natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съгласно данните, предоставени от г-н THOMSON, сегашен главен изпълнителен директор на Equitable Life, през 2001 " грубо 1.5 милиона души са имали дял във фонда на дружеството за полици с право на дял от печалбата; това включва около 8.000 застраховани лица с полици с право на дял от печалбата в Ирландия и около 4.000 застраховани лица с полици с право на дял от печалбата в Германия .
According to data provided by Mr. THOMSON, current Chief Executive of Equitable Life, in 2001 " roughly 1.5 million people had an interest in the Society's with-profits fund; this included about 8.000 with-profits policyholders in Ireland and about 4.000 with-profits policyholders in Germany .
Относно международните застраховани лица на Equitable Life's, г-н SEYMOUR (WE53) предлага по-прецизни данни, като посочва, че в края на 90-те години дружеството е имало " 13 405 застраховани лица извън Великобритания, които са жители на 13 различни държави-членки на ЕС.
Regarding Equitable Life's international policyholders, Mr. SEYMOUR (WE53) offered more precise data, stating that the Society had in the late 90s " 13.405 policyholders outside the UK , residing in 13 different EU Member States.
Всичко 12 425 застраховани лица в държавите-членки на ЕС (Ирландия, Германия, Белгия, Австрия, Дания, Финландия, Франция, Гърция, Италия, Люксембург, Нидерландия, Португалия, Испания, Швеция) и 980 в подопечни на Великобритания територии (Англо-нормандските острови, о-в Ман, Гибралтар). "
In all, 12.425 policyholders in EU Member States (Ireland, Germany, Belgium, Austria, Denmark, Finland, France, Greece, Italy, Luxembourg, Netherlands, Portugal, Spain, Sweden) and 980 in UK-dependencies (Channel Islands, Isle of Man, Gibraltar). "
Доказателствата, предоставени от други свидетели, се съсредоточават в няколко ключови проблема, които могат да се групират, както следва:
The evidence presented by other witnesses focused on a number of key issues which can be grouped as follows:
Твърдения за небрежност в корпоративната надзорна и регулаторна рамка
Negligence in prudential regulation and supervision
Припокриващи се възгледи са изразени от свидетели (ищци, засегнати застраховани лица или представители на групи за действие на застрахованите лица) при изтъкването на редица широкообхватни опасения и жалби срещу животозастрахователните регулаторни органи във Великобритания, както и срещу регулаторни органи в други засегнати държави-членки.
Converging views were expressed by witnesses (petitioners, affected policyholders or representatives of policyholders' action groups) in highlighting a number of wide-ranging concerns and complaints against the UK insurance regulators, as well as regulators in other Member States concerned.
По този специален въпрос писмените и устните свидетелства, които са взети под внимание от Анкетната комисия, са били дадени от Tom LAKE, John NEWMAN и Paul BRAITHWAITE от името на EMAG
On this specific issue, oral and written evidence considered by the Committee of Inquiry were submitted by Tom LAKE, John NEWMAN and Paul BRAITHWAITE on behalf of EMAG
Equitable Life Action Group Ltd.
The Equitable Life Action Group Ltd.
В изложенията си те - в различни степени - обвиняват регулаторните органи във Великобритания в неправилно упражняване на регулаторните си функции по отношение на Equitable Life и в небрежност да разпознаят и да реагират, в продължение на много години, на ясните тревожни сигнали при контрола върху фирмената платежоспособност на Equitable Life.
In their statements they have - to different degrees - accused the UK regulators of failing to exercise properly their regulatory functions in respect of Equitable Life and of negligently failing, over a number of years, to recognize, and to react to, a number of clear warning signs in the prudential supervision of Equitable Life.
В H7, г-н SEYMOUR твърди, че "Член 23 от Третата директива за животозастрахователните компании изисква регулаторният орган да извършва надзор и да познава в дълбочина случващото се в застрахователна компания, чиято централа е на негова територия – подчертавам „в” неговата територия, както и всички дейности, извършвани „извън” тази територия.
In H7, Mr. SEYMOUR claimed that "Article 23 of the Third Life Directive requires that the regulator had to supervise and know thoroughly what was happening to an assurance business whose head office was in his territory – I stress both 'in' his territory as well as the business carried out 'outside' that territory.
Това означава също, че надзорният орган е трябвало да „отстрани всякакви нередности, които са били в ущърб на застрахованите лица”.
It also states that the supervisor had to “remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons”.
Представлявайки група за подкрепа на застраховани лица, г-жа KWANTES (H7) твърди, че " Правителството на Великобритания е било един от основните поддръжници на Третата директива за животозастрахователните компании в началото на 90-те години и е било много настоятелно за стабилна регулаторна рамка на животозастрахователната индустрия.
Representing a policyholders' support group, Ms. KWANTES (H7) claimed that " the UK government was one of the main backers of the Third Life Directive in the early 1990s and were very insistent on robust regulation of the Life Industry.
Десетилетие по-късно ни се казва, че регулаторният процес е бил „ненатраплив”, каквото и да означава това.
A decade later we are told that the regulation was only 'light touch', whatever that means.
По мое мнение или трябва да извършвате регулаторен процес, или не, няма къща по средата на шосето."
In my opinion you either regulate or you don't regulate, there is no half-way house."
В WE7 г-н NASSIM твърди, че " регулаторните органи са прекарали твърде много време в обсъждане на обстоятелствата, при които могат да използват предоставените им правомощия, и в крайна сметка никога не са ги използвали, когато цялостната ситуация е изисквала от тях да го направят.
In WE7 Mr. NASSIM claimed that " the regulators spent over-much time debating the circumstances under which they might use their discretionary powers and in the event never used them when the overall situation required them to do so.
В резултат на това, те не са разпознали или реагирали на нито един от важните последователни етапи в развитието на това състояние."
As a result they did not recognise or react to any of the important successive stages in the development of that position."
В H8 г-н BAIN твърди, че " липсата на надзор е дала възможност на Equitable Life да повярва, че може да прави каквото му харесва, защото дружеството е функционирало в зона, свободна от регулаторна намеса."
In H8 Mr. BAIN claimed that " lack of supervision allowed Equitable Life to believe it could do whatever it liked, because it was operating in a regulation-free zone."
Насочвайки се към културата на комуникация в Equitable Life, която би трябвало да позволи на един внимателен регулаторен орган в крайна сметка да забележи потенциалната финансова слабост на компанията, меморандум, получен във Финансовата комисия на Камарата на общините през януари 2001 г.
Referring to Equitable Life's communication culture, which should have allowed an attentive Regulator to eventually spot its potential financial weaknesses, a memorandum supplied to the House of Commons Treasury Committee in January 2001
виж WE58 за повече детайли. , изтъква как " в исторически аспект Equitable не се е притеснявала да оповестява сравнително тънкото си покритие на платежоспособността, но, за сметка на това, го е представяла като желателен резултат от според нея добродетелен подход за връщане на застрахованите лица на колкото се може по-голяма част от доходността, спечелена от техните премии.
see WE58 for more details. highlighted how " Equitable historically did not shy away from revealing its relatively thin solvency cover but, instead, promoted it as the desirable outcome of what it viewed as its virtuous approach to returning to policyholders as high as possible a proportion of the returns earned on their premiums.
Като се има предвид широкото оповестяване на това в медиите, смятаме, че е вероятно доста от хората, които са станали застраховани лица в течение на последните две десетилетия ... да са съзнавали философията на EL да не натрупва и не поддържа съществен излишък за платежоспособност.
Given the wide reporting of this in the media, we think it likely that many persons who became policyholders during the past two decades ... would have been aware of EL's philosophy on not accruing and maintaining substantial excess solvency.
Особеното при сравнително крехкото покритие на платежоспособност при EL е, че то винаги е щяло да бъде по-изложено на финансови спадове, отколкото при повечето други животозастрахователни единици, било под формата на лоши новини от страна на активите, в случай на лоши пазарни инвестиционни условия, или от страна на задълженията в случай на непланирана инфлация на задълженията, причинена от източници като например регулаторна интервенция".
The point about EL's relatively thin solvency cover is that it always was going to be more exposed than most other life offices to financial adversity, whether in the form of bad news on the asset side in the event of poor investment market conditions, or on the liability side in the event of unplanned liability inflation brought on by issues such as regulatory intervention".
Бившият представител по продажби на Equitable Life г-н LLOYD (H5) смята, че силата в продажбите на Equitable е " била намалена от борда на Equitable Life ...
The former Equitable Life sales representative Mr. LLOYD (H5) felt that even the Equitable's sales force were all " let down by the board of Equitable Life ...
В отговор на тези твърдения, представителят на FSA г-н STRACHAN
Replying to these allegations, the FSA representative Mr. STRACHAN
Директор на отдел „Големи търговски групи” в FSA.
Director of the Major Retail Groups Division at the FSA.
(H4) смята, че оплакванията "отразяват грешното разбиране за това какво регулаторните органи биха могли или е трябвало да постигнат в случай като Equitable Life."
(H4) considered the complaints "reflect a misunderstanding of what the regulators could or should have achieved in a case such as Equitable Life."
По същия начин той напомня, че " надзорът на FSA приема, че една регулаторна система нито може, нито следва да се стреми да предотвратява всички фалити...
He equally recalled that FSA's " risk based supervision accepts that a regulatory system neither can nor should aim at avoiding all failures ...
Ние не се опитваме да въведем режим, в който фирмените фалити не се случват, тъй като приемаме, че такъв режим нито е желателен, нито възможен за постигане в една свободна пазарна икономика.
We are not seeking to operate a regime in which firm failures do not occur, since we recognise that such a regime is neither desirable nor possible to achieve in a free market economy.
Този ключов принцип характеризира както настоящия, така и бившия подход на Великобритания към регулаторната система в застраховането."
This key principle characterises both the UK 's current and former approach to insurance regulation."
Тази позиция се подема от представителя на Финансовото министерство на Великобритания г-н MAXWELL
This position was echoed by the UK Treasury representative Mr. MAXWELL
Директор „Политика по финансови услуги” в HMT.
Director for Financial Services Policy at HMT.
(H4), който посочва, че " регулаторният процес не е бил статичен.
(H4) who stated that " regulation was not static.
Имало е еволюция, както на ниво законодателна, така и на ниво регулаторна политика, с развитието на пазара, но режимът не е търсел и все още не търси да предотврати всички фалити или проблеми на фирми, които са обект на регулация. ...
There was evolution at both the legislative and regulatory policy level as the market evolved, but the regime did not, and still does not, seek to prevent all failures of or problems with regulated firms ...
Когато през 1998 г . става ясно, че Equitable Life не е направила явно обезпечаване на гарантираните анюитети, когато определя резервите си, Министерството на финансите реагира бързо и твърдо."
When it became clear in 1998 that Equitable Life had made no explicit provision for annuity guarantees when setting its reserves, the Treasury reacted swiftly and firmly."
Подобна бележка се прави от г-н McELWEE (H3) когато посочва, че от техническа гледна точка " пазарният неуспех не е в противоречие на добрия регулаторен режим" , а също и от г-н BJERRE-NIELSEN (H7), който казва, че " Не мисля, че ние като регулаторни или надзорни органи сме в състояние да гарантираме, че никога няма да има каквато и да било криза, крах, фалити или оплаквания. "
A similar note had been struck by Mr. McELWEE (H3) when stating that from a technical point of view " market failure is not inconsistent with a good supervisory regime" and by Mr. BJERRE-NIELSEN (H7) saying " I do not think that we as regulators or supervisors are able to guarantee that there will never be any kind of crisis, collapse, failures or complaints. "
Представителят на Комисията г-н TERTÁK (H1), директор по финансови услуги, отказа да коментира каквито и да било мнения за ефективността или възможните недостатъци на бивши или настоящи финансови регулаторни органи във Великобритания, като вместо това изтъква ролята си да надзирава въвеждането на национално ниво на съответните директиви на ЕС.
The Commission representative Mr. TERTÁK (H1), director for financial services, declined to comment on any appreciation of the effectiveness or possible shortcomings of former or current UK financial regulators, highlighting instead its role in the supervision of national implementations of the relevant EU Directives.
Все пак, както се подчертава от представителя на Комисията, г-н BEVERLY, в H7, което е повторено от Комисаря McCREEVY в H8, Комисията " не е могла – и не е имало как – да е регулаторен орган на регулаторните органи".
However, as emphasised by Commission representative Mr. BEVERLY in H7 and repeated by Commissioner McCREEVY in H8, the Commission " could not - and had no means to - be the regulator of regulators".
Отклонявайки поканата на Комисията да присъства на едно от заседанията, бившият главен изпълнителен директор на Equitable Life (и назначен актюер ) Christopher HEADDON в WE45 изразява публично своите "опасения относно обективността на членовете на Комисията и за начина, по който се проверяват свидетелствата (или по-точно, че не се проверяват).
Declining the committee's invitation to appear at one of the hearings, the former Equitable Life Chief Executive (and Appointed Actuary) Christopher HEADDON in WE45 aired his "concerns about the objectivity of the committee members and the way in which evidence is tested (or, more accurately, not tested).
Изглежда, че съществува презумпция за голям провал в управлението на Equitable Life в 20-те години преди затварянето й за нови сделки през декември 2000 ...
It appears that there is a presumption of huge failing in the management of Equitable Life in the 20 years or so prior to its closure to new business in December 2000 ...
Коментаторите не успяват да разпознаят влиянието на продължителния негативно настроен пазар на ценни книжа през 2000- 2003 г ., при който резултатите от полиците на всички животозастрахователни единици се намалиха значително.
Commentators fail to recognise the influence of the long bear market in equities in 2000-2003, which saw the policy results for all life offices reduce significantly.
Презумпцията на членовете на Комисията за голям провал, както е описан по-горе, изглежда страда от същия провал.
The committee members’ apparent presumption of huge failing, as described above, would seem to suffer from the same failure.
Застрахованите лица не могат лесно да разпознаят намаляването на стойността на полиците, причинена от определени събития в дружеството, от общия спад, който засяга целия сектор.
Policyholders cannot easily distinguish between a reduction in policy values caused by the particular events at the Society and the general reduction which affected the whole industry.
Много от тях изглежда се оплакват от намалени очаквания , а не от каквато и да е действителна загуба по отношение на пазара.
Many of them appear to be complaining of reduced expectations rather than any actual loss relative to the market.
Все пак застрахованите лица с полици с право на дял от печалбата в целия сектор рязко са намалили очакванията си поради инвестиционния климат.”
However, with-profits policyholders across the industry have had their expectations sharply reduced due to investment conditions."
В заключение, той признава, че е "изцяло разбираемо, че отделното застраховано лице не може да отграничи тези две неща" , но твърди, че докладът на лорд Penrose е "с големи недостатъци, понеже не се опитва да направи същото, въпреки че в условията на темата му явно има препратки към пазарните сравнения."
In his conclusion, he conceded that it was "entirely understandable that an individual policyholder should not be able to disentangle those two things" but claimed that Lord Penrose's report was "deeply flawed because he made no attempt to do so either, despite having an explicit reference to market comparisons in his terms of reference."
1a) Твърдения за оперативни слабости на регулаторните органи във Великобритания
1a) Claims of operational shortcomings by UK regulators
Както се докладва в WS2, академичните изследвания са стигнали да заключение, че финансовата регулаторна система във Великобритания преди 2001 г. е била "очевидно неадекватна и несъгласувана, което е намалило ефективността й, както се доказва от редица фалити на големи банки и финансови скандали през 80-те и 90-те години, разтърсили финансовата индустрия на Великобритания."
As reported in WS2, academic studies have come to the conclusion that the pre-2001 UK financial regulatory system was "clearly inadequate and lacking coherence, which undermined its effectiveness, as proven by a number of major bank failures and financial scandals in the 1980s and 1990s which rocked the UK financial industry."
Д-р Kern Alexander цитира следната криза в британския финансов сектор преди случай с Equitable Life: несъстоятелността на Johnson Matthey Bankers (1984), колапса на BCCI (1991), скандала с Lloyd's (1994), колапсът на Barings Bank (1995), скандалът с ипотеките, обезпечени със застраховка „живот” (1999).
Dr. Kern Alexander cited the following UK financial sector crisis prior to the Equitable Life case: Johnson Matthey Bankers insolvency (1984), BCCI collapse (1991), Lloyd's scandal (1994), Barings Bank collapse (1995), endowment mortgages scandal (1999).
Тези случаи предполагат съществуването на вродена слабост в системата за банков и финансов надзор във Великобритания през цялото време на 80-те и 90-те години, подтикващи към регулаторна реформа, както се е определяла в Закона за финансовите услуги и пазари (FSMA) 2000 г .
These cases suggest that an inherent weakness existed in the UK banking and insurance supervising system throughout the 1980s and 1990s, prompting the regulatory reform as defined in the Financial Services and Market Act (FSMA) 2000 .
В WE7, г-н Michael NASSIM подробно описва твърденията за оперативен провал на регулаторните органи във Великобритания, като посочва, че "Регулаторните органи не са се намесили по никакъв ефективен начин, въпреки че е трябвало да знаят, че такива прекомерни бонуси са щели да имат неизбежен ефект.
In WE7, Mr. Michael NASSIM detailed allegations of operational failure by the UK regulators, stating that "the Regulators did not intervene in any effective way, although they should have known that such over-bonusing would have inevitable effects.
С други думи, регулаторният орган чрез бездействие е позволил дружеството да бъде поставено в състояние на голяма опасност по отношение на платежоспособността, както в непосредствен, така и в по-дългосрочен план.
In other words, the Regulator, by inaction, allowed the Society to be put in grave solvency peril, both in immediate terms and in constructive terms.
Загубите на ищците произтичат преди всичко от безразсъдно поведение на мениджмънта на дружеството за периода 1973-1987, което имаше значителни последствия.
The claimants’ losses flowed primarily from reckless behaviour by the Society’s management which over the period 1973-1987 had critical consequences.
Това поведение е от характер, който напълно попада в обхвата на задълженията и правомощията на регулаторния орган да наблюдава, да предупреждава и принудително да връща назад към определени норми.
This behaviour was of a kind which fell squarely within the scope of the Regulator’s duties and powers to monitor, warn and compel retraction.
Регулаторният орган не е предприел никакво действие или никакво ефективно действие и е позволил актюерската практика да направлява поведението му, а не законоустановените му задължения.
The Regulator took no action or no effective action and allowed actuarial etiquette to guide its conduct instead of statutory duty.
В резултат на това, Регулаторният орган по платежоспособността става равностойно отговорен за въпросните загуби."
As a result the Prudential Regulator became equally responsible for the losses in question."
Г-н NASSIM твърди също, че " регулаторните органи не успяват да поставят под въпрос защо дружеството неподходящо е увеличило хроничното си прекомерно инвестиране чрез използване на неподходящи уреждания и подчинени заеми, което е предвиждало бъдещ приход от премии и е повлияло негативно върху бъдещите печалби.
Mr. NASSIM also claimed that "the regulators failed to question why the Society inappropriately extended its chronic over-allocation by using inappropriate adjustments and subordinated loans which anticipated future premium income and impacted adversely upon future profits.
В резултат на това те не успяват да асимилират последствията от това за платежоспособността и основателните очаквания на застрахованите лица.
As a result they failed to digest the prudential and PRE implications.
Регулаторните органи не са могли да открият презастрахователните уговорки, направени, за да покрият позицията Hyman, и не са изследвали публичното изявление на ELAS от февруари 2000 г ., че загубата на Hyman би струвала на членовете не повече от £50 милиона, като в същото време презастраховането в размер на £800 милиона било искано, за да се покрие същата ситуация."
The regulators could not detect the reinsurance arrangements made to cover the Hyman position and did not examine ELAS’ public statement in February 2000 that losing Hyman would cost members no more than £50 million, when reinsurance to the tune of £800 million was nominally being sought to cover the same situation."
Той заключава, че "ако регулаторният орган беше настоявал за истинско действие относно платежоспособността по това време или по-рано, всички последни (т.е. предоставени на нечие усмотрение) бонуси биха били замразени за неопределен срок, докато не се установи напълно финансовото състояние на дружеството.
He concludes saying "if the Regulator had insisted on truly prudent action at that time or earlier, all final (i.e. discretionary) bonuses would have been suspended indefinitely until the financial condition of the Society could be fully established.
Като цяло, следователно, има достатъчно свидетелства да се твърди, че оперативният провал на регулаторните органи е бил пълен в продължение на голям период време и че в по-късните етапи е бил преднамерен, така че е способствал за отпадането на много справедливи искове, без възможност за компенсация.
In sum, therefore, there is sufficient evidence to maintain that operational regulatory failure was total over an extended period, and that in the later stages it was deliberate, such that it had the effect of extinguishing many just claims without opportunity of recompense.
Ако регулаторните органи бяха спрели този процес, е щяло да се избегне една в крайна сметка измамническа ситуация, която в действителност те са извинили чрез позволяването на „Компромисната схема” да се случи ...
Had the regulators halted this progression, an eventually fraudulent position would have been averted, which effectively they condoned by allowing the Compromise Scheme to take place ...