natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Мисля, че те са имали същия проблем дали да се намесят или да не се намесят."
I think they had the same problem of wanting or not wanting to intervene."
Все пак, в WE46 притежателят на полица с негарантирани равнища на анюитета - г-н STONEBANKS, възразява на някои от свидетелствата на г-н BAYLISS, поддържайки пълно разминаване между интересите на групите на застрахованите лица с гарантирани равнища на анюитета и на тези с негарантирани равнища на анюитета, и твърдейки, че г-н BAYLISS се е борил само за правата на първата група, като поставя на съд въпроса с гарантираните равнища на анюитета, чрез което е допринесъл в крайна сметка за краха на EL.
However, in WE46, non-GAR policyholder Mr. STONEBANKS challenged some of Mr. BAYLISS' evidence, asserting a clear divergence of interests between GAR and non-GAR policyholder groups and claiming that Mr. BAYLISS had been championing only for the rights of the former group, bringing the GAR issue to court and by doing so eventually leading to EL's downfall.
"Това беше взаимно, равноправно дружество, основано в полза на всички членове, така че аз бях ужасен, че Bayliss е трябвало да изисква повече за някои ...
"This was a mutual, equitable Society set up for the benefit of all members, so I was appalled that Bayliss should be demanding more for some ...
Г-н Bayliss трябва да е осъзнавал, че ако неговите искания са били приети, Equitable не само щеше да спре да функционира, но чрез добавянето на £1.5 милиарда към неговите задължения и чрез разрушаването на главния му продукт дружеството нямаше да заслужава спасяването си .
Mr.Bayliss must have realised that if his demands were met then not only would Equitable have been put out of business, but, by adding £1.5 billion to their liabilities and destroying their major product, the Society would not have been worth rescuing.
Той трябва да е бил наясно, че ако Equitable Life изпълни неговите искания, това би го изхвърлило от бизнеса.
He must have known that if Equitable Life met his demands then they would be put out of business.
И че щом главният продукт на Equitable Life е станал непродаваем, не би имало смисъл за която и да било компания да придобие контрол върху дружеството.
And as Equitable's main product was unmarketable, there was no point in any other company taking them over.
Дали Stuart Bayliss е бил подучен от други големи животозастрахователни компании, за да извади Equitable Life от бизнеса?
Was Stuart Bayliss set up by other major LifeCos to put Equitable Life out of business?
Съмнявам се, че някога ще разберем, но за мен това изглежда единственото логично обяснение за действията на г-н Bayliss.
I doubt if we will ever know, but this seems to me the only logical explanation for Mr. Bayliss' actions.
Equitable беше основен и успешен играч в пенсионната сфера във Великобритания и много добре мога да разбера, че други животозастрахователни компании биха искали той да си отиде".
Equitable was a major and successful player in the UK pensions industry and I can well understand that other LifeCos would like to see them go ."
Когато „Компромисната схема” влиза в законова сила (8 февруари 2002 г.) след одобрението на Висшия съд на Великобритания, "все още има близо един милион души с дял от фонда за полици с право на дял от печалбата."
When the 'Compromise Scheme' took legal effect (8 February 2002) after approval by the UK High Court "there were still close to a million people with an interest in the with-profits fund."
WE29, Приложение A.2 очертава: " от 30 юни 2001 г . има 70.000 индивидуални полици с право на дял от печалбата с гарантирани равнища на анюитета, 415.000 индивидуални застраховани лица без гарантирани равнища на анюитета, 105.000 гарантирани равнища на анюитета и 510.000 застраховани лица с негарантирани равнища на анюитета в груповите пенсионни схеми " .
WE29, annex A.2 details: " as of 30 June 2001 there were 70.000 individual with-profits policyholders with GARs, 415.000 individual policyholders without GARs, 105.000 GAR and 510.000 non-GAR policyholders in group pension schemes ". .
Схемата е замислена да стабилизира фонда за полици с право на дял от печалбата чрез намаляване на излагането му на риска на гарантираните равнища на анюитета, като в същото време елиминира риска от съдебни действия срещу EL за подвеждаща продажба, при които да се твърди, че рисковете от задълженията, свързани с гарантирани равнища на анюитета, не са били оповестени на хората, когато са сключвали застраховките си.
The scheme was meant to stabilize the with-profits fund by reducing exposure to GARs, while at the same time eliminate the risk of legal action against EL for mis-selling, claiming the potential risks of GAR liabilities had not been disclosed to them when taking out their policies.
Както се посочва в WE80, ирландските регулаторни органи не са били включени в процеса на споразумение за Компромисната схема.
As stated in WE80, the Irish Regulatory authorities were not involved in the Compromise Scheme agreement process.
Условията на Компромисната схема са, че “ всички искове, свързани с гарантираните равнища на анюитета, които всяко застраховано от схемата лице има и/или може да има във връзка със своя фонд за гарантирани равнища на анюитета и/или с фонда за негарантирани равнища на анюитета ... се отменят и уреждат изцяло, окончателно и неотменимо ”, като ясно се изключва “ каквото и да е оплакване до омбудсман (включително Службата на финансовия омбудсман) ”.
The terms of the Compromise were that “ all and any GAR-Related Claims that each Scheme Policyholder has and/or may have in relation to their GAR Fund and/or Non-GAR Fund ... shall be waived and settled fully, finally and irrevocably ”, excluding explicitly “ any complaint or claim to any ombudsman (including the Financial Ombudsman Service )”.
3a) Хронология около 'Компромисната схема'
3a) Timeline surrounding the 'Compromise Scheme'
юли-ноември 2000 : Няколко компании обмислят да погълнат Equitable Life, но няма реални оферти
2000 : Several companies considered a take-over of Equitable Life, but no bids materialize
WE58 обяснява как "Подходът на Equitable към контролиране на разходите и оперативната ефикасност ... означаваше, че той щеше винаги да бъде изключително непривлекателен за евентуалния купувач (дори ако проблемите с гарантираните анюитети се оставят настрана) по простата причина, че той беше станал дотолкова ефективен и мършав, че би имало само много малки печалби за притежателите на дялове, ако дружеството изобщо престане да е взаимен фонд".
WE58 explains how "Equitable's approach to cost controls and operating efficiency... meant that it was always going to be peculiarly unattractive to a prospective purchaser (even leaving aside problems with guaranteed annuities) for the simple reason that it had become so efficient and lean that there would be only very slim profits to be generated for a shareholder were the Society ever to de-mutualise".
Бъдещите купувачи също бяха отблъснати от факта, че " фундаменталната стойност на Equitable (преди 8 дек.
Prospective buyers were also deterred by the fact that " a fundamental value of Equitable (pre 8 Dec.
2000 г .) от £2 млрд в най-добрия случай трябваше да се сравни с оценките за £4 млрд на исканите финансови компенсации."
2000) of £2bn at best had to be set against the estimated £4bn of required financial repair."
8 декември 2000 : EL затваря за нови сделки и увеличава глобите за изтегляне на средства на 10%
8 December 2000 : EL closed to new business and increases penalty fees for withdrawing funds to 10%
На 8 дек 2000 г. Equitable Life загубва инвестиционния си рейтинг (AA/A+, поддържан от 1993 г.), след като S&P го понижава до BB/негативни очаквания (WE-FILE22)
On 8 Dec 2000 Equitable Life lost its investment grade credit rating (AA/A+ held since 1993), as S&P downgraded it to BB/Watch negative (WE-FILE22).
20 декември 2000: Бордът на EL подава оставка
20 December 2000: EL Board offered their resignation
5 февруари 2001 : Halifax се съгласява да плати £1 милиард, за да купи „оперативните активи на EL” (екипът по продажби и полици, които не са с право на дял от печалбата), обещавайки допълнителни средства в случай, че се стигне до компромис за полиците с право на дял от печалбата
5 February 2001 : Halifax agreed to pay £1 billion to buy EL's 'operating assets' (sales force and non-with-profits policies), promising additional funds in case a compromise is found over with-profits policies
" Equitable Life със сигурност не е бил „купен” от Halifax plc.
" Equitable Life certainly has not been "bought" by Halifax plc.
Уговорките, сключени с Halifax, са по отношение на определени дейности на дружеството и не включват превръщането на Equitable в не-взаимно дружество и/или пренос на дългосрочните му дейности към друго лице.
The arrangements entered into with Halifax were in respect of certain operations of the Society and did not involve the demutualisation of Equitable and/or the transfer of its long term business to any person.
Съответно, Equitable остава взаимна животозастрахователна единица, притежавана от членовете си ."
Accordingly, Equitable remained a mutual life office owned by its members ."
(WE58, страница 13)
(WE58, page 13).
14 февруари 2001 : EL инструктира Warren, качествен контрол, да изследва въпросите, произтичащи от делото за гарантирани равнища на анюитета
14 February 2001 : EL instructed Nicholas Warren, QC to examine issues arising from GAR case
10 май 2001 : Проектозаконът „Warren” изказва предположение, че застрахованите лица с негарантирани равнища на анюитета имат право да повдигнат въпрос за подвеждаща продажба
10 May 2001 : The ' Warren draft report' suggested non-GAR policyholders have valid rights for mis-selling
16 юли 2001: EL намалява стойността на полиците с 16% ( от нивото към края на 2000 г.)
16 July 2001: EL reduced policy values by 16% ( of end-2000 level)
WE-CONF16 твърди, че EL решава да намали стойността на полиците с единна ставка, независимо от продължителността им, вместо удръжка от окончателните бонуси
WE-CONF16 claimed EL decided for a flat rate cut in policy value, irrespective of their duration, instead of a cut to final bonuses
Главният изпълнителен директор на EL г-н Thomson (H8) твърди, че това решение е взето, " за да се постигне по-голяма справедливост за всички застраховани лица " (не са дадени уточнения), " след като с назначения актюер са обмислили редица възможности ." , както се препоръчва от новия назначен актюер, г-н Nowell, обвиняващ за това лошите пазарни условия.
EL CEO Mr. Thomson (H8) claimed this decision was taken " to achieve greater fairness for all policyholders " (no specifications given, ndr) " after having considered a range of options with the AA ." as recommended by the new Appointed Actuary Mr. Nowell, blaming adverse stock market conditions.
Това е въпреки намаляването на борсовия индекс FTSE-100 само с 6% между юли 2001 г. и април 2002 г. и сравнително ниското излагане на риск от цената на акциите на EL (46%).
This in spite of the FTSE-100 stock index declining only 6% between July 2001-April 2002 and EL's relatively low equity exposure (46%).
За повече подробности, виж WE-CONF16 (страници 3-4), където се твърди, че " половината от намаляването на стойността на полиците произтича от прекомерното плащане на бонуси от страна на EL за повече от десетилетие".
For further details, see WE-CONF16 (pages 3-4) claiming that " half of the policy value cut derived from EL paying excessive bonuses for more than a decade".
август 2001 EL отказва достъп на застрахованите лица до „Финансовия преглед”
August 2001 EL denied access to the Financial Review
Главният изпълнителен директор на EL г-н Thomson (H8) твърди, че " решението за стойността на полиците е било за борда, не за застрахованите лица: след решението на тях им се каза, че стойността на полиците е в съзвучие с активите, така че те да могат да вземат информирано решение дали да останат или да напуснат."
EL CEO Mr. Thomson (H8) claimed that " the policy value decision was for the board, not for policyholders: following the decision they were told policy values were in line with assets, so they were able to take an informed decision, about whether to stay or leave." to policyholders
20 септември 2001 : EL прави проект за Компромисната схема съгласно раздел 425 на Закона за Застрахователните компании от 1985 г., основаващ се на изкупуването на гарантираните равнища на анюитета и целящ стабилизиране на финансите на компанията; схемата е обект на одобрение на застрахованите лица и Висшия съд
20 September 2001 : EL drafted the Compromise Scheme pursuant to section 425 of the Insurance Companies Act 1985, based on a GAR buy-out and aimed at stabilizing the company's finances; the scheme is subject to policyholders' and High Court approval
виж също писмото от 29 октомври 2001 г. от EL до застрахованото лице в WE-CONF19
see also letter of 29 October 2001 from EL to policyholder in WE-CONF19.
1 декември 2001 : FSA започва напълно да функционира като единствен регулаторен орган във Великобритания
1 December 2001 : FSA became fully operational as UK single regulator
Официалното предложение за Компромисната схема е изпратено на застрахованите лица
Formal Compromise Scheme Proposal was sent to policyholders
7 декември 2001 : FSA публично подкрепя Компромисната схема в своето „Циркулярно писмо за Схемата”
7 December 2001 : FSA publicly endorsed the Compromise Scheme in its Scheme Circular
Материалът на FSA включва две мнения: на Ian Glick, качествен контрол, и Richard Snowden, и две мнения на Nicholas Warren, качествен контрол, и Thomas Lowe, дадени по инструкция на дружеството (WE-CONF2, пар.
the FSA material included two opinions of Ian Glick QC and Richard Snowden and two opinions of Nicholas Warren QC and Thomas Lowe given on instruction of the Society (WE-CONF2, para.3).
28 януари 2002 : EL съобщава, че застрахованите лица са гласували изключително само в подкрепа на сделката (98% от застрахованите лица с негарантирани равнища на анюитета, 99% от тези с гарантираните равнища на анюитета)
28 January 2002 : EL announced policyholders voted overwhelmingly in favour of the deal (98% non-GAR, 99% GAR policyholders)
юли 2002 : EL намалява матуритетната стойност на полиците с право на дял от печалбата с 4% и 6% , като увеличава глобата за напускане до 14%; в същото време докладът на EL за 2001 г. показва разточителни бонуси, изплатени на новия председател и главния изпълнителен директор
15 April/1 July 2002 : EL cut maturity value of with profits policies by 4% and 6% , raising exit penalty to 14%; at the same time, the EL 2001 report showed lavish bonuses paid to new Chairman and CEO
WE29, Приложение A.30, очертава: " Charles Thomson, който става главен изпълнителен директор, през март 2001 г ., е получил бонус от £275 000 в допълнение на общото си възнаграждение от £347 758 за годината до декември 2001 г .; Vanni Treves, който става председател на EL през февруари 2001 г ., е получил бонус от £250 000 в допълнение на възнаграждението си от £58 750 ."
WE29, annex A.30 details: " Charles Thomson, who became CEO in March 2001, was given a bonus of £275.000 in addition to his total remuneration package of £347.758 for the year to December 2001; Vanni Treves, who took over as EL chairman in February 2001, was given a bonus of £250.000 in addition to his remuneration of £58.750 ."
По този въпрос г-н Thomson обяснява в H8, че решението да се дадат тези бонуси е взето "от комисията по възнагражденията на EL, председателствана от сър Philip Otton, и единодушно подкрепена от борда на дружеството.
On this issue Mr. Thomson explained in H8 that the decision to award these bonuses was reached "by the EL remuneration committee, chaired by Sir Philip Otton, and unanimously endorsed by the Society's Board.
Бордът се съгласява, че плащанията са подходящи, справедливи, честно заслужени и със сигурност не прекалено щедри." (виж също EL AGM, май 2002 г .)
The Board agreed that the payments were appropriate, fair, justly deserved and certainly not overgenerous." (see also EL AGM, May2002)
Предлагайки обяснение за това как се е появила нуждата от намаляване с 16% на стойността на полиците през юли 2001 г., г-н SLATER праща графика
In suggesting an explanation on how the need for the 16% cut in policy values of July 2001 had arisen, Mr. SLATER submitted a chart
Висшият мениджмънт на Equitable Life ясно е съзнавала рисковете, които са поемани.
Equitable Life's senior management clearly recognised the risks they were taking.
На 27 юни 2001 г . новият борд на директорите изслушва позицията на главния изпълнителен директор Charles Thomson за нивото на излишъка, който той е очаквал към края на 1999 г ..
On 27 June 2001 the new board of directors heard Chief Executive Charles Thomson’s view of the level of surplus he would have expected at the end of 1999.
Thomson коментира, че в началото на 2000 г ., разликата от стойността на полиците над стойността на активите е била с около 3%, което би било в приемливите граници.
Thomson commented that at the beginning of 2000, the excess of policy values over the value of assets was approximately 3%, which would have been within the acceptable range.
В отговор на въпрос Thomson потвърждава, че при нормални актюерски принципи би очаквал да има надвишаване на стойността на активите над стойността на полиците от около 6-7% по онова време.
In response to a question, Thomson confirmed that under normal actuarial principles he would have expected there however to have been an excess in the value of assets over policy values of perhaps 6-7% at that time.
В началото на 2000 г . дружеството има недостиг на активи (или е гласувало прекомерни бонуси) от около 10% (3%+7%) или £2½ милиарда.
At the beginning of 2000 the Society was short of assets (or had voted excessive bonuses) of about 10% (3%+7%) or £2½ billion.
Загубата на делото за гарантираните равнища на анюитета през юли 2000 г . увеличава този недостиг до £4 милиарда.
The loss of the GAR case in July 2000 increased this shortage to £4 billion.
Това приблизително е сумата, възстановена от намаляването на стойността на полиците с 16% на 16 юли 2001 г .."
This was approximately the amount recovered by the 16% cut of policy values on 16th July 2001."
WE34, страница 3-4
WE34, page 3-4.
Относно изхода от процеса Hyman и неговите последици, WE 46 цитира г-н Ned CAZALET, съветник на британското Министерство на финансите по животзастраховане, който казва за застрахованите лица с гарантирани равнища на анюитета : "Трябва да се застрелят в главата.
Referring to the outcome of the Hyman litigation and its consequences, WE 46 cited Mr. Ned CAZALET, an advisor to the UK Treasury on life insurance, saying of the GAR policyholders : "They just shot themselves in the head.
Можеха да спечелят съдебна победа.
They could win a court victory.
Въпросът е: Какви са последствията от спечелването?
The question is: What are the consequences of winning?
За Equitable вероятно остава сметка за £1.5 милиарда да покрие гарантираните равнища на анюитета.
The Equitable is left facing a possible bill of £1.5 billion to cover the guaranteed annuity rates.
Няма как да имат толкова свободни пари."
It does not have that kind of money to spare."
Заемайки се с въпроса за гарантираните равнища на анюитета в по-официална бележка, г-н CAZALET заключава: " Мислете за Equitable като за кутия бонбони.
Wrapping up the GAR issue on a more informal note, Mr. CAZALET concluded: " Think of the Equitable as a box of Smarties.
Учителят обещава на група ученици по четири.
The teacher promises a group of children four each.
Но кутията се оказва по-малка, отколкото учителят е мислел, и когато ги разделя на целия клас, има достатъчно само за по три на всеки.
But the tube is smaller than the teacher thought and, when the sweets are shared between the whole class, there are only enough for three each.
Една разочарована група настоява обещанието да се спази.
The disappointed group demands the promise be kept.
Единственият начин да се вземат допълнителните бонбоните е да се заграбят от техните съученици.
The only way to get the extra Smarties is by grabbing them from their classmates.
След като се счепкват, не остава нищо, освен размазан шоколад и разпиляна глазура."
After a scrap, nothing remains but mushy chocolate and broken icing."
3б) Условия на компромиса в детайли
3b) The Compromise terms in detail
На практика компромисът означаваше, че:
In practice, the compromise terms meant that:
- 70 000 индивидуално застраховани лица с гарантирани равнища на анюитета ще получат увеличение от 17,5% от стойността на полиците си в замяна на отказ от правата си на гарантирано равнище на анюитета
- 70.000 GAR individual policyholders would get an increase of 17,5% in their policy value , in exchange for giving up their rights to a guaranteed annuity rate
- 415 000 индивидуално застраховани лица с негарантирани равнища на анюитета ще получат увеличение от 2,5% от стойността на полиците си в замяна на отказа си от правото да дадат под съд Equitable Life за подвеждаща продажба.
- 415.000 non-GAR individual policyholders would get an increase of 2,5% in their policy value , in exchange for giving up their right to sue Equitable Life for mis-selling.
В WE29 професор David BLAKE твърди, че " документацията за предложението за Компромисната схема от декември 2001 г . (и междинните отчети за 2001 г .) показват на застрахованите лица, че фондът за полиците с право на дял от печалбата ще се изправи пред неясно бъдеще, само ако застрахованите лица не гласуват за предложението на Компромисната схема, което премахва проблема с гарантираните анюитети.
In WE29 Professor David BLAKE claimed that " the compromise scheme proposal documentation of December 2001 (and the 2001 interim accounts) indicated to policyholders that the with-profits fund would face an uncertain future only if policyholders failed to vote for the compromise scheme proposal that removed the problem with guaranteed annuities (GARs).
Тези документи не дадоха сигнал, че дори да се одобри предложението за компромисната схема, фондът за полици с право на дял от печалбата ще бъде затворен поради техническа неплатежоспособност.”
These documents gave no indication that, even if the CSP was approved, the with-profits fund would be close to technical insolvency."
Той добавя като препоръка за политиката: " за в бъдеще на инвеститорите трябва да се разреши да участват само в един тип инвестиционен фонд, ако всички получат еднаква очаквана (или ex ante ) възвращаемост."
He added as a policy recommendation: " in future, investors should only be permitted to participate in the same pooled investment fund if they all get the same expected (or ex ante) return."
WE29, § 5 и 7
WE29, para.5 and 7.
Относно съдържанието на предложението за Компромисната схема, WE29 докладва, че бордът на EL е твърдял, че "четири принципа са залегнали в основата на предлаганото от него решение.
Referring to the content of the Compromise Scheme proposition, WE29 reported that the EL board had argued that "four principles underpinned its proposed solution.
Трябва да е справедливо към всички групи застраховани лица с полици с право на дял от печалбата, лесно разбираемо и лесно приложимо, както и приемливо за Висшия съд."
It must be fair to all with-profits policyholder groups, easily understandable and implementable, as well as acceptable to the High Court."