natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Директивата включва основните клаузи, заложени в Първата директива за животозастрахователните компании от 1979 г. (лицензиране на животозастрахователните компании от компетентен орган, създаване на достатъчни технически резерви и обезпечаване на необходимата граница на платежоспособност) и във Втората директива за животозастрахователните компании от 1990 г., която позволява на компаниите, предлагащи животозастрахователни услуги, за първи път да се възползват от свободата да развиват международна дейност.
The Directive incorporated the main provisions contained in the 1979 1LD (authorisation of life assurance undertakings by a competent authority, constitution of adequate sufficient technical provisions and of a solvency margin) and the 1990 2LD, which allowed life assurance providers to benefit from the freedom to provide services across borders for the first time.
Цялостният подход на Третата директива за животозастрахователните компании се състои в осигуряването на известна степен на хармонизация, което за времето си се счита за съществен фактор за постигане на всеобщо признаване на предоставените лицензи и системите за финансов надзор и контрол.
The overall approach pervading the 3LD consisted in bringing about a certain degree of harmonisation, which was considered at the time an essential stepping stone to achieving mutual recognition of authorisations and prudential control systems.
По този начин Директивата прави възможно предоставянето на единично лицензиране, валидно в цялата Европейска общност, и запазва принципа за осъществяване на надзор от местната държава-членка.
The Directive thus made it possible to grant a single authorisation valid throughout the Community and enshrined the principle of supervision by the home Member State.
Целта е да се подпомогне икономическата ефективност и пазарната интеграция, давайки възможност на застрахователните фирми да развиват дейността си на територията на целия ЕС, откривайки свои представителни офиси или предлагайки своите услуги в различни страни.
The aim was to promote economic efficiency and market integration by permitting insurers to operate throughout the EU via the opening of offices or via the cross-frontier provision of services.
Това дава на потребителите по-широки възможности за избор на доставчик на застрахователни услуги и на застрахователни продукти, уверявайки ги същевременно с това, че спрямо всички застрахователни компании ще се прилагат равностойни минимални стандарти.
This would give consumers a wider choice of insurer and insurance products, providing them at the same time with the knowledge that all insurers would be subject to comparable minimum standards.
Разследванията относно обвиненията във връзка с въвеждането и прилагането на Директивата следва да установи дали предписанията и смисъла й са били утвърдени както от приетите британски закони, така и от регулаторните практики в страната.
The investigation into allegations regarding transposition and implementation must assess whether both the letter and the spirit of the Directive were upheld both by transposed UK law and UK regulatory practice.
По отношение на принципа и методите за финансов надзор Директивата значително изменя сферата на правомощия на надзорните органи в местната и чужди държави-членки.
With respect to the principle and methods of financial supervision, the Directive significantly modifies the scope of competence of the supervisory authorities of the home and host Member States.
Най-общо тя посочва, че органите в местната държава-членка са отговорни за надзора върху “цялостната бизнес дейност” на застрахователните компании, чиито централни офиси са базирани на тяхната територия, и съответно тя ограничава надзорните правомощия на органите в чуждите държави-членки над компании от Европейската общност, развиващи дейност на тяхна територия.
It basically provides that the home Member State’s authorities are responsible for the supervision of the “entire business” of the assurance undertakings whose head office is established in their territory and, accordingly, it curtails the supervisory power of the host Member State’s authorities over EC companies operating within their territory.
С цел да улесни обмена на информацията, необходима за осъществяването на надзор върху компании, развиващи дейност в повече от една държава-членки, Директивата въвежда някои изключения по отношение на задълженията на одиторите да не разпространяват информация, допуска обмена на информация между компетентни органи и налага на одиторите задължението да докладват за факти и решения, които биха могли да окажат въздействие върху дейността на съответното предприятие.
In order to facilitate the exchange of information necessary for the supervision of undertakings operating in more than one Member State, the Directive introduces various exceptions to the auditor’s duty of secrecy, authorises the exchange of information between competent authorities and imposes on auditors the duty to report facts and decisions that may affect the functioning of the undertaking.
Редица клаузи са посветени на обезпечаването на необходимото хармонизиране на финансовите гаранции от страна на застрахователните компании.
A number of provisions are devoted to providing the necessary harmonisation of the financial guarantees of assurance undertakings.
Подробни насоки и принципи положения са разработени относно техническите резерви, основните активи и методите за тяхното изчисляване, определянето на категориите и оценката на инвестициите, правилата за съответствието и локализацията на активите.
Detailed guidelines and principles are given on technical reserves, the covering assets and the methods for their calculation, determination of investment categories and valuation, matching rules and asset localisation rules.
На свой ред, други членове уреждат съгласуването на правилата относно границата на платежоспособност, елементите, които могат да участват в нея, както и минималната й допустима стойност, приложима спрямо всеки отделен застрахователен договор.
In turn, other articles provide for the coordination of rules relating to solvency margins, the items they may include and the minimum solvency margin that must be implemented for each type of assurance underwritten.
Директивата също така включва условия, целящи допълнителното хармонизиране на кодекса на търговските практики (включително и на онези, които се отнасят до информацията, която се предоставя на застрахованите лица), както и по отношение на минималния период, в който застрахованите лица имат право да анулират полиците си.
The Directive also includes provisions aimed at the further harmonisation of conduct of business rules, including those governing the information to be provided to policyholders and the minimum cancellation period to which policyholders must be entitled.
Консолидираната директива от 2002 г.
The 2002 consolidated Directive (CD)
По-голяма част от клаузите на Директивата са повторение на заложените в Първата, Втората и Третата директива за животозастрахователните компании.
The majority of the directive's provisions are a restatement of those contained in the 1LD, 2LD and 3LD.
Единствените нови условия са свързани с определението за регулиран пазар; ключовите дати, касаещи дейността на смесените предприятия; изчисляването на бъдещите печалби; представянето на оперативни схеми на клонове в трети страни, които предстои да бъдат открити в рамките на ЕС; забраната за частична отмяна на законови постановления; придобитите от съществуващите клонове права.
The only new provisions relate to: the definition of a regulated market, dates concerning the activities of composite undertakings, calculation of future profits, presentation of a scheme of operations by third country branches to be established in the EU, abolition of derogations, and rights acquired by existing branches.
Други нововъведени законови актове
Other recent legislation
· Директива 95/26/EО, затвърждаваща условията за финансов надзор .
· Directive 95/26/EC reinforcing prudential supervision .
Тази Директива изменя някои директиви в сферата на финансовите услуги, сред които е и Третата директива за животозастрахователните компании, с цел разширяване на пълномощията на надзорните органи да предотвратяват злоупотреби в случаите, когато съответните финансови предприятия са част от дадена група.
This Directive modified several financial services directives, and amongst them the 3LD, with the objective of strengthening the powers of the supervisory authorities to prevent fraud when a financial undertaking forms part of a group.
По-специално, тази Директива регулира разкриването на информация за групата пред компетентните органи и определя и изяснява понятия като “тесни връзки”.
Specifically, this Directive regulates disclosure of group information to competent authorities and defines and clarifies concepts such as "close links".
Директивата също така изисква одиторите да уведомяват своевременно органите, когато биват запознати с факти, които биха могли да окажат осезаемо влияние върху финансовото положение или административните и счетоводни практики на съответното финансово предприятие.
The Directive also requires that an auditor report promptly to the authorities whenever he becomes aware of certain facts which are liable to have a serious effect on the financial situation or the administrative and accounting organization of a financial undertaking.
· Директива 2002/12/EО.
· Directive 2002/12/EC.
Известна също като Платежоспособност I , тя цели повишаването на изискванията относно платежоспособността на застрахователните компании с цел осигуряване на необходимата капиталова адекватност.
Also known as Solvency I , it is aimed at strengthening life assurances’ solvency requirements in order to ensure adequate capital requirements.
И на последно място, утвърждава се ранната намеса от страна на регулатора за предприемането на корективни мерки в случаите, когато позициите на предприятието се влошават и интересите на застрахованите лица са застрашени.
Finally, early intervention by the regulator to take remedial action is strengthened, when the undertaking’s position is deteriorating and policyholders’ interests are threatened.
· Директива 2002/87/EО относно допълнителния надзор над кредитните институции, застрахователните предприятия и инвестиционните компании, участващи във финансови конгломерати.
· Directive 2002/87/EC on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate.
Тази Директива представлява първата инициатива за разграничаване от базирания върху спецификата на съответния сектор регулативен подход с цел справяне с предизвикателствата, поставени от финансовите конгломерати – например чрез изискването за създаване на подходящи канали за комуникация между надзорните органи, отговарящи за различните финансови сектори.
This Directive constitutes the first initiative in moving away from a sector-specific regulatory approach in order to tackle the challenges raised by financial conglomerates, for example, by requiring the establishment of proper lines of communication between supervisory authorities responsible for different financial industries.
· Директива 2005/1/EО относно новата организационна структура на комисиите в сферата на финансовите услуги (т. нар. комисии “Lamfalussy комисии” ).
· Directive 2005/1/EC on a new organisational structure for financial services committee (the so-called 'Lamfalussy committees ').
Освен всичко друго, този закон урежда създаването на CEIOPS, Комисията на европейските надзорни институции в сферата на застраховането и пенсионното осигуряване.
Amongst other things, this law sets up CEIOPS, the European Committee of Insurance and Pensions Supervisors.
Процесът “Lamfalussy” включва четири степени:
The 'Lamfalussy process' consists of four levels:
- Степен 1: Европейският парламент и Съветът приемат закони по отношение на съгласуваното вземане на решения, определянето на принципните рамки и насоките за упражняване на пълномощия;
- Level 1: The EP and Council adopt legislation in co-decision, determining framework principles and guidelines on implementing powers
- Степен 2: Технически приложни мерки под формата на допълнителни директиви и/или регулативни действия, приети в рамките на пълномощията по Степен 1;
- Level 2: Technical implementing measures taking the form of further directives and/or regulations, adopted under powers delegated at level one
- Степен 3: Сътрудничество между регулаторните органи с оглед постигане на общи тълкувателни препоръки, съгласувани насоки и общи стандарти, успоредно разглеждане и сравнение между регулаторните практики с цел обезпечаване на надлежно прилагане и изпълнение;
- Level 3: Networking between regulators with a view to producing joint interpretative recommendations, consistent guidelines and common standards, peer review, and comparisons between regulatory practice to ensure consistent implementation and application
- Степен 4: контрол от страна на Европейската комисия върху спазването на законодателството на ЕС в държавите-членки и прилагане на мерки за неговото влизане в сила, в случаите на необходимост.
- Level 4: Monitoring by the European Commission of Member State compliance with EU legislation and enforcement action where necessary.
· Директива 2005/68/EО относно презастрахователните дейности.
· Directive 2005/68/EC on reinsurance activities.
Тъй като презастрахователните дейности, извършвани от специализирани презастрахователни компании, са извън предмета на законодателството на ЕС в този момент, е приета специална директива, с която се създава правна рамка за осъществяването на такава дейност и се разглеждат слабостите в съществуващите предписания, довели до значителни различия в нивото на упражняване на надзор върху презастрахователните компании в ЕС и вследствие - до създаването на бариери пред извършването на презастрахователен бизнес.
As reinsurance activities conducted by specialised reinsurance undertakings were not subject to EU law at the time, a specialized directive was adopted, to establish a legal framework for this activity and address the weaknesses in existing provisions, which had resulted in significant differences in the level of supervision of reinsurance undertakings in the EU, in turn creating barriers to the pursuit of reinsurance business.
· Бъдещата Директива Платежоспособност II , второ изменение на границите на платежоспособност на застрахователните компании.
· The future Solvency II Directive, a second reform of the solvency margins of insurance companies.
Специфични действия, предвидени или предприети в контекста на Част II
Specific actions foreseen/undertaken in the context of Part II
- Изслушване на ищци пред комисията (виж съответния списък);
- Hearing of petitioners before the committee (see relevant list);
- Искане за информация от Европейската комисия относно:
- Request for information from the Commission regarding:
o транспонирането на съответните Директиви и тяхното прилагане от компетентните органи в рамките на разглеждания период;
o the transposition of the relevant Directives and their application by competent authorities during the reference period;
o предприети от Европейската комисия действия по отношение на контрола върху изпълнението;
o action taken by the Commission with regard to monitoring implementation;
- Ретроспективен анализ на законодателната и регулативна рамка на ЕС по отношение на ELAS;
- Background analysis of EU legislative and regulatory framework in relation to Equitable Life;
- Изясняване на съответните компетенции на британските органи по отношение на надзора над ELAS;
- Clarification of the UK authorities' respective competences with regard to the supervision of Equitable Life;
- изслушване на представители на британското правителство и британските регулаторните органи: Британското министерство на финансите и икономиката, FSA и GAD (Правителствен отдел на актюерите);
- Hearing of UK Government and regulators: HMT (Her Majesty's Treasury), FSA (Financial Services Authority) and GAD (Government Actuary Department);
- Разследващи мисии до Великобритания и Ирландия и изслушване на компетентните органи с цел установяване дали съответните законови предписания са били правилно приложени;
- Fact-finding missions to the UK and Ireland and hearing of competent authorities in order to establish whether the relevant provisions were properly applied;
- Сравнителен анализ на транспонирането на Директивата във Великобритания и други държави-членки: възложено е сравнително изследване в рамките на експертния бюджет на комисията, като експертите са били натоварени с установяването как разпоредбите относно финансовия надзор и кодекса на търговските практики в сферата на животозастраховането, заложени в съответните директиви на ЕС, са били транспонирани в британското законодателство.
- Comparative analysis of transposition in the UK and other Member States: a comparative study was commissioned under the committee's expertise budget, with experts being asked to examine how the provisions on prudential supervision and conduct of business rules of life assurance undertakings as laid down in the relevant EU Directives were transposed into UK law.
Изследването посочва за всяко предписание съответните му британски норми и показва, посредством таблица за транспониране, кога са влезли в сила.
The study identified for each of those provisions the matching UK provisions and indicated, by way of a transposition table, when they entered into force.
След това транспонирането на директивите във Великобритания се сравнява с прилаганото в Ирландия, Германия и Испания законодателство.
The transposition in the UK was then compared to implementing legislation in Ireland, Germany and Spain.
Съдържанието на изследването служи като основа за разработването на настоящия работен документ.
The contents of the study served as input for this working document.
Първата задача е да се идентифицират ясно онези клаузи на британското законодателство, които имат за цел да приведат в действие изискванията на Директивата, и да се прецени дали те имат същия смисъл и изискват прилагането на същите стандарти, както по отношение на предписанията, така и на крайната цел на Директивата.
The first task is to identify clearly those provisions of UK national law intended to give effect to the requirements of the Directive and to evaluate whether they are of the same quality and require the same standards, both in terms of the letter and the ultimate aim of the directive.
Фактът, че Великобритания е въвела Директивата частично (т.е. тя е била транспонирана не чрез един единствен национален закон, а чрез няколко отделни нормативна акта с различна правна сила) не е добра предпоставка.
The fact that the UK implemented the directive in a fragmented way (i.e., the directive was transposed not into one single national law but spread throughout different acts of varying hierarchy) is not helpful from the outset.
Една от целите на това разследване е да установи дали тези начини на транспониране са довели до затруднения, възпрепятствали ефективната дейност на регулаторните органи.
Determining whether this means of transposition gave rise to difficulties which thwarted effective regulation is one of the objectives of this investigation.
Друга цел на разследването е установяването дали отговорните регулаторни органи в действителност са изпълнили предписанията на националния закон, а следователно и на европейската Директива.
A second objective would be to ascertain whether the responsible regulators indeed fulfilled the requirements of national law and, consequently, of the EU Directive.
Би могло да се окаже, че Директивата е била неправилно транспонирана, а регулаторните органи съвестно са прилагали едно погрешно и неадекватно национално законодателство; от друга страна би могло да се окаже, че Директивата е била правилно и добросъвестно транспонирана, но регулаторните органи не са изпълнили изцяло своите задължения и не са съблюдавали предписанията и смисъла както на британските закони, така и на законодателството на ЕС.
It might be that the Directive was defectively transposed and that the regulators faithfully applied defective and insufficient national law; on the other hand, it could also be that the directive was faithfully and fully transposed but the regulators did not completely fulfil their responsibilities and did not uphold both the letter and the spirit of both UK and EU law.
Но и двата сценария биха могли да са неверни, т.е. и Директивата на ЕС да е била правилно транспонирана, и регулаторните органи да са били изрядни.
Conversely, both these scenarios could be wrong, i.e. not only was the EU Directive correctly transposed but the regulators also acted adequately.
И на последно място, би могла да съществува една смесена ситуация (погрешно транспониране, придружено от неправилно прилагане).
Finally, there could be a mixed picture (incorrect transposition compounded by incorrect application).
Резултатът от тези разследвания ще бъде ясно представен в заключенията в тази част на доклада.
The outcome of these investigations will be clearly laid out in the conclusions of this part of the report.
Нещо повече, тези заключения въвеждат в съдържанието на Част V относно системните пропуски на Европейската комисия и в начините, по които те са допринесли за кризата на ELAS.
Moreover, these conclusions feed into the contents of Part V on systematic weaknesses in the Commission and how they have contributed to the ELAS crisis.
В тази част ще бъде разработена и концепцията за прилагане на законодателството, използвана като база за сравнение в доклада на Анкетната комисия.
In this part, the concept of implementation used as reference throughout the report of the Committee of Inquiry will be also developed.
Използваната методология се състои в: първо, определяне на всяко една ключова клауза на Третата директива за животозастрахователните компании, касаещи случая ELAS, особено що се отнася до контрола върху финансовата стабилност, степента на платежоспособност и създаването на достатъчни технически резерви; второ, определяне и анализиране на аналогичните условия на прилагане, заложени в британското законодателство, с цел да се установи дали отговарят на качествените изисквания на Директивата; и трето, да се оцени дейността на регулаторните органи, отчитайки праговете, параметрите за сравнение и изискванията, които са били заложени в тези аналогични клаузи, както и в Директивата.
The methodology followed is: first, to identify one by one the key provisions of the 3LD relevant to the ELAS case, particularly as regards the monitoring of financial health, state of solvency and the establishment of adequate technical provisions; second, to identify and analyze the matching implementing provisions in UK law to ascertain if they fulfil the quality requirements of the directive; third, to evaluate the performance of the regulator taking into account the thresholds, benchmarks and requirements that have been set in those matching implementing provisions as well as in the Directive.
За целта, основните източници на информация, различни от самата Директива и британските правни норми, ще бъдат сведенията, предоставени от Европейската комисия; изследването върху въвежданетона директивите, предприето от компанията Wilde Sapte; устните показания, получени по време на изслушванията от EQUI; както и всякакви други писмени данни, посочени в списъка на официалните писмени показания.
To this end, the main sources of evidence, other than the directive itself and the UK provisions, will be the information received from the European Commission, the implementation study undertaken by the Wilde Sapte firm, the oral evidence obtained during the EQUI hearings and any other written evidence contained in the list of official written evidence.
С цел да бъде разбрана Третата директива за животозастрахователните компании, би било уместно да се очертае нейната структура, състояща се от четири основни части:
In order to understand the 3LD, it is pertinent to outline its structure, which falls into four parts:
Определение и обхват;
Definition and scope;
Предприемане на животозастрахователен бизнес;
The taking up of the business of life assurance;