natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Пълният оперативен провал от този краен вид може да се дължи единствено на цялостен недостиг на етично отговорно отношение.
Total operational failure of this ultimate kind can only be due to an overall deficiency in ethically responsible attitude.
Други хора пожелаха да стигнат дори дотам, че да твърдят, че при горните оперативни и организационни грешки провалът на регулаторните органи трябва да е бил също и плод на тайни споразумения."
Others have wished further to maintain that, over and above organisational and operational deficiencies, regulatory failure must also have been collusive."
Меморандумът WE-CONF6 твърди, че " неизбежно е, колкото повече знае някой за конвенционалните застрахователни методи, толкова по-малко вероятно е да бъде подведен от това, което извърши Equitable, и е толкова по-вероятно да бъде подозрителен към това какво действително се е случвало с премиите.
The memo WE-CONF6 claimed that " it is inescapable that the more someone knew about conventional assurance methods, the less likely he was to be misled by what Equitable did, and the more likely to be suspicious about what was really happening to the premiums.
Все пак регулаторните органи, които са били най-големите експерти от всички, са си затворили очите за целия въпрос."
Yet the regulators, who should have been the most expert of all, turned a blind eye to the whole matter."
В свидетелските си показания (H4) г-н Colin SLATER, експерт-счетоводител и експерт по съдебно счетоводство, подчертава някои счетоводни слабости в дейностите на Equitable Life, които регулаторните органи е можело и е трябвало да забележат и да реагират.
In his testimony (H4) Mr. Colin SLATER, chartered accountant and expert in forensic accounting, highlighted some accounting weaknesses in Equitable Life's operations which the Regulators could and should have noticed and reacted to.
По-специално той напомня как "през юли 2000 г . загубата по делото Hyman е била оценена, че е струвала на дружеството £1.5 милиарда ...
In particular, he reminded how "in July 2000 the Hyman case loss was estimated to cost the Society £1,500m ...
Впоследствие се появява информация, че загубата по случая с гарантираните равнища на анюитета по никакъв начин не е била единственият фактор, допринасящ за провала на дружеството ...
Information emerged subsequently has shown that the loss of the GAR case was by no means the only factor contributing to the Society’s downfall ...
От края на 80-те Equitable Life се опитва да комбинира облагите от изравняването при полиците с право на дял от печалбата с прозрачността на оценките на управляваните средства, но без да се запазва никакво имущество.
From the late 1980s Equitable Life tried to combine the benefits of with-profits smoothing with the transparency of managed fund valuations, but without maintaining any estate.
"Директорите на дружество, издаващо полици с право на дял от печалбата, обявяват периодични бонуси, насочени да отразят основната тенденция на инвестиционно представяне.
"The directors of a with-profit office declare periodic bonuses intended to reflect the underlying trend of investment performance.
По този начин инвеститорите в полици с право на дял от печалбата до някаква степен са защитени от промени на пазара.
In this way with-profit investors are protected to some extent from market swings.
Много дружества, издаващи полици с право на дял от печалбата, подсилват това с поддържането на „имущество” от активи-излищъци, което не принадлежи на никого.
Many with-profit offices reinforce this by maintaining an ‘estate’ of surplus assets, which belongs to no one.
Това дава възможност на такива компании да продължат да оповестяват бонуси по време на спадове на пазара ."
This enables such companies to continue to declare bonuses during market falls ."
(WE34, страница 1).
(WE34, page 1).
Подходът на Equitable Life е изложен в документа „Полиците с право на дял от печалбата - без тайни”, изготвен от Roy Ranson и предоставен на Института на актюерите на 20 март 1989 г .
The Equitable Life approach was set out in the paper ‘With Profits Without Mystery’ prepared by Roy Ranson and presented to the Institute of Actuaries on 20 March 1989.
Концепцията не е посрещната с категорично одобрение.
The concept did not meet with unqualified approval.
Един от коментаторите е г-н Clark, по-късно президент на Института на актюерите (2000-2002, който казва, че ‘авторите изказват убеждението си, че активите се притежават от сегашните поколения застраховани лица '.
One commentator was Mr. Clark, later President of the Institute of Actuaries (2000-2002) saying ‘the authors state their belief, that the assets are owned by the current generations of policyholders'.
Мисля, че заключението, което авторите вадят от това е, като се остави настрана изравняването, че сборът от индивидуалния премиен резерв към смъртност/лихви/разходи за отделните полици е равен на пазарната стойност на фонда.
I believe that the implication the authors draw from this is that, ignoring smoothing, the sum of individual asset shares for individual policies equals the market value of the fund.
Това означава,, че изравняването трябва да е напълно балансирано понятие, че надплащането към определена група застраховани лица трябва да е равно и насрещно балансирано от по-малко плащане към друга група.
This means that smoothing must be a totally balanced concept that any over-payment to one group of policyholders must be equally and oppositely balanced by an under-payment to another group.
Непостигането на това неизбежно води до неплатежоспособност в дългосрочен план, ако останалата част от теорията не се пипа."
Failure to achieve this must inevitably lead to insolvency in the long run if the rest of the theory is left intact."
Възразявайки на обвиненията за оперативните недостатъци на регулаторните органи, правителството на Великобритания обяснява подробно в WE32
Countering accusations of regulators' operational shortcomings, the UK Government detailed in WE32
В частност оттам посочват, че Третата директива " изисква калкулирането на техническите резерви на животозастрахователните компании да се основава на актюерски принципи, общи за всички държави-членки, както се посочва от 'Groupe Consultatif des Associations d’Actuaires dans les Pays des Communautés Européennes'.
In particular they stated that 3LD " required the calculation of the technical reserves of a life insurance company to be based on actuarial principles, common to all member states, and as recommended by the 'Groupe Consultatif des Associations d’Actuaires dans les Pays des Communautés Européennes'.
Тези принципи включват ограничаване на ставките на лихвите, които могат да се използват при оценка, но не предписват метода за оценка, който да се използва, изборът на който е оставен отворен за държавите-членки
These principles included limiting the rates of interest that could be used in the valuation, but did not prescribe the valuation method to be used, the choice of which was left open to member states to decide
виж чл.18, Трета директива, залегнал в Разпоредби 58-75 от Разпоредбите за застрахователните компании 1994. .
see Art.18 3LD, transposed by Regulations 58-75 of Insurance Companies Regulations 1994 . .
Директивата въвежда изискване за „ограничения на допустимостта” във връзка с активите, но възпрепятства държавите-членки да изискват компаниите да инвестират в определени активи.
The Directive introduced a requirement for “admissibility limits” in relation to assets but prevented member states from requiring companies to invest in particular assets.
Тя изменя правилата за съчетаване и локализиране на активите, въведени от Първата директива за животозастрахователните компании, така че те да се прилагат във всички държави-членки
It amended the asset matching and localisation rules introduced by the First Life Directive so that these applied across all member states
виж чл.18 и Приложение I на Трета директива, залегнали в Разп.
see Art.18 and Annex I 3LD, transposed by Reg.
27-33 от Разпоредбите за застрахователните компании 1994. .
27-33 of Insurance Companies Regulations 1994 . .
Тя също разрешава за първи път изискваното равнище на платежоспособност да се покрива ... от капитал от подчинени заеми
It also permitted the required solvency margin to be covered ... by subordinated loan capital for the first time
виж чл.25, пар.1, Трета директива. .
see Art.25, para.1 3LD. .
Това не е било обект на съгласуване с компетентния по контрола на платежоспособността орган съгласно Директивата, но във Великобритания такова съгласуване е станало изискване, което се извършва чрез издаване на решение на компетентния по контрола на платежоспособността орган според раздел на 68 от Закона за застрахователните компании от 1982 г ."
This was not subject to the consent of the prudential competent authority under the Directive but such consent was nonetheless made a requirement in the UK , again implemented by means of the issuance by the prudential competent authority of an order under section 68 of the Insurance Companies Act 1982."
В WE32 британските власти по-нататък обясняват, че Третата директива " забранява предварителното одобрение на компетентния по контрола на платежоспособността орган за продуктите с премийни ставки
The UK authorities further explained in WE32 that 3LD " prohibited the prior approval by the prudential competent authority of products or premium rates
виж чл.29 и 39, Трета директива. , като вместо това разчитат равнището на платежоспособност, правилата относно техническите резерви и оценката на активите ... да позволят адекватна защита на застрахованите лица ...
see Art.29 and 39 3LD. , instead relying on the required solvency margin, the rules concerning the technical reserves and the valuation of assets.... to afford adequate protection to policyholders...
И макар Третата директива за животозастрахователните компании да позволява държави-членки да налагат ясни изисквания за резерва за плащанията при прекратяване, тя не ги изисквала.
Whilst the Third Life Directive permitted Member states to impose explicit reserving requirements for terminal bonus, it did not require this.
виж чл.18, Трета директива. "
see Art.18 3LD. "
В WE43 застрахованият г-н VINALL твърди, че " регулаторният орган не изпълнява задължението си и после утежнява проблема, като дава подвеждаща информация на застрахованите лица."
In WE43 policyholder Mr. VINALL claimed that " the regulator failed in his duty and then compounded the problem by giving policyholders misleading information."
Той си спомня в големи детайли за стресовия си опит от свързването с FSA през 2001 г. с цел да получи някаква надеждна информация и да установи истината за финансовото състояние на компанията след нарастващия брой статии за Equitable Life.
He recalls in large detail his frustrating experience in contacting the FSA in 2001, following the increasing number of reports on Equitable Life, in order to obtain some reliable information and to establish the truth about the Company's financial position.
След като, по неговите думи, член на екипа за надзор над Equitable във FSA му казва, че по отношение на платежоспособността и нивата на резервите в Equitable " те не могат да видят никаква причина за притеснение ", г-н VINALL казал, че персоналът на FSA няма да приеме въпросите му на сериозно и даже му е затворил телефона.
After allegedly having been told by a member of the FSA Equitable supervisory team that in relation to the solvency and reserve levels of Equitable " they could see no cause for concern ", Mr. VINALL reported that the FSA staff would not take his questions seriously and had even hung up on him.
Писмените оплаквания са получили отговор, че той не е имал никакви основания да твърди, че FSA е действала непрофесионално, извод, повторен от Комисаря по жалбите във FSA.
Written complaints were answered concluding that he had no grounds to claim the FSA had acted unprofessionally, a finding repeated by the FSA Complaints Commissioner.
По негово мнение, отказът на FSA да предостави точна информация на застрахованото лице го е накарал да остане притежател на полица в компанията по-дълго, отколкото е трябвало, в резултат на което е трябвало да плати 20% глоба, когато е напуснал компанията.
In his view, the FSA's refusal to provide accurate information to the policyholder led him to stay with the company longer than he should have, with the consequence of having to pay a 20% penalty when leaving the company.
Измежду многото твърдения, че регулаторните органи във Великобритания (в частност Министерството на финансите и FSA) вече са знаели за потенциален проблем с гарантираното равнище на анюитета в Equitable през 1998 г., но не са обърнали внимание на една статия в списание SAGA
Among a number of allegations that UK regulators (in particular HM Treasury and FSA) knew already in 1998 of a potential GAR problem at Equitable but took no action, an article in SAGA magazine
Досега получената информация е неубедителна и повдига сериозни въпроси за платежоспособността на компанията
The information received to date is unconvincing and raises serious questions about the company's solvency
виж WE53 Приложение N-1. ."
see WE53 annex N-1. ."
В WE-FILE17, г-н HARDING специално изтъква твърденията за регулаторния провал, последвал решението на Камарата на лордовете (20 юли 2000 г.), и че "може да е било твърде късно да се спаси Equitable при отсъствието на парична инжекция от Правителството, (но) не е било прекалено късно да се направи така, че правата на полиците с негарантиран анюитет също да се вземат под внимание, преди да се прехвърля благосъстояние от една застраховано лице към друго."
In WE-FILE17, Mr. HARDING specifically points out alleged regulatory failure subsequent to the House of Lords ruling (20 July 2000), as "it may have been too late to save the Equitable in the absence of a cash injection from the Government, (but) it was not too late to ensure that the rights of non-GARs were also considered before transferring wealth from one policyholder to another."
Коментирайки противоречивите удръжки от полиците,през 2000/2001 г., WE-CONF8 посочва, че " решението за удръжки от полиците и как е следвало те да се разпределят е трябвало да бъде взето от борда на дружеството.
Commenting on the controversial policy cuts in 2000/2001, WE-CONF8 states that " the decision on the policy cuts, and how these were to be distributed, was one for the Society's board to make.
FSA е имала основания да се намеси, само ако предлаганите удръжки са в нарушение на договорните права или на основателните очаквания на застрахованите лица като цяло или на клас застраховани лица ...
The FSA would only have grounds to intervene if the proposed cuts breached either the contractual rights or the reasonable expectations of policyholders in general or any class of policyholder ...
Но „стойността на полицата”, която EL дава като налична за застрахованите лица, е била комбинация от договорната стойност и окончателния бонус (по усмотрение) ...
But the 'policy value' EL made available to its policyholders were a combination of the contractual value and the ( discretionary ) final bonus ...
В този случай удръжките отразяват слабата инвестиционна възвращаемост през 2000 и 2001 г . и като цяло са в съзвучие със спадовете, които са се случили на най-големите инвестиционни пазари."
In this case the cuts reflected the poor investment returns over 2000 and 2001 and were broadly in line with the falls in that period that occurred in the major investment markets."
Относно твърденията за ненавременна оценка на възможните последствия от процеса Hyman, WE-CONF8 посочва, че " FSA смятала, че решението да се търси съдебен път чрез пробно дело е било основателно, като се има предвид, че EL е била изправена пред нарастващ брой оплаквания от застрахованите лица с гарантирани равнища на анюитета.
Referring to allegations of untimely assessment of possible consequences of the Hyman litigation, WE-CONF8 states that " the FSA considered the decision to seek judgement on a test case in the courts was reasonable, given that EL was faced with an increasing number of complaints from GAR policyholders.
Вместо да се справя с тези жалби поотделно, EL е искала сигурността на прецедента ", като припомня как лорд Penrose също е открил, че " няма причини да се критикуват бордът или изпълнителният мениджмънт на дружеството , че са предприели стъпки за опипване на правните въпроси, които са възникнали.
Rather than dealing with these complaints individually, EL wanted the certainty of a precedent ", recalling how Lord Penrose had also found " no reasons to criticize the Society's board or executive management for taking steps to test the legal issues that had arisen
Заключението е, че бордът на EL " е извършил планиране на непредвидени случаи за широка гама от възможни последици, определяйки, че в най-лошия случай ще трябва да търси купувач за компанията."
It concluded saying that the EL board had " carried out contingency planning for a wide range of possible outcomes, identifying that in the worst case it would have to seek a buyer for the business."
Най-накрая, набеждавайки регулаторните органи във Великобритания в провал , WE-CONF25 твърди, че с подкрепата на подробни юридически аргументи, регулаторните органи във Великобритания " са можели и е следвало да се намесят, както преди, така и след юли 1994 г ., прибягвайки до правомощия, дадени им съгласно Раздел 45 от „Оценка на индивидуалния капитал 82 ", за да поправят сериозните нарушения в провеждането на бизнес практиките от EL поради прекомерните бонуси и предлагането на гарантирани равнища на анюитета.
Finally, alleging regulatory failure by UK Regulators, WE-CONF25 claims, with the support of detailed legal arguments, that the UK regulators " could and should have intervened, both before and after July 1994, resorting to powers provided under Section 45 of ICA 82 ", to rectify the serious deficiencies in EL's conduct of business due to over-bonusing and provision of GARs.
По-специално, след 1 юли 1994 г. те са можели "да възприемат позицията, че нарушенията в провеждането на бизнес практиките от дружеството са били толкова сериозни, че оправдават издаването на разпореждане съгласно раздел 11 от закона (както е изменен), въз основа на отсъствие на добро и разумно управление.
In particular, after 1 July 1994, they could have "taken the view that the deficiencies in the conduct of the Society’s business were so grave as to justify the giving of a direction under section 11 of the Act (as amended), on the ground of the absence of sound and prudent management.
Ако беше направил това, регулаторният орган е можел ... да използва, правомощието, дадено му от раздел 45(2)(a) да предотврати или ограничи изплащането на окончателните бонуси.
Having done this, the regulator could ... have made use of the power conferred by section 45(2)(a) to prevent or restrict the payment of final bonuses.
Издаването на разпореждането съгласно раздел 11 би било много драстична стъпка за Equitable; но със сигурност е нещо, което регулаторните органи са можели да обмислят въз основата на това, че...
The giving of a section 11 direction to Equitable would have been a very drastic step; but it is one the regulators might well have considered taking, on the basis that ...
Equitable е гласувала и е плащала бонуси, далеч надхвърлящи активите (което означава, че на напускащите застраховани лица им е било плащано повече, отколкото е делът на активите, ако трябва да се разпределят правилно за тях), като е разчитала на „добрата воля” и/или на очакваното генериране на бъдещи парични постъпления, за да се запълни дупката ...
Equitable was voting and paying bonuses well in excess of assets (that is, outgoing policyholders were being paid more than the proportion of the assets properly attributable to them), relying on “goodwill” and/or the expected generation of future cash-flows to bridge the gap ...
Тъй като няма съмнение, че гарантираните равнища на анюитета са породили правни задължение от страна на Equitable, трябвало е следователно те да се вземат под внимание при всякакво обсъждане от страна на регулаторните органи на раздел 45(2)(г) и раздел 35A ...
As there seems to be no doubt that GARs gave rise to a legal liability on the part of Equitable, they would therefore have had to be taken into account in any consideration by the regulators of section 45(2)(d) and section 35A ...
Най-очевидното действие, което регулаторните органи са можели да изискат от Equitable да предприеме, без да се включва възбраната на подраздел 45(2), би било да се изиска от дружеството да прекрати самата практика, която е пораждала основателните очаквания от стра на застрахованите лица ."
The most obvious action which the regulators could have required Equitable to take, not involving the prohibition in sub-section 45(2), would have been to require the Society to put a stop to the very practice that was producing the reasonable expectations on the part of policyholders."
Общо взето, на мен ми изглежда, че ако регулаторните органи бяха размахали голямата пръчка пред борда на Equitable, след като са разпознали сериозен проблем в прекомерното отдаване на бонуси, наистина е било много малко вероятно да не се направи нищо по проблема."
All in all, it seems to me that had the regulators, in recognition of a serious problem of over-bonusing, waved a big stick at the Equitable board it is very unlikely indeed that nothing would or could have been done about the problem."
1б) Твърдения за пречки, поставяни от регулаторните органи във Великобритания, и за тайни споразумения с EL
1b) Alleged obstruction by UK regulators and collusion with EL
Една дори още по-сериозна позиция се заема от застрахованите лица г-н CHASE GREY (WE9) и г-н WEIR (WE6), които твърдят, че по тяхно мнение е имало тайни споразумения и пречки, поставяни от регулаторните органи, за прикриване на техния регулаторен провал и отговорности.
An even tougher stance was taken by policyholders Mr. CHASE GREY (WE9) and Mr. WEIR (WE6), arguing that, in their opinion, there was collusion and obstruction by the regulators to conceal their regulatory failure and responsibilities.
По-специално г-н CHASE GREY (WE9) твърди, че " въвеждането на негарантирани полици с право на дял от печалбата през 1987г. е съставлявало конспиративна измама, според определението на английското общо право.
In particular, Mr. CHASE GREY (WE9) claimed that " the introduction of the non-guaranteed with-profits policy in 1987constituted a conspiracy to defraud, as defined by English Common Law.
Състоянието на недостатъчност на капитала на ELAS и конспиративната измама са можели да бъдат разкрити от Министерството на финансите и/или FSA чрез едно основателно запитване.
The deficient capital position of ELAS and the conspiracy to defraud were discoverable by the Treasury and/or FSA by reasonable inquiry.
Британското правителство ... е действало последователно по метода на обструкциите и хвърлянето на прах в очите, за да прикрие регулаторния си провал ."
The British Government ... has consistently acted by obfuscation and obstruction to conceal its failure of regulation ."
WE-CONF6 твърди, че " за период от около 15 години (1987- 2001 г .) и дружеството, и регулаторните организации, поставени над него, последователно са действали по начин, разработен да обърка и измами застрахованите лица, били те настоящи или бъдещи.."
WE-CONF6 claimed that " over a period of approximately 15 years (1987-2001) both the Society and the regulatory organisations set over it, consistently acted in ways designed to confuse and deceive policyholders, whether actual or prospective."
Г-н NASSIM (WE7) посочва, че "като си затваря очите за общите рискове за платежоспособността през 1990- 92 г ., регулаторният орган оттогава насетне заема позиция на самозащита и отричане, за да прикрие лошото администриране през предишните години и да избяга от отговорност, когато в края на краищата колапсът на фонда за полиците с право на дял от печалбата говори сам по себе си.
Mr. NASSIM (WE7) specified that "having turned a blind eye to gross solvency risks in 1990-92, the Regulator adopted thereafter a self-protective policy of denial, to conceal the maladministration that had taken place in previous years, and to absolve itself of responsibility when the collapse of the WP Fund eventually manifested itself.