natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Страница 7 г-н SCAWEN илюстрира проблема с разходите, които очакват тъжителите в английските съдилища: " Ако бях решил да дам под съд дружеството за компенсация, тогава рискът ми относно разходите, при положение, че по случая ми се образува дело и го загубя, би бил от порядъка на £150 000 за всяка страна --£300 000 всичко (EUR 440 000).
Page 7. , Mr SCAWEN illustrates the problem of costs facing plaintiffs in the English courts: " If I decided to sue the Society for compensation, then I am advised that my risk for costs, in the event that my case went to trial and was lost, would be of the order of £150,000 on each side--£300,000 in all (EUR 440,000).
Отделно от факта, че нямам толкова пари за рискуване, тъй като искът ми е само за £70 000 (EUR 101 000), всичко това не изглежда да е подход, спестяващ средства ...
Apart from the fact that I do not have that sort of risk money, as my claim is only of the order of £70,000, (EUR 101,000), it does not seem to be a cost effective approach. ...
Според данните, до които съм имал достъп, разходите за предявяване на иск до момента, когато дружеството реши да пристъпи към извънсъдебно споразумение, варират от £56 000 до £180 000, като средно са приблизително £101 000.
With data that I have had access to it is clear that the costs of pursuing a claim against the Society to the point at which the Society settles out of court vary from £56,000 to £180,000, with an average of approximately £101,000.
Очевидно това е извън финансовите възможности на повечето от британските граждани, отделно от риска, че може да се наложи да се плати подобна сума на адвокатите на дружеството, ако гражданите загубят или се откажат поради стреса и напрежението на съдебния процес. "
Clearly this lies outside the financial resources of the overwhelming majority of British citizens, quite apart from the risks of paying an equivalent sum to the Society’s lawyers if they lose or give up under the stresses and strains of the legal process. "
Г-н SCAWEN подсказва, че проблемът се признава от гилдията на юристите във Великобритания, като цитира доклад
Mr SCAWEN suggests that the problem is recognised by the legal profession in the UK quoting from a report
ДОСТЪП ДО ПРАВОСЪДИЕТО Окончателен доклад на достопочтения лорд Woolf; юли 1996 г., председател на гражданското отделение на Апелативния съд; Окончателен доклад до министъра на правосъдието относно гражданско-правната система в Англия и Уелс. относно гражданско-правната система в Англия и Уелс: " Дефектите ... които се откриват в настоящата ни система, са, че тя е прекалено скъпа и че често разходите надвишават стойността на иска; твърде бавна е при взимането на окончателно решение и твърде неравностойна: няма равенство между властния и богат участник в съдебен процес и участника с по-малко средства.
ACCESS TO JUSTICE Final Report by The Right Honourable the Lord Woolf, Master of the Rolls; July 1996; Final Report to the Lord Chancellor on the civil justice system in England and Wales. on the civil justice system in England and Wales: " The defects ... identified in our present system were that it is too expensive in that the costs often exceed the value of the claim; too slow in bringing cases to a conclusion and too unequal: there is a lack of equality between the powerful, wealthy litigant and the under-resourced litigant.
Системата е доста несигурна: трудността от това да се предвиди какво ще струва един процес и колко дълго ще продължи предизвиква страх от неизвестното; и е неразбираема за повечето участници в съдебни спорове.
It is too uncertain: the difficulty of forecasting what litigation will cost and how long it will last induces the fear of the unknown; and it is incomprehensible to many litigants.
Преди всичко, твърде фрагментарна е по начина, по който е организирана, тъй като никой не носи общата отговорност за администрирането на гражданското правораздаване; и твърде конфликтна, тъй като случаите се водят от страните, не от съдилищата, и решенията на съда доста често се пренебрегват от страните и не се налагат принудително от съда. “ (WE 23
Above all it is too fragmented in the way it is organised, since there is no-one with clear overall responsibility for the administration of civil justice; and too adversarial as cases are run by the parties, not by the courts and the rules of court, all too often, are ignored by the parties and not enforced by the court “ (WE 23
Страница 22 ).
Page 22. ).
WE 23 включва писмо, изпратено от адвокатска кантора до FSA в отговор на консултационен документ.
WE 23 includes a letter sent by a law firm to the FSA in answer to a consultation paper.
Там се споменава следното: " Съдебен случай във Висшия съд относно подвеждаща продажба на финансови услуги, който стигне до момент на процес, може да струва от £30 000 до £150 000.
It notes the following: " A lawsuit in the High Court concerning a financial services mis-sale, which is defended up to the point of trial, can cost anything from £30,000 to £150,000.
Много малко корпоративни клиенти и още по-малко частни клиенти могат да си позволят такива разноски. ...
Few business clients, and even fewer private clients, can afford this kind of outlay. ...
Несигурността от изхода и рискът от това да трябва да се платят разноските на другата страна са значителен възпиращ фактор. "
The uncertainty of the outcome and the risk of paying the other side’s costs are a significant disincentive. "
" Освен за малък брой относително богати жалбоподатели, този подход е в по-малка или по-голяма степен недостъпен за средния притежател на полици във Великобритания ", заключава г-н SCAWEN (H3).
" Apart from a small number of relatively wealthy claimants, this approach is more or less closed to the average policyholder in the UK ", Mr SCAWEN (H3) concluded.
Свидетелствата, събрани от EMAG (H1) и г-н WEIR (H2) показват, че само малцина заможни лица и групи са предприели съдебни действия срещу ELAS или са заплашили да направят това.
The evidence obtained from both EMAG (H1) and Mr WEIR (H2) suggests that only a few high net-worth individuals and groups have issued court proceedings or threatened to do so against ELAS.
Естествено, Комисията се опита да открие данни за броя на съдебните дела, предприети от застраховани лица срещу ELAS и за постигнатия резултат.
Naturally, the committee sought to obtain evidence as to the number of court cases issued by policyholders against ELAS and the outcome achieved.
По тази причина Комисията се свърза с няколко свидетели с молба да предоставят съдебните документи и решения.
It therefore contacted several witnesses asking them to make available court documents and judgements.
В отговор се получи копие на един иск за анулиране на договор и за щети от подвеждащо представяне и/или нарушение на законоустановени отговорности, подаден на 13 май 2002 г. от застраховано лице, което е инвестирало повече от £850 000 през 2002 г., който иск е бил уреден напълно преди съдебните заседания (виж WE-CONF 15).
In response, it received a copy of one claim for rescission and damages for misinterpretation and/or breach of statutory duty issued on 13 May 2002 by a policyholder who had invested more than £850.000 in 2002, which was reportedly settled in full before the hearing (see WE-CONF 15).
Освен този документ, не са получени никакви писмени свидетелства за съдебни дела, започнати от застраховани лица .
Apart from this document, no written evidence on court cases initiated by policyholders was received.
Г-н BAIN (H8) докладва за случай, при който на жалбоподател, на когото вече е била продадена подвеждащо полица с отчисление от дохода, ELAS му е предложила компенсация от £522.
Mr BAIN (H8) reported a case where a complainant, who had allegedly been mis-sold an income drawdown pension policy was offered a compensation of £522 by ELAS.
След като заплашва ELAS със съдебно дело, те се съгласяват да му изплатят £81 907, според г-н BAIN.
After he threatened ELAS with legal action, the Society agreed to pay him £81,907, according to Mr BAIN.
Г-н WEIR подчертава, че " доколкото знам, всеки [който е наел адвокати или е предявил искове] е бил изцяло удовлетворен преди случаят да стигне до съдебната зала ". "
Mr WEIR stressed that " to my personal knowledge, everyone [who instructed lawyers or launched claims] was settled in full before their case ever got to court ". "
По подобен начин г-н LAKE (H1) твърди, че исковете винаги са били уреждани при „ споразумения за неразпространение, които забраняват всяко по-широко обсъждане на условията по спогодбата. "
Likewise, Mr LAKE (H1) stated that cases were always settled at the cost of " gagging agreements which prohibit any wider discussions of the terms of the settlement " (Mr LAKE, H1).
Друго застраховано лице представя нещата така: " Това, което стана с всички ...случаи, беше, че те изобщо не стигнаха до разглеждане от съда, понеже бяха уреждани напълно предишния ден със споразумение за конфиденциалност.
Another policyholder put it the following way: " T he point about all ... cases is that they were never heard by the court because they were always settled in full the day before with a confidentiality agreement.
След като е направено „разумно предложение”, съдът не би допуснал тъжителите в съда и би могъл да присъди те да платят разходите.
Once a 'reasonable offer' has been made, the court would not allow the plaintiff to have their day in court and could even award costs against them.
Така че е много трудно да се разбере истината.
So it is very hard to see the truth.
Стратегията на Equitable е да сплаши потенциалните ищци, че ще направи големи разходи по делото, които те ще трябва да платят, ако загубят.
Equitable’s strategy has been to scare away potential litigants by threatening to run up high legal costs which they would have to pay if they lost.
Г-н THOMSON просто отбелязва пред Комисията, че " редица случаи са били повдигнати пред съдилищата във Великобритания ", и че " във всички тези случаи е платена съответна компенсация... "
Mr THOMSON merely stated before the committee that " a number of cases have been pursued through the UK courts " and that "in all of those cases, appropriate compensation has been paid... "
Поради това на Комисията й липсва информация относно точния брой дела, започнати от застраховани лица срещу ELAS в миналото.
Thus, the committee lacks information about the exact number of cases initiated by policyholders against ELAS in the past.
Свидетелствата изглежда подсказват, че не е имало никакво съдебно решение, понеже случаите обикновено са били решавани извънсъдебно и при клауза за конфиденциалност.
Evidence seems to suggest that there has not been any judgement because cases were usually settled out-of-court under confidentiality clauses.
Що се отнася до текущите случаи, Комисията е известена от г-н SCAWEN (H3), че група анюитенти с полици с право на дял от печалбата в момента е завела искове срещу дружеството.
As regards ongoing cases, the committee was made aware by Mr SCAWEN (H3) that a group of with-profits annuitants is currently pursuing claims against the Society.
Той обяснява, че групата е разработила механизъм, при който ищците " взаимно се осигуряват” , ако един или повече от случаите не успеят, и че искът е станал възможен само заради една адвокатска кантора, която е била склонна да поеме случая въз основа на уговорка за „плащане при спечелване на делото”.
He explained that the group has developed a mechanism by which the claimants " mutually insure " each other if one or more of the cases failed and that the claim was only made possible by a law firm which was willing to take on the case on a 'no win, no fee' basis.
В допълнение, Комисията беше информирана за един ирландски притежател на полица, който е започнал съдебен процес, а за друг случай се казва, че чака в немски съд (виж по-долу).
In addition, the committee was informed that one Irish policyholder has commenced litigation and that another case is said to be pending before a German court (see below).
Като цяло, започването на съдебни дела срещу ELAS съгласно Раздел 62 от Закона за финансовите услуги от 1986 г. или за подвеждащо представяне или небрежен съвет, на теория е било възможен вариант за ощетените застраховани лица да получат обезщетение.
In summary, the launch of court proceedings against ELAS under Section 62 of the Financial Services Act 1986 or for misrepresentation or for negligent advice was, in theory, a possible route for aggrieved policyholders to obtain redress.
На практика, все пак, обстоятелствените свидетелства подсказват, че много малко заможни застраховани лица са избрали този вариант и впоследствие са стигнали до споразумения с дружеството, докато значителните финансови рискове на правната система във Великобритания са възпрепятствали средния притежател на полици да съди дружеството.
In practice, however, circumstantial evidence suggests that only few affluent policyholders took this route and consequently reached settlements with the Society, whereas the significant financial risks under the UK legal system prevented the average policyholder from suing the Society.
Освен това, след като главните събития в ELAS датират от 1998 г.-2000 г., на практика всички ощетени застраховани лица вече са изпуснали давностния срок съгласно британския Закон за давностните срокове.
Furthermore, since the main events at ELAS date back to 1998-2000, virtually all aggrieved policyholders are by now time barred under the UK Limitations Act.
На практика, поради тази причина за огромното мнозинство от застраховани лица Британският финансов омбудсман е бил единственият източник на гражданско правораздаване.
In practice, therefore, for the vast majority of policyholders, the Financial Ombudsman Service had been the only source of civil justice.
Ощетените застраховани лица биха могли теоретично да предявят иск въз основа на твърдения за неоказване на защита на застрахованите лица от страна на британския регулаторен орган чрез упражняване на надзор върху счетоводството и практиките по съставяне на резерва и върху финансовото положение на Equitable Life съобразно законите на Великобритания.
Aggrieved policyholders could, in theory, base their claims on alleged failure of the UK Regulator to protect policyholders by exercising supervision of accounting and provisioning practices and the financial situation of Equitable Life in accordance with UK law.
Твърденията, че британските регулаторни власти са се провалили по отношение на контрола върху фирмената платежоспособност, се излагат от многобройни свидетели устно (виж например г-н LAKE, H1; г-н WEIR, H2; г-н BELLORD, H2; г-н JOSEPHS, H2, г-жа KWANTES, H7, г-н SEYMOUR H7, г-н BRAITHWAITE, H11) и писмено (виж например WE 4, WE 7, WE 8, WE 14, WE 15, WE 36, WE 44, WE 51, WE 52).
The allegation that the UK regulatory authorities failed in respect of prudential supervision has been put forward by numerous witnesses orally (see for instance Mr LAKE, H1; Mr WEIR, H2; Mr BELLORD, H2; Mr JOSEPHS, H2, Ms KWANTES, H7, Mr SEYMOUR H7, Mr BRAITHWAITE, H11) and in writing (see for instance WE 4, WE 7, WE 8, WE 14, WE 15, WE 36, WE 44, WE 51, WE 52).
Те се разглеждат в Част III на настоящия доклад.
These are covered in Part III of this report.
Някои свидетели предполагат, че регулаторният орган не само не е изпълнил надзорните си задължения, но също е подвел застрахованите лица, които са се обърнали към него във връзка с Equitable Life.
Some witnesses suggested that the regulator not only failed to fulfil its supervisory functions but also misled policyholders who had approached them in relation to Equitable Life.
Г-н VINALL например твърди в WE 43, че се е свързал с FSA в началото на 2001 г. в момент, когато проблемите с платежоспособността на ELAS стават очевидни и широко се обсъждат в пресата на Великобритания.
Mr VINALL, for instance, claims in WE 43 that he contacted the FSA in early 2001 at a time when the solvency problems faced by ELAS became apparent and were widely reported in the press throughout the UK.
Той задава въпроси относно платежоспособността и равнищата на резервите и твърди, че от FSA са му отговорили, че няма причина за тревога, когато всъщност проблемите трябва да са били известни на регулаторния орган.
He asked questions about solvency and reserve levels and claims to have been told by the FSA that there was no reason for concern, when in fact the problems should have been known to the regulator.
Той смята, че FSA е информирал погрешно застрахованите лица.
In his opinion, the FSA have misinformed policyholders.
В резултат на това те остават в ELAS по-дълго, отколкото иначе биха останали, и са претърпели още загуби.
As a result, they stayed with ELAS longer than they would otherwise have done and suffered further losses.
Последвалите жалби на г-н VINALL, както до FSA, така и до Британския комисар по жалбите, не са приети.
Mr VINALL's subsequent complaints to both the FSA itself and the UK Complaints Commissioner were not upheld.
FSA заявява, че не е могла да твърди, че няма проблеми в ELAS и че отговорността да вземат своите решения относно ELAS е била на потребителите (WE 43).
The FSA claimed that it was not in a position to assert that there were no problems at ELAS and that there was an onus on consumers to make their own decisions with regard to ELAS (WE 43).
Там също се посочва, че при вземане на решения относно налагане на рестриктивни мерки спрямо фирми FSA е трябвало да отчете по-широкото влияние, което те са могли да окажат на пазара и на потребителите като цяло.
It also pointed out that in making judgements about imposing restrictions on firms, the FSA must take into account the wider impact these may have on the market and on consumers generally.
По подобен начин Комисарят по жалбите отбелязва, че регулаторните органи трябва да предпочитат предпазливостта, когато вземат решения. "
Similarly, the Complaints Commissioner noted that regulators have to err on the side of caution when they make judgements. "
Комисарят по жалбите подчертава още, че FSA е строго ограничена относно това какво може и какво не може да казва за трети страни, тъй като може да бъде съдена от компанията, ако информацията се окаже неправилна или причиняваща щети.
The Complaints Commissioner further emphasised that the FSA is tightly constrained as to what it can and cannot say about third parties, since it could be sued by the company if the information turned out to be incorrect and damaging.
Има два възможни начина за застрахованите лица да получат компенсации за евентуални бездействия на регулаторния орган.
There are two possible avenues available to policyholders to obtain compensation for alleged failings of the regulator.
Извънсъдебни - Британският парламентарен омбудсман
Non-judicial - the UK Parliamentary Ombudsman
Жалбите до Британския парламентарен омбудсман съставляват първата стъпка за ощетените застраховани лица да получат компенсация.
Complaints to the UK Parliamentary Ombudsman constitute the first possibility for aggrieved policyholders to obtain compensation.
Меморандумът на Парламентарния омбудсман до Комисията по петициите подробно излага ролята на омбудсмана като цяло и с оглед на случая ELAS в частност (WE 12).
A memorandum of the Parliamentary Ombudsman to the Petitions Committee sets out in detail the Ombudsman's role in general and with regard to the ELAS case in particular (WE 12).
И така, " ролята на омбудсмана е да разглежда жалби (отнесени до него от член на Камарата на общините) от лица, които твърдят, че са претърпели невъзмездена несправедливост в резултат на лошо администриране от страна на органи, попадащи в неговата юрисдикция при изпълнение на административните му функции.
Thus, " the Ombudsman's role is to consider complaints (referred to her by a Member of the House of Commons) from individuals who claim to have suffered an unremedied injustice as a result of maladministration on the parts of the bodies falling within her jurisdiction in the discharge of their administrative function.
Когато омбудсманът намери, че лошото администриране е причинило (или е допринесло за) невъзмездена несправедливост, той издава препоръки за овъзмездяване на такава несправедливост.
Where the Ombudsman finds that maladministration has caused (or has contributed to) an unremedied injustice, she will make recommendations to remedy such an injustice.
Все пак омбудсманът няма правомощие да принуждава органите да приемат неговите препоръки.
However, the Ombudsman has no power to compel a body to accept her recommendations.
Въпреки това неговите препоръки обикновено се приемат и се осигурява подходящо обезщетение.
Nevertheless, her recommendations are normally accepted and a suitable remedy provided.
Когато това не се случи, омбудсманът може да представи случая на вниманието на Парламента посредством специален доклад. "
Where it does not happen, the Ombudsman may bring this to Parliament's attention by means of a special report. "
EMAG посочва в петицията си, че през 2001 г. повече от 600 британски застраховани лица са поискали разследване от омбудсмана (WE 14
EMAG states in its petition that in 2001, more than 600 UK policyholders demanded an investigation by the Ombudsman (WE 14
След разследването омбудсманът заключава в доклада си, публикуван през юни 2003 г., че не е имало лошо администриране от страна на регулаторния орган по надзор на платежоспособността.
Following the investigation, the Ombudsman concluded in her report published in June 2003 that there was no maladministration on the part of the prudential regulator.
Все пак, след публикуването на Доклада Penrose, започва второ разследване (въпреки протеста срещу това от FSA
However, subsequent to the publication of the Penrose report, a second investigation was launched (despite reported opposition against it from the FSA
Притурка към петиция 29/2005 г. от 9 ноември 2005 г. относно FSA и FOS; страница 10 ), което обхваща по-широк период и е с мандат да разследва също и правомощията на Правителствения отдел на актюерите (GAD).
Addendum to petition 29/2005 dated 9 November 2005 concerning FSA and FOS; page 10. ), covering a wider period and with powers to investigate also the actions of the Government's Actuary Department (GAD).
Това разследване в момента тече.
This investigation is currently ongoing.
Приложение Б ).
Annex B. ).
Омбудсманът няма да разследва дали британският регулаторен режим по това време е бил правилно замислен и дали отговаря на изискванията на правото на ЕС, а само дали е бил правилно администриран.
The Ombudsman will not investigate whether the UK regulatory regime at the time was properly conceived or whether it meets the requirements of EU law but only whether it was properly administered.
Важно е също да се отбележи, че разследването обхваща също периода до 1 декември 2001 г., тъй като FSA, която е основана като единствен регулаторен орган от тази дата, не е орган в юрисдикцията на омбудсмана.
It is also important to note that her investigation only covers the period up to 1 December 2001, as the FSA, which was established as the sole regulator from that date, is not a body within her jurisdiction.
По подобен начин, омбудсманът може да разследва само тези действия на органите, които са натоварени с регулаторния надзор по платежоспособността на ELAS; той не може да разглежда жалби, отнасящи се до провеждането на бизнес практиките или маркетингови въпроси, понеже саморегулиращите се органи, които са били отговорни за тези дейности, не са – и никога не са били – в юрисдикцията на омбудсмана.
Likewise, the Ombudsman can only inquire into the actions of those charged with the prudential regulation of ELAS; she cannot consider complaints about the conduct of business or marketing issues because the self-regulatory bodies that were responsible for such regulation are not - and have never been - within the Ombudsman's jurisdiction.
Редица свидетели посочват значението на разследването на омбудсмана.
A number of witnesses pointed out the importance of the Ombudsman's investigation.
Г-н THOMSON (H2) заема позицията, че докладът на омбудсмана е най-голямата надежда на застрахованите лица за компенсация.
Mr THOMSON (H2) took the view that the Ombudsman's report is the policyholders' best hope for compensation.