natgillin/translations-raw huggingface dataset:
От двете решения на Съда (Дело 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] Сборник 397 и Дело 149/85 Wybot v Faure [1986] Сборник 2403) може да бъде направено заключение, че Парламентът провежда годишно заседание, по време на което неговите членове, дори в периодите на прекъсване на заседанието, се ползват от имунитета, предвиден в ППИ.
From the two judgments of the Court (Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 397 and Case 149/85 Wybot v Faure [1986] ECR 2403), it may be inferred that Parliament holds an annual session during which its Members, even during the periods when the session is interrupted, enjoy the immunity provided for in the PPI.
Освен това от самата цел на парламентарния имунитет произтича това, че имунитетът остава в сила по време на мандата на даден член на ЕП и обхваща образуването на производството, подготвителните проучвания, мерките за изпълнението на вече съществуващи решения, и жалби за отмяна на решения.
Furthermore, it stems from the very purpose of parliamentary immunity that the latter remains effective throughout a Member's term of office and covers the commencement of the proceedings, preparatory inquiries, measures for the execution of pre-existing judgements, appeals or applications for judgments to be set aside.
В. Независимост на имунитета на членове на Европейския парламент в сравнение с имунитета на членове на национални парламенти
C. Independent nature of European parliamentary immunity compared with national parliamentary immunity
Фактът, че член 10, първи параграф, буква а) на ППИ се отнася до имунитета, предоставен на членове на национални парламенти, не означава, че Парламентът не може да създаде собствени правила, които установяват вид „съдебна практика“.
The fact that Article 10, first paragraph, section (a), of the PPI refers to the immunities accorded to members of national parliaments does not mean that the Parliament cannot create its own rules which constitute a species of 'case law'.
По отношение на снемането на имунитет, имунитетът , който е идентичен за представителите на дадена националност в техния национален парламент и в Европейския Парламент, не трябва да се бърка със снемането на съответния имунитет , което е прерогатив на всеки отделен парламент.
As regards the waiver of immunity, such immunity , which is identical for Members of a given nationality in their national parliament and in the European Parliament, must not be confused with the waiver thereof , which is a prerogative of each individual parliament.
Тези правила, които са извлечени от приети решения във връзка с искания за снемане на имунитет, създават принципното понятие за европейския парламентарен имунитет, който в най-общи линии е независим от различните парламентарни процедури.
Those rules, which are derived from decisions adopted in respect of requests for waiver of immunity, create a consistent notion of European parliamentary immunity which, in general terms, is independent of the various national parliamentary procedures.
В противен случай, ударението би било поставено върху различията между членовете на един и същи парламент въз основа на тяхната националност.
If this were not the case the disparities between members of one and the same parliament would be accentuated on the basis of their nationality.
Чрез прилагането на тези принципи в решенията на Парламента се появи постоянен фактор, който се превърна в основен критерий при всеки отговор на Парламента на искания за снемане на имунитет.
Through application of these principles, a constant factor has emerged in Parliament's decisions, which has become a basic criterion in its response to each request for waiver of immunity.
Снемане на имунитет не настъпва в нито един от случаите, в които срещу член на ЕП са отправени обвинения в действия, които попадат в обхвата на политическата дейност.
Immunity is not waived in any case where a Member is accused of actions that come under the heading of political activity.
Този критерий се допълва от други съображения, които могат да са аргумент в полза на или срещу снемането на имунитета.
This criterion has been complemented by other considerations which may militate either for or against waiver of immunity.
– съществуването на подозрения, че наказателното преследване цели да засегне политическата дейност на въпросния член на ЕП ( fumus persecutionis );
– the existence of fumus persecutionis , i.e. the suspicion that criminal proceedings have been brought with the intention of undermining the political activity of the Member concerned,
– изключително сериозния характер на обвиненията.
– the particularly serious nature of the charges.
Компетентност да се решава относно „компетентния орган“
Competence to decide on the "competent authority"
Член 7, параграф 7 от Правилника за дейността позволява на водещата комисия „ да изрази мотивирано становище относно компетентността на въпросния орган и допустимостта на искането “.
Rule 7(7) of the Rules of Procedure allows the committee responsible to " offer a reasoned opinion about the competence of the authority in question and about the admissibility of the request ".
Следователно проучването на искането за снемане на имунитет може да бъде предшествано от удостоверяване на допустимостта на искането, включително въпроса за компетентността на националния орган да внесе такова искане.
Therefore examination of the request for the waiver of immunity may be preceded by a verification of its admissibility, which includes the question of the competence of the national authority to submit such a request.
Когато анализира допустимостта на искане за снемане на имунитет, водещата комисия трябва да вземе под внимание националното законодателство на съответната държава-членка, напр. с цел да прецени дали искането е било отправено от компетентния орган
In analysing the admissibility of a request for waiver of immunity, the committee responsible has to take into consideration national law of the Member State concerned, e.g. in order to assess whether the request was made by the competent authority
До настоящия момент отговор са дали Австрия, Белгия, Чешката република, Кипър, Дания, Естония, Финландия, Германия, Гърция, Унгария, Италия, Литва, Нидерландия, Португалия, Словения, Швеция и Обединеното кралство.
To date Austria, Belgium, the Czech Republic, Cyprus, Denmark, Estonia, Finland, Germany, Greece, Hungary, Italy, Lithuania, the Netherlands, Portugal, Slovenia, Sweden and the UK have responded.
Към България и Румъния тепърва предстои да се отправи такава покана. и в съответствие със съответната процедура, като същевременно се зачитат правомощията на дадена държава-членка да прилага и тълкува собственото си законодателство.
Bulgaria and Romania have yet to be asked. and in accordance with the relevant procedure, while respecting at the same time the powers of a given Member State to apply and interpret its own legislation.
Следователно в случаите, отнасящи се до членове на ЕП, избрани от Полша, е необходимо отговорът на въпроса относно допустимостта на искането да се търси в полското законодателство.
In cases involving Members elected in Poland it is therefore necessary to look to Polish law for an answer to the question of the admissibility of the request.
ВЪПРОСИ ОТНОСНО ИМУНИТЕТИТЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ, ИЗБРАНИ В ПОЛША
Questions concerning immunities of members elected in poland
Компетентност за внасяне на искане за снемане на имунитет
Competence to submit a request for the waiver of immunity
В съответствие с член 7б от Закона за мандата, компетентността относно искане за снемане на имунитет принадлежи на публичен орган или на частно лице.
In accordance with Article 7b of the Law on the Mandate, the competence to request a waiver of immunity lies with a public authority or with a private person.
Тази компетентност зависи от вида престъпление и класификацията му като престъпление от общ или частен характер.
That competence depends on the type of offence and on its classification as a publicly or privately prosecuted offence.
Следва да се добави, че съгласно полското наказателно право, за престъпленията, категоризирани като престъпления от общ характер, може също така да се възбужда наказателно преследване по искане на частно лице, което действа като „частен обвинител“.
It should be added that under Polish criminal law offences categorised as publicly prosecuted may also be "prosecuted" by a private person who acts as a "subsidiary prosecutor".
В такъв случай прокурорът не винаги взема участие в съдебното производство.
In such case the public prosecutor does not always take part in the proceedings before the court.
По отношение на престъпления от частен характер, възможно е прокурорът да се присъедини към производство, образувано по инициатива на частно лице или дори да образува такова производство (с или без участието на това лице).
With respect to privately prosecuted offences there is also a possibility for the public prosecutor to accede to proceedings initiated by the private person or even to initiate such proceedings (with or without the participation of that person).
Могат да бъдат направени следните разграничения:
The following distinctions can be drawn:
Престъпления от общ характер
Offences subject to public prosecution
а) Производство по инициатива на прокуратурата
a) proceedings initiated by the public prosecutor
Принципът е участие на прокурор в производството за престъпления от общ характер.
The principle is the public prosecution of offences by public prosecutor.
Тогава не възникват никакви проблеми.
This does not raise any difficulties.
В случай на престъпления от такъв характер се прилага член 7б, параграф 1 от Закона относно мандата и искането ще бъде отправено с посредничеството на прокурорската служба към Министерство на правосъдието, която отговаря на представата за „компетентен орган“ по смисъла на член 6, параграф 2 от Правилника за дейността.
In the case of such offences, Article 7b(1) of the Law on the Mandate applies and the request will be brought through the intermediary of the Public Prosecutor’s Office of the Ministry of Justice, who fulfils the notion of a "competent authority" within the meaning of Rule 6(2) of the Rules of Procedure.
Искането за снемането на имунитета следва да се счита за допустимо.
The request for the waiver of immunity should be considered admissible.
б) Производство, образувано по инициатива на частно лице („частен обвинител“)
b) proceedings initiated or pursued by a private person ("subsidiary prosecutor")
Категоризацията на престъплението като престъпление от общ характер не се променя.
The categorisation of the offence as publicly prosecuted does not change.
Поради тази причина фактът, кой е инициатор или кой завежда производството, следва да не бъде от значение, при положение че искането за снемането на имунитет се отправя от прокурорската служба към Министерство на правосъдието.
Therefore it should not be relevant who initiates or pursues the prosecution as long as it is the Public Prosecutor’s Office of the Ministry of Justice who submits the request for the waiver.
В такъв случай прокурорската служба към Министерство на правосъдието може да се разглежда като „посредник“ на „частния обвинител“.
The Public Prosecutor’s Office of the Ministry of Justice in such case can be considered to act as "intermediary" for the "subsidiary prosecutor".
Той действа въз основа на член 7б, параграф 1 от Закона относно мандата и следователно в качеството на „компетентен орган“ по смисъла на член 6, параграф 2 от Правилника за дейността.
It will act on the basis of Article 7b(1) of the Law on the Mandate and thus as a "competent authority" within the meaning of Rule 6(2) of the Rules of Procedure.
Престъпления от частен характер
Offences subject to private prosecution
Понастоящем съществуват само пет вида престъпления, които попадат в категорията „престъпления от частен характер“.
Currently there are only five offences that fall under the category of privately prosecuted.
a) Производство, образувано по инициатива на частно лице
a) proceedings initiated and pursued by the private person
Единственото условие за това е подобно искане да се отправя чак след внасянето на съдебен иск.
The only condition is that such request is to be made once the case has been brought before the court.
Това положение е в противоречие с член 6, параграф 2 от Правилника за дейността.
This is at odds with Rule 6(2) of the Rules of Procedure.
Съгласно изискването на този член, искане за снемане на имунитет трябва да бъде отправено от „компетентен орган “ (на полски " właściwy organ ") на държава-членка.
That Rule requires a request for waiver to be made by a "competent authority " (in Polish " właściwy organ ") of a Member State.
Следователно искането не може да бъде отправено от произволна страна, а трябва да идва от страна на: i) органа на държавата-членка, ii) на който тази държава-членка е възложила правомощия да отправя такова искане.
The request therefore cannot be made by simply anybody but has to come from: (i) the authority of the Member State, (ii) to which that Member State gave competence to make such request.
Частни лица не могат да се считат за притежаващи присъщите правомощия, посочени в член 6, параграф 2.
Private persons cannot be considered as having the attribute of authority referred to in Rule 6(2).
Съответно по силата на този член не е възможно те да отправят пряко искане за снемане на имунитет и всяко подобно искане ще трябва да се счита за недопустимо .
Accordingly, under that Rule they do not have any possibility of making a direct request for waiver of immunity and any such request will have to be deemed inadmissible .
Това заключение е в сила, независимо от факта, че съгласно националното законодателство на държава-членка в компетенцията на лице е да отправя искане за снемането на имунитет пряко, без да трябва такова искане да бъде предадено чрез или проучено от прокуратурата или от съдия.
This conclusion holds good regardless of the fact that under the national law of a Member State a person is competent to make a request for the waiver directly without such request being submitted through or examined by the public prosecutor office or a judge.
б) Производство, образувано по инициатива на частно лице, в което се e включил прокурор
b) proceedings initiated by a private person, to which the public prosecutor subsequently acceded
Същото заключение може да бъде направено и в случай, че прокуратурата се присъедини към заведеното от лицето дело за престъпление от частен характер.
The same conclusion must be drawn in the event that the public prosecutor joins the person in his or her private prosecution.
Фактът, че прокуратурата се включва в производството, не внася промяна в определението на престъплението като престъпление от частен характер в престъпление от общ характер.
The fact that the public prosecutor accedes to the proceedings does not change the qualification of the offence from private to public.
Ето защо единствено на частното лице се разрешава да изисква снемане на имунитета.
Thus only the private person would be allowed to request the immunity to be waived.
в) Производство по инициатива на прокуратурата (с или без участието на лицето, което има право да действа в качеството на частен обвинител в съдебното производство)
c) proceedings initiated by the public prosecutor (with or without participation of the person having the right to act as a private prosecutor in the proceedings before the court)
Подобно на останалите случаи, заключението остава в сила, ако прокуратурата е тази, по чиято инициатива се образува наказателно преследване на престъпление от частен характер.
Similarly, the conclusion remains good when it is the public prosecutor who initiates the prosecution of a privately prosecuted offence.
Няма промяна в категоризацията на престъплението и важат съображенията, посочени в букви а) и б).
The categorisation of the offence does not change and the observations made under points a) and b) apply.
Изглежда също така, че възможността за прокуратурата делото да бъде изслушано в съда ще зависи от искането на частното лице за снемане на имунитета.
It seems also that the possibility for the public prosecutor to have the case successfully heard by the court would depend on the private person's request for the waiver.
До настоящия момент към комисията по правни въпроси не е било отправяно искане да се произнесе по последните два случая; при все това, вероятно е въпрос на време да възникне такъв казус, като се имат предвид различните възможни варианти съгласно полското законодателство.
To date, the Committee on Legal Affairs has not been asked to pronounce on the last two cases; however, it is likely to be only a question of time before such a case arises, given the various scenarios possible under Polish law.
Допълнителни наблюдения
Additional observations
Целта на изискването за „компетентен орган“ в член 6, параграф 2 е да гарантира, че в Парламента се внасят искания само по производства, които са привлекли вниманието на органите на дадена държава-членка.
The purpose of the requirement for a "competent authority" in Rule 6(2) is to guarantee that Parliament receives only requests in proceedings that have received the attention of the authorities of a Member State.
Следва да се подчертае, че съгласно този член не се предвижда възпрепятстване на правата на частните лица в съдебни производства.
It should be stressed that this Rule is not intended to interfere with the rights of private persons in judicial proceedings.
В същото време от държавите-членки зависи да гарантират как могат да се упражняват такива права по отношение на членовете на Парламента.
It is, however, for the Member States to ensure how such rights can be exercised with regard to Members of the Parliament.
Целта е на държавите-членки да се предостави възможността да запазят известен контрол върху исканията за снемане на имунитета на членове на Европейския парламент, като същевременно гарантират, че исканията, които се отправят към Европейския парламент, са сериозно подплатени.
The purpose is to give Member States the possibility to retain certain amount of control over requests for the waiver of the immunity of Members of the European Parliament, while guaranteeing at the same time that requests made to the European Parliament are serious.
Следва също така да се отбележи, че понятието „орган“ е ясно и последователно посочено в членове 6 и 7 от Правилника за дейността с оглед на всички въпроси, които се отнасят до отношенията между водещата комисия и органите на държавите-членки в случаи, свързани със снемане на имунитет.
It should also be noted that the notion of "authority" is clearly and consequently referred to in Rules 6 and 7 of the Rules of Procedure with respect to all questions concerning relations between the committee responsible and authorities of a Member State in cases concerning waivers of immunity.
Като се има предвид характерът на свързаните дейности и процесуални действия, следва заключението, че това правомощие следва да принадлежи на съдебните органи.
Given the nature of the acts and proceedings involved, it should be inferred that this power should be vested in the judiciary.
В повечето държави-членки това е прокуратурата; в някои случаи законът дава това право на министъра на правосъдието, на полицията, на съдия или просто на орган, който отговаря за производството.
In most Member States, this is the public prosecutor's office; in some case the law designates the Minister of Justice, police authority, a judge or simply the authority in charge of proceedings.
В повечето случаи това е органът, по чиято инициатива се образува производството.
In most cases this is the authority which takes the initiative in instituting proceedings.
Следва да се отбележи, че въпреки че съгласно законите на различните държави-членки наказателното преследване на престъпления от частен характер се опира на общи принципи, възможността частно лице да отправи пряко искане за снемане на имунитет към Европейския парламент изглежда специфично за полското законодателство.
It should be noted that, although private prosecution of offences is common under the laws of various Member States, the possibility for a private person to address a request for waiver of immunity directly to the European Parliament seems to be peculiar to Polish law.
Доколкото се отнася до членове на Европейския парламент, избрани от Полша, не само че съществува крайно незадоволителна липса на яснота относно това как да се процедира с определени искания за снемане на имунитет в светлината на разпоредбите на член 7б, параграф 2 от Закона относно мандата и член 6, параграф 2 от Правилника за дейността, но така също и има ограничен контрол върху сериозността на престъпленията, във връзка с които се отправят искания за снемане на имунитет.
As far as Members elected in Poland are concerned, there is not only a highly unsatisfactory lack of clarity as to how to treat certain requests for waiver of immunity in the light of the provisions of Article 7b(2) of the Law on the Mandate and Rule 6(2), but there is also a limited control over the seriousness of offences in respect of which requests for waiver are made.
Така също изглежда, че настоящото решение на въпроса води до неравностойно третиране на страните, които отправят искане за снемане на имунитет.
It also appears that the current solution creates unequal treatment of applicants.
Потенциална загуба на мандата от страна на члена на ЕП, избран в Полша
Potential loss of the mandate by the Member elected in Poland
В рамките на разискванията относно имунитета на членове на ЕП, избрани в Полша, комисията по правни въпроси също засегна и въпроса за възможните последствия от снемането на имунитет.
In its debates on the immunity of Members elected in Poland, the Committee on Legal Affairs also addressed the question of the possible consequences of a waiver of immunity.
Снемането на имунитет би могло да доведе – в случай че членът на ЕП бъде признат за виновен от съда – до загуба на мястото му в Парламента, съобразно членове 9 и 142 от Закона от 23 януари 2004 г. относно избиране на членове на Европейския парламент (Dz.U. No 25/2004, позиция 219, във вида, в който е изменен).
Waiver might result, in the event that the Member is found guilty by the court, in a loss of his or her seat in accordance with Articles 9 and 142 of the Law on the elections to European Parliament of 23 January 2004 (OJ No 25/2004, item 219, as amended).
Този закон урежда пасивното избирателно право и загубата на мандат.
That Law regulates eligibility and loss of mandate.
Следва да се отбележи, че съгласно член 9, параграф 1 от закона, право да бъде избрано за член на Европейския парламент има всяко лице, което „ не е било осъждано за умишлено престъпление от общ характер “.
It should be observed that under Article 9(1) of the Law a person is eligible for election to the Parliament if he or she " was not punished for an intentional offence prosecuted by public prosecution ".
Съгласно член 142, параграф 1, точка 1 от този закон, членът на Парламента губи своя мандат в случай на загуба на пасивното си избирателно право.
Under Article 142(1)(1) of that Law a Member of the Parliament loses his or her mandate if he or she ceases to be eligible for election.
Следователно рискът от загуба на мандата възниква в случаите, когато членът на ЕП е признат за виновен в извършването на умишлено престъпление от общ характер.
The risk of losing the mandate occurs therefore when the Member is found guilty of committing a publicly prosecuted intentional offence.
Не съществува подобна разпоредба, приложима спрямо членовете на полския Сейм или Сенат, които в такива случаи не губят своето право да бъдат избирани.
There is no equivalent provision applicable to members of the Polish Sejm or Senat, who do not cease to be eligible for election in such a case.
Това дискриминационно отношение беше предмет на въпрос с искане за устен отговор
This discriminatory treatment was the subject of an oral question
Въпрос с искане за устен отговор към Комисията, внесен от Giuseppe Gargani от името на комисията по правни въпроси ( B6-0002/2008 ). , отправен към Комисията.
Oral question presented to the Commission by Giuseppe Gargani on behalf of the Committee on Legal Affairs ( B6-0002/2008 ). to the Commission.