natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В други случаи граничните стойности са същите , например за некотируеми ценни книжа (10%) и за парични средства в брой (3%).
In other cases the limits are the same, for instance for unlisted shares (10%) and cash (3%).
В допълнение към това британското законодателство установява някои лимити , които не са заложени в Директивата – например , ограничение от 5% за участия в доверителни фондове , 5% за компютърна техника и 2.5% за офис оборудване .
UK regulation goes on to prescribe some limits not prescribed by the Directive, for example, 5% on holdings in authorised unit trust schemes, 5% on computer equipment and 2.5% on office machinery.
Този член е свързан със случая ELAS по смисъла на параграф 6, който въвежда клауза за избягване на изискванията, посочени в останалия текст на члена.
This article is linked to the case within the terms of paragraph 6, which introduces an escape clause to the requirements contained in the rest of the article.
Според тази клауза, “при изключителни обстоятелства” и “по молба на застрахователната компания”, местната държава-членка може “временно” и “при наличие на пълна обоснованост” да допусне изключения на заложените в параграф 1 предписания.
According to this provision, "in exceptional circumstances” and “at an assurance undertaking’s request”, the home Member State may “temporarily” and “under a properly reasoned decision" allow exceptions to the rules laid down in paragraph 1.
Това трябва да бъде разглеждано в контекста на член 25 относно границата на платежоспособност и на член 21 относно активите, допустими за покриване на технически резерви.
This needs to be seen in the context of Article 25 on the Solvency margin and Article 21 on assets allowed to cover technical provisions.
Въпросът в случая е дали британското законодателство предоставя на регулаторните органи (държавния секретар) по-широки правомощия, отколкото заложените в Директивата, за избягване на някои предписания по отношение на финансовия надзор.
The issue at hand is whether UK legislation gives the regulator (the Secretary of State) broader powers than those prescribed by the Directive to waive regulations on prudential supervision.
В рамките на британския закон, в раздел 68 от Закона за застрахователните компании от 1982 г., държавният секретар има право, по молба на или със съгласието на даден застраховател, да се отклони от прилагането на правилата относно осъществяване на финансов надзор.
At UK level, under section 68 of the 1982 ICA, the Secretary of State may, upon request or with the consent from an insurer, waive the application of prudential supervision rules.
Упражняването на това право не се ограничава от стандартите, описани в Директивата (т.е. “изключителни обстоятелства”, “временно”, “при напълно обосновано решение”).
The exercise of this power is not constrained by the standards mentioned in the Directive (i.e. “exceptional circumstances”, “temporarily”, “under properly reasoned decision”).
Клаузата сочи, че решението на държавния секретар “може да подлежи на спазването на определени условия”, което красноречиво оставя на преценката на регулатора да реши дали да налага тези условия, или не.
The provision stipulates that the Secretary of State’s decision “may be subject to conditions”, clearly attributing to the regulator discretion to decide whether to impose those conditions or not.
Тук очевидно става дума за по-широки правомощия, отколкото заложените в Директивата.
These seem to be broader powers than those prescribed by the Directive.
Подобни правомощия съдържат риска да бъдат упражнявани по много снизходителен начин, осуетявайки по този начин прилагането на хармонизираните стандарти.
Such powers entail the risk of being exercised in a very lenient way, undermining the application of harmonized standards.
Това буди някои опасения относно съвместимостта на раздел 68 от Закона за застрахователните компании от 1982 г. с Третата директива за животозастрахователните компании.
This raises some concerns as to the compatibility of section 68 of the ICA 1982 with the 3LD.
Повече информация в тази насока е представена в частта за член 25 относно границата на платежоспособност.
See further arguments in the section covering Article 25 on the Solvency margin.
Член 29 – Застрахователни условия и премии ( член 34 от КД )
Article 29 - Conditions of assurance and premiums (Article 34 of CD)
Целта на този член е да стимулира държавите-членки да възприемат по-слабо рестриктивни търговски практики.
The aim of this article is to encourage Member States to adopt less trade restrictive practices.
Той възпрепятства държавите-членки да изискват предварително одобрение на застрахователните условия, размера на премиите, базата за изчисляване на премиите и на техническите резерви, както и други документи, които застрахователят може да използва в отношенията си със застрахованите лица.
It prevents Member States requiring the prior approval of policy conditions, scales of premiums, technical bases used for calculating scales of premiums and technical provisions and other printed documents the insurer may use in its dealing with policyholders.
Държавите - членки не са задължени да приемат условия , които изискват предварителното одобрение или системното уведомяване за общите и специални условия на полиците , размера на премиите , базата за изчисляване по - специално на размера на премиите и на техническите резерви и форми , както и други документи , които застрахователната компания възнамерява да използва в работата си с клиентите .
Member States shall not adopt provisions requiring the prior approval or systematic notification of general and special policy conditions, scales of premiums, technical bases used in particular for calculating scales of premiums and technical provisions or forms and other printed documents which an assurance undertaking intends to use in its dealings with policy-holders.
Независимо от условията на първия подпараграф , с единствената цел да се провери съответствието с националните норми относно актюерските принципи , държавите - членки могат да изискват редовното предоставяне на информация за базата , използвана по - специално за изчисляване размера на премиите , и на техническите резерви , без това изискване да представлява предварително условие дадена компания да осъществява своята дейност .
Notwithstanding the first subparagraph, for the sole purpose of verifying compliance with national provisions concerning actuarial principles, the Member State of origin may require systematic communication of the technical Bases used in particular for calculating scales of premiums and technical provisions, without that requirement constituting a prior condition for an undertaking to carry on its business.
Не по - късно от пет години след датата на прилагане на тази Директива , Европейската комисия трябва да представи пред Съвета доклад за въвеждането на тези условия .
Not later than five years after the date of application of this Directive, the Commission shall submit a report to the Council on the implementation of those provisions.
Условията на Директивата са транспонирани в британското законодателство чрез Регламент 4 и допълнителна Таблица 1, параграф 11 от Регламентите за застрахователните компании от 1994 г .
The Directive’s provision was transposed into UK legislation by Regulation 4 and Schedule 1, paragraph 11 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Според тези правила , заявителите вече не са задължени да предоставят информация за общите и специални условия на полиците или договорите , които компанията предлага .
According to those rules, applicants are no longer required to submit information on the general and special policy or treaty conditions which the company proposes to use.
Тази информация е била изисквана по силата на Регламентите за застрахователните компании от 1981 г ., но след влизането в сила на Регламентите за застрахователните компании от 1994 г ., заявителите трябва единствено да предоставят информация за “ вида на ангажиментите , които компанията поема ”, но не и за горепосочените въпроси .
This information was required by the Insurance Companies Regulations 1981 but since the Insurance Companies Regulations 1994 came into force the applicant only needs to provide information on “the nature of the commitments which the company proposes to cover” but not on the issues mentioned above.
Член 30 – Срок за анулиране на застрахователния договор ( член 15 от Втората директива за животозастрахователните компании и член 35 от КД )
Article 30 - Cancellation period (Articles 15 of 2LD and 35 of CD)
В алинея 1 от член 15 (1) на Директива 90/619/E ИО текстът “ в един от случаите , описани в Глава III” трябва да бъде изтрит .
In the first subparagraph of Article 15 (1) of Directive 90/619/EEC the words 'in one of the cases referred to in Title III' shall be deleted.
Член 15 (2) от Директива 90/619/E ИО се заменя със следния текст :
Article 15 (2) of Directive 90/619/EEC shall be replaced by the following:
Държавите - членки не са длъжни да прилагат условията на параграф 1 по отношение на договори със срок от шест месеца или по - малко , нито когато ( поради статута на застрахованото лице или обстоятелствата , при които договорът е сключен ) застрахованото лице не се нуждае от тази специална защита .
The Member States need not apply paragraph 1 to contracts of six months' duration or less, nor where, because of the status of the policy-holder or the circumstances in which the contract is concluded, the policy-holder does not need this special protection.
Държавите - членки трябва да посочат в своите правила случаите , при които условията на параграф 1 не се прилагат .”
Member States shall specify in their rules where paragraph 1 is not applied.'
В своята оригинална версия тази клауза позволява на държавите - членки да не установяват срок за анулиране на договорите само в случаите , когато те са сключени за срок от шест месеца или по - малко .
In its original version, this provision allowed Member States not to provide for a cancellation period only in the case of contracts of six months’ duration or less.
Член 30 от Третата директива за животозастрахователните компании въвежда още едно изключение , позволяващо на държавите - членки да не установяват срок за анулиране на договорите , когато ( според статуса на застрахованото лице или обстоятелствата , при които е сключен застрахователният договор ) такава специална защита не е необходима .
Article 30 of the 3LD introduces a second exception, allowing Member States not to provide for a cancellation period when, according to the status of the policyholder or the circumstances in which the contract is concluded, there is no need for this special protection.
Клаузата оставя на всяка държава - членка да определи правила , посочвайки случаите , в които ( съгласно възприетите предписания ) срокът за анулиране не се прилага .
The provision leaves it up to each Member State to specify the rules stating where, according to the prescribed guidelines, the cancellation period is not applied.
Великобритания транспонира този член в своето законодателство чрез Регламентите за застрахователните компании от 1993 г . ( отменени ) и Регламентите за застрахователните компании от 1993 г . ( отменени за втори път ), заменени впоследствие от Регламентите за застрахователните компании от 1994 г .
The UK transposed this Article into UK legislation via the Insurance Companies (Cancellation) Regulations 1993 and the Insurance Companies (Cancellation No 2) Regulations 1993 subsequently replaced by the Insurance Companies Regulations 1994.
Регламент 2 от Регламентите за застрахователните компании от 1993 г . ( отменени ) внася поправки в раздел 75 ( установено със закон уведомление от страна на застрахователя относно дългосрочните полици ) и раздел 76 ( право за отказ от сделки , свързани с дългосрочни полици ) от Закона за застрахователните компании от 1982 г .
Regulation 2 of the Insurance Companies (Cancellation) Regulations 1993 amends section 75 (Statutory notice by insurer in relation to long-term policy) and section 76 (Right to withdraw from transaction in respect of long-term policy) of the ICA 1982.
Релевантни членове от други Директиви
Relevant articles from other Directives
· Първа директива за животозастрахователните компании (1LD), 1979/267/EО
· First Life Directive (1LD), 1979/267/EC
Член 18.3 относно използването на бъдещите печалби (преобразуван впоследствие в член 27.4 от КД) [Виж също текста на член 18 от Третата директива за животозастрахователните компании (относно техническите резерви), член 21 от Третата директива (относно участието на активи в техническите провизии) и член 25 от Третата директива (относно платежоспособността).]
Article 18.3 on use of future profits (which became Article 27.4 of the CD) [See also the context of Article 18 3LD on technical provisions, Article 21 3LD on inclusion of assets in technical provisions and Article 25 3LD on solvency.]
При подаване на молба с поддържащи данни от предприятието до надзорния орган на държавата-членка, на територията на която се намира нейният главен офис, и със съгласието на този орган:
Upon application, with supporting evidence, by the undertaking to the supervisory authority of the member state in the territory of which its head office is situated and with the agreement of that authority :
(а) сума, равна на 50% от бъдещите печалби на предприятието; сумата на бъдещите печалби ще се получи като се умножи предвижданата годишна печалба с множител, който представлява средния период, оставащ за работа с полиците; използваният множител не може да надхвърли 10; предвижданата годишна печалба ще бъде средно аритметично на печалбите, получени през последните пет години от дейностите, посочени в чл.1.
( a ) an amount equal to 50 % of the undertaking's future profits ; the amount of the future profits shall be obtained by multiplying the estimated annual profit by a factor which represents the average period left to run on policies ; the factor used may not exceed 10 ; the estimated annual profit shall be the arithmetical average of the profits made over the last five years in the activities listed in article 1 .
Когато компетентните органи са дефинирали понятието получени печалби, Европейската комисия ще представи предложение за уеднаквяване на това понятие чрез Директива по уеднаквяването на годишните отчети на застрахователните предприятия и ще осигури координацията, предвидена в чл.1 (2) на Директива 78/660/ЕИО;
when the competent authorities have defined the concept of profits made , the commission shall submit proposals for the harmonization of this concept by means of a directive on the harmonization of the annual accounts of insurance undertakings and providing for the coordination set out in article 1 ( 2 ) of directive 78/660/eec ( 7 ) ;
( b ) където не се практикува методът на Цилмер или където ако се практикува, образуваният резервен фонд е по-малък от надбавката към нетопремията за разходи за нови сделки включени в премията, разликата между един нецилмериран или частично цилмеризиран математически резерв и математическия резерв, цилмеризиран при ставка, равна на надбавката за разходите за нови сделки, включени в премията; тази цифра обаче, не може да превишава 3.5% от сумата на разликата между съответните капиталови суми на животозастрахователните дейности и математическите резерви за всички полици, за които е възможно цилмеризиране; разликата ще се намали със сумата от всякакви необезценени разходи за нови сделки, записани като актив;
( b ) where zillmerizing is not practised or where , if practised , it is less than the loading for acquisition costs included in the premium , the difference between a non-zillmerized or partially zillmerized mathematical reserve and a mathematical reserve zillmerized at a rate equal to the loading for acquisition costs included in the premium ; this figure may not , however , exceed 3,5 % of the sum of the differences between the relevant capital sums of life assurance activities and the mathematical reserves for all policies for which zillmerizing is possible ; the difference shall be reduced by the amount of any undepreciated acquisition costs entered as an asset ;
( c ) където се дава одобрение от надзорните органи на заинтересуваните държави-членки, в които предприятието извършва дейностите си, всякакви скрити резерви, произтичащи от подценяването на активите и надценяването на пасивите, различни от математическите резерви дотолкова, доколкото такива скрити резерви не са от изключителен характер.
( c ) where approval is given by the supervisory authorities of the member states concerned in which the undertaking is carrying on its activities any hidden reserves resulting from the under-estimation of assets and over-estimation of liabilities other than mathematical reserves in so far as such hidden reserves are not of an exceptional nature.
· Консолидирана директива (КД), 2002/83/EО
· Consolidated Directive (CD), 2002/83/EC
Член 17, задължения на одиторите (първоначално член 5 от Директива 95/26/EО) [Виж също текста на член 15 от Третата директива (относно професионалната тайна).]
Article 17, duties of auditors (originally Article 5 of Directive 95/26/EC) [See also the context of Article 15 of 3LD on professional secrecy.]
Държавите-членки трябва да осигурят спазване на минимум следните условия:
Member States shall provide at least that:
(a) всяко лице, оторизирано по смисъла на Директива 84/253/EИО (1) на Съвета и изпълняващо в дадена застрахователна компания задачата, описана в член 51 от Директива 78/660/EИО (2) на Съвета, член 37 от Директива 83/349/EИО или член 31 от Директива 85/611/EИО (3) на Съвета, или някаква друга установена със закон функция, е длъжно да уведомява своевременно компетентните органи за всякакви факти или решения, засягащи компанията, за които е научило по време на своята работа, които могат да:
(a) any person authorised within the meaning of Council Directive 84/253/EEC (1), performing in an assurance undertaking the task described in Article 51 of Council Directive 78/660/EEC (2), Article 37 of Directive 83/349/EEC or Article 31 of Council Directive 85/611/EEC (3) or any other statutory task, shall have a duty to report promptly to the competent authorities any fact or decision concerning that undertaking of which he/she has become aware while carrying out that task which is liable to:
— представляват съществено нарушение на законите, разпоредбите и административните условия относно издаването на лицензи или непосредствено регулират дейността на застрахователните компании,
— constitute a material breach of the laws, regulations or administrative provisions which lay down the conditions governing authorisation or which specifically govern pursuit of the activities of assurance undertakings,
— оказват влияние върху дейността на застрахователната компания или
— affect the continuous functioning of the assurance undertaking or
— водят до отказ за удостоверяване на отчетите или до изразяване на резерви;
— lead to refusal to certify the accounts or to the expression of reservations;
(b) това лице също така е длъжно да информира за факти и решения, за които е научило по време на своята работа, както е описано в (a), в компания, пряко свързана (чрез контролно участие) със застрахователната компания, в която лицето изпълнява своите функции.
(b) that person shall likewise have a duty to report any facts and decisions of which he/she becomes aware in the course of carrying out a task as described in (a) in an undertaking having close links resulting from a control relationship with the assurance undertaking within which he/she is carrying out the abovementioned task.
Добросъвестното разкриване на информация пред компетентните органи от лица, оторизирани по смисъла на Директива 84/253/EИО, на всякакви факти или решения, посочени в параграф 1, не трябва да се счита за някакъв вид нарушение на дадено ограничение за разкриване на информация, установено по договор или със закон, разпоредба или административни предписания, и не трябва да подвежда под каквато и да било отговорност тези лица.
The disclosure in good faith to the competent authorities, by persons authorised within the meaning of Directive 84/253/EEC, of any fact or decision referred to in paragraph 1 shall not constitute a breach of any restriction on disclosure of information imposed by contract or by any legislative, regulatory or administrative provision and shall not involve such persons in liability of any kind.
· Директива 2002/12/EО, Платежоспособност I
· Directive 2002/12/EC, Solvency I
Член 1.4 относно използването на бъдещите печалби (първоначално член 18.3 от Първата директива за животозастрахователните компании) [Виж частта за член 25 от Третата директива за животозастрахователните компании.]
Article 1.4 on use of future profits (originally Article 18.3 of 1LD) [See the section on Article 25 of the 3LD.]
При подаването на заявление, придружено с обосноваваща документация, от страна на компанията пред компетентните органи на местната държава-членка и със съгласието на тези компетентни органи, фактическата граница на платежоспособност може да се състои и от:
Upon application, with supporting evidence, by the undertaking to the competent authority of the home Member State and with the agreement of that competent authority, the available solvency margin may also consist of:
(a) до 31.12.2009 г., сума, равняваща се на 50 % от бъдещите печалби на компанията, но на не повече от 25 % от по-малката между фактическата граница на платежоспособност и нормативната.
(a) until 31 December 2009 an amount equal to 50 % of the undertaking's future profits, but not exceeding 25 % of the lesser of the available solvency margin and the required solvency margin.
Сумата на бъдещите печалби се получава, умножавайки изчислената годишна печалба по коефициент, представляващ средния остатъчен срок на действие на сключения договор.
The amount of the future profits shall be obtained by multiplying the estimated annual profit by a factor which represents the average period left to run on policies.
Използваният коефициент на може да надвишава 6.
The factor used may not exceed 6.
Изчислената годишна печалба не трябва да надвишава средната аритметична стойност на реализираната печалба през последните пет финансови години от застрахователни дейности, описани в точка 1 от член 1.
The estimated annual profit shall not exceed the arithmetical average of the profits made over the last five financial years in the activities listed in point 1 of Article 1.
Компетентните органи могат да се съгласят да включат тези суми във фактическата граница на платежоспособност единствено:
Competent authorities may only agree to include such an amount for the available solvency margin:
(i) когато на компетентните органи е представен актюерски доклад, обосноваващ вероятността за реализиране на такива печалби в бъдеще; и
(i) when an actuarial report is submitted to the competent authorities substantiating the likelihood of emergence of these profits in the future; and
(ii) доколкото тази част от бъдещите печалби, произлизащи от реализацията на скритите нетни резерви, посочени в точка (c), вече не са били взети под внимание;
(ii) in so far as that part of future profits emerging from hidden net reserves referred to in point (c) has not already been taken into account;
(b) когато не се прилага методът на Цилмер или, ако се прилага, резултатът от неговото използване е по-малък от надбавката към застрахователната премия в размера на разходите за нови сделки - разликата между математическите резерви, изчислени без използването на метода на Цилмер (или математическите резерви, към които частично е приложен методът на Цилмер) и математическите резерви, изчислени по метода на Цилмер при ставка, равна на надбавката към застрахователната премия в размер на разходите за нови сделки.
(b) where zillmerising is not practised or where, if practised, it is less than the loading for acquisition costs included in the premium, the difference between a non-zillmerised or partially zillmerised mathematical provision and a mathematical provision zillmerised at a rate equal to the loading for acquisition costs included in the premium.