natgillin/translations-raw huggingface dataset:
а) на обичайното съвместно местопребиваване на съпрузите, или, ако това е невъзможно,
(a) where the spouses have their common habitual residence, or failing that,
а) на обичайното местопребиваване на съпрузите към момента на сезиране на съда или, ако това е невъзможно,
(a) where the spouses have their habitual residence at the time when the jurisdiction is seised, or failing that,
Член 20 б, буква б) (Регламент (ЕО) № 2201/2003)
Article 20b, point b (Regulation (EC) No 2201/2003 )
б) на последното съвместно обичайно местопребиваване на съпрузите при условие, че един от двамата продължава да живее там или, ако това е невъзможно,
(b) where the spouse had their last common habitual residence insofar as one of them still resides there, or failing that,
б) на обичайно местопребиваване на съпрузите при условие, че един от двамата продължава да живее там към момента на сезиране на съда или, ако това е невъзможно,
(b) where the spouse s had their habitual residence insofar as one of them still resides there at the time when the jurisdiction is seised , or failing that,
Член 20 б, буква в) (Регламент (ЕО) № 2201/2003)
Article 20b, point c (Regulation (EC) No 2201/2003 )
в) чието гражданство притежават двамата съпрузи или, ако се отнася до Обединеното кралство и Ирландия, където и двамата имат „местожителство" или, ако това е невъзможно,
(c) of which both spouses are nationals, or, in the case of United Kingdom and Ireland, both have their “domicile”, or failing that,
в) по гражданството на двамата съпрузи или, ако се отнася до Обединеното кралство и Ирландия по „местожителство“ на двамата съпрузи към момента на сезиране на съда или, ако това е невъзможно,
(c) of which both spouses are nationals, or, in the case of the United Kingdom and Ireland, in which both spouses have their “domicile” at the time at which the jurisdiction is seised , or failing that,
член 20 б, алинея 1 а (нова) (Регламент (ЕО) № 2201/2003)
Article 20b, subparagraph 1 a (new) (Regulation (EC) No 2201/2003 )
Ако в правото, посочено съгласно първия параграф на настоящия член, не се признават раздялата или разводът или те се признават по начин, който е дискриминационен по отношение на единия от съпрузите, се прилага правото на сезирания съд (lex fori).
Should the law indicated pursuant to the first paragraph of this article not recognise separation or divorce or do so in a form that is discriminatory as regards one of the spouses, the lex fori shall apply .
Член 20 д а (нов), (Регламент (ЕО) № 2201/2003)
Article 20e a (new) (Regulation (EC) No 2201/2003 )
Член 20 д а
Article 20e a
Информация от държавите-членки
Information from the Member States
Държавите-членки уведомяват Комисията за всички последващи промени на тези разпоредби.
The Member States shall notify the Commission of any subsequent change to those rules.
1 3 месеца след датата на влизане в сила на настоящия регламент.
Three months after the date upon which this Regulation comes into force.
Става въпрос да се гарантира, че страните ще направят компетентен избор, тоест, че двамата съпрузи са надлежно информирани за конкретните последици от техния избор.
It must be ensured that the choice made by the parties is an enlightened one, i.e. that both spouses are duly informed of the practical implications of their choice.
Целта на настоящото предложение за регламент е установяване на ясна и пълна правна рамка, която обхваща едновременно правилата относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и правилата относно приложимото право, като въвежда също така известна степен на автономия на засегнатите страни.
The purpose of this proposal for a Regulation is to establish a clear, comprehensive legal framework covering both rules relating to jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the rules relating to the applicable law, by allowing the parties a certain degree of autonomy.
Така, досега, бракоразводните дела между съпрузи с различна националност се уреждат от правилата за определяне на компетентност съгласно Регламент (ЕО) № 2201/2003 на Съвета 1 (наречен „Bruxelles II а ”), които позволяват на съпрузите да избират между различни критерии за компетентност.
Council Regulation (EC) n° 2201/2003 of 27 November 2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgements in matrimonial matters and the matters of parental responsibility and repealing Regulation (EC) n° 1347/2000, OJ L 338, 23.12.2003, page 1 (known as ‘Brussels IIa’), pursuant to which spouses are able to choose amongst a number of different competence criteria.
При започване на процедура за развод в една държава-членка, приложимото право се определя според нормите, уреждащи колизията между закони по брачни дела, на тази държава.
Once a divorce procedure comes before the courts of a Member State, the applicable law is determined in accordance with that State’s rules on conflicts of law.
Тези национални норми, уреждащи колизията между закони, са обаче извънредно разнородни.
Those rules vary greatly from one Member State to another.
Съчетанието между тази разнородност на националните норми, уреждащи колизията между закони, и съществуващите разпоредби на Общността относно определяне на компетентност може да създаде известен брой проблеми при случаите на „международни” бракоразводни дела.
The disparate nature of those rules combined with the current Community provisions on the awarding of competence may give rise to a number of problems where ‘international’ divorces are concerned.
Освен това, възможно е гражданите на Европейския съюз, които живеят в трета страна, да срещат затруднение при намирането на съд, компетентен по бракоразводните дела, и при признаването на решение за развод, взето в трета страна, в съответните им държави по произход.
Furthermore, Community citizens resident in a non-EU country may have difficulty in finding a jurisdiction which is competent to deal with divorce and in securing recognition in their respective countries of origin of a divorce settlement granted in a non-EU country.
Предложението на Комисията цели да ограничи тези опасности и да запълни тези пропуски, по-конкретно като дава възможност на страните да изберат по взаимно съгласие компетентния съд и приложимото право.
The purpose of a Commission proposal is to limit the above risks and to compensate for the above shortcomings, in particular by making it possible for the parties to choose by common agreement the competent jurisdiction and the applicable law.
Избор на компетентен съд
Choice of Jurisdiction
Член 3 а въвежда възможността съпрузите да определят по взаимно съгласие съда, компетентен за тяхната бракоразводна процедура.
Article 3a makes it possible for spouses to designate by common agreement the competent jurisdiction in their divorce procedure.
Несъмненото му предимство е, че увеличава степента на автономност на страните и че им дава свободата да сезират, според известни критерии за приложимо право, съда, с който са свързани в най-голяма степен.
It has the undoubted advantage of increasing the parties’ degree of autonomy and enabling them to seise freely (in accordance with certain competence criteria) the jurisdiction with which they have the most links.
При все това вашият докладчик предлага да се прибави изменение 7 а, което урежда ситуациите, при които според основанията на член 3, член 3а и член 7 от регламента, съдът не предвижда развод или не признава съществуването или валидността на въпросния брак.
However, your rapporteur is proposing to add Article 7a, which governs situations in which (pursuant to the Article 3, 3a and 7 criteria) the jurisdiction assigned has no provision for divorce or does not recognise the existence or validity of the marriage in question.
Избор на приложимо право
Choice of applicable law
Член 20 а представлява новаторство с това, че за пръв път въвежда възможността съпрузите да определят по взаимно съгласие приложимото право за тяхната бракоразводна процедура.
Article 20a constitutes an innovation in that for the first time, it allows the spouses to designate by common agreement the law applicable in their divorce procedure.
Според докладчика изглежда разумно да се предвиди възможността за избор на правото на държавата на обичайното местопребиваване на съпрузите, където те живеят към момента на сключване на споразумението, както и правото на държавата, в която е сключен бракът.
According to the rapporteur it makes sense to allow the possibility of choosing the law of the State in which the spouses have their habitual residence at the time when the agreement is concluded, and also the law of the State in which the marriage took place.
Освен това, можем да си зададем и въпроса относно липсата на съответствие между член 20 а и членове 3, 3а и 7 по отношение на критериите за различна продължителност на периода.
Furthermore, the lack of correspondence between Article 20a and Articles 3, 3a and 7 in terms of duration criteria may be questioned.
Компетентен избор
Enlightened choice
След това, следва да се гарантира, че страните ще направят компетентен избор, тоест, че двамата съпрузи са надлежно информирани за конкретните последици от техния избор.
It then has to be ensured that the choice made by the parties is an enlightened one, i.e. that both spouses have been duly informed of the practical implications of their choice.
В това отношение е важно да се замислим кой е най-добрият начин да се гарантира, че преди подписването на споразумението за определяне на компетентен съд, на лицата е дадена пълна и надеждна информация.
In this regard, consideration needs to be given to the best way of ensuring that comprehensive reliable information is made available to the secretaries of the agreement on the assignment of competence before the act is signed.
Важно е също така достъпът до информация да бъде гарантиран, независимо от финансовото състояние на всеки един от двамата съпрузи.
Access to information must also be provided, irrespective of each spouse’s financial situation.
Налага се да отбележим също така, че е важно да се гарантира точно и пълно осведомяване на двамата съпрузи относно техния избор на съд и приложимо право в случай на развод, още повече, че има съществени различия в законодателството на държавите-членки в много отношения, като мотиви за развода, форми на развод, условия за получаване на такъв, необходим период на раздяла и други решаващи аспекти за процедурата.
It must be ensured that both spouses receive comprehensive accurate information concerning the implications of their choice of jurisdiction and the law applicable to divorce, especially since the Member States’ laws differ considerably in a number of respects (such as the grounds for divorce, the forms which divorce takes, the terms and conditions for obtaining a divorce, the requisite separation period and other key aspects for the procedure).
Освен това, тъй като правото не е неизменно, е възможно подписано в определен момент споразумение, указващо приложимото право, да не отговаря вече на законните очаквания на страните, когато би трябвало да породи действие, поради променено междувременно законодателство на държавата.
Furthermore, since laws do change, it may be that an agreement designating the applicable law which was signed at a given moment no longer meets the legitimate expectations of the parties at the time at which it should deploy its effects, since the legislation of the Member State in question has in the meantime been amended.
Докладчикът предлага да се предвиди механизъм, за който да отговаря Комисията, за публична информационна система, основаваща се на интернет (която функционира в рамките на Европейската съдебна мрежа по граждански и търговски дела), където всички хора могат да намират актуализирана информация, засягаща основните аспекти на националното и общностното законодателство.
The rapporteur is proposing a mechanism under which the Commission would be responsible for a public Internet-based information system (operating in connection with the European Judicial Network in civil and commercial matters), where anyone may find up-to-date information concerning the basic aspects of national and Community law.
Освен това е съществено важно сезираният съд да обръща внимание на огромното значение на компетентния избор на двамата съпрузи.
Furthermore, the jurisdiction seised must realise how important an enlightened choice on the part of both spouses is.
СТАНОВИЩЕ на комисията по правни въпроси (*)
OPINION of the Committee on Legal Affairs (*)
относно предложението за регламент на Съвета, изменящ Регламент (ЕО) № 2201/2003 относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по брачни дела и делата, свързани с родителската отговорност
on the proposal for a Council regulation amending Regulation (EC) No 2201/2003 as regards jurisdiction and introducing rules concerning applicable law in matrimonial matters
(*) Процедура с асоциирани комисии - член 47 от правилника
(*) Procedure with associated committees – Rule 47
Предложението на Комисията се отнася единствено до определянето на компетентния съд и приложимото право за случаите на подаване на искова молба за развод или законна раздяла.
The Commission proposal deals solely with the question of determining the applicable law and jurisdiction in the case of applications for divorce or separation.
Следователно то не се отнася нито до разтрогването на брака, нито до правото на издръжка.
It does not, therefore, cover marriage annulment or entitlement to maintenance.
Предложението представлява частично изменение на действащия Регламент № 2201/2203, чието съдържание е по-обширно, тъй като се отнася и до причините за разтрогването на брака, до действията, отнасящи се до родителската отговорност и до признаването на съдебните решения в тази област в отношенията между различните държави.
The proposal is presented as a partial amendment of existing Council Regulation (EC) No 2201/2003, whose scope is much broader, as it also covers grounds for marriage annulment, parental responsibility and the recognition of judgments in matrimonial matters in an interstate setting.
Представеното предложение се отнася най-вече до така наречените "международни" двойки, тоест двойки, при които съпрузите имат различно гражданство или постоянно пребивават в различни държави.
The proposal mainly relates to ‘international couples’, in other words spouses of different nationalities or who live in different Member States or in states of which they are not nationals.
Съгласно предложението, тази връзка се обосновава предимно от постоянното местожителство.
Under the proposal, the main ‘connecting factor’ is residence.
Следователно двама съпрузи, които имат само едно съвпадащо гражданство и винаги са пребивавали в държавата, чието гражданство имат, нямат право на избор; те трябва да се обръщат единствено към съдиите в държавата, в която пребивават, които ще приложат lex loci (закона на държавата по местоизвършване), което е еднакво с lex fori (закона на съда).
It follows that, if both spouses have the same nationality and have both always lived in the state of which they are nationals, they have no other option than to apply to the courts of the state in which they live, which will apply the lex loci , in other words the lex fori .
Като цяло предложението изглежда разумно.
Overall, the proposal seems to be reasonable.
В действителност, то отговаря напълно на принципа за свободно движение на хора, който е една от основните свободи, върху които се основава изграждането на обединена Европа, както и на принципа за спазване на свободата на страните, които могат да избират, ако желаят, съда и законодателството, на които да поверят разглеждането на молбата им за разтрогване на брачния им съюз.
It is completely in tune with the free movement of persons, one of the fundamental freedoms on which the whole EU edifice is based, and upholds the principle of party autonomy by allowing parties to choose, if they wish, which courts and which law should govern the proceedings bringing their marriage to an end.
Докладчикът все пак счита, че в настоящето предложение трябва да бъдат внесени известни корекции с цел то да стане още по-ефикасно.
However, your rapporteur considers that some changes should be made to the proposal in order to make it even more effective.
На първо място следва да се уточни, че изборът на страните може да засяга единствено компетентния съд и законодателството на държава-членка, като в по-общ план, по силата на принципа на субсидиарност, предложението не може да задължи органите на държава, която не допуска развода или не признава вида на въпросния брак да се произнесе относно обявяването му за нищожен.
First of all, it should be stipulated that the parties’ freedom of choice should be restricted to the courts and laws of other Member States, and that, more generally, in line with the principle of subsidiarity, the proposal cannot oblige the authorities of a state which makes no provision for divorce, or which does not recognise the type of marriage in question, to dissolve a marriage.
Предложението на Комисията също така предлага на съпрузите възможност да избират който и да е компетентен съд, посочен в член 3 от Регламент № 2201/2003.
Furthermore, under the Commission proposal spouses may choose any of the forums listed in Article 3 of Regulation 2201/2003.
В този случай най-ограничителният критерий, посочен в член 3 а, буква б), става излишен.
In this event, the more restrictive criterion set out in Article 3a(b) would be superfluous.
Най-лесното решение от техническа гледна точка ще бъде заличаването на текста на посочената буква.
The simplest solution in technical terms would be to delete the whole of point (b).
Изглежда все пак, че предложението на Комисията е ориентирано към установяване на връзка със закона на съда от момента, в който на страните се признава правото сами да определят компетентния съд.
However, it seems from the proposal that the Commission’s intention is to establish a connection with the lex fori once the parties are given the possibility of deciding for themselves to which court they will apply.
Това заключение се налага от текста на буква б).
This intention is indicated by point (b).
Член 3 а, параграф 1 (Регламент (ЕО) № 2201/2003)
Article 3a, paragraph 1 (Regulation (EC) No 2201/2003)
Съпрузите могат да постигнат съгласие, че компетентни да разглеждат дела, свързани с развод или законна раздяла ще бъдат съд или съдилища на държава-членка при условие, че е имало тясна връзка със съответната държава -членка въз основа на факта, че:
The spouses may agree that a court or the courts of a Member State are to have jurisdiction in a proceeding between them relating to divorce or legal separation provided they have a substantial connection with that Member State by virtue of the fact that
Съпрузите могат да постигнат съгласие, че компетентни да разглеждат дела, свързани с развод или законна раздяла са съд или съдилища на държава-членка при условие, че е налице тясна връзка между брачната им връзка и избраната държава -членка въз основа на факта, че:
The spouses may agree that the courts of a Member State are to have jurisdiction in a proceeding between them relating to divorce or legal separation provided there is a substantial connection between their mar ria ge and the chosen Member State by virtue of the fact that
(a) някое от основанията за компетентност, посочени в член 3, е приложимо, или ;
(a) any of the grounds of jurisdiction listed in Article 3 applies, or
а) съпрузите са имали в посочената държава обичайно местопребиваване за период от най-малко три години без прекъсване, при положение, че този период не е приключил по-рано от три години преди подаването на исковата молба за развод или законна раздяла; или
(a) the spouses had their habitual residence in that State for a continuous period of at least three years, provided that period did not end more than three years before the application for a divorce or legal separation; or
б) става въпрос за мястото на последното съвместно обичайно местопребиваване на съпрузите за период от най-малко три години, или;
(b) it is the place of the spouses’ last common habitual residence for a minimum period of three years, or
б) става въпрос за държавата на последното обичайно местопребиваване на съпрузите и към момента на подаване на молбата ответникът все още живее там; или
(b) the spouses’ last habitual residence was situated in that State, and the respondent is still residing there at the time the application is made; or
в) единият от съпрузите е гражданин на съответната държава -членка или ако се отнася до Обединеното кралство или Ирландия, има "domicile" на територията на една от двете държави-членки .
(c) one of the spouses is a national of that Member State or, in the case of the United Kingdom and Ireland, has his or her “domicile” in the territory of one of the latter Member States .
в) става въпрос за държавата, където ищецът все още има обичайно местопребиваване и е живял там поне шест месеца, ако е гражданин на съответната държава или е живял там поне една година, ако не е неин гражданин , или, ако се отнася до Обединеното кралство или Ирландия, има „domicile“ там; или
(c) the applicant’s current habitual place of residence is in that State and he or she has resided there for a minimum period of six months if he or she is a national of that Member State or one year if he or she is not a national of that State , or, in the case of the United Kingdom and Ireland, the applicant has his or her “domicile” there; or
ва) бракът им е бил сключен в тази държава-членка.
(ca) their mar ria ge took place in that Member State .
При тези условия е възможно да се избегне противоречие между въпросните критерии, както и между тези критерии и член 3 от регламента, който ще се прилага при липса на съгласие между страните.
This avoids any conflict between the criteria in question, or between those criteria and Article 3 of the regulation, which will continue to apply in the absence of any agreement between the parties.
ЧЛЕН 1, ТОЧКА 2
ARTICLE 1, POINT 2Article 3 (a), paragraph 2 (Regulation (EC) No 2201/2003)
Споразумението има правна сила до последната съдебна инстанция .
It shall apply to every level of judicial proceeding.
Споразумението се съставя писмено, с дата и подпис на двамата съпрузи.
The agreement shall be expressed in writing , dated and signed by both spouses.
Ако законът на държавата-членка, където е обичайното местопребиваване на един от съпрузи към момента на сключване на споразумението, предвижда допълнителни изисквания, свързани със споразумението, тези изисквания трябва да бъдат изпълнени.
If the law of the Member State in which one of the spouses has their habitual residence at the time the agreement is made provides for any additional formal requirements for such agreements, those requirements must be fulfilled.
Важно е да се уточнят формалните условия на споразумението, да се уточнят последиците и да се запазят основните правила за компетентност при липса на споразумение.
It is appropriate to clarify the formal requirements governing the agreement, stipulate its effects and maintain the general rules governing jurisdiction in the absence of agreement.
"Член 7а
“Article 7a
Когато компетентният съд съгласно настоящия регламент се намира в държава-членка, чието право не предвижда развод или не признава съществуването или валидността на въпросния брак, компетентен е съда:
When the competent jurisdiction under this Regulation is situated in a Member State whose law makes no provision for divorce or does not recognise the existence or validity of the mar ria ge in question, jurisdiction shall be allocated:
а) в държавата-членка, чиито гражданин е един от съпрузите; или
(a) to the Member State of the nationality of one of the spouses; or
б) в държавата-членка, в която е сключен бракът."
(b) to the Member State in which the mar ria ge was celebrated.”
Държава-членка не може да бъде задължена да признае, дори и само за целите на разтрогване на брака, акт, който не се счита като такъв от законодателството на държавата.
A Member State cannot be required to recognise as mar ria ge, even for the sole purpose of its dissolution, an act that is not considered to be such by the law of that state.