава неоснователно конкуренцията;
Insists that any proposal to exempt in principle further categories of SGEI from the notification requirement must be based on evidence that such an exemption from the rules is justified and necessary, and does not unduly distort competition;
Подчертава значението на насърчаването на конкуренцията във всички сектори и не на последно място в сектора на услугите, който представлява 70 % от европейската икономика; подчертава също така правото на установяване на нови дружества и услуги;
Underlines the importance of fostering competition in all sectors and not least in the service sector, which constitutes 70 % of the European economy; further highlights the right to establish new companies and services;
Предлага, ако Комисията внесе предложение за хоризонтална рамка, уреждаща колективната правна защита, да се приеме, когато е целесъобразно, принцип на последващи искове, според който правоприлагането по частноправен ред в рамките на колективната правна защита може да бъде осъществено, ако е налице предварително решение за установяване на нарушение, прието от Комисията или от национален орган за защита на конкуренцията; отбелязва, че установяването на принципа на последващи искове не възпрепятства в общия случай възможността да се предвидят както самостоятелни искове, така и последващи искове;
Suggests, should the Commission submit a proposal for a horizontal framework governing collective redress, that where appropriate a principle governing follow-on action could be adopted whereby private enforcement under collective redress may be implemented if there has been a prior infringement decision by the Commission or a national competition authority; notes that establishing the principle of follow-on action does not in general preclude the possibility of providing for both stand-alone and follow-on actions;
Отбелязва, че механизмите за алтернативно разрешаване на споровете често зависят от желанието на търговеца да сътрудничи, и счита, че наличието на ефективна система за съдебна защита ще действа като силен стимул за страните да сключат извънсъдебно споразумение, чрез което може да се предотврати необходимостта от голям брой дела, като по този начин се намалява броят на съдебните процеси; насърчава създаването на схеми за алтернативно разрешаване на споровете на европейско равнище, така че да се даде възможност за бързо и евтино разрешаване на спорове като по-привлекателна възможност от съдебното производство; подчертава обаче, че тези механизми следва да останат, както предполага и тяхното наименование, само алтернатива на съдебната защита, а не предварително условие за нея;
Notes that ADR mechanisms often depend on the trader's willingness to cooperate, and believes that the availability of an effective judicial redress system would act as a strong incentive for parties to agree to out-of-court settlements, which is likely to obviate the need for a considerable number of cases, thereby reducing the volume of litigation; encourages the setting-up of ADR schemes at European level so as to make for fast and cheap settlement of disputes as a more attractive option to court proceedings; stresses however, that these mechanisms should remain, as the name indicates, merely an alternative to, not a precondition for, judicial redress;
Счита, че конкретните въпроси, възникващи в областта на конкуренцията, следва да бъдат подобаващо взети предвид и че всеки инструмент, приложим към колективната правна защита, трябва да зачита в пълна степен и по подходящ начин особеното естество на антитръстовия сектор;
Believes that proper account should be taken of the specific issues arising in the competition field and that any instrument applicable to collective redress must take full and proper account of the specific nature of the antitrust sector;
групата на ищците трябва да бъде ясно установена, преди искът да бъде внесен („процедура за упражняване на правото на включване“);
the group of claimants must be clearly identified before the claim is brought (opt-in procedure);
публичните органи като омбудсманите или прокурорите, както и представителните органи, могат да завеждат дело от името на ясно определена група ищци;
public authorities, such as ombudsmen or prosecutors, as well as representative bodies, may bring an action on behalf of a clearly identified group of claimants;
критериите, използвани за определяне на представителните органи, имащи право да завеждат действия по представителство, трябва да бъдат установени на равнище ЕС;
the criteria used to define the representative bodies qualified to bring representative actions need to be established at EU level;
система на колективни искове трябва да бъде отхвърлена въз основа на факта, че би насърчавала прекомерно съдопроизводство, би могла да влезне в противоречие с конституцията на някои от държавите членки и би могла да засегне правата на потърпевши, които могат да участват в производството без тяхно знание, но при все това ще бъдат обвързани от съдебното решение;
a class-action system must be rejected on the grounds that it would promote excessive litigation, may be contrary to some Member States' constitutions and may affect the rights of any victim who might participate in the procedure unknowingly whilst being bound by the court's decision;
разрешени индивидуални искове:
individual actions allowed:
ищците трябва при всички обстоятелства да са свободни да прибягват като алтернатива до предявяването пред компетентен съд на индивидуален иск за обезщетение;
claimants must in all circumstances be free to make use of the alternative of individual compensatory redress before a competent court;
колективните ищци не трябва да бъдат облагодетелствани в сравнение с индивидуалните ищци;
collective claimants must not be in a better position than individual claimants;
обезщетение за незначителни и неопределени вреди:
compensation for minor and diffuse damages:
ищците във връзка с незначителни и неопределени вреди следва да разполагат с подходящи средства за достъп до правосъдие чрез колективна правна защита и получаване на справедливо обезщетение;
claimants seeking minor and diffuse damages should have appropriate means of access to justice through collective redress and should secure fair compensation;
обезщетение единствено за действително претърпените вреди:
compensation for actual damage only:
обезщетение би могло да бъде предоставено единствено за действително претърпените вреди; трябва да бъдат забранени обезщетения с наказателен характер и несправедливо забогатяване;
compensation may be awarded only for the actual damage sustained; punitive damages and unfair enrichment must be prohibited;
всеки ищец трябва да предостави доказателства за своя иск;
each claimant must provide evidence for his or her claim;
присъденото обезщетение трябва да се разпредели между отделните ищци съразмерно на претърпяната от тях индивидуална вреда;
the damages awarded must be distributed to individual claimants in proportion to the harm they sustained individually;
общо взето, адвокатските хонорари според присъденото обезщетение не са познати в Европа и трябва да бъдат отхвърлени;
by and large, contingency fees are unknown in Europe and must be rejected;
принцип „загубилият плаща“:
loser-pays principle:
не би могло да бъде предявен иск при беззащитност на ищеца в резултат на липса на финансови средства; освен това, процесуалните разходи, а оттам и рискът във връзка с правния иск, трябва да бъдат понесени от страната, загубила делото; формулирането на правилата относно разпределението на разходите в тази връзка попада в компетенциите на държавите членки;
no action may be brought if the claimant is defenceless as a result of a lack of financial means; moreover, the procedural costs, and hence the risk, involved in legal action are to be borne by the party which loses the case; it is a matter for the Member States to lay down rules on the allocation of costs in this context;
недопускане на финансиране от трета страна:
no third-party funding:
съдебните производства не следва да бъдат предварително финансирани от трети страни, като в замяна на това ищците се съгласяват например да отстъпят на трети страни евентуалните последващи права на обезщетение;
proceedings should not be pre-financed by third parties, in return, for example, for claimants agreeing to surrender to third parties possible subsequent entitlements to compensation;
Подчертава, че всяка хоризонтална рамка трябва да гарантира спазването на две основни задължителни условия:
Stresses that any horizontal framework must ensure compliance with two basic premises:
държавите членки да не прилагат по-рестриктивни условия по отношение на случаите на колективна правна защита, възникващи от нарушения на правото на ЕС, от тези, които се прилагат за случаите, произтичащи от нарушение на националното право,
Member States will not apply more restrictive conditions to the collective redress cases arising out of the infringement of EU law than those applied to cases arising out of the infringement of national law;
нито един от изложените в хоризонталната рамка принципи да не възпрепятства приемането на допълнителни мерки за гарантиране на пълната ефективност на правото на ЕС;
none of the principles laid out in the horizontal framework will prevent the adoption of further measures to ensure that EU law is fully effective;
Посреща с одобрение обявения от Комисията в нейната работна програма за 2012 г. законодателен инструмент, който обхваща исковете за обезщетения за нарушение на антитръстовото законодателство; подчертава, че в него следва да се вземат предвид по-раншните резолюции на Парламента по този въпрос и че той следва да бъде приет съобразно обикновената законодателна процедура;
Welcomes the legislative instrument announced by the Commission in its 2012 Work Programme covering actions for damages for breaches of antitrust law; stresses that it should take account of earlier Parliament resolutions on the topic, and emphasises that it should be adopted under the ordinary legislative procedure;
Счита, че политиката на налагане на глоби е важен инструмент за публично правоприлагане и възпиране;
Believes that the fining policy is an important tool for public enforcement and deterrence;
Отбелязва, че формите на поведение са мотивирани не само от санкциите, но и от насърчаването на спазването на нормите; подкрепя подход, който служи като ефективно възпиращо средство, като същевременно насърчава спазването на нормите;
Notes that behaviours are motivated not only by penalties but also by encouraging compliance; favours an approach that serves as an effective deterrent while encouraging compliance;
Подчертава, че политиката на високи глоби не се използва, като това следва да продължи и занапред, като алтернативен механизъм за финансиране на бюджета на ЕС;
Emphasises that a policy of high fines is not and should continue not to be used as an alternative EU-budget financing mechanism;
Отбелязва, че методът за определяне на глоби се съдържа в един незаконодателен документ от 2006 г., а именно насоките за определяне на глоби, и настоятелно призовава още веднъж Комисията да включи в Регламент (ЕО) № 1/2003 подробно представена основа за изчисляване на глоби, както и новите принципи за налагане на глоби;
Notes that the method for setting fines is contained in a non-legislative instrument - the 2006 Fining Guidelines - and urges once again the Commission to incorporate a detailed basis for calculating fines, along with new fining principles, into Regulation (EC) No 1/2003;
Насърчава Комисията да преразгледа своите насоки за определяне на глоби и й предлага да оцени принципи като:
Encourages the Commission to review its fining guidelines and suggests that it evaluate principles such as:
вземането предвид на това, че прилагането на стабилни програми за съответствие не следва да има отрицателни последствия за нарушителите, надхвърлящи пропорционалните мерки срещу нарушението;
taking into account that the implementation of robust compliance programmes should not have negative implications for the infringer beyond what is a proportionate remedy to the infringement;
въвеждането на разграничение относно размера на глобите за предприятията, които са действали преднамерено или небрежно;
introducing a distinction on the level of fines for undertakings who have acted intentionally or negligently;
вземането предвид на взаимодействието между публични и частни дългове в контекста на антитръстовото законодателство на ЕС; Комисията следва да следи при глобите да се отчита всяка компенсация, вече изплатена на трети страни; това следва да се прилага също и за предприятия, които се ползват от системата за освобождаване от санкции; освен това нарушителят би могло да бъде насърчаван да изплаща обезщетения в контекста на извънсъдебно постигане на споразумение, преди да бъде взето окончателното решение за налагане на глоба;
taking into account the interaction between public and private liabilities under EU antitrust law; the Commission should make sure fines take into account any compensation already paid to third parties; this should be also applicable to undertakings benefiting from leniency; furthermore the infringer could be encouraged to pay damages on an out-of-court settlement basis before the final decision on the fine is taken;
определянето на условия, според които дружества майки, които упражняват решително влияние върху дъщерно дружество, но не участват пряко в нарушение, следва да бъдат солидарно отговорни за нарушения на антитръстовите правила от страна на дъщерното дружество;
specifying conditions under which parent companies who exercise decisive influence over a subsidiary but are not directly involved in an infringement should be made jointly and severally liable for antitrust infringements on the part of their subsidiaries;
изискването, във връзка с рецидивите, да се установи ясна връзка между разследваното нарушение и предишните нарушения, от една страна, и съответното предприятие – от друга страна; следва да се взема се предвид максимален период от време;
requiring, as regards recidivism, a clear connection between, on one hand, the infringement under investigation and past infringements and, on the other, the undertaking concerned; a maximum time-limit should be taken into consideration;