natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Господин SEYMOUR заявява в H7, че когато британските регулаторни органи са осъзнали мащаба на проблемите на ELAS и са започнали дискусии за използването на застрахователния кризисен фонд, те са изпаднали в паника (тъй като това е щяло да доведе след себе си облагане на всички други застрахователни компании с цел обезщетяване на застрахованите към ELAS лица) и за да избегнат тази ситуация, тогава те “приели система на включване на период от пет години на реализиране на теоретични бъдещи печалби с цел балансиране на отчетите на закритата компания – ELAS, като по този начин направили невъзможен достъпа до компенсационния фонд.”
Mr. SEYMOUR claims in H7 that when the UK Regulator saw the extent of the problems at ELAS and discussions on the use of the insurance rescue fund started, the UK Regulator panicked (as this would have entailed a tax or levy on all other insurance companies to compensate ELAS policyholders) and to avoid this situation it "then approved a system of including five years of theoretical future profits to balance the books of a closed company – ELAS, thus rendering impossible access to the compensation fund. "
Според него това “напълно обезсмисля цялостна концепция за платежоспособността”.
He says this "makes nonsense of the whole concept of solvency" .
В WE 54 (‘La Vie d’Or’, дело 98/2863 към Окръжния съд в Хага (District Court of The Hague), дата на произнасяне на решението – 13.06.2001 г.) господин SEYMOUR (H7) обяснява как ищецът е заявил, че “включването на бъдещите печалби в баланса не може да даде реална представа за платежоспособността на компанията и по тази причина е в разрез с животозастрахователните директиви на ЕС. [...]
In WE 54 (‘La Vie d’Or’, Case 98/2863 at the District Court of The Hague, date of pronouncement 13 June 2001), Mr. SEYMOUR (H7) explains how the plaintiff claims that "the inclusion of future profits in the balance sheet did not give a true picture of the assurance company’s solvency and was therefore contrary to the EU Life Directives. [...]
Важно е да се отбележи, че е повдигнат въпросът за законосъобразността на използването на бъдещите печалби по смисъла на животозастрахователните директиви на ЕС.”
It is important to note that the issue of the legality of future profits in terms of the EU Life Directives was raised."
Разследванията в доклада Baird (WE 17) относно бъдещите печалби също заслужават да бъдат подробно разгледани.
The Baird report's (WE 17) investigation into the issue of future profits also deserves close scrutiny.
GAD ни разясни предисторията на подобни пера: “базисното законодателство… произтича от европейските директиви, и по-специално от Първата директива за животозастрахователните компании, датираща от 1979 г .
GAD explained to us the background to such items: “The background legislation…stems from the European Directives, particularly the First Life Directive going back to 1979.
В нея се посочва, че, по усмотрение на надзорните органи, компаниите могат да включват подобни пера в изчисляването на своите бъдещи печалби спрямо 5/6 от своите граници на платежоспособност.
This says that at the discretion of the supervisory authority, the company may be allowed to count such items against 5/6ths of its margin of solvency, to its future profits calculation.
След това изчислението на бъдещите печалби се определя в същата директива като представляващо, на практика, 50% от средната печалба, реализирана в рамките на последните пет години, умножена по очаквания срок на валидност на полицата.
The future profits calculation is then specified in the same Directive as being, in effect, 50% of the average profits earned over the last five years multiplied by the expected duration of the policy in force.
Директивата просто посочва, че надзорните органи могат да упражнят своята свобода на преценка и да квалифицират така определената граница на платежоспособност като допустима.”
The Directive just said that the supervisor could exercise their discretion, and it may be allowed as a solvency margin."
Регулаторът е използвал своите изключителни привилегии по раздел 68 от Закона за застрахователните компании от 1982 г., за да издава многократно разрешителни.
The regulator used his prerogatives under section 68 of the ICA 1982 to grant the repeated authorizations.
Това, според Baird, е позволило на компанията да подобри представата на външния наблюдател за нейната финансова стабилност.
This, according to Baird, allowed the company to enhance the external perception of its financial strength.
Baird препоръчва да бъде преразгледана свободата на действие на регулатора по отношение на издаването на разрешения за използване на бъдещите печалби с цел постигане на нормативната платежоспособност.
Baird recommended reviewing the exercise of discretion by the regulator in relation to authorisations for using future profits to meet solvency requirements.
Това е пряко свързано с една от насоките на разследването по отношение на правилното транспониране на Третата директива за животозастрахователните компании.
This is closely linked to one of the lines of investigation being pursued in terms of correct transposition of the 3LD.
Въпросът е дали правото на свобода на действие, упражнено от държавния секретар по силата на раздел 68 от Закона за застрахователните компании от 1982 г., е изиграло важна роля в случая ELAS, както твърди Baird.
The issue is whether the discretion exercised by the Secretary of State based on section 68 of the ICA 1982 played a prominent role in the ELAS affair, as is claimed by Baird.
В този контекст трябва да се установи дали това право само по себе си е съвместимо с условията на Третата директива за животозастрахователните компании.
What needs to be evaluated in this context is whether the discretion itself is compatible with the 3LD.
Може да се предположи, че ако тези правомощия са били ограничени по някакъв начин, крахът на ELAS е можел да бъде избегнат или поне ограничен до по-малки мащаби.
It is possible that, if those powers had been somehow constrained, the ELAS collapse would have been avoided or at least minimized.
Член 28 – Общо благо; член 31 – Информация, предоставяна на застрахованите лица
Article 28 – General good; Article 31 – Information to policyholders
C.O.B/правното разделяне в сферата на финансовия надзор е било пагубно
C.O.B/prudential separation was prejudicial
По въпросите относно комуникацията със застрахованите лица, господин LAKE заявява (в H1), че информацията за застрахованите лица, изискуема по силата на Третата директива за животозастрахователните компании, е била под контрола на регулаторните органи в сферата на търговските/бизнес практики, които по това време съществуват отделно от британските финансоворегулаторни органи, както и че това правно разделяне на отговорностите по отношение на търговската и финансовата дейност е било във вреда на застрахованите в ELAS лица.
On issues regarding communication with the policyholder, Mr. LAKE says (H1) that the policyholder information required by the 3LD came under the control of the conduct of business regulator which was separate from the prudential regulator, and that this legal division of responsibilities between prudential was prejudicial to ELAS policyholders.
И накрая, по отношение на съдебните процедури във Великобритания, заведени във връзка с прилагането на законодателство, той казва, че не му е известна нито една, която да е свързана с нарушения във въвеждането на законодателството на ЕС.
Finally, on implementation cases brought to UK court proceedings he says that he knows of none which relate to non-implementation of the EU Law.
При все това, David STRACHAN от FSA представя една друга гледна точка в H4, заявявайки, че “Третата директива за животозастрахователните компании е приложена по начин, осигуряващ яснота относно съответните отговорности на местните и чуждите регулаторни органи [...].
However, David STRACHAN from the FSA presented a different view in H4, claiming that " the Third Life Directive has been implemented in a way that has ensured clarity as to the respective responsibilities of the home and host regulators [...].
В съответствие с Третата директива за животозастрахователните компании на органите, осъществяващи регулативен контрол над тези клонове – в случая местните регулативни органи – се предоставя възможност да прилагат своите собствени правила .
Consistent with the Third Life Directive, it falls to the regulator of those branches – the host regulator in this case – to apply its own rules.
По този начин се предотвратява една иначе сложна ситуация, при която спрямо застрахованите лица ще се прилагат различни защитни мерки в сферата на търговските практики, в зависимост от това дали развиват дейност чрез национална институция, или чрез клон на институция от Европейската икономическа зона.”
This avoids an otherwise confusing situation in which policyholders would be subject to different conduct of business protections depending on whether they were doing business with a domestic institution or a branch of an EEA institution."
Неспазване на условията на Приложение II
Annex II not respected
В Н7 Leslie SEYMOUR предоставя писмени показания (WE 53), според които условията на Приложение II от Третата директива за животозастрахователните компании – променено на Приложение IV в КД – според които застрахованите лица трябва да получават “ясна” и “точна” информация за полиците, не са били спазени.
Leslie SEYMOUR in H7 provides written evidence (WE 53) claiming that Annex II of the 3LD – renumbered Annex IV in the CD –, which requires that the policyholder be given information regarding his policy ‘clearly’ and ‘accurately’, was not respected.
WE 53 показва търговски документи на ELAS, сочещи отличното функциониране на пенсионните фондове на компанията, както и нейната способност да постига отлични резултати благодарение на ниските си оперативни разходи.
WE 53 shows ELAS sales documents explaining the superior performance of ELAS pension funds and claiming that ELAS was able to provide superior performance due to its lower running costs.
Посочват се и твърдения за превъзходния инвестиционен мениджмънт на компанията.
It also claimed to have superior investment management.
Друг документ описва как ELAS е “разпределяла печалби”, поддържайки резерви, и как застрахованите лица ежегодно е трябвало да получават бонуси, като част от печалбите на компанията биват заделяни за покриване на бъдещи спадове на фондовия пазар или на нейните инвестиции.
Another document explains how ELAS proceeded with 'smoothing', by holding reserves, and that each year the policyholder would receive a bonus, with a certain amount of money that the company had made being retained to cover any future downturns in the stock markets or in the investments they had.
Господин SEYMOUR заявява, че всички тези обещания са били голословни, поради което предоставената информацията не може да се окачестви като ясна и точна.
Mr SEYMOUR claims that all these promises were false and therefore the information was not clear and accurate.
Господин SEYMOUR посочва, че “Директивата изисква застрахованите лица редовно да получават ясна и точна информация за застрахователната компания.
Mr SEYMOUR says that "the Directive requires that policyholders receive regular, clear and accurate information about the insurance undertaking.
Регулаторните органи не са предприели никакви действия, за да обезпечат спазването на тази ключова клауза от Директивата.”
The regulator did nothing to ensure that this vital part of the Directive was put into effect."
Заключения ЧАСТ II, ВЪВЕЖДАНЕ
Conclusions PART II, TRANSPOSITION
Въвеждане на Третата директива за животозастрахователните компании (3LD)
Transposition of the Third Life Directive (3LD)
Въпреки че е установила някои несъответствия между специфичните национални правни разпоредби на Великобритания и някои членове на Третата директива за животозастрахователните компании
Despite having identified some discrepancies between specific domestic UK regulations and articles of the 3LD
Виж Част II, т. II.2.1; Част II, т. II.2.2; част II, т. II.2.3; и Писмени показания (ПП) 20. , комисията счита, че характерът и броят на тези несъответствия не са достатъчно съществени, за да може „ формалният ” процес на въвеждане да бъде окачествен като дефектен.
See Part II, sections II.2.1, Part II, section II.2.2; Part II, section II.2.3; and WE 20. , the committee considers that the nature and number of such discrepancies is not important enough to characterize what may be termed as the formal transposition process as defective.
Въпреки това, комисията допуска едно изключение по отношение на широките правомощия, които националното законодателство на Великобритания предоставя на Държавния секретар (по силата на раздел 68 от Закона за застрахователните компании (ICA) от 1982 г.) за отклоняване от прилагането на разпоредбите, свързани с контрола върху платежоспособността на компаниите.
The committee makes one exception, nevertheless, as regards the ample powers domestic UK legislation bestows on the Secretary of State (as prescribed by Section 68 of the ICA 1982) to waive the application of prudential regulations.
Тези правомощия очевидно са в разрез с предписанията и целите на Директивата и са били използвани неправомерно
These powers appear to be incompatible with the letter and the aim of the Directive and were used inappropriately
Комисията счита, че въвеждането на Третата директива за животозастрахователните компании от Обединеното кралство, не е било извършено по начин, позволяващ ефективната реализация на заложените в нея цели.
The committee believes that the transposition of the 3LD by the UK, was not carried out in a way which allowed the effective fulfilment of its underlying objectives.
Комисията счита, че използваният от Обединеното кралство частичен метод на прилагане на Директивата (т.е. Директивата е била въведена не чрез един единствен национален закон, а чрез няколко отделни нормативни акта с различна правна сила) е недостатъчно ясен и изглежда не може да осигури най-добрия начин за включване на принципите и стандартите на ЕС в националното законодателство.
The committee believes that the UK technique of implementing the Directive in a piecemeal fashion (i.e., the directive was transposed not into one single national law but spread throughout different acts of varying hierarchy) lacks clarity and does not seem to be the best way of incorporating EC principles and standards into domestic legislation.
Прилагане на Третата директива за животозастрахователните компании
Application of the 3LD
Комисията счита, че е ясно, че задълженията, които Директивите налагат за държавите-членки не само се отнасят до законодателните им правомощия, но също така разширяват административните им и съдебни правомощия.
The committee considers it clear that the obligations imposed by Directives on Member States do not only concern their legislative competences but extend also to their administrative and judicial competences.
Освен това приемането на национални мерки за изпълнение на една Директива не изчерпва нейните ефекти.
Furthermore, the adoption of national measures implementing a Directive does not exhaust its effects.
За цялостното прилагане на една директива е необходимо действително изпълнение на мерките, за да бъдат постигнати заложените резултати.
Full application of a Directive is only secured when national implementing measures are actually being applied in such a way as to achieve the result sought by it.
Защото в противен случай, ако директивите се прилагат по различни начини, това би довело до отрицателни ефекти върху еднообразността и еквивалентността на правния ред на Общността.
Indeed, divergences in the application of Directives would otherwise have a negative effect on uniformity and equivalence within the Community legal order.
Комисията е на мнение, че прилагането на Третата директива за животозастрахователните компании от Обединеното кралство по отношение на случая с не е било достатъчно, както и че регулаторите и органите на Обединеното кралство не са взели адекватно предвид крайната цел на Директивата.
The committee is of the opinion that the application of the 3LD by the UK in respect of the ELAS case was deficient and that UK regulators and authorities did not adequately respect the ultimate purpose of the Directive.
Комисията счита, че в този случай комбинирането на формално въвеждане с прилагане, което е имало недостатъци в няколко отношения, води до заключението, че като цяло изпълнението не е било реално.
The committee believes that, in the present case, the combination of a formalistic transposition with an application which was defective in several respects leads to the conclusion that the implementation process as a whole was flawed.
Специфични аспекти по отношение на прилагането
Specific issues regarding application
Концепцията за ‘финансов надзор върху цялостния бизнес’
The concept of financial supervision of the entire business
Комисията напомня, че според Директивата финансовият надзор трябва да обхваща “цялостната дейност, развивана от застрахователната компания” .
The committee recalls that the Directive states that financial supervision must cover the “ assurance undertaking's entire business ”.
Член 8 от 3LD.
Article 8 3LD.
В ролята си на законодателен орган комисията подчертава, че тази ясна формулировка е недвусмислена и трябва да бъде широко и правилно тълкувана.
The committee stresses as a legislator that such simple terminology is unambiguous and must be given a wide and proper interpretation.
Комисията счита, че упражняваният от властите на Великобритания надзор върху Застрахователната компания Equitable Life (ELAS) не взема под внимание или тълкува погрешно концепцията за ‘финансов надзор върху цялостния бизнес’, с което влиза в противоречие с условията на чл. 8
The committee believes that UK authorities’ supervision of ELAS disregarded or misinterpreted the concept of " financial supervision of the entire business " contrary to Articles 8
Виж Част II, т. II.1.1 и Част II т.II.2.3; виж също потвърдените ПП 11, ПП 16, ПП 26 и ПП 79. и 25
See Part II Section II.1.1 and Part II Section II.2.3; see also WE Conf 11, WE 16, WE 26 and WE 79. and 25
Виж Част II, т.II.1.1 и Част II т.II.2.3; виж също ПП 17. от Третата директива за животозастрахователните компании.
See Part II Section II.1.1 and Part II Section II.2.3; see also WE 17. of the 3LD.
Комисията счита, че опцията, предвидена в параграф 1.D от чл. 18, не изключва възможността бъдещи дискреционни или извъндоговорни бонуси да съставляват неразделна част от ‘цялостната бизнес дейност’ на компанията, както и не освобождава властите в държавите-членки от задължението да полагат всички усилия за спазване на клаузите и целите на Директивата.
The committee believes that the option contained in paragraph 1.D of Article 18 of the 3LD does not exclude future discretionary or non-contractual bonuses from being an integral part of the company's ‘entire business’ and does not exonerate Member State authorities from doing their utmost to respect the letter and the aim of the Directive.
В допълнение към това, материалите, с които разполага комисията
Furthermore, it appears from the material available to the committee
Виж Част II, т. II.2.3; виж също ПП 16, ПП 26 и ПП 79. , сочат, че една от основните причини за финансовия крах на ELAS е фактът, че през годините не е бил създаден необходимият резервен фонд за дискреционни или извъндоговорни бонуси.
See Part Section II.2.3, see also WE 16, WE 26 and WE 79. that one of the main reasons for ELAS’ financial downfall was the fact that, throughout the years, it did not properly reserve for future discretionary or non-contractual bonuses.
Поставя се под въпрос задължението на ELAS да създаде резервен фонд за бъдещи дискреционни или извъндоговорни бонуси, тъй като Директивата предоставя възможност за избор в тази насока и регулаторът в Обединеното кралство е предпочел да не се възползва от тази опция.
It has been argued that ELAS was not obliged to reserve for future discretionary or non-contractual bonuses because this was optional under the Directive, and the UK regulator decided not to avail itself of this option.
Комисията смята, че предоставянето на право на избор относно създаването на резервни фондове за дискреционни или извъндоговорни бонуси е в ущърб на обвързващата сила и вътрешната съгласуваност на Директивата.
The committee believes that the fact of making the reserving of discretionary bonuses optional undermined the strength and internal coherence of the Directive.
Въпреки че регулаторните органи на Обединеното кралство са били оправомощени да въведат тази опция, спорно е дали това е несъвместимо с цялостната концепция на Директивата.
Although the UK regulatory authorities were entitled to introduce such an option, it could be argued that this was inconsistent with the overall aim of the Directive.
Представените на комисията материали
Submissions made to the committee
Ето защо, комисията счита, че е възможно регулаторът да не е успял да гарантира постоянното поддържане от страна на ELAS на необходимата граница на платежоспособност по отношение на цялостната бизнес дейност на компанията.
The committee believes therefore that it is likely that the regulator did not manage to guarantee that ELAS had an adequate solvency margin in respect of its entire business at all times.
Липса на надеждни административни и счетоводни процедури и на механизми за адекватен вътрешен контрол
Lack of sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms
Фактите сочат ясно, че регулаторните органи на Великобритания съзнателно не са се обявили против двойствената, и по тази причина – конфликтна, роля на назначения актюер на ELAS, който успоредно с тази длъжност в продължение на шест години е заемал водещ управленски пост в Дружеството, а именно – изпълнявал е функциите на негов главен изпълнителен директор.
There are clear indications that the UK regulators knowingly failed to challenge the dual, and therefore conflicting, role of the Appointed Actuary of ELAS, who for six years also held a leading management post in the Society as its Chief Executive.
Комисията смята, че това раздвояване на функциите е създало предпоставки за възникване на конфликт на интереси в ущърб на застрахованите лица и регулаторните органи е трябвало да се обявят срещу него, класифицирайки го като случай на лошо фирмено управление.
The committee believes that this duality of roles created a conflict of interests detrimental to policyholders' interests which should have been challenged by regulators as an instance of bad corporate governance.
Нещо повече, комисията смята, че като не е предприела незабавни мерки по отношение на двойствената роля на назначения актюер, регулаторната система на Великобритания не е изпълнила своето задължение да изисква от ELAS (както изрично предвижда Третата директива за животозастрахователните компании) ‘надеждни административни и счетоводни процедури и механизми за адекватен вътрешен контрол’ , нарушавайки по този начин изискванията на чл. 8.
Furthermore, the committee believes that, by not taking swift action on the issue of the double role of the Appointed Actuary, the UK regulator did not fulfil its obligation to require from ELAS " sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms " as required explicitly by the 3LD, and contrary to Article 8.
Виж Част II т. II.1.1 и Част II т. II.2.3.
See Part II Section II.1.1 and Part II Section II.2.3.
Комисията подчертава, че ролята на назначения актюер е ключова за надзорните органи на Великобритания и счита, че липсата на сигурни гаранции за ефективността на тази инстанция подронва авторитета на надзорната система като цяло, и по-специално дестабилизира механизмите за вътрешен контрол.
The committee insists that the role of the Appointed Actuary was central to the UK supervisory system, and that a failure to guarantee the effectiveness of such a figure undermined the whole system of supervision, in particular rendering any internal controls completely inadequate.