natgillin/translations-raw huggingface dataset:
като има предвид, че принципите от Парижката декларация са насочени предимно към механизмите за предоставяне на помощта, а не толкова към успешно изготвяне на политиката за развитие; като има предвид, че Програмата за действие от Акра относно ефективността на помощта беше възпрепятствана от редица фактори, сред които финансовата криза, пониженото ниво на плащанията на официална помощ за развитие (ОПР), промяната в политиката на някои донори, които изискват повече краткосрочни резултати, както и от появата на нови публични и частни донори, които не са част от КПР и чийто подход не се урежда от консенсусните стандарти за сътрудничеството;
whereas the principles set out in the Paris Declaration focus primarily on the mechanisms of aid delivery rather than on the framing of effective development policy; whereas the Accra Agenda for Action on Aid Effectiveness (AAA) has been hampered by several factors: the financial crisis, a reduction in the payments level of official development assistance (ODA), changes in the policies of some donors, who wish to see more short-term results´, and the emergence of new public and private donors who are not members of the Development Assistance Committee (DAC) and whose approach is not governed by consensual cooperation standards;
като има предвид, че нарастващ дял от общата официална помощ за развитие (ОПР) е с произход от страни с нововъзникващи икономики, които не са част от ОИСР;
whereas an increasing proportion of total ODA comes from emerging countries which are not members of the OECD;
като има предвид, че последните проучвания за мониторинг и оценка показаха, че страните бенефициери са направили повече от страните донори, за да изпълнят ангажиментите, съдържащи се в Парижката декларация и Програмата за действие от Акра;
whereas recent monitoring studies and assessments have shown that recipient countries have done more than donor countries to implement the commitments set out in the Paris Declaration and the AAA;
като има предвид, че предишните конференции на високо равнище не успяха да упражнят необходимия политически натиск или да създадат правно обвързваща рамка, и по този начин изпълнението на Парижката декларация не доведе до очакваното намаляване на разпокъсването на помощта, и че прекалено много операции все още са лишени от прозрачност, например в областта на обвързването на предоставянето на помощта с изпълнението на определени условия;
whereas former high level conferences failed to produce the necessary political pressure or a legally binding framework and whereas implementation of the Paris Declaration has failed to produce the anticipated reduction in aid fragmentation, with too many operations still lacking transparency, for example with regard to conditionalities;
като има предвид, че прозрачността и отчетността са основни условия за ефективност на помощта не само между правителствата на страните донори и тези на страните бенефициери, но и между държавата и обществото; като има предвид че в Програмата за действие от Акра донорите и страните партньори постигнаха съгласие да разпространяват навременна подробна информация относно настоящите и бъдещите потоци на помощта, за да могат развиващите се държави да изготвят бюджета си, както и да проверяват счетоводството си по по-точен начин; като има предвид също така, че за страните донори остава от първостепенно значение да подкрепят засилването на институцията на парламента, както и участието на местните органи и организациите на гражданското общество, с оглед на трайното установяване на политиката за развитие в демократичния процес,
whereas transparency and accountability – both between the governments of donor and recipient countries and between the state and society – are prerequisites for aid effectiveness; whereas donors and partner countries agreed in the AAA to provide detailed information on current and future aid flows in good time to enable developing countries to draw up their budgets and audit their accounts more accurately; whereas, likewise, it remains crucial for donor countries to support the strengthening of the institution of parliament and the involvement of local authorities and civil society organisations, so as to anchor development policy firmly in the democratic process;
като има предвид, че Съюзът и неговите държави-членки осигуряват повече от половината от официалната помощ за развитие (ОПР) на световно равнище и че поради тази причина те играят важна роля в програмата за ефективност на помощта;
whereas the EU and its Member States contribute more than half of global ODA and therefore play an important role in the aid effectiveness programme;
като има предвид, с оглед на четвъртия форум, че е важно да се припомни на страните донори техният ангажимент да отделят 0,7 % от своя БНП/БНД за помощта за развитие до 2015 г., да отделят значително място на равенството между мъжете и жените във всички политики и практики в рамките на отношенията им с развиващите се страни, да определят по-стриктно ОПР и да спазват принципите, които са все още валидни, от Програмата за действие от Акра, като има предвид, че е необходимо да се премине отвъд официалната помощ за развитие, за да се изградят партньорства, имащи за цел да подкрепят изграждането на концепция за развитие по инициатива на самите страни и която да им бъде от полза;
whereas it is important, in the run-up to the fourth Forum, to remind donor countries of their commitment to devote 0.7% of their GNP/GNI to development aid by 2015, to include a significant gender equality component in all policies and practices in the context of their relations with developing countries, to define ODA more rigorously and to uphold the principles laid down in the AAA, which remain valid, and whereas there is a need to move beyond ODA in order to build partnerships aimed at supporting the emergence of a vision of development that is owned and driven by the countries themselves;
като има предвид, че положението на помощта за развитие постоянно се променя и че появата на нови донори трябва да бъде по-добре отразена в механизмите за ефективност на помощта;
whereas the development aid landscape is constantly evolving, and whereas aid effectiveness mechanisms should better reflect the emergence of new donors;
като има предвид, че всички форми на финансиране на развитието, включително новаторските механизми за финансиране, като таксата върху финансовите транзакции или глобалните фондове за финансиране на здравеопазването или образованието, следва да включват и да прилагат принципите на Парижката декларация;
whereas all forms of development funding, including innovative financing mechanisms such as the financial transaction tax and the global funds for health and education, must embody and put into practice the principles of the Paris Declaration;
като има предвид, че Консенсусът от Тунис относно африканската програма за развитие изисква вниманието да не се концентрира само върху ефективността на помощта, а да обхваща в по-широк план програмата за ефективност на развитието; като има предвид, че определените за целите на развитието на Африка са определени шест елемента: укрепване на националния капацитет, укрепване на демократичната отговорност, насърчаване на сътрудничеството Юг-Юг, разсъждение и действия в регионален план, установяване на нови партньорства в полза на развитието и преодоляване на проблема със зависимостта от помощта;
whereas the Tunis Consensus, an African agenda for development, calls for attention to be refocused from aid effectiveness to the broader agenda of development effectiveness; whereas the six elements identified as being crucial for Africa in terms of development effectiveness are: building capable states, developing democratic accountability, promoting South-South cooperation, thinking and acting regionally, embracing new development partners, and outgrowing aid dependence;
Подчертава необходимостта на четвъртия форум на високо равнище Европейският съюз да изрази амбициозна позиция, която да е в състояние да допринесе съществено за задълбочаването и пълното изпълнение на ангажиментите за ефективност на помощта; изразява надежда, предвид значението на ефективността на помощта за подобряване на качеството на живот и за премахване на бедността в страните бенефициери, както и за постигане на ЦХР, че Европейският съюз ще бъде представен на високо равнище в Бусан;
Stresses the need for the EU to adopt an ambitious position at HLF-4 with a view to making a substantial contribution to deepening and fully implementing its aid effectiveness commitments; hopes, in view of the importance of aid effectiveness in terms of improving quality of life, reducing poverty in recipient countries and achieving the MDGs, that the EU will send high-level representatives to Busan;
Припомня, че едно от основните условия, за да се изпълни „програмата за ефективност на помощта“, е да се обхване изцяло принципът на демократична ангажираност, което предполага, че стратегията за развитие е управлявана от държавата и отразява ангажимента на всички заинтересовани страни на национално равнище;
Points out that one of the prerequisites in order to fulfil the ‘aid effectiveness agenda’ is to embrace fully the principle of ‘democratic ownership’, which means that development strategies must be driven by the countries themselves and reflect a commitment on the part of all national stakeholders;
Отбелязва, че правителствата на развиващите се страни не са предоставили на своите парламенти и на гражданското общество необходимата свобода на действие, за да се позволи ефективна ангажираност; приканва настойчиво Съюза да засили ангажиментите, съдържащи се в Парижката декларация и Програмата за действие от Акра чрез насърчаване на демократичната ангажираност на политиките, проектите и мерките в областта на развитието, чрез цялостна ангажираност и отчетност към всички заинтересовани страни в сферата на развитието;
Notes that the governments of developing countries have not left their parliaments and civil societies the necessary room for manoeuvre to allow genuine ownership; urges the EU to strengthen the commitments set out in the Paris Declaration and the AAA by promoting democratic ownership of development policies, planning and measures through full engagement with, and accountability to, all development stakeholders;
Счита, че четвъртият форум на високо равнище ще бъде успешен, ако постигне силен ангажимент в полза на ефективността на помощта, изразен в ясни и измерими цели с конкретни срокове за тяхното постигане; като осъзнава недостатъците на прилагането на Парижката декларация и Програмата от Акра, подчертава значението на разработването на „ангажираност“ при прилагане на възходящ подход, както и на преодоляване на разпокъсването на помощта и създаването на стабилни, ефективни и независими механизми за контрол на изпълнението, които да включват парламентите и гражданското общество както на национално, така и на международно равнище; счита, че за да бъде ефективна помощта следва да се разглежда и оценява в зависимост от конкретния й принос за постигането на целите за развитие, а не само по отношение на вложените средства;
Believes that HLF-4 will be a success if it results in a strong commitment to aid effectiveness, reflected in clear and measureable objectives with a precise timetable for their realisation; mindful of the implementation deficits of the Paris Declaration and AAA, underlines the importance of development ‘ownership’ following a bottom-up approach, of non-fragmentation of aid and, as well as of setting up strong, effective and independent follow-up enforcement mechanisms, involving parliaments and civil society at both national and international level; takes the view that, if it is to be effective, aid should be considered and evaluated in terms of its concrete contribution towards achieving development goals and not only in term of inputs;
Припомня, че ефективността на помощта позволява на бедните държави да мобилизират вътрешни приходи; следователно още веднъж приканва настойчиво Съюза да превърне борбата срещу данъчните убежища и укриването на данъци, в свой висш приоритет, докато насърчава алтернативни източници на финансиране за развитие, например чрез създаването на данък върху финансовите транзакции; също така, приканва настойчиво ЕС да предостави засилена подкрепа за подпомагане на развиващите се страни в осъществяването на данъчни реформи с цел да се подкрепят ефективни, ефикасни, справедливи и устойчиви данъчни системи, които следва да доведат до намаляването на бедността и на зависимостта от помощ;
Points out that aid effectiveness requires poor countries to be able to mobilise domestic revenues; urges the EU once again, therefore, to make the fight against tax havens and tax evasion its utmost priority, while also promoting alternative sources of development finance, for example through the introduction of a financial transaction tax; likewise, urges the EU to give developing countries more help with tax reforms, thereby supporting the establishment of effective, efficient, fair and sustainable tax systems, which should have the effect of reducing poverty and aid dependency;
Призовава страните донори и страните бенефициери да предприемат незабавни мерки, за да спазят ангажиментите от Парижката декларация и Програмата за действие от Акра, които срещат пречки единствено във връзка с политическата воля и бюрокрацията и високите разходи за транзакция, например в областта на необвързването на помощта, предвидимостта на помощта, условността и прозрачността; и по-специално подчертава необходимостта от прилагане на предвидения в Програмата за действие от Акра ангажимент донорите да разчитат на първо място на националните системи в рамките на двустранното сътрудничество между правителствата и да отговарят на непредвидимостта на потоците на помощ; освен това призовава настоятелно страните донори да предпочитат местните и регионални обществени поръчки;
Calls on donor and recipient countries to take immediate action to honour their commitments under the Paris Declaration and the AAA, the only obstacles to which are political will, bureaucracy and high transaction costs, for instance as regards the untying of aid, aid predictability, conditionality and transparency; emphasises, in particular, the need to put into practice the commitment made in the AAA whereby, in the context of bilateral cooperation between governments, donors undertake to draw first and foremost on their national systems, and to make aid flows more predictable; also urges donor countries to give priority to local and regional public procurement;
Припомня ролята на помощта като лост за стимулиране на приобщаващ и устойчив растеж с цел да се намалят бедността и зависимостта от помощ и да се благоприятства създаването на работни места, като се вземат предвид специфичните особености на всяка страна и същевременно се осигурява увеличаването на ефективността на помощта в страните, които най-много се нуждаят от нея; отбелязва също така, че помощта следва да се разглежда като временна мярка, чиято цел е да насърчи устойчивия и самостоятелен растеж в развиващите се страни, а не като дългосрочно решение;
Points out that aid should serve as a lever for inclusive, sustainable growth in order to reduce poverty and aid dependency and facilitate job creation, taking into account the individual characteristics of each country while strengthening aid effectiveness in those countries whose need is greatest; also notes that aid should be regarded as a temporary measure aimed at fostering self-sustainable growth in developing countries, rather than as a long-term solution;
8 Подчертава, че растежът е затруднен от определени практики на донорите в областта на обществените поръчки, които не вземат предвид местната икономика; следователно приканва настойчиво донорите да отдават предпочитание на местните и регионалните обществени поръчки, като по този начин се засили местният икономически капацитет; 9.
8 Stresses that such growth is being hampered by certain procurement practices on the part of donors, which disregard the local economy; urges donors, therefore, to give preference to local and regional procurement, thereby enhancing local economic performance; 9.
Изтъква, че помощта за развитие сама по себе си не е достатъчна, за да изкорени бедността, и че тя следва да е насочена към причините за бедността, а не към нейните симптоми; подчертава необходимостта от по-ефективна помощ като част от процеса на развитие, който се стреми да създаде в страните бенефициери силни и съобразени с околната среда икономики, в които се гарантира всеобщ достъп до основните социални услуги, и в крайна сметка да намали зависимостта от помощ; подчертава във връзка с това значението на създаването на среда, която благоприятства разкриването на достойни работни места, предприемаческия дух и иновациите в страните бенефициери; насърчава донорите да отдадат приоритетно значение на възползването от икономическите възможности на местно равнище и да предприемат активни мерки за тяхното укрепване;
Points out that development aid is not in itself enough to eradicate poverty and that it should address its causes, rather than its symptoms; emphasizes the need for more effective aid as part of a development process which seeks to create, in recipient countries, strong, environmentally friendly economies in which access to basic social services is guaranteed for everyone and, ultimately, to reduce dependence on aid; stresses, in that connection, the importance of creating a climate conducive to decent work creation, entrepreneurship and innovation in recipient countries; encourages donors to exploit local economic capacities as a matter of priority and to take active steps to strengthen them;
Призовава за по-ефективна международна координация на разпределението на помощта между държавите, за да се отговори на проблематиката във връзка със страните „любимци“ и страните „сираци“ по отношение на оказваната помощ; подчертава, че стремежът към повишаване на въздействието на помощта и към постигане на повече резултати/стойност не следва да води до политика за развитие, която избягва рисковете и се съсредоточава само върху „лесните“ страни; настоятелно заявява, че потребностите и премахването на бедността трябва да продължат да бъдат решаващите критерии за предоставянето на помощ за развитие;
Calls for more effective international coordination of cross-country aid distribution in order to address the problem of ‘aid darlings’ and ‘aid orphans’; stresses that the aim to increase the impact of aid and to get more results/value for money should not lead to a risk-averse development policy which only focuses on ‘easy countries’; insists that poverty eradication and needs must remain the crucial criteria for the allocation of development aid;
Подчертава, че е важно да се прилага диференциран подход към ефективността на помощта, като се вземат предвид етапът на развитие на страните бенефициери (най-слабо развити страни, нестабилни страни и страни със среден доход) и техните специфични потребности; изтъква, че предвид големия брой нестабилни държави и факта, че те са най-далече от постигането на Целите на хилядолетието за развитие, като представляват 75 % от дефицита, е важно да се обърне специално внимание на този въпрос;
Underlines the importance of a differentiated approach to aid effectiveness, taking into account the level of development of the receiving countries (least developed, fragile and middle-income) and their specific needs; highlights that, given the high number of fragile states and the fact that they are the furthest away from achieving the MDGs, accounting for 75 % of the deficit, it is important that special attention is given to this issue;
Подчертава, че участието на органите на местно самоуправление и организациите на гражданското общество в политиките за развитие е от основно значение за постигането на Целите на хилядолетието за развитие и за гарантирането на добро управление; отбелязва, че въпреки признаването им в Програмата за действие от Акра като „действащи лица на развитието“, редица организации на гражданското общество се сблъскват с политики и практики, които ги възпрепятстват при изпълнението на тази роля; в по-широк смисъл призовава донорите и страните партньори да поставят акцента върху по-голямото признание на участието на парламентите, органите на местно самоуправление и гражданското общество, както и върху по-прозрачното използване на националните системи;
Stresses that the involvement of local authorities and civil society organisations in development policies is essential in order to achieve the MDGs and ensure good governance; notes that, although the AAA recognises them as ‘development actors in their own right’, many civil society organisations are faced with policies and practices that are undermining their role as development actors; calls, more broadly, on donors and partner countries to place the emphasis on greater recognition of the involvement of parliaments, local authorities and civil society, and on more transparent use of national systems;
Изтъква, че финансовата помощ не е достатъчна за гарантиране на устойчиво развитие и че органите на местно самоуправление и частният сектор в рамките на отделните страни трябва да изпълняват основна роля в осъществяването на проектите, свързани с Целите на хилядолетието за развитие; подчертава ролята на частните предприятия като малките и средните предприятия в създаването на блага и отговорността на държавите-членки за гарантиране на стабилността и на съблюдаването на принципите на правовата държава; подчертава в това отношение значението на доброто управление в страните бенефициери;
Points out that financial aid is not in itself enough to guarantee sustainable development and that local government and the domestic private sector must play a major part in implementing MDG-related projects; emphasises the role played by private undertakings, such as small and medium enterprises, in wealth creation and the responsibility of States to guarantee stability and the rule of law; stresses, in that connection, the importance of good governance in recipient countries;
Подчертава, че показателите за добро управление, някои от които все още предизвикват бурна полемика, също така трябва да бъдат предмет на разискване, като се има предвид, че те са полезни при определяне на качеството на подходите за участие, необходими за демократична ангажираност;
Stresses that indicators of good governance – some of which remain highly controversial – should also be the subject of debate, given their value in determining the quality of the participatory approaches necessary for democratic ownership;
Приканва правителствата партньори да спазват и да полагат по-големи усилия за децентрализация (политическа, административна и данъчна), и да засилват сътрудничеството между местните и националните процеси за планиране на развитието, способствайки за допълняемост и специализация и при зачитане на местната автономия;
Calls on partner governments to value and step up efforts towards decentralisation (political, administrative and fiscal) and to enhance coordination between local and national development planning processes by contributing to complementarity and specialisation, with due regard for local autonomy;
Призовава страните донори по-добре да координират и хармонизират действията си, както и да опростят процедурите си и да активизират по-тясно сътрудничество с частните донори;
Calls on donor countries to coordinate and harmonise their efforts more effectively, to streamline their procedures and to work towards closer cooperation with private donors;
Призовава за насърчаване и благоприятстване на сътрудничеството Юг–Юг и триъгълното сътрудничество като форми на подпомагане, които допринасят за подобряване на качеството и ефективността, обмена на знания и развитието на капацитет;
Urges that South-South and triangular cooperation be encouraged and promoted as forms of aid that help to improve quality and effectiveness and contribute to the exchange of knowledge and to capacity-building;