natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Комисията по-късно получава и друг отговор от FOS, в който оттам " отхвърлят основните позиции в мнението и устното свидетелство на лорд NEILL " (WE 90).
The committee later received another response by the FOS in which it " rejects the main points which Lord Neill made in his opinion and oral evidence " (WE 90).
Освен това, там се критикува фактът, че " Лорд Neill отказа да получи информация от FOS или да позволи на FOS да коментира „фактите” в доклада си, преди да бъде публикуван "
Furthermore, it criticises the fact that " Lord Neill declined to receive information from FOS or to allow FOS to comment on the 'facts' in his report before it was published "
Две " неверни предпоставки " са споменати от FOS като примери
Two " incorrect assumptions " are mentioned by the FOS as examples
" В параграф 85 лорд Neill казва - “вероятно е [главният омбудсман] да е бил снабден с копие от Доклада [Penrose], малко след като е бил на разположение на Министерството на финансите на 23 декември 2003 г .”.
" In paragraph 85 Lord Neill says - “it is likely that [the chief ombudsman] will have been supplied with a copy of the [Penrose] Report shortly after it came into the hands of the Treasury on 23 December 2003”.
В действителност, нито Главният омбудсман, нито който и да е във FOS е виждал Доклада Penrose преди март 2004 г .
In fact, neither the chief ombudsman nor anyone at FOS saw the Penrose Report until March 2004.
В параграф 98(7) лорд Neill казва, че главният омбудсман не е предоставил на жалбоподателите “Mаксуелизационното предложение до лорд Penrose” от FSA, което лорд Neill приема, че главният омбудсман вече е бил получил.
In paragraph 98(7) Lord Neill says that the chief ombudsman failed to make available to complainants the FSA’s “Maxwellisation submission to Lord Penrose”, which Lord Neill assumed the chief ombudsman had received.
Може да се предположи все пак, че ако тези две предполагаеми грешки не се бяха появили, това не би изменило из основи заключенията на лорд NEILL.
It can be assumed, however, that if the two supposed errors had not occurred this would not have fundamentally altered Lord Neill's main conclusions.
FOS подчертава също, че е действително независим, и че лорд NEILL не е показал свидетелство за обратното, " защото не съществува такова " (WE 90).
The FOS also underlined that it is truly independent and that Lord Neill failed to produce evidence to the contrary, " because there is none " (WE 90).
Най-накрая FOS посочва, че " ако процесът при омбудсмана беше толкова дефектен, колкото грешно са предположили лорд NEILL и EMAG, това би било основание за EMAG да започне съдебни действия и да поиска от Висшия съд да отхвърли решенията на омбудсмана.
Finally, the FOS pointed out that " if the ombudsman process had been as flawed as Lord Neill and EMAG have wrongly suggested, that would have been grounds for EMAG to take judicial review proceedings and ask the High Court to overturn the ombudsman’s decisions.
Като цяло, свидетелствата показват, че някои застраховани лица, които са твърдели, че са им били продадени полици по подвеждащ начин, са получили обезщетение от FOS, докато други не са.
In summary, evidence shows that some policyholders who alleged that they were mis-sold policies were able to obtain redress through the FOS, while others were not.
Има противоречиви възгледи за това дали сумите на отсъдените компенсации са уместни и справедливи с оглед на отразяване на точните загуби на застрахованите лица, претърпени заради събитията в Equitable.
There are conflicting views about whether the amounts of compensation awarded were appropriate and just in that they reflected the real losses policyholders had suffered due to the events at Equitable.
Изглежда, че FOS не е бил в състояние да направи така, че във всички случаи сумите на компенсациите да са изчислени по достатъчно прозрачен начин, че да могат да се проверят от жалбоподателите.
It appears that the FOS has not been able or willing to ensure in all cases that the amounts of compensation were calculated in a manner transparent enough to enable them to be verified by complainants.
Решението на FOS да отхвърли, без да разглежда основанията на жалби, позоваващи се на заключенията на лорд Penrose, разкрива сериозна празнота в съдебната защита и прави явни ограниченията пред FOS, когато борави с жалби, при които решенията му могат да имат регулаторни последствия.
The FOS's decision to dismiss, without considering their merits, complaints based on the findings of Lord Penrose revealed a significant gap in judicial protection and made apparent the limitations of the FOS, when dealing with complaints, where his adjudications might have regulatory implications.
Свидетелствата подсказват, че FOS не е взел това решение независимо от регулаторния орган на Великобритания, който явно е изразил становището, че Докладът Penrose не дава основание за искове за подвеждаща продажба.
Evidence suggests that the FOS did not take this decision independently from the UK regulator, who had apparently expressed the view that the Penrose report did not give rise to mis-selling claims.
Има убедителни свидетелства, че застрахованите лица са били много разочаровани от това решение, не на последно място, защото изявления от министерството са ги накарали да повярват, че FOS ще може да разгледа жалби, произтичащи от Доклада Penrose.
There is overwhelming evidence that policyholders were deeply disappointed by the decision, not least because they had been led to believe by ministerial statements that the FOS would be available to handle complaints arising out of the Penrose report.
Вследствие на решението на FOS, цял клас жалбоподатели, които имат потенциално основателни искове във връзка с прекомерното изплащане на бонуси, са останали без друга възможност, освен скъп и рискован съдебен процес.
As a consequence of the FOS's decision, a whole category of complainants who had potentially valid claims in relation to over-bonusing was left without alternative to costly and risky litigation.
Има известни свидетелства, които подсказват, че при обработването на жалбите FOS не само е основавал решенията си на съответните основания на всяка жалба, но също е взел предвид и политически цели, различни от защитата на инвеститорите.
There is some evidence to suggest that, in dealing with complaints, the FOS did not only base its decisions on the respective merits of each complaint but also took into account policy objectives other than investor protection.
От получените свидетелства е очевидно, че FOS е загрижен за влиянието на решенията си върху останалите застраховани лица във взаимния фонд.
It is clear from the evidence received that the FOS has been concerned about the impact of its decisions on remaining policyholders of the mutual fund.
Неговите решения (дали да разгледа или да не разгледа жалба, дали да подкрепи жалба или не и, ако случаят е такъв – относно дължимата компенсация) изглежда са били повлияни от тези съображения.
Its decisions (on whether or not to consider a complaint, on whether or not to uphold a complaint and, if applicable, on the amount of compensation due) appear to have been influenced by these considerations.
Оттук целта да се защитят индивидуалните застраховани лица чрез присъждане на уместна компенсация може в някои случаи да е влязла в компромис с други съревноваващи се цели.
Hence, the objective of protecting individual policyholders by rewarding appropriate redress may have been compromised in some instances by competing objectives.
Най-накрая, има убедителни свидетелства, че редица жалбоподатели са били неудовлетворени от предоставеното им обслужване от FOS като цяло, като те твърдят, освен други неща, че оттам са показвали пристрастно отношение към ELAS.
Finally, there is strong evidence that a number of complainants were dissatisfied with the service provided to them by the FOS in general, claiming, among other things, that it displayed partial behaviour towards ELAS.
Изглежда, че има консенсус за това, че някои от ощетените застраховани лица са претърпели по различен начин вреди от забавянията, които са се случили при обработването на техните жалби във FOS .
There seems to be consensus that some aggrieved policyholders have suffered in various ways from the delays, which occurred in the treatment of their complaints through the FOS.
В някои случаи като последствие от това жалбоподателите са били възпрепятствани да предприемат съдебни действия поради сроковете.
In some cases, complainants became time barred form taking legal action as a consequence.
Каквато и да е била причината за забавянията, те са създали пречка пред усилията на застрахованите лица да получат обезщетение.
Whichever reason there was for the delays, they constituted an obstacle in policyholders' efforts to obtain redress.
Общо взето, въпреки че FOS са отсъдили компенсации за ограничен брой застраховани лица, не може да се каже, че FOS като цяло е станал подходящо средство за обезщетяване на исковете на тези застраховани лица в Equitable Life, които са претърпели несправедливост вследствие на кризата в Equitable Life.
Overall, although it awarded compensation to a limited number of policyholders, the FOS cannot be said, in general, to have constituted an appropriate means of redress for the grievances of those Equitable Life policyholders who suffered injustice as a consequence of Equitable Life's crisis.
И макар да е спорно дали FOS е имал правомощията и дали наистина е подходящата институция, която да потърси цялостно решение, липсата на други извънсъдебни алтернативи поставя много ощетени застраховани лица в напълно неудовлетворителна ситуация.
While it is questionable whether the FOS would have the capacity, or indeed be the appropriate institution, to seek a generic solution, the lack of out-of-court alternatives left many aggrieved policyholders in an entirely unsatisfactory situation.
Съдебни – граждански дела в британски съдилища
Judicial - civil proceedings before UK courts
Застрахованите лица са имали възможност да съдят дружеството в английски съдилища, при положение, че не са пропуснали сроковете съгласно британския Закон за давностните срокове (виж по-долу).
Policyholders had the possibility of pursuing the Society through the English courts, provided that they are not time barred under the UK Limitations Act (see below).
Освен това, те трябва да не са обхванати от Компромисната схема или да не са приели предложение за компенсация от дружеството по друг начин, което изключва съдебни действия.
Furthermore, they were required not to be covered by the Compromise Scheme or otherwise have accepted an offer of compensation from the Society that ruled out legal action.
Страници 54-64 предоставя преглед на британското законодателство, въз основа на което застрахованите лица биха могли да предявят искове срещу ELAS.
Pages 54 to 64. provides an overview of UK legislation, on which policyholders might base possible claims against ELAS.
Правната основа може да бъде резюмирана, както следва:
The legal background may be summarised as follows:
· Раздел 62 от Закона за финансовите услуги 1986 дава гражданско право на действие, когато инвеститор е претърпял загуба в резултат на нарушение на определени правила от правоспособно лице.
· Section 62 of the Financial Services Act 1986 provides a civil right of action where an investor has suffered loss as a result of a breach by an authorised person of certain rules.
В материален аспект, Equitable е била оправомощена от LAUTRO и е обект на неговите правила.
At the material time, Equitable was authorised by LAUTRO and subject to its rules.
Притежателите на полици с негарантирани равнища на анюитета биха имали повод за действие, ако (1) съгласно правилата на LAUTRO, от дружеството е било изискано да оповести съществуването на риска с гарантираните равнища на анюитета на бъдещите застраховани лица , (2) дружеството не е оповестило риска и (3) притежателите на полици са разчитали на това неоповестяване.
A non-GAR policyholder would have a cause of action if (1) under LAUTRO rules, the Society was required to disclose the existence of the GAR risk to prospective policyholders, (2) the Society failed to disclose the risk and (3) the policyholder relied on the non-disclosure.
Най-накрая (4), притежателите на полици трябва да докажат, че са щели да откажат полицата, предложена им от Equitable Life, ако рискът е бил оповестен.
Finally (4), the policyholder must show that he or she would have declined to take the policy offered by Equitable Life if the risk had been disclosed.
Страници 55 и 60 твърди, че " от ELAS е било изискано [съгласно правилата на LAUTRO] да оповести съществуването на риска от гарантираните равнища на анюитета на бъдещите застраховани лица ".
Pages 55 and 60. contends that " ELAS was required [under LAUTRO rules] to disclose the existence of the GAR risk to prospective policyholders ".
Там се посочва още, че е" твърде приемливо, че дружеството не е оповестило риска, след като в материалите, разпространявани от дружеството, няма специално споменаване за него ".
It furthermore states that " it is highly arguable that the Society failed to disclose the risk since in material circulated by the Society, there was no specific reference to it ".
Ключов въпрос все пак в това отношение би било да се определи моментът във времето, когато рискът от гарантираните равнища на анюитета става материален и поради това поражда задължение за оповестяване.
A key question, however, in this respect would be to determine the point in time when the GAR risk became material and therefore gave rise to an obligation to disclose.
Страници 54-60 ).
Pages 54 to 60. ).
· Притежателите на полици с негарантирани равнища на анюитета също могат да получат обезщетение за подвеждащо представяне, произтичащо от Закона за подвеждащото представяне от 1967, или съгласно общото право.
· A non-GAR policyholder could also have a remedy for misrepresentation arising under the Misrepresentation Act 1967 or under common law.
Полиците на дружеството не са имали никакви явни условия, които да третират съществуването и евентуалното влияние на полиците с гарантирани равнища на анюитета върху възвращаемостта на застрахованите лица с негарантирани равнища на анюитета.
The Society's policies did not have any express terms dealing with the existence and possible effect of the GAR policies on the returns of non-GAR policyholders.
Следователно, те могат да имат основателно искане, единствено " ако дружеството е било направило някакво загатнато представяне или обещание на бъдещите застраховани лица с негарантирани равнища на анюитета, или чрез явното изброяване на редица фактори в раздела „рискови фактори” на документа „Ключови характеристики”, дружеството тогава се подвежда за извършване на скрито представяне, че няма други съществуващи рискове, или за небрежно подвеждащо становище и съвет съгласно общото право по прецедента Hedley Byrne срещу Heller [1964] AC 465 " (ES 3
Hence, they may only have a valid claim " if the Society had made any implied representations or promises to prospective non-GAR policyholders or by listing expressly a number of factors under the heading 'Risk Factors' in the key features document, the Society is taken to make an implied representation that no other risks existed or for a negligent misstatement and advice under the common law rule of Hedley Byrne v. Heller [1964] AC 465 " (ES 3
Страница 61 ).
Page 61. ).
· Освен това, притежателите на полици с негарантирани равнища на анюитета могат да предявят договорен иск срещу дружеството, ако може да се каже, че е имало подразбиращо се договорно обещание или гаранция, че няма други факти за оповестяване, освен тези, които се съдържат в документа „Ключови характеристики”, т.е. ако е имало договорно задължение от страна на дружеството да оповести риска от гарантираните равнища на анюитета. "
· Furthermore, a non-GAR policy holder might have a contractual claim against the Society if it could be said that there was an implied contractual promise or warranty that there are no further facts to disclose other than those contained in the Key Features document, i.e. if there was a contractual duty on the part of the Society to disclose the GAR risk. "
Такова договорно задължение, все пак, изглежда, не съществува.
Such a contractual duty however does not appear to exist.
Не е специално изложено, нито може да се установи като подразбиращо се условие или гаранция.
It is not expressly laid down nor may be established as an implied term or warranty.
Информацията и представянето, които се съдържат в документа „Ключови характеристики”, не формират част от полицата.
The information and representation contained in the Key Features document do not form part of the policy.
Становищата, изказани там, не се възприемат като договорни задължения, дадени от дружеството " (ES 3
The statements made therein are not intended by the parties to be contractual promises given by the Society " (ES 3
Страница 62 ).
Page 62. ).
Следователно като цяло " притежателите на полици с негарантирани равнища на анюитета може да предявят иск срещу Equitable съгласно раздел 62 от Закона за финансовите услуги от 1986 г . или за подвеждащо представяне, или за небрежен съвет " съгласно ES 3
In summary, therefore, " a non-GAR policyholder may have a claim against Equitable under section 62 of the Financial Services Act 1986 or for misrepresentation or for negligent advice " according to ES 3
Страница 17 . "
Page 17. . "
б) Давностен период
Limitation period
Както се очертава в ES 3
As outlined in ES 3
Страници 62 и 63 , съдебните действия, както са описани по-горе, са обект на определени давностни срокове съгласно Раздел 2 на Закона за давностните срокове 1980 : Давностният период за искове срещу закононарушения е шест години от датата, когато възниква причината на действието.
Pages 62 and 63. , legal action as described above is subject to certain limitation periods under the Section 2 of the Limitation Act 1980 : The limitation period for claims based on tort is six years from the date when the cause of action arose.
Иск за небрежност по общото право (небрежен съвет или подвеждащо изказване) се подава до шест години от възникването на причината за иска или не по-късно от три години от датата, на която тъжителят за първи път е имал както знанието за щетата, изискващо се за повдигане на иск за щети, така и правото да повдигне такова действие.
An action in negligence in common law (negligent advice or misstatement) is six years from when the cause of action accrued or, if later, three years from the date on which the plaintiff first had both the knowledge required for bringing an action for damages in respect of the relevant damage and a right to bring such an action.
По отношение на Equitable Life трябва да се отбележи, че малко след като е публикуван Доклада Penrose, дружеството иска допълнително време, за да отговори на определени жалби, произтичащи от него.
In relation to Equitable Life it is to be noted that, shortly after the Penrose Report was published, the Society sought extra time to prepare its response to certain complaints arising out of it.
По тази причина на 10 май 2004 г. FSA издава решение, с което освобождава Equitable Life от нуждата да разследва жалбите относно въпроси, произтичащи в рамките на стандартната времева граница, прилагана съобразно правилата на FSA.
For this reason, on 10 May 2004, the FSA issued a waiver dispensing Equitable Life from the need to investigate complaints about the matters arising within the standard timescale applicable under FSA rules.
Условие по това решение е Equitable Life да „ приеме писмено, че ако се опита да разчита на Закона за давностните срокове от 1980 г . като защита срещу който и да е иск от отговарящ на изискванията жалбоподател, било в съда или пред омбудсмана, няма да брои за целите на закона периода, в рамките на който случаят на отговарящ на изискванията жалбоподател е бил обект на разпоредбите на това решение. "
A condition of this waiver was that Equitable Life provided “ a written undertaking that, if it seeks to rely on the Limitation Act 1980 as a defence to any claim by an eligible complainant whether in Court or Ombudsman proceedings, it will not count for the purpose of that Act any period within which the eligible complainant’s case has been subject to this direction ”.
Според г-н SCAWEN (H3), всички застраховани лица в ELAS са пропуснали давностните срокове в края на 2006 г.
According to Mr SCAWEN (H3) all ELAS policyholders have been time barred since the end of 2006.
Гражданско-съдебни действия могат да се започнат в районния или във Висшия съд, в зависимост от обстоятелствата по случая.
Civil legal action could be started in the county court or in the High Court, depending on the circumstances of the case.
Ако искът е за £15 000 или по-малко, трябва да бъде започнат в районния съд.
If the claim is for £15,000 or less, it must be started in the county court.
Ако случаят е прост, районният съд ще реши да използва процедурата за малките искове и ще насочи случая по „пътеката малки искове”.
If the case is a simple one, the county court will decide to use the small claims procedure and will allocate the case to the ‘small claims track’.
В повечето случаи съдът няма да разпореди разходите по адвокати да се платят от губещата страна в дела с малък иск.
In most cases, the court will not order solicitors’ costs to be paid by the losing party in a small claims case.
По тази причина повечето жалбоподатели предявяват малки искове без помощта на адвокат.
For this reason most claimants deal with a small claim without the help of a solicitor.
Ако стойността на делото е £5 000 или по-малко, случаят обикновено са насочва по „пътеката малки искове”.
If the value of a case is £5,000 or less, it will generally be allocated to the small claims track.
Г-н WEIR (H2) и г-н SCAWEN (H3) посочват, че някои застраховани лица са избрали този вариант и са предявили искове пред Съда за малки искове или са заплашили ELAS, че ще го направят.
Mr WEIR (H2) and Mr SCAWEN (H3) indicated that some policyholders have taken this choice and launched claims through the Small Claims Court or threatened ELAS to do so.
Той напомня все пак, че максималната стойност на делото е ограничена до £5 000 и по тази причина вероятната компенсация би била ограничена.
He recalled, however, that that the maximum value of the case is essentially restricted to £5,000 and that therefore the amounts involved, and thus possible compensation, would be limited.
Огромното мнозинство от исковете на застрахованите лица трябва да се разглеждат пред Висшия съд.
A vast majority of policyholders' claims would have to be dealt with by the High Court.
Все пак, както застрахованите лица посочват, жалбоподателят трябва да покрие разходите на защитника в случай, че съдът отсъди в полза на дружеството (г-н LAKE, H1; г-н WEIR, H2; г-н SCAWEN; H3).
However, as policyholders pointed out, the claimant would have to meet the defendant's cost in the event that the Court decides in favour of the Society (Mr LAKE, H1; Mr WEIR, H2; Mr SCAWEN; H3).
В ES 3
In ES 3
Страница 51 се отбелязва, че " Съдебните процеси са трудна битка заради практическите трудности и високата стойност, имущественото право е неясно поради изискванията за материалност, надеждност и правилата, отнасящи се до тежестта на доказателствата, и всичко това е срещу потребителя ".
Page 51. it is noted that " litigation is an uphill struggle because of practical difficulties and high transaction costs, the substantive law is unclear and, because of requirements of materiality, reliance on the rules pertaining to the onus of proof, it is loaded against the consumer ".
Г-н SCAWEN (H3) предполага, че потенциалните разходи при предявяване на иск срещу дружеството надхвърлят финансовите възможности на голямото мнозинство от застрахованите лица.
Mr SCAWEN (H3) suggested that the potential costs of pursuing a claim against the Society lie outside the financial resources of the overwhelming majority of policyholders.
В допълнение той подчертава, че би било трудно да се намерят юристи и адвокати, които да разбират комплексно съответните пенсионни разпоредби.
In addition, he stressed that it would be difficult to find lawyers and barristers who understand the complexity of the relevant pension provisions.