natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В срок от пет години, считано от датата, определена в член 22, параграф 1, Комисията изготвя доклад относно действието на настоящата директива, включващ статистически данни за потоците влизащи и излизащи пациенти в резултат от настоящата директива, и го представя на Европейския парламент и на Съвета.
The Commission shall within five years after the date referred to in Article 22(1) draw up a report on the operation of this Directive , including statistics on patient outflows and inflows resulting from this Directive, and submit it to the European Parliament and to the Council.
“Jamais poete n’a interpreté la nature aussi librement qu’un juriste la realité” Jean Giraudoux
“Jamais poete n’a interpreté la nature aussi librement qu’un juriste la realité” Jean Giraudoux
(Нито един поет не е тълкувал природата толкова свободно, колкото един юрист тълкува действителността)
(No poet ever interpreted nature as freely as a lawyer interprets the truth.)
Разум и чувствителност
Sense and Sensitivity
Юристи или политици.
Lawyers or politicians.
За последните десет години, след решението „Kohll and Dekker” от 1998 г. на Съда на Европейските общности, юристите на Европа вземат решения в областта на политиката относно мобилността на пациентите, тъй като политиците на Европа не успяха да направят това.
For the past ten years, since the 1998 Kohll and Dekker judgement at the European Court of Justice (ECJ), the lawyers of Europe have been deciding policy on patient mobility, because the politicians of Europe have failed to do so.
Ако ние не направим нищо, Съдът ще продължи да тълкува Договорите в случаите, когато става въпрос за правата на мобилност на пациентите.
If we do nothing, the Court will continue to interpret the Treaties, where patient mobility rights are concerned.
Те ще осигурят яснотата, която ние - политиците, не успяхме да осигурим.
They will provide the clarity that we politicians have failed to provide.
Ако сме доволни да оставим реализирането на политиката в ръцете на юристите, тогава не е необходимо да правим нищо - с изключение на това, разбира се, да платим произтичащите от това непредвидими сметки.
If we are content to leave policymaking to lawyers, then we need do nothing - except of course pay the resulting unpredictable bills.
Но ако смятаме, че е наша работа, в качеството ни на избрани политици, да осигурим правна сигурност и сигурност в областта на политиката, трябва да направим това незабавно.
But if we believe it is our job, as elected politicians to give legal and policy certainty, then we should do so without further delay.
Нашите избиратели харесват идеята за мобилност на пациентите като възможност; но те желаят и очакват тя бъде надлежно управлявана, както и да им се осигури добро ръководство по отношение на политиката и процедурите.
Our electors like the idea of patient mobility as an option; but they want and expect it to be properly managed and they want and expect to be offered sound guidance on policy and procedures.
Въпреки това, то оставя някои области на несигурност, които настоящият доклад има за цел да изясни и да намери решение за тях.
It does however leave some areas of uncertainty that this Report seeks to clarify and address.
Възможност за пациентите.
Opportunity for Patients.
Следва да стане напълно ясно, че това е възможност за пациентите.
We should make it crystal clear that this is an opportunity for patients.
Централно място заема пациентът; сега не е време за въпроси относно мобилността на работещите в областта на здравеопазването и на здравните услуги.
It is patient centred; issues about the mobility of health professionals and of health services are for another day.
Същото, за съжаление, важи и за спешно необходимото предложение относно безопасността на пациентите.
So, regrettably, is the urgently needed proposal on patient safety.
Kакто става ясно от него, това предложение нито внася изменения, нито засяга социалноосигурителния режим, който продължава да е в сила, въпреки че, може би, имаме нужда от по-голяма яснота относно това, кога би се прилагал всеки.
Nor, as it makes clear, does this proposal amend or touch the Social Security route, which remains in place, although perhaps we need greater clarity as to when each would apply.
Не по-малко ясно трябва да стане, че това е възможност за пациентите, основана на потребностите, а не на средствата, и на осведомения избор, а не на принудата.
We should make it no less clear that it is an opportunity for patients, based on need and not means and on informed choice and not compulsion.
Решения на Съда.
Court Judgements.
Не по-малко ясно е, че не започваме от нула; сега не е време за теоретични разработки.
It is equally clear we are not starting with a clean sheet of paper; this is not a time for 'blue sky' drafting.
Договорите осигуряват правното основание за решенията на Съда на ЕО и Съдът състави своя проект за последваща политика.
The Treaties have provided the ECJ with the legal basis for its judgements and the Court has written its draft of consequent policy.
Те задвижиха процес, който има потенциала да даде права на пациентите и да укрепи здравето на европейските граждани.
They have set in motion a process which has the potential to empower patients and enhance the health of Europe’s citizens.
По същество решенията на Съда на ЕО потвърждават, че пациенти, които са изправени пред „неоснователно забавяне” за лечение, имат правото да потърсят лечение в друга държава-членка, а разходите да бъдат изплатени от системата на здравно осигуряване на страната на произход, ако са изпълнени две условия: - лечението обичайно трябва да се предлага в страната на произход и цените трябва да са съпоставими.
In its original ECJ essence, this confirmed that patients, facing 'undue delay' for treatment, have the right to go to another Member State for treatment and have the bill paid by the home country’s health funder, so long as two conditions apply :- the treatment must normally be available in the home country and the cost must be comparable.
В редица решения на Съда на ЕО се посочва, че от пациента не може да се изисква да търси предварително одобрение за извънболнично лечение или други здравни придобивки, като например оригинални очила и ортодонтско лечение.
In a series of ECJ judgements it has been established that there can be no requirement on the patient to seek prior approval for non-hospital treatment or other health benefits, such as the original spectacles and orthodontics.
Въпреки това, остава отворена възможността за някаква форма на предварително одобрение или уведомяване, когато става въпрос за болнично лечение на пациенти, ако страната на произход („държава-членка на осигуряване”) може да докаже, че без него би пострадало управлението на здравеопазването за други пациенти.
It leaves open however the possibility of some form of prior authorisation or notification when in-patient hospital treatment is concerned, if the home country ('Member State of Affiliation') can show that, without it, the management of healthcare for other patients would suffer.
Решенията се отнасяха не толкова до процедурата на одобрение, колкото до неразумното използване на тази процедура за отказ или възпрепятстване във връзка с правото на дадено лице да пътува с цел лечение.
The judgements were not so much about the authorisation process but about the use of this process unreasonably to decline or place obstacles in the way of a person’s right to travel for treatment.
По тази причина ние се опитахме да въведем система на предварително одобрение с опростени условия, що се отнася до пациентите, но която предвижда разумно предварително предупреждение за извънредни разходи, що се отнася до ръководните кадри в областта на здравеопазването.
For that reason we have sought to put in place a system of prior authorisation that has a light touch, where patients are concerned, but a sensible advance warning of exceptional costs, where healthcare managers are concerned.
Потребности, не средства.
Needs not Means.
Когато казваме, че политиката следва да е за пациенти с потребности, а не за пациенти със средства, следва да изясним, че не желаем на пациентите да се налага да пътуват, стиснали пари в брой или кредитни карти за предварително плащане на често скъпо болнично лечение.
When we say the policy should be about patients with needs, not patients with means, we should make it clear we do not wish to see patients having to travel, clutching cash or credit card to pay upfront for often expensive in-hospital treatment.
Следва да въведем система на възстановяване на средствата направо от здравноосигурителната система в страната на произход на приемащата болница чрез Централна клирингова къща, която да управлява трансгранични, междувалутни, междусистемни (Beveridge/Bismark) усложнения или доброволна система за предварително уведомяване, следвана от писмено потвърждение на максималната сума, която ще бъде платена.
We should put in place a system of reimbursement direct from home funder to receiving hospital, either through a Central Clearing House to manage the cross-border, cross-currency, cross-system (Beveridge/Bismark) complications, or a system of voluntary prior notification, followed by a written confirmation of the maximum amount that will be paid.
Това писмено потвърждение се представя на болницата и последната тогава получава пряко възстановяване на разходите от страна на държавата-членка на осигуряване.
That written confirmation could then be taken to the hospital of treatment and reimbursement would then be made directly to that hospital by the Member State of affiliation..
Възниква въпросът дали, що се отнася до разходите, решението на Съда на ЕО означава, че дадена държава-членка на осигуряване може да бъде задължена за действителната стойност на лечението.
The question arises of whether the ECJ's ruling with regard to cost means a Member State of Affiliation can only be liable for the actual cost of treatment.
Едно пакетно предложение за лечение, с допълнителни услуги като възстановяване или физиотерапия, би могло да има по-малка обща стойност, отколкото би била платена само за лечението в страната на произход.
A package of treatment, with extras such as convalescence or physiotherapy, could be offered at a total cost less than would have been paid for the treatment alone at home.
Ако такива пакетни предложения носят добавена полза за здравето на пациента, като например намаляват вероятността от повтаряне на болестта, това трябва да е нещо добро и следва да бъде приветствано, доколкото целият пакет е в рамките на стойността, която би била платена за лечение в страната на произход.
If such packages bring added health benefit to the patient, for example making relapse less likely, that must be good and should be welcomed, so long as the whole package is within the cost that would have been paid for treatment in the home country.
По този въпрос държавите-членки следва да са възможно най-гъвкави.
Member States should be as flexible as possible on this.
„Брокери в областта на здравеопазването“.
'Health Brokers'.
Много е вероятно да нарасне броят на „брокерите в областта на здравеопазването“, които се регистрират, за да дават на пациентите независими консултации за пакетите от лечение и грижи, също както застрахователните агенти разглеждат пазара вместо клиентите си, за да открият най-добрите предложения, удовлетворяващи техните потребности.
It is likely that we will see an increase in the number of ‘health brokers’ setting up to give patients independent advice on packages of treatment and care, in the same way as an insurance broker shops around on behalf of his client to find the best options to meet his or her needs.
Очевидно всяка държава-членка сама взема решение относно политиката си в тази област и всяка държава-членка в определен момент ще трябва да реши дали ролята или обучението на „брокерите в областта на здравеопазването“ трябва да бъдат регулирани или да се саморегулират по някакъв начин.
Clearly it is for each Member State to decide its policy in this area and each Member State will in due course also have to decide whether the role or training of the health broker needs to be regulated or self-regulated in some way.
Допълнително покритие.
Topping Up.
Също така е вероятно в някои страни лечението на пациенти в чужбина да е възможно само ако пациентът е готов да допълни сумата, която плаща страната на осигуряване.
It is also likely that, in some countries, the option of going abroad will be only possible if the patient is prepared to top up the amount payable by the home country.
В това няма нищо лошо.
There is nothing intrinsically wrong with that.
Не е по-различно от това пациентът да плати за по-добри условия в някоя местна болница или пък родителите да платят за допълнително обучение на детето си в училище.
It is no different from patients paying for an amenity bed in a local hospital or to parents paying for extra tuition for their child at school.
Но това е само една възможност.
But it will only be an option.
Върху пациента не следва да се оказва натиск да плаща повече и нито една болница не следва да взема повече пари за едно и също лечение от чуждестранни, отколкото от местни пациенти.
No pressure should be put on the patient to pay more and no hospital should charge more for foreign than domestic patients for the same treatment.
Очакванията са, че няма да има голям брой пациенти, които искат да използват този начин.
The expectation is that we shall not see large numbers of patients seeking to use this route.
Повечето хора предпочитат да се лекуват близо до дома си, където могат да ги посещават приятели и роднини.
Most people prefer to have treatment near their home, where friends and family can visit.
При необходимост ще отидат някъде другаде в собствената си страна - не на последно място заради езика.
If necessary they will go elsewhere within their home country – not least because language.
Ако решат да се лекуват в чужбина, те вероятно първо ще изберат добре утвърдените двустранни и тристранни договорености между държавите-членки, регионите или градовете.
If they do decide to go abroad, they will probably opt first for the managed arrangements already well established bilaterally and trilaterally between Member States, regions or cities.
Ако обаче търсят по-голяма гъвкавост - понякога заради приятели или роднини в някоя друга част на ЕС, където могат да отидат за възстановяване след лечение, или защото са чули за някой особено добър болничен екип или друг доставчик на здравни услуги - то тогава те могат да решат да изберат възможността за трансгранично здравно обслужване.
If they want more flexibility however – perhaps because of family or friends in another part of the EU, where they can stay to convalesce after treatment, or because they have heard of a particularly good hospital team or other healthcare provider – then they may choose to use this Cross Border Health opportunity.
Разбира се, ако една държава-членка желае гражданите й да не използват тази нова възможност и по такъв начин да избегне изтичането на ресурси, то тя ще повиши стандарта на здравеопазването си и времето за чакане, така че никой да не изпитва потребност от лечение в чужбина.
Of course, if a Member State wishes to avoid its citizens using this new opportunity and with it the outflow of resources, it will raise its standards of healthcare and waiting times, so that no one feels the need to go elsewhere.
Ако тя привлича чуждестранни пациенти - например поради по-евтините си грижи и лечение - тя също така ще привлича ресурси, които могат да се вложат отново в здравеопазването в интерес на всички пациенти.
If it attracts patients from abroad – perhaps because its care and treatment are less expensive – it will attract resources into the country, which can be ploughed back into healthcare for the benefit of all patients.
След пет години следва да преразгледаме опита от движението на пациентите, за да видим какво въздействие е оказало и дали трябва да затегнем или отпуснем политиката.
After five years we should review the experience of outflows and inflows to see what the impact has been and whether we need to relax or tighten the policy.
Информацията ще бъде от ключово значение и от всяка държава-членка ще се очаква да създаде информационни центрове (национални бюра за контакт), където пациентът или медицинските му консултанти ще могат да видят какво е налично, какви са критериите за допустимост, необходимите процедури, действащите разпоредби за оплаквания и жалби, както и каква помощ може да се окаже за разходите за пътуване.
Information will be key and each Member State will be expected to establish information centres (national contact points), where the patient and his or her medical advisers can find out what is available, whether eligibility criteria apply, what processes are necessary, what complaints and appeals procedures are in force and what help there may be with travel costs.
В този контекст също е от значение и чувствителният въпрос за стандартите на здравеопазване.
The sensitive issue of healthcare standards is also relevant in this context.
Ясно е, че ако една държава-членка оторизира - експлицитно или имплицитно чрез приемане решенията на Съда на ЕО - гражданите си да се лекуват в чужбина, то тя има задължение да се грижи за тях.
Clearly, if a Member State authorises, explicitly or implicitly by accepting the ECJ Judgements, its citizens to go abroad for treatment, it has a duty of care to its citizens.
Тя положително ще иска да са налице взаимни гаранции за безопасността на пациентите.
It will certainly want to have in place mutual assurances about patient safety.
Лошото качество на здравеопазването може да бъде риск за безопасността на пациентите.
One risk to patient safety can result from poor quality healthcare.
Държавите-членки носят отговорност за своето здравеопазване и никой не предлага Европейският съюз да предписва стандарти в това отношение.
Member States are responsible for their healthcare delivery and no-one suggests the European Union should prescribe standards for this.
Това, което държавите-членки могат и следва да правят, е да гарантират публичното обявяване на тези стандарти.
What the Member State of Treatment can and should do is ensure that such standards are described publicly.
Дълг на държавата-членка на осигуряване е да гарантира, че нейните граждани имат достъп до информация, така че пациентите и медицинските консултанти да знаят какви стандарти да очакват, ако решат да отидат в друга страна.
The duty of the Member State of Affiliation is to ensure that its citizens have access to information, so that patients and their medical advisers can know what standards to expect, if they choose to go to another country.
Нито повече, нито по-малко.
No more; no less.
Един въпрос, поставен в предложението, засяга взаимното признаване на рецептите.
One issue raised by the proposal concerns the mutual recognition of prescriptions.
Очевидно е желателно аптеките в страната по местоживеене да признават и изпълняват рецепти, издадени от лекар в друга страна.
Clearly it is desirable that a pharmacy in the home country should recognise and act upon a prescription issued by a doctor in another.
Това ще изисква достъп до регистър на практикуващите лекари, които са квалифицирани и имат разрешение да предписват рецепти.
This will need access to a register of medical practitioners qualified and permitted to issue prescriptions.
Проблемът обаче е по-дълбок.
The problem however goes deeper.
Широко известно е, че държавите-членки сами решават кои лекарства да се отпускат по рецепта.
It is broadly acknowledged that it is for member States to decide what drugs are available on prescription.
Следователно ако един пациент отиде в чужбина и му бъдат предписани лекарства, които не се отпускат в неговата страна по местоживеене, той ще трябва или да използва това, което е налично там, или да се върне в страната на лечение - или да рискува и да купи лекарствата по интернет.
If therefore a patient goes abroad and is prescribed a course of drugs that are not available in the home country, that patient will either have to make do with what is available or return to the treating country – or, riskily, obtain them over the internet.
Изглежда за предпочитане държавите-членки да приемат, като част от допълнителен списък, лекарства, предписани в рамките на лечение при трансгранично здравно обслужване.
It would seem to be preferable that member States should accept, as part of a supplementary prescription list, drugs prescribed as part of treatment within the Cross Border Health context.
Това е въпрос от компетенциите на държавите-членки, но може да бъде причина за бъдещи жалби в СЕО, ако не се разреши по чувствителен и разумен начин.
That is a matter for Member States, but could be the source of future challenges to the ECJ, if not handled sensitively and sensibly.
Разум и чувствителност.
Sense and Sensitivity.
С две думи, това е съдържанието на настоящия доклад: разум и чувствителност; нова възможност за пациентите; за която Европейският съюз може да твърди, че облагодетелства неговите граждани; яснота и правна сигурност; не премахване на различията в здравеопазването в Европа или в държавите-членки - това е въпрос, който би трябвало да се отправи към министрите на съответните държави-членки - а справедливост и равни възможности; гъвкавост, а не бюрокрация; желание да се разглеждат въпроси от вида "как да ...", а не "защо не трябва да ...".
And that, in a nutshell, is what this Report is about: sense and sensitivity; a new opportunity for patients; one in which the Europe Union can claim to have benefited it citizens; clarity and legal certainty; not solving the inequalities of healthcare across Europe or within Member States - that is a question to re-direct to the Ministers of respective Member States - but equity and equality of opportunity; flexibility and not bureaucracy; a willingness to look at the 'how shall we?' issues and not the 'why we should not' ones.
Едно нещо вече е ясно: все по-голям брой наши граждани осъзнават, че тази политическа възможност е предстояща.
One thing is already clear: increasing numbers of our citizens are becoming aware of the imminence of this policy opportunity.
В крайна сметка те могат и да не я използват, но искат да я имат.
They may not in the end use it, but they want it to be there.
Предизвикателството пред нас, трите институции, е да я осъществим възможно най-бързо.
The challenge to us in all three institutions is to put it in place as quickly as possible.
СТАНОВИЩЕ НА КОМИСИЯТА ПО ПРАВНИ ВЪПРОСИ ОТНОСНО ПРАВНОТО ОСНОВАНИЕ
OPINION FROM THE COMMITTEE ON LEGAL AFFAIRS ON THE LEGAL BASIS
Относно: Предложение за директива на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване (COM(2008)414).
Subject: Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the application of patients' rights in cross-border healthcare ( COM(2008)0414 ).
Уважаеми господин Председател,
Dear Mr Chair,
С писмо от 29.1.2009 г. председателят на комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните се допита до комисията съгласно разпоредбите на член 35 от правилника относно правното основание за горепосоченото предложение.
By letter of 29 January 2009, the Chair of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety has consulted the committee pursuant to Rule 35 of the Rules of Procedure on the legal basis for the above-mentioned proposal.
Комисията разгледа гореспоменатия въпрос на своето заседание от 12.02.2009 г.
The committee considered the above question at its meeting of 12 February 2009.
Бяха внесени изменения в комисията по околна среда, обществено здраве и безопасност на храните за промяна на правното основание от член 95 от Договора за ЕО на член 152; Членове 16 и 152; Членове 42, 152 и 308; членове 137 и 152, или членове 95 и 152.
Amendments have been tabled in the Environment Committee to change the legal basis from Article 95 of the EC Treaty to Article 152; Articles 16 and 152; Articles 42, 152 and 308; Articles 137 and 152, or Articles 95 and 152.
Въпросът може да бъде разгледан както следва, като се изходи от принципите, установени в съдебната практика на Съда.
This question may be analysed as follows, starting from the principles set out in the case-law of the Court of Justice.