natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Дело 101/63, Wagner с/у Fohrmann и Krier , ССП 1964 г. и Дело 149/85, Wybot с/у Faure и други , ССП 1986 г., стр. 2391 ,
Case 101/63 Wagner v Fohrmann and Krier [1964] ECR 195 and Case 149/85 Wybot v Faure and Others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– като взе предвид член 58 и член 59 от Белгийската конституция
- having regard to Articles 58 and 59 of the Belgian Constitution,
– като взе предвид член 6, параграф 2 и член 7 от своя правилник,
- having regard to Rules 6(2) and 7 of its Rules of Procedure,
– като взе предвид доклада на комисията по правни въпроси ( A6‑0421/2008 ),
- having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6-0421/2008 ),
Нормативни разпоредби
The Law
Член 9 и член10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г . гласят следното:
Articles 9 and 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities read as follows:
б) на територията на всяка друга държава-членка – имунитет от всякаква форма на задържане или съдебно производство.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Имунитетът действа по подобен начин и по отношение на горепосочените членове по време на тяхното пътуване до и от мястото на заседанието на Европейския парламент.
Immunity shall likewise apply to members while they are travelling to and from the place of meeting of the European Parliament.
Не може да има позоваване на имунитета, когато член на Парламента бъде заловен в момента на извършване на нарушение и имунитетът не е пречка за Европейския парламент да упражни правото си за отнемане на имунитета на някой от неговите членове.
Immunity cannot be claimed when a member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its members.
Член 58 и член 59 от Конституцията на Кралство Белгия предвиждат следното:
Articles 58 and 59 of the Belgian Constitution provide as follows:
Срещу член на една от двете камари не може да бъде възбуждано наказателно преследване във връзка с изказаните от него мнения и с гласуванията му при изпълнение на неговите задължения.
No member of either of the two Chambers can be prosecuted or pursued with regard to opinions and votes given by him in the exercise of his duties.
Освен в случай на заварено престъпление член на една от камарите не може, по време на сесия и във връзка с наказателноправни въпроси, да бъде непосредствено предаван на съд или да бъде призован пред него, нито да бъде задържан, освен ако е получено разрешение от камарата, на която е член.
Except in the case of a flagrant offence, no member of any Chamber may, during a session, be directly remanded or summoned before a court or tribunal regarding repressive matters nor be arrested except with the authorisation of the Chamber of which he is a member.
Освен в случай на заварено престъпление принудителни мерки, които налагат намесата на съдия, могат да бъдат налагани срещу член на една от камарите, по време на с есия и във връзка с наказателно правни въпроси, само от председателя на апела тивния съд по искане на компетентния съдия.
Except in the case of a flagrant offence, restraining measures requiring the intervention of a judge cannot be instituted against a member of any Chamber for the duration of a session, regarding repressive matters, except by the first President of the Court of Appeal at the demand of the competent judge.
Това решение се съобщава на председателя на съответната камара.
This decision is communicated to the President of the concerned Chamber.
Всички претърсвания или конфискации, извършени по силата на горепосочения параграф, могат да се осъществяват единствено в присъствието на председателя на съответната камара или на определен от него член.
All searches or seizures executed by virtue of the paragraph above can be performed only in the presence of the President of the Chamber concerned or a member appointed by him.
По време на сесия само членове на прокуратурата и компетентни длъжностни лица могат да възбудят наказателно преследване срещу член на една от камарите.
During the session, only the officers of the public prosecutor's department and competent officers may institute repressive proceedings against a member of any Chamber.
Членът на съответната камара може във всеки момент от разследването да изиска от камарата, на която е член, да спре наказателното производство за времето на сес ията и във връзка с наказателно правни въпроси.
The member of any Chamber in question may at all stages of the investigations regarding repressive measures, request for the duration of the session that the Chamber of whom he is a member suspend the proceedings.
Съответната камара трябва да удовлетвори това искане, ако то е подкрепено с мнозинство от две трети от подадените гласове.
The Chamber in question must grant this request if supported by a majority of two-thirds of the votes given.
Задържането на член на една от камарите или разследването му от съд се спира за времето на сесията, ако камарата, на която е член, поиска това.
Detention of a member of any Chamber or his investigation by a court or Tribunal is suspended for the duration of the session if the Chamber of whom he is a member so requests.
Фактическо положение
The Facts
Съобразно писмото от белгийските органи фактическото положение е следното:
According to the letter from the Belgian authorities, the facts are as follows:
Прокурорът на Дендермонде е започнал наказателно разследване срещу г-н Frank Arthur Hyppolite Vanhecke, .... член на Европейския парламент с белгийско гражданство, въз основа на подозрение за нарушение на член 1(3)(2) от Закона относно наказанията на определени деяния, продиктувани от расизъм или ксенофобия, от 30 юли 1981 г. (изменен със закона от 10 май 2007 г.).
[T]he Dendermonde Public Prosecutor has opened a criminal investigation into Mr Frank Arthur Hyppolite Vanhecke, .... a Belgian Member of the European Parliament, on suspicion of violating Article 1(3)(2) of the Law of 30 July 1981 on the Punishment of Certain Acts Inspired by Racism or Xenophobia (as amended by the Law of 10 May 2007).
Фактите, върху които това се основава, са следните:
The facts on which it is based may be outlined as follows:
Правно основание на жалбата е член 1(3)(2) от Закона относно наказанията на определени деяния, продиктувани от расизъм или ксенофобия, от 30 юли 1981 г.
The legal basis for the complaint was Article 1(3)(2) of the Law of 30 July 1981 on the Punishment of Certain Acts Inspired by Racism or Xenophobia.
Въпросната статия във вестник „Vlaams Belang” засяга полемиката, възникнала във връзка с оскверняването на надгробни плочи в църковния двор в Терекен в периода между 29 март и 5 април 2005 г., по отношение на която „Vlaams Belang” изтъква предполагаемия факт, че извършителите са млади хора с чуждестранен произход.
The article in question in Vlaams Belang's newspaper concerned the controversy which had arisen over the desecration of gravestones in Tereken churchyard between 29 March and 5 April 2005, in which connection Vlaams Belang highlighted the alleged fact that the culprits were young people of foreign origin.
В действителност се оказва, че извършителите не са с чуждестранен произход, а са четири малолетни лица с местен произход, от две фламандски семейства.
In reality the culprits were apparently not of foreign origin but were identified as four minors of indigenous origin from two Flemish families.
На 30 юни 2005 г. органът на общинската изпълнителна власт на гр. Синт Никлаас подава официална жалба в Центъра за равни възможности и борба срещу расизма.
On 30 June 2005, the Municipal Executive of the town of Sint-Niklaas lodged a formal complaint with the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism.
На 30 септември 2005 г. Центърът за равни възможности и борба срещу расизма явно представя своето становище пред органа на общинската изпълнителна власт на гр. Синт Никлаас, въз основа на което е взето решение за подаване на жалба до прокурора на Дендермонде.
On 30 September 2005 the Centre for Equal Opportunities and Opposition to Racism apparently delivered an opinion to the Municipal Executive of Sint-Niklaas on the basis of which it was decided to lodge a complaint with the Dendermonde Public Prosecutor.
Прокурорът на Дендермонде образува наказателно производство при специално отчитане на принципа на последователна (алтернативна, а не колективна) отговорност, предвиден в член 25 от Консолидира ния текст на конституция .
The Dendermonde Public Prosecutor launched an investigation, with particular reference to the principle of successive (alternative rather than joint) responsibility provided for by Article 25 of the Coordinated Constitution.
Първоначално се оказва невъзможно да бъде установено кой е авторът, печатарят или разпространителят.
Initially, it was impossible to identify the writer, the printer or the distributor.
Установено е, че г-н Frank Vanhecke е редактор или отговорен издател; в началото обаче той не желае да направи изявление във връзка с разследването.
It was possible to identify Mr Frank Vanhecke as the editor or publisher responsible; at first, however, he was not willing to make any statement in connection with the investigation.
Поради това прокурорът на Дендермонде първоначално предлага да се проведе разследване само срещу Frank Vanhecke, в резултат на което разследването приключва на 21 ноември 2006 г.
It was for these reasons that the Dendermonde Public Prosecutor initially proposed to prosecute only Frank Vanhecke, and the investigation was thus concluded on 21 November 2006.
Въпреки това на 27 ноември 2006 г. прокурорът на Дендермонде получава писмо от адвоката на Frank Vanhecke с искане за допълнително разследване и заявление за намерение за сътрудничество.
However, on 27 November 2006 the Dendermonde Public Prosecutor received a letter from Mr Frank Vanhecke's counsel with a request for a supplementary investigation and a statement of intention to cooperate.
Едновременно с това прокурорът на Дендермонде получава също така съобщение от федералната служба за разследване по наказателни дела, в което се твърди, че с нея е бил осъществен контакт и й е била предоставена информация, че авторът на въпросната статия е склонен да бъде разпитан.
Virtually simultaneously, the Dendermonde Public Prosecutor also received a message from the Federal CID saying that they had been contacted with the information that the writer of the article in question was willing to report for questioning.
С оглед на тези факти на 27 ноември 2006 г. прокурорът на Дендермонде издава разпореждане, с което нарежда по-нататъшно разследване.
By instruction of 27 November 2006, the Dendermonde Public Prosecutor ordered a further investigation, taking account of these facts.
Последвалото разследване показва, че лице на име Marc Van De Velde е направил о заявление, че е авторът.
The subsequent investigation revealed that a person called Marc Van De Velde reported as the author.
Разпитът му и прегледът на личния му компютър отчасти потвърждават, че той е автор на част от статията.
His questioning and an examination of his PC seemed partially to confirm that he was the writer of part of the article.
Въпреки това четвъртият и петият параграф от статията и заглавието не са написани от него.
The fourth and fifth paragraphs of the article and the title, however, were not written by him.
В хода на последвалото разследване не е възможно да се установи кой е автор на незаконосъобразните четвърти и пети параграф от статията и на нейното заглавие, включително на текста, който следва да се отбележи: „(...) това, което не е предоставено на хората като информация, е, че нарушителите, всички от които са младежи, са с чуждестранен произход (...)”.
In the course of the subsequent investigation it was not possible to ascertain who was the author of the incriminating fourth and fifth paragraphs of the article and its title, including the passage, which should be noted: '(…) what people were not allowed to know, however, is that the offenders, all of whom were young teenagers, were of foreign origin (…)'.
Прокурорът на Дендермонде счита, че към настоящия момент г-н Frank Vanhecke продължава да носи наказателна отговорност за съответните откъси от текста, в качеството си на отговорен редактор или издател.
It seems to the Dendermonde Public Prosecutor that so far Mr Frank Vanhecke remains responsible under the criminal law for those sections, as the editor or publisher responsible.
С оглед на горепосочените съображения прокурорът на Дендермонде предлага да издаде разпореждане за призоваване на г-н Frank Vanhecke пред Магистратския съд на основание статията, цитирана в началото на настоящия доклад (вж. също приложения проект на призовка).
In view of the above considerations, the Dendermonde Public Prosecutor proposes to order that Mr Frank Vanhecke be summoned to appear before the Magistrate's Court pursuant to the article cited at the beginning of this report (see also the attached draft of the summons).
С оглед на статуса на г-н Vanheckе такова наказателно преследване би било възможно единствено след снемане на неговия парламентарен имунитет.
In view of Mr Vanhecke's status, such a prosecution would only be possible after his parliamentary immunity had been waived.
Заявления, направени от г-н Vanhecke
Submissions made by Mr Vanhecke
По време на изслушването г-н Vanhecke заявява, че е налице случай на fumus persecutionis .
At the hearing, Mr Vanhecke submitted that there was fumus persecutionis .
Първо, кметът на града е социалист и разследването е мотивирано от враждебност към лица, които застават зад разделяне на белгийската държава.
First, the Mayor of the town was a socialist and the prosecution was motivated by antagonism to persons who advocated a break-up of the Belgian State.
Второ, разследването е проведено изключително бързо, като се имат предвид нормите в Белгия.
Secondly, the prosecution had been conducted extremely fast by Belgian standards.
Трето, в доклад относно делото в издаван на френски език вестник е посочено, че ако Европейският парламент откаже да снеме имунитета на г-н Vanhecke, делото ще се прекрати (въпреки че се знае кой е авторът на статията).
Thirdly, a French-language newspaper stated, in reporting on the case, that if the European Parliament refused to waive Mr Vanhecke's immunity, the case would be dropped (even though the author of the article was known).
Наред с това г-н Vanhecke заявява, че съгласно член 25 от Белгийската конституция
Mr Vanhecke also stated that, under Article 25 of the Belgian Constitution
Член 25 от Белгийската конституция:
Article 25 of the Belgian Constitution:
Печатът е свободен; никога не може да се установява цензура; не може да се изисква гаранции от автори, издатели или печатари.
The press is free; censorship can never be established; security from authors, publishers or printers cannot be demanded.
Ако авторът е известен и е жител на Белгия, не може да бъде възбудено наказателно преследване срещу издателя, печатаря или разпространителя. срещу него, в качеството му на отговорен редактор, не може да бъде възбудено наказателно преследване, при условие че се знае кой е авторът и че той е жител на Белгия.
When the author is known and resident in Belgium , neither the publisher, nor the printer, nor the distributor can be prosecuted. , he, as responsible editor, could not be prosecuted where the author was known and resident in Belgium.
В случая с въпросната статия, както авторът, така и лицето, отговорно за промените в нея, са известни и са жители на Белгия.
In the case of the article in question, both the author and the person responsible for amending it were known and resident in Belgium.
Наред с това г-н Vanhecke отбелязва, че той е издал и разпространил откъс от статията.
Mr Vanhecke further pointed out that he had issued and distributed a retraction of the article.
На първо място се счита, че това дело не попада в приложното поле на член 9 от Протокола, тъй като задълженията на членовете на ЕП не включват дейността като отговорен редактор на вестник на национална партия.
It is considered in the first place that this case is not covered by Article 9 of the Protocol in that an MEP's duties do not include acting as responsible editor for a national party newspaper.
Следователно случаят следва да бъде разгледан съгласно член 10, а именно съобразно белгийското право и консолидираната практика на комисията по правни въпроси.
Consequently, the case falls to be considered under Article 10, namely in the light of Belgian law and the consolidated practice of the Committee on Legal Affairs.
Прилагането на член 58 от Белгийската конституция се изключва поради същите причини, както и за член 9 от Протокола.
Article 58 of the Belgian Constitution is excluded on the same grounds as Article 9 of the Protocol.
Следователно е необходимо да се разгледа въпросът дали имунитетът може да бъде снет на някое от основанията, посочени от г-н Vanhecke.
It is therefore necessary to consider whether immunity could be waived on any of the grounds raised by Mr Vanhecke.
Първо, необходимо е да се отбележи, че не са приведени достатъчно доказателства за fumus persecutionis .
In the first place, it must be stated that sufficient evidence of fumus persecutionis has not been adduced.
Не е необичайно отговорността за съдържанието на вестници да се носи от главния редактор, а фактът, че местният кмет е социалист, не представлява достатъчно основание да се твърди, че обвинението е политически мотивирано.
It is not unusual to attribute responsibility for the content of newspapers to the editor-in-chief and the fact that the local mayor is a socialist is not enough to make out an allegation that the charge was politically motivated.
Второ, счита се, че ако лицата, написали и променили въпросната статия, са наистина известни и са жители на Белгия, възможно е г-н Vanhecke да бъде защитен в пълна степен съобразно белгийското право.
Secondly, it is observed that if the persons who wrote and amended the article in question are indeed known and resident in Belgium, it is possible that Mr Vanhecke has a complete defence under Belgian law.
Наред с това изглежда, че г-н Vanhecke е издал и разпространил откъс от въпросната статия.
Moreover, it appears that Mr Vanhecke issued and distributed a retraction of the article in question.
При все това се подчертава, че комисията по правни въпроси не е компетентна да търси доказателства или да оценява доколко обвинението е основателно.
It is stressed, however, that it is not within the competence of the Committee on Legal Affairs to make findings of facts or assess the merits of the charge.
Член 7, параграф 7 от Правилника за дейността на Европейския парламент гласи недвусмислено, че комисията по правни въпроси при никакви обстоятелства не може да се произнася относно вината или невинността на члена на ЕП, нито по въпроса дали приписаните му мнения или деяния дават основание за наказателно преследване, дори и ако при разглеждането на искането тя подробно се е запознала с фактите по случая.
Rule 7(7) of the Rules of Procedure makes it plain that the Legal Affairs Committee shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case.
С оглед на представените по-горе съображения и съобразно член 7, параграфи 1 и 2 от Правилника за дейността на Европейския парламент, след като разгледа аргументите в полза на и против снемане на имунитета, комисията по правни въпроси препоръчва на Европейския парламент да снеме имунитета на г-н Frank Vanhecke.
In the light of the foregoing considerations, and pursuant to Rule 7(1) and (2) of the Rules of Procedure, after having considered the arguments for and against waiving immunity, the Committee on Legal Affairs recommends that the European Parliament waive Mr Frank Vanhecke's parliamentary immunity.
Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
PE 414.929v03-00
PE 414.929v03-00
– като взе предвид искането за снемане на имунитета на Massimo D'Alema, предадено от прокуратурата при съда в Милано на 30 май 2008 г. и обявено в пленарно заседание на 16 юни 2008 г.,
– having regard to the request for waiver of the immunity of Massimo D'Alema, forwarded by the Public Prosecution Service at the Court of Milan on 30 May 2008, and announced in plenary sitting on 16 June 2008,
– като взе предвид член 10 от Протокола за привилегиите и имунитетите на Европейските общности от 8 април 1965 г. и член 6, параграф 2 от Акта за избирането на членове на Европейския парламент чрез всеобщи преки избори от 20 септември 1976 г.,
– having regard to Article 10 of the Protocol of 8 April 1965 on the Privileges and Immunities of the European Communities, and Article 6(2) of the Act of 20 September 1976 concerning the election of the members of the European Parliament by direct universal suffrage,
Дело 101/63, Wagner с/у Fohrmann и Krier, ССП 1964 г., стр. 383 и дело 149/85, Wybot с/у Faure и други, ССП 1986 г., стр. 2391. ,
Case 101/63, Wagner v Fohrmann and Krier [1964], ECR 383, and Case 149/85 Wybot v Faure and others [1986] ECR 2391. of the Court of Justice of the European Communities,
– като взе предвид членове 6 и 7 от своя правилник,
– having regard to Rules 6 and 7 of its Rules of Procedure,
– като взе предвид доклада на комисията по правни въпроси ( A6‑0422/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0422/2008 ),
С писмо от 28 май 2008 г., адресирано до Председателя на Европейския парламент Hans-Gert Pöttering, прокуратурата при съда в Милано е поискала разрешение за използване за целите на наказателно производство "косвено" подслушани телефонни разговори между следствено лице и бившия член на ЕП Massimo D'Alema.
By letter of 28 May 2008 to Hans-Gert Pöttering, President of the European Parliament, the Public Prosecution Service at the Court of Milan applied for authorisation to use in criminal proceedings 'indirect' telephone conversations between an individual under investigation and the former Member of the European Parliament, Massimo D'Alema .
В конкретния случай се касае за наказателно производство 19195/2005 относно опит за превземане на контрола върху Banca Nazionale del Lavoro, в хода на което група лица са били разследвани и изпратени на съд по подозрение в нарушаване на италианското законодателство относно престъпленията, свързани с манипулиране на пазара и търгуване с вътрешна информация, съгласно членове 184 и 185 от законодателно постановление № 58 от 1998 г. (единствен текст относно финансите).
The criminal proceedings in question (19195/2005) concern the attempted takeover of the Banca Nazionale del Lavoro, in connection with which a group of persons suspected of having violated Italian legal provisions laying down penalties for the offences of market manipulation and insider trading, as established in Articles 185 and 184 of Decree Law No 58, 1998 (Consolidated Law on Finance), have been placed under investigation and brought to trial.
В хода на предварителното следствие е било извършено подслушване на телефонни разговори съобразно нормите на италианския Наказателно-процесуален кодекс.
During the preliminary investigations, telephone intercepts were carried out in accordance with the provisions of the Italian Code of Criminal Procedure.
Сред някои от подслушаните разговори има разговори между следствените лица и няколко народни представители в националния парламент, сред които Massimo D'Alema, който по онова време е бил член на Европейския парламент.
The calls intercepted included conversations between the persons under investigation and a number of Italian members of parliament, including Massimo D'Alema, who was a Member of the European Parliament at the time.