natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тя обаче счита, че в преобладаващия брой ситуации, изискващи бързо приемане на делегирани актове, ще може да се подхожда с гъвкава процедура за ранен отказ от възражение , която би предвиждала срокът за изразяване на възражение да бъде съкратен от Парламента и Съвета по искане на Комисията в надлежно обосновани случаи.
It believes, however, that the vast majority of situations requiring the speedy adoption of delegated acts could be dealt with by a flexible procedure for early non-objection which could provide that the time-period for expressing an objection may be shortened by the Parliament and the Council, following a request by the Commission in duly justified cases.
Зачитането на демократичния принцип, присъщ на всяко делегиране на законодателни правомощия, следва да насочва използването процедурата по спешност и ранния отказ от възражение.
Respect for the democratic principle, inherent in any delegation of legislative power, should guide the use of the urgent procedure and of the early non-objection.
И с двете решения не бива да се злоупотребява, а Парламентът трябва да може надлежно да обсъди отделните делегирани актове, като вземе предвид организацията на постоянните си комисии и процедурните последици от всяка процедура на възражение против даден делегиран акт.
Both solutions must not be abused, and Parliament must be able to give proper consideration to individual delegated acts, taking into account the organisation of its standing committees and the procedural implications of any procedure to object to a delegated act.
(iii) Други възможни условия
(iii) Further possible conditions
Както бе посочено по-горе, член 290 от ДФЕС дава на законодателя свободата да избере механизма (механизмите) за контрол, които да прилага.
As stated above, Article 290 TFEU gives the Legislator the freedom to choose which control mechanism(s) to put in place.
Ето защо двата примера, изброени в член 290, параграф 2, възражението и оттеглянето, са само за илюстрация, така че е възможно подлагането на делегирането на правомощия и на други способи за контрол като изричното съгласие от страна на Парламента и Съвета за всеки отделен делегиран акт, или възможността за отменяне на отделни делегирани актове, които вече са в сила.
The two examples enumerated in Article 290(2), objection and revocation, are therefore purely illustrative and one could envisage subjecting a delegation of power to other means of control, such as an express approval by Parliament and Council of each delegated act or a possibility of repealing individual delegated acts already in force.
(iv) Хоризонтални въпроси
(iv) Horizontal questions
Продължаващите разисквания повдигат няколко практически и правни въпроса от хоризонтално естество, които следва да се споменат тук:
Ongoing discussions raise several practical and legal points of a horizontal nature worth considering at this point:
Тези задължения са особено важни в областта на финансовите услуги, в която досега са се прилагали специфични процедури.
These obligations are specifically important in the area of financial services, in which particular procedures have applied so far.
· Предизвестие: Обсъжда се въвеждането на задължение за оттеглящата институция да предостави определена информация на другите засегнати институции преди самото оттегляне.
· Prior notice: The creation of an obligation on the revoking institution to provide a certain amount of information to the other institutions involved before revocation is being discussed.
Комисията по правни въпроси счита този обмен на информация за естествена част от междуинституционалните отношения.
The Committee considers such exchange of information to be a normal part of inter-institutional relations.
Това следва да става естествено и от съображения за прозрачност, добър тон и лоялно сътрудничество.
This should take place as a matter of course and out of transparency, courtesy and loyal cooperation.
Затова не е необходимо да се предвижда формално такова задължение в основния акт.
There is therefore no need to formally enshrine such an obligation in the basic act.
· Задължение за мотивиране: Беше обсъждано и задължение за мотивиране на решение от страна на законодателен орган на Съюза да оттегли или изрази възражение на даден делегиран акт.
· Obligation to state reasons: A specific obligation to reason a decision by either branch of the Union legislature to revoke a delegation or to object to a delegated act has been mooted.
Член 296 от ДФЕС вече предвижда всеобхватното изискване, че "правните актове са мотивирани".
Article 296 TFEU already provides the overarching requirement that "legal acts shall state the reasons on which they are based".
Всякакво друго задължение, което припокрива изискването за мотивиране на правните актове, би било ненужно и объркващо.
Any further overlapping obligation to justify legal acts would therefore be redundant and confusing.
· Минимален срок за възражения: Срокът следва да бъде достатъчен, за да даде възможност за ефективен контрол на делегирането и да бъде фиксиран поотделно за всеки отделен случай във всеки основен акт .
· Minimum period for objection: The deadline must be sufficient to enable effective control of the delegation and it should be fixed on a case-by-case basis in each basic act.
Все пак следва да се определи един минимален срок, за да се гарантира, че демократичният контрол от стана на Парламента не е безпредметен.
However, a minimum should be also set in order to ensure that Parliament's democratic control does not become nugatory.
· Изчисляване на сроковете: Различните срокове за контрол на делегираните актове могат да текат от момента на предаването на текста на всички езици от страна на Комисията.
· Computation of time-periods: The various periods for scrutiny of delegated acts may only start on transmission of all language versions by the Commission.
Трябва да се вземат предвид по подходящ начин и времето за парламентарна ваканция и периодите на избори.
Likewise, Parliament's recess and electoral periods must be properly taken into account.
· Задължение за публикуване на определени актове: Изричното споменаване във всеки основен акт на задължението на Парламента и Съвета да публикуват своите решения докато упражняват контрол над делегираните правомощия на Комисията изглежда излишно, тъй като такова задължение вече съществува съгласно член 297 от ДФЕС.
· Obligation to publish certain acts: An express obligation on Parliament and Council in each basic act to publish decisions taken whilst controlling the Commission's exercise of delegated power seems superfluous as such an obligation already exists under Article 297 TFEU.
При положение, че даден делегиран акт е от общ характер, всяко възражение против него следва да бъде съответно под формата на решение без адресат.
Given that a delegated act is of general scope, any objection to it should correspondingly be in the form of a decision with no addressee.
Съответно, оттеглянето на делегиране на правомощия изменя основния акт и затова също трябва да бъде публикувано.
Similarly, a revocation of a delegation modifies the basic act and must therefore also be published.
· Дата на публикуване на делегирани актове: За комисията по правни въпроси е ясно, че делегираните актове могат да влязат в сила едва след изтичане на срока за внасяне на възражение.
· Date of publication of delegated acts: It seems clear to the Committee that delegated acts can only enter into force after the expiry of the period for objection.
Това изключва всякакво публикуване в Официален вестник преди тази дата, освен ако не е заявен ранен отказ от възражение.
This precludes any publication in the Official Journal prior to that date, except where an early non-objection is granted.
Комисията по правни въпроси счита, че вместо да бъдат включени в основните актове, което би ги направило ненужно обстоятелствени, тези хоризонтални въпроси биха могли да бъдат по-лесно решени като част от договореност между институциите, което може да приеме формата на междуинституционално споразумение.
The Committee considers that, rather than including them explicitly in the basic acts and thus making such acts unnecessarily cumbersome, these horizontal points could be better dealt with as part of Common Understanding between the institutions which may take the form of an inter-institutional agreement.
Съобщението на Комисията относно делегираните актове.
The Commission's Communication on delegated acts.
Може да се съжалява за това, че съобщението на Комисията
It is regrettable that the Commission's Communication
Съобщение на Комисията от 9 декември 2009 г. относно прилагане на член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз ( COM(2009)0673 ). изглежда не разбира нито обхвата, нито значението на промените в конституционната и правната рамка на Съюза, въведени с Договора от Лисабон.
Commission communication of 9 December 2009 on the Implementation of Article 290 of the Treaty on the Functioning of the European Union ( COM(2009)0673 ). appears to understand neither the extent nor the significance of the changes in the Union's constitutional and legal framework ushered in by the Treaty of Lisbon.
Комисията разглежда делегираните актове като наследници на мерките по процедурата "Lamfalussy" и "комитология", приети на основание член 202 от ДЕО
The Commission deals with delegated acts as though they were the descendants of the "Lamfalussy procedure" and "comitology" measures adopted on the basis of Article 202 EC
"За да се гарантира постигането на целите, посочени в настоящия договор Съветът, в съответствие с разпоредбите на настоящия договор (...), предвижда в актовете, които приема, правомощия за Комисията с оглед приложението на разпоредбите, които са предвидени от Съвета.
"To ensure that the objectives set out in this Treaty are attained the Council shall, in accordance with the provisions of this Treaty (...) confer on the Commission, in the acts which the Council adopts, powers for the implementation of the rules which the Council lays down.
Съветът може да наложи известни изисквания по отношение на упражняването на тези правомощия. (...)" .
The Council may impose certain requirements in respect of the exercise of these powers. (...)" .
Дошло е времето да се изостави този начин на мислене , когато става дума за делегиране на законодателни правомощия на Комисията.
The time has come to abandon this way of thinking when dealing with the delegation of legislative power to the Commission.
Необходимостта да се делегират повече технически аспекти от законодателството на Комисията съществуваше и в миналото, във време, когато договорите не предвиждаха механизъм за постигане на такъв резултат.
The need to delegate the more technical aspects of legislation to the Commission also existed in the past, at a time when the Treaties did not provide for any mechanism to achieve such a result.
Институциите бяха принудени да използват механизма, посочен в член 202 от ДЕО, която беше незадоволително решение за законодателя, и по-специално за Парламента.
The institutions were compelled to use the mechanism set out in Article 202 EC which was an unsatisfactory solution for the Legislator, and particularly for Parliament.
Процедурата по регулиране с контрол (ПРК или по-известна с френската абревиатура PRAC), добавена с последното изменение на Решение на Съвета 1999/468/EО относно прилагането на член 202 от ДЕО
The regulatory procedure with scrutiny (RPS, or to use its French initialism, PRAC), added during the latest modification of Council Decision 1999/468/EC
Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (OВ L 184, 17.7.1999 г., стр. 23), изменено с Решение 2006/512/ЕО на Съвета от 17 юли 2006 г.
Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission (OJ L 184, 17.7.1999, p.
Процедурата, предвидена в член 290 от ДФЕС запълва една празнина.
The procedure laid down in Article 290 TFEU therefore fills a void.
Контролът на правомощията, делегирани от законодателя, следва логично да останат прерогатив на законодателя.
Control of the power delegated by the Legislator should in all logic remain the preserve of the Legislator.
Нещо повече, всякаква друга форма на контрол от друг орган освен законодателя, сама по себе си би противоречала на член 290 от ДФЕС.
Moreover, any other form of control by anyone but the Legislator would per se be contrary to Article 290 TFEU.
По-конкретно държавите-членки, и особено комисиите, съставени от експерти от държавите-членки, нямат място в тази област.
In particular, Member States, and a fortiori committees composed of experts from the Member States, have no role to play in this area.
Ако Комисията, преди да приеме делегиран акт, иска да се консултира неформално с национални експерти, тя има пълната свобода да направи това по същия начин, както има свободата да се консултира с гражданското общество, представители на различни интереси, дружества, социалните партньори, учени или дори членове или органи на Европейския парламент.
If the Commission, before adopting a delegated act, wants to consult-informally with national experts, it is absolutely free to do so in the same way as it is free to consult civil society, interest representatives, companies, the social partners, academics, or even Members or organs of the European Parliament.
Всъщност комисията по правни въпроси счита, че би било много полезно Комисията да включи всички отговорни органи на Европейския парламент в подготовката на приемането на делегираните актове.
In fact, the Committee on Legal Affairs considers that it would be very useful for the Commission to associate the responsible organs of the European Parliament in the preparations leading up to the adoption of delegated acts.
В противовес на това Парламентът категорично отхвърля всякаква формализирана роля на националните експерти с ефект на контролен механизъм над Комисията, тъй като това би противоречало на принципите на институционалното равновесие.
By contrast, Parliament categorically rejects any formal role of national experts having the effect of a control mechanism on the Commission as being contrary to the Treaties and the principle of institutional balance.
Ето защо в основния акт не бива да се споменават консултациите, а този въпрос би могъл да бъде решен като част от общото споразумение, споменато по-горе.
Therefore, no reference to consultations should be made in basic acts, but this question could be dealt with as part of a Common Understanding, as mentioned above.
Вътрешна организация на Парламента
Internal organisation of Parliament
Комисията по правни въпроси счита, че всички комисии следва да обменят и редовно да актуализират най-добрите практики и да създадат механизъм, чрез който да се гарантира, че практиката на Парламента съгласно член 290 от ДФЕС е възможно най-последователна, като взема предвид специфичните области, които са обхванати.
The Committee on Legal Affairs considers that each committee should exchange and regularly update best practice, and establish an appropriate mechanism in order to ensure that Parliament's practices under Article 290 TFEU are as coherent as possible, taking into account the specificities of the different areas covered.
Въпросът с привеждането в съответствие със съществуващото право на ЕС
The question of the alignment of the existing acquis
Необходимостта от делегиране на законодателни правомощия, които съществуваха и преди и сега, досега бяха упражнявани чрез процедурата по "комитология", въведена с гореспоменатото Решение на Съвета 1999/468/EО, която не беше адекватна поради посочените по-горе причини.
The necessity of delegating some legislative power, which existed in the past as it does today, was previously exercised through the "comitology" procedure laid down by the above-mentioned Council Decision 1999/468/EC, which was inadequate for the reasons outlined above.
Следователно правото на ЕС трябва да бъде адаптирано колкото се може по-бързо към новия правен ред на Съюза и механизма на делегиране, затова е въпрос на спешност Комисията да представи законодателни предложение за постигането на това.
The acquis must therefore be adapted as quickly as possible to the Union's new legal order and the delegation mechanism, and it is therefore urgent that the Commission present legislative proposals to achieve this.
Комисията по правни въпроси счита, че това привеждане в съответствие не следва да бъде ограничено само до онези мерки, които преди са попадали в процедурата по регулиране с контрол, но следва да обхваща всички подходящи мерки от общ характер, независимо от процедурата на вземане на решения или процедурата по комитология, които са били приложими за тях преди влизане в сила на Договора от Лисабон;
The Committee considers that the alignment should not be limited to those measures previously dealt with under the regulatory procedure with scrutiny, but should cover all appropriate measures of general scope independently of the decision-making procedure or comitology procedure applicable to them prior to the entry into force of the Treaty of Lisbon.
Делегираните актове в съпоставка с изпълнителните актове
Delegated acts contrasted with implementing acts
Безспорно е, че основната отговорност за прилагането на правото на съюзното право е на държавите-членки.
It is undisputed that the primary responsibility for the implementation of Union law lies with the Member States.
Това беше изяснено в член 4, параграф 3, втора алинея от ДЕС (бивш член 10 от ДЕО - "Държавите-членки вземат всички общи или специални мерки, необходими за гарантиране на задълженията, произтичащи от Договорите или от актовете на институциите на Съюза") и в член 291 от самия ДФЕС ("Държавите-членки предприемат всички необходими мерки по вътрешното право за прилагане на правно обвързващите актове на Съюза").
This is made clear in Article 4(3) second subparagraph TEU (ex Article 10 EC - "the Member States shall take any appropriate measure (...) to ensure fulfilment of the obligations arising out of the Treaties") and in Article 291 TFEU itself ("Member States shall adopt all measures of national law necessary to implement legally binding Union acts").
Това беше така и преди влизането в сила на Договора от Лисабон.
This was also the case prior to the entry into force of the Lisbon Treaty.
Там обаче, къде законодателят е преценил, че са необходими еднакви условия за прилагането на правно обвързващите актове на Съюза, задължителен акт на вторичното право (законодателен или не) трябва да даде правомощия на Комисията за приемане на мерки за приложение.
However, where the Legislator considers that uniform conditions for implementing legally binding Union acts are needed, a binding piece of secondary law (whether a legislative act or not) must empower the Commission to adopt implementing measures.
Член 291 от ДФЕС, който е директно продължение на механизмите на комитология, основани на член 202 ДЕО, предвижда основа за приемането на изпълнителни актове от Комисията, подлежаща на определен контрол от стана на държавите-членки на упражняването на изпълнителните правомощия
Article 291 TFEU, following on directly from the "comitology" mechanisms based on Article 202 EC, provides a basis for the adoption of implementing acts by the Commission, subject to certain controls by the Member States of the Commission's exercise of implementing powers
Правилата и общите принципи на контрол от страна на държавите-членки се приемат под форма на регламенти от законодателя, който извършва това в обикновена законодателна процедура - член 291, параграф 3 от ДФЕС. на Комисията .
The rules and general principles for control by Member States are however to be adopted in the form of regulations by the Legislator acting in accordance with the ordinary legislative procedure - Article 291(3) TFEU. .
Като се има предвид основната отговорност на държавите-членки за приложението, естествено е, че член 291 споменава тях, като изключва законодателя.
Given the primary responsibility of Member States for implementation, it is natural that Article 291 mentions them to the exclusion of the Legislator.
Няма основна концептуална разлика между предишната система, основаваща се на член 202 от ДЕО и бъдещата система, основаваща се на член 291 от ДФЕС.
There is no fundamental conceptual difference between the previous system based on Article 202 EC and the future system based on Article 291 TFEU.
Става ясно, че законодателят е този, който установява условията за упражняване на изпълнителните правомощия.
It is clear that it is the Legislator that establishes the conditions for the exercise of such implementing powers.
Нова нормативна уредба за актовете за приложение е наложителна , защото настоящата процедура по "комитология" е отчасти несъвместима с новия режим, установен от член 291 от ДФЕС.
A new legal framework for implementing acts is urgent because the current "comitology" decision is partly incompatible with the new regime established under Article 291 TFEU.
А. като има предвид, че приеманите съгласно членове 290 и 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) актове следва да подлежат на обществено обсъждане и демократичен контрол,
A. whereas acts adopted under Article 290 and 291 of the Treaty on the Functioning of the European Union (`TFEU`) should be subject to public debate and democratic control,
Б. като има предвид, че Декларация 39 на Конференцията на представителите на правителствата на държавите-членки от 23 юли 2007 г., приложена към Договора от Лисабон, отбеляза намерението на Комисията да продължи да се консултира с експерти, назначени от държавите-членки, при изработването на делегирани актове в областта на финансовите услуги,
B. whereas Declaration 39 of the Conference of the Representatives of the Governments of the Member States of 23 July 2007, annexed to the Treaty of Lisbon, took note of the Commission´s intention to continue to consult experts appointed by the Member States in the preparation of delegated acts in the financial services area,
В. като има предвид, че процедурата „Ламфалуси“ проправи пътя за цялостен законодателен контрол върху регулаторните правомощия, предоставени на Комисията в областта на финансовите услуги ,
C. whereas the Lamfalussy procedure paved the way for thorough legislative control over regulatory powers conferred on the Commission in financial services ,
Г. като има предвид, че европейската надзорна структура предвижда използването на технически стандарти за постигането на „единен европейски правилник“, включващ важна роля на делегираните актове, който ще бъде определен чрез специфично секторно законодателство, така че целта, обхватът и продължителността на делегирането ще бъдат строго определени,
D. whereas the European supervisory architecture envisages the use of technical standards to achieve a "Single Rule Book" involving a prominent role for delegated acts, which would be laid down by specific sectoral legislation so the objective, scope and duration of delegation would be strictly defined,
Д. като има предвид, че новият режим, приложим към делегираните актове, не може по никакъв начин да нарушава съществуващите права на Парламента в областта на финансовите услуги, особено що се отнася до ранното предаване на документи и задълженията за предоставяне на информация, включително на проектодокументи,
E. whereas the new regime for delegated acts cannot in any way undermine Parliament's existing rights in the area of financial services, especially concerning the early transmission of documents and obligations to provide information, including drafts,
3. отбелязва обаче, че има спешна необходимост от междуинституционално споразумение между Парламента, Съвета и Комисията относно прилагането на член 290, така че да се осигури по-голяма яснота и взаимно разбиране между законодателите;
Notes, however, that there is an urgent need for an inter-institutional agreement between the Parliament, the Council and the Commission on the implementation of Article 290 to provide greater clarity and common understanding between the legislators;