natgillin/translations-raw huggingface dataset:
През януари 1999 г . проблемът с гарантираното равнище на анюитета вече е обект на интензивни дискусии в пресата, която помества тревожни статии и репортажи...
By January 1999 the GAR problem was the subject of intense discussions in the press, which was putting out alarming articles and reports ...
Очевидно, това е направило сключването на нови полици проблематично.
Clearly this made the writing of new business problematic.
И все пак дружеството е имало нужда от нови сделки, за да избегне затваряне...
Yet new business was required f the Society was to avoid closure ...
Членове на групата за действие на късно присъединилите се съобщава, че търговските агенти на EL са им предлагали различни истории, за да успокоят опасенията им: " че това, което пресата съобщава, че задълженията по гарантираните равнища на анюитета може да са в порядъка на £1.5 млрд, са грешни; че максималният разход за дружеството не е вероятно да надхвърли £50 милиона; че задълженията по гарантираните равнища на анюитета ще се ограничат само до застраховани лица с гарантирани равнища на анюитета; че има презастрахователен договор, за да предпази застрахованите лица с негарантирани равнища на анюитета."
Members of the Late-Joiners action group reported that EL salesmen gave them different stories to soothe their concerns: " that press reports that the GAR liabilities might be in the order of £1.5bn were wrong; that the maximum cost to the Society was unlikely to exceed £50m; that the GAR liabilities would be ring-fenced among the GAR policyholders; that reinsurance was in place to protect non-GAR policyholders."
виж WE-CONF2, § 38-40
see WE-CONF2, para.38-40.
Притежателят на полица г-н John GALVIN (WE-FILE15) се оплаква, че неговото решение да купи полица на Equitable Life отчасти се дължало на уверението от EL за тяхното стабилно финансово състояние, потвърдено от рейтинг "AA", получен от международната рейтингова агенция Standard & Poor's
Policyholder Mr. John GALVIN (WE-FILE15) complained that his decision to buy an Equitable Life policy was partly based on EL's reassurance of its solid financial standing confirmed by the "AA" rating obtained by the international rating agency Standard & Poor's
(WE-FILE22) (Приложение към писмо на EL в WE-FILE15).
No credit rating has been awarded by S&P since 21 February 2002 (WE-FILE22). (annex to EL letter in WE-FILE15).
Относно подвеждащата информация от EL до застрахованите лица, г-жа KWANTES (H7) си спомня, че " когато Equitable се отнесе до съда по въпроса с гарантираните равнища на анюитета, всички ние получихме писма, с които ни информираха, че всичко е наред, че отрицателните коментари, които са се появили в пресата, не са нищо тревожно и имаше много впечатляваща рекламна кампания, която даде на всички нас усещане за сигурност ."
Referring to misleading information from EL to policyholders, Ms. KWANTES (H7) recalled that " when Equitable went to court on the GAR issue we all received letters to inform us that everything was fine, negative comments that had appeared in the press were nothing to worry about and there was a very impressive advertising campaign which gave us all a sense of security ."
В H5 г-н LLOYD, бивш представител на отдел продажби на Equitable Life в Западна Англия между 1995 г. и 2001 г., категорично отхвърля всички твърдения за подвеждаща продажба от страна на агентите по продажбите на Equitable: "Обаждането за среща за годишен преглед или за текущи актуализации по полиците беше почти винаги приветствано от нашите клиенти.
In H5 Mr. LLOYD, a former sales representative of Equitable Life in western England between 1995 and 2001, clearly dismissed all allegations of mis-selling by the Equitable sales force: "Telephoning for appointments, often to offer an annual review or a current update on policies, was nearly always welcomed by our clients.
Новините често бяха добри и не беше трудно да се предлагат нови инвестиции.
The news was often good and it was not difficult to propose new investments.
Клиентите често коментираха как техните други доставчици не им предлагат същото ниво на услуги ...
The clients often commented on how their other providers did not offer the same level of service ...
Когато се разбра и се заговори за проблема с гарантирано равнище на анюитета, което мисля, че стана около 1997 г . – това беше първият път, когато аз изобщо чух за него – много бързо получихме инструкции от борда.
When the guaranteed annuity rate issue became known and talked about, which was I believe in around 1997 – that was the first time I had even heard about it – we very quickly received a briefing from the board.
Според инструкциите на клиентите трябваше да се даде негарантиран окончателен бонус и гарантирани равнища на анюитета, които се прилагат само за гарантирания елемент.
The briefing was to give clients a non-guaranteed final bonus and a GAR that only applied to the guaranteed element.
Това би означавало да се даде на такъв клиент 20% повече, отколкото е справедливият му дял от този фонд.
That would be equivalent to giving that client 20% more than their fair share of the fund.
Това като идея не беше трудно да се разбере и не беше трудно да се обясни на клиентите от този момент насетне.
This as a concept was not difficult to understand and not difficult to explain to clients from that point on.
Личният ми опит показва, че отговорът на клиентите, които чуеха това обяснение, включително на тези, които имаха гарантирани равнища на анюитета в полиците си, беше положителен."
My own experience was that the response from clients who heard this explanation, including those who had GARs in their policies, was favourable."
Отношенията с клиентите по този начин щяха да са добри дори през 2000 г., тъй като " чрез заемането с цялостния въпрос по време на този период имахме много малко проблеми и трудности с нашите клиенти да приемат обяснението, което давахме до момента на решението на Камарата на лордовете през юли 2000 г ."
Client relations would thus have been good even in 2000 as " by approaching the whole issue during that period right up until the House of Lords ruling in July 2000, we had very little difficulty and very little problem with our clients accepting the explanation we were giving."
Твърдения за съзнателно подвеждане на клиенти или вероятно „замазване” на неприятни факти се отхвърлят от г-н LLOYD по подобен яростен начин: "Не вярвам, че някога е имало момент, в който да съм се питал дали рекламирам или продавам нещо, което не би трябвало да продавам, и не вярвам, че който и да е от моите колеги се е чувствал по такъв начин....
Allegations of knowingly misleading clients or possibly 'glossing over' unpleasant facts were equally and vehemently denied by Mr. LLOYD: "I do not believe there was ever a point when I questioned whether I was pushing or selling something that I should not be selling, and I do not believe that any of my colleagues felt that way either ...
Мога да ви кажа, че по отношение на информацията, която ни беше дадена на нас, никога не ни се казваше: „можеш да говориш за това, но не можеш да говориш за онова” или „ето я истинската ситуация, но ти не трябва да даваш възможност на хората да знаят това’.
I can tell you that, in terms of the information we were given, we were never ever told: ‘you can say this, but you must not say that’, or ‘here is the true position, but you must not let people know this’.
Това изобщо никога не се е случвало ...
That was never ever the case ...
Аз действително вярвах на фразата, че дружеството знае какво прави, знае как да върти бизнеса и има успешен модел на работа.
I did buy the line that the Society knew what it was doing, knew how to run the business and did have a successful working model.
Така че не е имало какво да се прикрива.
So there was nothing to gloss over.
В нито един момент от този период, чак до 8 декември 2000 г ., когато дружеството затваря, аз не чувствах, че съм прикривал нещо или че не съм давал на моите клиенти информация, която по някакъв начин да съм знаел и която да не е трябвало да се казва...
I never felt at any point from that stage right up until 8 December 2000, the day it closed, that I was glossing over or keeping from my clients information that I had somehow discovered and was not divulging ...
В действителност аз никога не съм подвел съзнателно моите клиенти и не вярвам нито един от представителите на дружеството да е продължил да продава договори, за които да са знаели, че са подвеждащи.
Certainly I never knowingly misled any of my clients and I do not believe any of the Society’s representatives would have continued selling contracts that they knew were misleading.
Не вярвам това да се е случвало.
I do not believe that to be the case.
Мисля, че, поглеждайки назад, ние продавахме полиците с право на дял от печалбата по начин, който е безразсъден от гледна точка на това, което знаем сега, и по отношение на намаляването на дохода, и за анюитетните полици с право на дял в печалбата.
I think that, in hindsight, we were selling the with-profits fund in a way that, from what we now know, was reckless both for income drawdown and for with-profit annuities.
Това е било предложение, нанасящо вреди, но ние не знаехме за това.
It was a damaged proposition, but we did not know that.
Нанасяло е вреди заради действителния характер на задълженията в този фонд, но ние не знаехме това."
It was damaged because of the true nature of the liabilities in that fund, but we did not know that."
Г-н LLOYD признава все пак, че рисковият профил на продуктите, който те са продавали, не е отразявал действителността точно, макар че хората от отдел продажби очевидно не са знаели това: " Мисля, че най-голямата грешка досега е как ни е било позволено да продаваме фонда с полици с право на дял от печалбата като такъв с нисък до среден риск, като някъде след 1998 г . насетне е трябвало да има предупредителни знаци навсякъде около него ...
Mr. LLOYD admitted, however, that the risk profile of the products they were selling did not accurately reflect the reality, although the sales force had been apparently unaware of this: " I think the biggest mistake by far was the question of how we were allowed to sell the with-profits fund as low-to-medium risk when it almost certainly should have had a warning plastered all over it from about 1998 onwards ...
Не съм се замислял за това на времето, но като погледна назад и като чувам всички изказани становища, мисля, че е трябвало да ни предупредят.
I did not think it at the time, but in retrospect and hearing all the points being made I think we should have had a warning.
Най-накрая, по отношение на рекламния материал, г-н LLOYD също отхвърля твърденията, че е бил направен, за да подведе клиентите:" както тогава виждах нещата, материалът не е бил разработен, за да подвежда когото и да било.
Finally, on the selling material, Mr. LLOYD also denied allegations it was made to mislead clients, as " the material was not, as I saw it at the time, designed to mislead anyone.
Той даваше на хората поглед върху това, което мислехме, че е разумна, добре ръководена компания и фонд, които насърчават хората да инвестират заради добрите резултати, постигнати през годините."
It was giving people a view of what we thought was a sound, well-run company and fund and encouraging people to invest because of the performance we had achieved over the years."
4б) Твърдения за подвеждаща продажба и подвеждащо представяне на фактите в други държави-членки
4b) Allegations of mis-selling and misrepresentation in other Member States
Докладвайки за още твърдения за подвеждаща продажба извън Великобритания, г-н SEYMOUR (H7), застраховано лице, който е сключил полицата си в Белгия, разказва, че "Екипът по продажбите на ELAS се обръщаха към потенциални клиенти из цялата Общност, като посочваха, че е възможно да се инвестира в пенсионните полици на ELAS поради промени в закона.
Reporting further mis-selling allegations outside of the UK, Mr. SEYMOUR (H7), a policyholder who took out his policy in Belgium, related that "ELAS sales personnel approached potential customers throughout the Community stating that it was possible to invest in ELAS pension policies due to changes in the law.
Там се твърди, че тези полици са наричани „чуждестранни” полици и са администрирани отделно от клон извън Великобритания ..."
It stated that these policies were called “international” policies and were separately administered by a branch office outside the UK ..."
Друг документ
Another document
Документите по продажбите са подадени, виж WE53 доказва, че ELAS е твърдяла, че предлага нещо като "изравнителен фонд", основаващ се на натрупването на резерви: " ELAS твърди, че управлява пенсионния си фонд като изравнителен фонд чрез задържане на резерви.
Sales documents were submitted, see WE53. proved that ELAS had been claiming to provide something of a "smoothing fund" based on the build up of reserves: " ELAS claimed it was running its pension fund as a smoothing fund by holding reserves.
Бонусите се обявяват годишно и се определят като „гарантирани”.
The bonuses were declared annually and were specified as being 'guaranteed'.
На мястото на продажбата, компанията уверява потенциалните си клиенти, че „чуждестранните” полици са отделни от фонда за полици с право на дял от печалбата във Великобритания."
At the point of sale the company had assured potential purchasers that the 'international' policies were separate from the UK with-profit fund."
Г-н SEYMOUR добавя, че по време на търговска визита за продажби на ELAS в Белгия през 1994 г., представителите на ELAS са го информирали, че " те са лицензирани да правят такива продажби извън Великобритания.
Mr. SEYMOUR added that during an ELAS sales visit to Belgium in 1994, ELAS representatives informed him that " they were authorized to make such sales outside the UK .
Те също са подчертали, че съдържанието на техните промоционални материали е точно, че ръководенето на дейността им е разумно, защото тяхната инвестиционна дейност се регулира от „надежден регулаторен орган във Великобритания” (думи на представителите на ELAS)."
They also stressed that the content of their sales material was accurate, that the conduct of their business (was) sound, because their investment activity was regulated by the 'reliable UK regulator' (words of the ELAS representatives)."
Редица не британски застраховани лица съобщават своите възгледи за подвеждаща продажба и подвеждащо представяне на фактите.
A number of other non-UK policyholders reported allegations of mis-selling or mis-representation of facts.
Притежателят на полица, г-н McCARTHY (WE-FILE16), съобщава, че неговото решение да се присъедини към Equitable Life е било повлияно от твърдението на Equitable, че дружеството е член на „ Схемата на застрахователния омбудсман в Ирландия ” .
Policyholder Mr. McCARTHY (WE-FILE16) reported that his decision to join Equitable Life was influenced by the Equitable's claim that it was a member of the "Insurance Ombudsman of Ireland Scheme".
Г-н BERRY (WE-FILE13), притежател на полица от Ирландия, попита как е възможно " на Equitable, при нейното положение, да й бъде разрешено да сключва нови сделки (в Ирландия) чак до април 2000 г .
Mr. BERRY (WE-FILE13), an Irish policyholder, asked how it was possible that " the Equitable, in its circumstances, could be allowed to write new business (in Ireland ) as late as April 2000.
Това може да се е случило само заради грубо неизпълнение на задълженията от страна на регулаторния орган."
It could only do so because of gross dereliction of duty on the part of the Regulating Authority."
Притежателят на полица, г-н DUGGAN (WE-FILE14), твърди, че полицата на Equitable му е била продаден като такава, „ която е обект на законите на Ирландия".
Policyholder Mr. DUGGAN (WE-FILE14) claimed the Equitable policy had been sold to him as being " subject to the laws of Ireland ".
Притежателят на полица, г-н TROY (WE-FILE4), смята, че полицата му е била подвеждащо продадена през декември 1999 г., тъй като " компанията е имала значителни трудности със задълженията си към пенсионните фондове във Великобритания ... и аз не бях осведомен или посветен в това."
Policyholder Mr. TROY (WE-FILE4) considered he was mis-sold his policy in December 1999 as " the company had major difficulties with its liabilities to pension funds in the UK ... and I was not made aware or privy to this."
Притежателят на полица, г-н O'FARRELL (WE-FILE9), се оплаква, че той " изобщо не е бил информиран за потенциалните задължения, свързани с гарантираните равнища на анюитета, които надвисват над фонда, и за възможните последствия за моите пенсионни средства, които отчасти трябва да финансират тези задължения."
Policyholder Mr. O'FARRELL (WE-FILE9) complained that he " was never informed of the potential GAR liability looming over the fund and the possible consequences to my pensions funds having to partly finance that liability."
В този контекст интересно изявление е направено от г-н Seamus POWER, бивш представител на отдел продажби на EL в Ирландия (WE-FILE2), който казва, че е чул " за въпроса с гарантираните равнища на анюитета чрез в-к Sunday Times в края на 1998 г ..
An interesting statement in this context was made by Mr. Seamus POWER, a former EL sales representative in Ireland (WE-FILE2), who said that he had heard " about the GAR issue through the Sunday Times in late 1998.
Дотогава е имало 12 души в отдела по продажби и никой от нас не беше чувал за гарантираните анюитети, тъй като никога не са се продавали в Ирландия.
By then there were about 12 sales people and none of us had ever heard about the guaranteed annuities, as they were never sold in Ireland .
Попитахме мениджмънта за ситуацията и ни беше казано, че това няма нищо общо с нас и да си се заемаме с продажбите."
We asked the management about the situation and were told it was nothing to do with us and to get on with the sales."
Чувайки за предстоящото съдебно дело през юли 1999 г., на него му е казано, " че това няма нищо общо с чуждестранния клон, понеже тези полици никога не са били продавани тук и нашите средства са „изолирани”.”
Hearing about the Court case coming up in July 1999, he was told " as not having anything to do with the International Branch as these policies were never sold here and our funds were 'ring-fenced'."
Когато EL затвори за нови сделки, нас всички ни уволниха.
When EL was closed to new business, we were all made redundant.
Тогава се въведоха глобите и това постави много от застрахованите лица пред дилемата дали да приемат намаляване на стойността на полицата с 10% или да останат инвеститори.
Then the penalties were introduced and locked many policyholders into the position of either taking a 10% reduction in policy value or staying invested.
Изглежда, че мениджмънтът на EL е знаел, че има значителни проблеми с дружеството през 1998 г ., и аз мисля, че всички полици, продаден след този момент, трябва да се обявят за невалидни."
It appears that the management of EL knew there were significant problems within the Society in 1998 and I think all policies sold after this date should be void."
В H4 г-жа O'DEA твърди, че Equitable Life е ръководела ирландския си клон от 1991 г. до 2001 г. и той е бил затворен за нови сделки през декември 2000 г. - по същото време, по което и централният офис във Великобритания.
In H4, Ms O'DEA stated that Equitable Life operated its Irish branch from 1991 to 2001 and closed to new business in December 2000 at the same time as the UK Head office.
Отхвърляйки твърденията, изложени от ирландски застраховани лица, които твърдят, че са били погрешно информирани от Equitable Life (т.е., че са купили - или че купуват – в отделен, „изолиран” ирландски фонд, незасегнат от задълженията, произлизащи в британския фонд) главният изпълнителен директор на EL, г-н THOMSON (H8), отговаря, че "Ирландските полици са имали отделни бонусни серии и условно заделени активи, позволяващи инвестиционната възвращаемост на дейността в Ирландия да отразява инвестиционната възвращаемост в Ирландия.
Countering allegations put forward by Irish policyholders who claimed to have been falsely informed by Equitable Life (i.e. that they had bought - or would be buying - into a separate 'ring-fenced' Irish fund unaffected by liabilities arising within the UK fund) EL CEO Mr. THOMSON (H8) replied that "Irish policies had a separate bonus series and notionally earmarked assets, allowing investment returns in Irish business to reflect investment returns in Ireland.
Така че, например, намаляването на стойността с 16% на полиците, които се предлагаха във Великобритания през 2001 г ., не се приложи за полиците в Ирландия."
So, for example, the 16% policy value reductions which applied in the UK in 2001 did not apply to Irish policies."
Той потвърждава, че въпреки това дейността в Ирландия е част от единствения фонд на дружеството за полици с право на дял от печалбата.
He confirmed however that the Irish business was nonetheless part of the Society’s single with-profits fund.
Но WE-CONF28 подчертава, че въпреки че в действителност ирландските полици не претърпяват намаляване на стойността от 16% през юли 2001 г., " за да се компенсира това, на ирландските застраховани лица са наложени по-високи глоби и по-ниски бонуси."
But WE-CONF28 highlighted that, although it was correct that the Irish policies had not suffered the 16% policy value reduction in July 2001, " to compensate for this, higher penalties and lower bonuses were awarded to Irish policyholders."
виж още детайли в анексите към WE-CONF28
see further details in the annexes to WE-CONF28.
WE-CONF21 твърди, че "в текстовете за продуктите на EL няма нищо, което да твърди, че ирландските инвестиции по някакъв начин ще бъдат държани отделно от останалите средства по полиците с право на дял от печалбата."
WE-CONF21 stated that "there existed nothing in EL's product literature which stated that Irish investments would somehow be kept separate from the rest of the with-profits funds."
Това твърдение се подкрепя от ISFRA в WE80, където се заявява, че " никакво свидетелство не е предоставено в подкрепа на твърденията, че EL е представяла съществуването на „изолиран” ирландски фонд".
This statement was supported by ISFRA in WE80 claiming that " no evidence has been presented to support the allegations that EL were representing that an Irish 'ring-fenced' fund existed".
WE-CONF28 също посочва, че тази пресконференция, " само 4 месеца преди балонът да се спука под формата на решението на Камарата на лордовете, е било използвана от EL, за да даде старт на своя „Европейски фонд в Ирландия...
WE-CONF28 also underlines the fact that this press conference, " just 4 months before the bubble burst in the form of the House of Lords ruling, had been used by EL to launch its 'European Fund' in Ireland...
Това беше безотговорно и престъпно.
This was irresponsible and sinister.
Точното време на стартирането на фонда означаваше ясно, че дружеството е възнамерявало да изстиска максимална сума пари от ирландския пазар..."
The timing of the launch indicates clearly that the Society was intent on extracting the maximum amount of money from the Irish market ..."
В момента във фонда имаме излишък ..."
We have a surplus on the fund at the moment ..."
И двете становища ясно подсказват, че EL публично говори за отделен ирландски фонд и кара ирландските застраховани лица погрешно да вярват, че те са – или са били – купували във фонд на EL, който е отделен от основния фонд във Великобритания.
Both statements clearly indicate that EL was publicly referring to a separate Irish fund, and making Irish policyholders falsely believe that they were - or had been - buying into an EL fund which was separate from the main UK fund.