natgillin/translations-raw huggingface dataset:
17. насърчава държавите-членки да улеснят подаването приживе на изрична декларация за желание за донорство чрез възможност за записване онлайн в национален и/или европейски регистър на донорите, с оглед ускоряване на процедурите за проверка на съгласието за донорство;
Encourages the Member States to make it easier for living persons to make explicit statements of willingness to donate organs by offering on-line enrolment in a national and/or European donors' register with a view to speeding up procedures for verifying consent to donate organs;
21. счита, че е необходимо да се гарантира подходящо равновесие между защитата на донора по отношение на анонимността и поверителността, от една страна, и възможността за проследяване на донорството на органи за медицински цели, от друга страна, с цел да се предотврати неговото заплащане, както и търговията с органи и техния трафик;
Believes it is necessary to ensure that a suitable balance is struck between, on the one hand, the protection of the donor in terms of anonymity and confidentiality and, on the other hand, the ability to trace organ donations for medical purposes, in order to prevent the remuneration of organ donation and trading and trafficking in organs;
Резолюция на Европейския парламент от 22 април 2008 г. относно донорството и трансплантацията на органи: политически действия на ниво ЕС (Приети текстове, P6_TA(2008)0130 )) (2007/2210 (INI)). и споделя мнението, че те следва да бъдат изцяло взети предвид от Комисията при изготвянето на плана за действие; настоява, че е необходимо да се повиши осведомеността на Комисията и Европол относно този проблем;
European Parliament resolution of 22 April 2008 on organ donation and transplantation: Policy actions at EU level (Texts adopted of that date, P6_TA(2008)0130 )) (2007/2210 (INI). and takes the view that these should be taken fully into account by the Commission when drafting the action plan; insists that awareness of the problem within the Commission and Europol needs to be increased;
37. подчертава, че държавите-членки следва да подобрят своето сътрудничество под егидата на Интерпол и Европол с цел по-ефективно справяне с проблема на трафика на органи;
Stresses that the Member States should intensify their cooperation under the auspices of Interpol and Europol in order to address the problem of trafficking in organs more effectively;
Бъбречната трансплантация представлява най-добрата възможност за лечение на пациенти с краен стадий на бъбречно заболяване, като дава най-добри резултати от гледна точка на преживяемостта, качеството на живот и ефективността на разходите в сравнение с други видове заместващо бъбреците лечение.
Kidney transplantation represents the best therapeutic option for patients with end stage renal disease, providing best outcomes in terms of survival , quality of life and cost-effectiveness than other renal replacement therapies.
Според метааналитичен преглед на медицинската и икономическата литература с цел оценка на видовете заместващо бъбреците лечение, публикувана в рамките на период от 20 години, разходната ефективност на бъбречната трансплантация се е повишила с течение на времето.
In a meta-analytic review of the medical and economical literature evaluating renal replacement therapies, published during a 20 year period, the authors concluded that renal transplantation has become more cost-effective over time.
Докато разходите на център за хемодиализа остават между 55 000 до 80 000 USD на спасена година живот, разходите за бъбречна трансплантация достигнаха стойности от 10 000 USD на спасена година живот
While centre haemodialysis remained between $55,000 to $80,000 per life-year (LY) saved, kidney transplantation reached values of $10,000/LY saved
Matesanz, R. и Dominguez-Gil, B., "Strategies to optimize deceased organ donation",
Dr Rafael Matesanz and Beatriz Dominguez-Gil, "Strategies to optimize deceased organ donation"
Transplantation Reviews, том 21, брой 4, октомври 2007 г., стр. 177-188 .
Transplantation Reviews, Volume 21, Issue 4, October 2007, Pages 177-188 .
Трансплантацията на черен дроб, сърце и бял дроб е почти единствената възможност за лечение на пациенти с краен стадий на недостатъчност на черния дроб, сърцето и белия дроб, въпреки че трансплантацията на черен дроб се прилага също за лечението на специфични заболявания, които не причиняват чернодробна недостатъчност в краен стадий.
Liver, heart and lung transplantation represent an almost unique therapeutic alternative for patients with end stage liver, heart and lung failure, although liver transplantation has been also applied for the treatment of specific pathologies not causing end stage liver failure.
Трансплантацията на панкреас, в различните й форми, се превърна в средство за възстановяване на секрецията на инсулин при някои пациенти с диабет, като целта е да се подобри преживяемостта и качеството на живот на пациентите.
Pancreas transplantation, in its different modalities, has become a solution to re-establish insulin secretion in selected diabetic patients aiming to improve patient survival and quality of life.
Трансплантацията на тънки черва, която обикновено се извършва като част от мултиорганна трансплантация, е все още относително рядка процедура, но цели да намери решение за животозастрашаващи състояния.
Small bowel transplantation, usually performed as a part of a multi-organ transplant, is still a relatively rare procedure, but aimed to solve life-threatening conditions.
Резултатите от трансплантацията на органи също се подобриха постепенно с течение на времето, благодарение на напредъка в хирургичните техники, наличието на нови имуносупресивни лекарства и по-големия опит на хирургичните и медицинските екипи за трансплантация.
Results with organ transplantation have also progressively improved over time, thank to the advance in surgical techniques, availability of new immunosuppressive drugs, and longer experience of the transplant surgical and medical teams.
Според Годишния доклад на OPTN/SDRD (Organ Procurement and Transplantation Network and Scientific Registry of Transplant Recipients) за 2006 г. в САЩ некоригираният процент на преживяемост на присадения орган от една, три и пет години достига съответно 91%, 80% и 70% при реципиенти на бъбрек, получен през периода 1999-2004 г. от починали донори, които не отговарят на разширени критерии.
According to the OPTN/SDRD 2006 Annual report, in the USA, one, three and five-year unadjusted graft survival was 91%, 80%, and 70%, respectively, for kidney recipients of deceased non expanded criteria donors who received their grafts during the period 1999-2004.
За същия период на проследяване некоригираният процент на преживяемост на присадения орган при реципиенти на бъбрек от донори, отговарящи на разширени критерии, достига 82%, 68%, и 53%.
For the same follow-up periods, unadjusted graft survival for kidney recipients of expanded criteria donors was 82%, 68%, and 53%.
Подобряването с течение на времето е видно също така по отношение на преживяемостта на пациентите след чернодробна трансплантация.
Improvement over time is apparent also regarding patient survival after liver transplantation.
Докато десетгодишната преживяемост на пациентите и присадения орган е съответно 36% и 31% за чернодробни трансплантации, извършени от 1968 г. до 1988 г., съответните стойности достигат 60% и 51% за трансплантациите, извършени след 1988 г.
While 10 year patient and graft survival were 36% and 31%, respectively for liver transplants performed during 1968 to 1988, the corresponding values were 60% and 51% for transplants performed after the year 1988.
Според международния регистър за сърдечни и белодробни трансплантации средната продължителност на живота на възрастни пациенти след трансплантация на сърце между 1982 г. и 1988 г. е 8,2 години, като достига 10,2 години при пациентите, които са получили своите присадени органи през периода 1994−1998 г., а същевременно процентът на преживяемост продължава да се подобрява.
Half-life of adult heart transplanted patients during the years 1982 to 1988 was 8.2 years, reaching 10.2 years for those patients who received their grafts during the period 1994 to 1998 and survival figures continue to improve, according to the International Registry of Heart and Lung Transplantation.
Въпреки това трябва да бъдат решени много проблеми в областта на трансплантацията на органи: присадените органи се губят в дългосрочен план поради т.нар. хронично отхвърляне и смърт с функциониращ присаден орган, която настъпва най-вече вследствие на сърдечно-съдово заболяване.
Many problems though ought to be solved in the field of organ transplantation: grafts are mainly lost in the long-term due to the so called chronic rejection and death with a functioning graft, mainly occurring in the context of cardiovascular pathology.
Освен това, краткосрочните и дългосрочните последици от имуносупресията намаляват продължителността и качеството на живот на реципиентите на присадени органи.
Besides, short and long-term consequences of immune-suppression decrease longevity and quality of life of organ recipients.
Въпреки тези проблеми, трансплантацията на органи вече среща първото препятствие, което представлява значителната разлика между броя на пациентите, чакащи за трансплантация, и броя на действително трансплантираните пациенти.
Despite these problems, organ transplantation faces an earliest barrier represented by the important gap existing between the number of patients waiting for a transplant and the number of patients who are indeed transplanted.
Това се дължи на недостига на органи за трансплантация спрямо търсенето на органи.
This is due to the shortage of organs for transplantation in relation with organ demands.
Броят на пациентите, които са включени в списъка на чакащите, нараства, но честотата на донорството и броят на наличните органи за трансплантация остава на същото равнище или се увеличава по-бавно.
While the number of patients being included in the waiting list increases, the rate of donation and the number of organs available for transplantation does not increase or improves at a slower rate.
В резултат на включването на повече пациенти към списъка на чакащите и същевременно малкото увеличение на броя на трансплантираните пациенти, времето за престой в списъка на чакащите се увеличава.
The result of more patients joining the waiting list with a little increase in the number of patients transplanted is a longer time in the waiting list.
Времето за чакане за бъбречна трансплантация е скъпо и може да има отрицателно въздействие върху присаждания орган и преживяемостта на пациентите.
Time waiting for a kidney transplant is expensive and may have a negative impact on graft and patient survival.
Освен това, броят на пациентите, които могат да умрат, докато чакат за трансплантация, също може да се увеличи.
Besides, the number of patients who may die while waiting for a transplant may also increase.
Възможно е недостигът на органи за трансплантация да продължи да бъде подценяван, тъй като дефицитът на органи може да разубеди лекарите да включват нови пациенти в списъците с чакащи.
The shortage of organs for transplantation may be still underestimated, since the scarcity of organs may preclude physicians from including more patients into the waiting lists.
В този контекст, острият недостиг на органи е всеобщо предизвикателство в областта на трансплантацията на органи, което трябва да бъдат посрещнато чрез планиран и интегриран подход.
In this context, severe organ shortage represents a universal challenge in the field of organ transplantation, which should be faced under the scope of a planned and integrated approach.
ПРОЦЕСЪТ НА ДОНОРСТВО СЛЕД МОЗЪЧНА СМЪРТ
THE PROCESS OF DONATION AFTER BRAIN DEATH
Донорството на органи от починали лица се осъществява основно след настъпване на мозъчна смърт.
Deceased donation activity is primarily based on donation after brain death.
Трябва да се подчертае фактът, че това положение засяга не повече от 1% от починалите лица и не повече от 3% от лицата, които умират в болница.
It has to be outlined the fact that no more than 1% of death people and no more than 3% of people who die in the hospital hits this situation.
Поради това, броят на потенциалните донори след мозъчна смърт е ограничен.
Therefore, the number of potential brain dead donors is limited.
Предвид това ограничение, потенциалът за донорство на органи от починали лица след настъпване на мозъчна смърт е трудно да бъде постигнат, тъй като донорството и доставянето на органи е много деликатен и сложен процес, който изисква сътрудничеството на множество лица и който може да бъде прекъснат по всяко време.
Keeping in mind this limitation, the potential of deceased donation after brain death is difficult to reach, since organ donation and procurement is a very delicate and complex process that needs the cooperation of many actors and that can be broken at any time.
Нещо повече, целият процес трябва да се извърши в много кратък период от време, което задълбочава неговите слабости.
Even more, the whole process should take place in a very short period of time, what enhances the weaknesses of the process itself.
Процесът се състои от няколко основни стъпки:
Several basic steps may be identified in this process:
· Идентифициране на донорите: Всички потенциални донори трябва да бъдат идентифицирани на възможно най-ранен етап.
· Donor identification : All potential donors should be identified at the earliest stage as possible.
Това ранно идентифициране ще улесни скрининга и поддържането на донорите, но несъмнено предполага проактивно отношение в тази първа и важна стъпка.
This early identification will facilitate donor screening and maintenance, but undoubtedly implies a proactive attitude at this first and crucial step.
· Скрининг на донорите: Рискът от предаване на сериозно заболяване чрез трансплантация на органи (неоплазия, инфекция) от донора на реципиента трябва да бъде сведен до минимум.
· Donor screening : The risk of transmission of a serious disease through organ transplantation (neoplasia, infection) from the donor to the recipient should be minimized.
Въпреки това, трябва да се гарантира, че се отхвърлят единствено органи, за които това е наложително, като по този начин се избягва ненужната загуба на органи.
However, it must be ensured that only organs that should be discarded are so, avoiding an unjustified loss of organs.
· Поддържане на донорите: Изключително важно е доставените органи да се съхраняват в подходящи условия преди тяхното отстраняване.
· Donor maintenance : It is essential that organs procured are kept in adequate conditions prior to retrieval.
Поддържането на физиологичното състояние на потенциалния донор в отделение за интензивно лечение и на донора преди и по време на отстраняването на органа може да доведе до големи разлики в състоянието на органите.
The maintenance of the potential donor’s physiological state while on intensive care and of the donor prior to and during retrieval can make a major difference to the condition of the organs.
Лошото поддържане на донорите може да направи органите неизползваеми или да повиши риска от първично отхвърляне на присадения орган.
Poor donor maintenance can make organs unusable or increase the incidence of primary graft failure.
· Съгласие/разрешение: Отстраняването на органи се допуска само, ако е налице подходящо съгласие или разрешение.
· Consent/authorisation : Appropriate consent or authorisation has to be obtained before organs can be removed.
В различните държави има различни законови изисквания за получаване на съгласие: докато някои държави прилагат презумпцията за съгласие (или подхода за право на отказ), в други се изисква изрично съгласие (подход за право на съгласие).
Countries have different legal requirements to obtain consent: while some countries apply the presumed consent (or opting-out approach), in others specific consent (opting-in approach) has to be expressed.
· Отстраняване на органи: Хирургичното техника за отстраняване на органи от тялото и начина, по който тези органи впоследствие се обработват и съхраняват преди и по време на транспортирането, са важни за успешния резултат от трансплантацията.
· Organ retrieval : The surgical technique for removing organs from the body and the way those organs are subsequently handled and preserved prior to and during transportation are critical to the successful outcome of the transplant.
Всяка година известен брой органи се увреждат по време на отстраняването и/ или транспортирането.
Each year a number of organs are damaged during removal and/or transportation.
Някои могат да бъдат санирани, но известна част ще трябва да бъдат отхвърлени.
Some can be repaired, but a few will have to be discarded.
Необходима е координация на дейностите по отстраняване на органи, за да се гарантира успехът на процеса.
Coordination of retrieval activities is needed to guarantee the success of the process.
· Разпределяне на органите: За някои органи, особено бъбреци, сърца и детски органи, успешният резултат от трансплантацията в дългосрочен план зависи отчасти от осигуряването на добра съвместимост между донора и реципиента.
· Organ allocation : For some organs, particularly kidneys, hearts and paediatric organs, the successful long-term outcome of the transplant depends partly on ensuring an appropriate matching between donor and recipient.
Наличието на добре организирана система за разпределяне и транспортиране на дарените органи по най-адекватен начин е важно.
A well-organised system for allocating and transporting donated organs in the most adequate way is important.
В някои случаи, оптималното разпределение ще изисква обмен на органи между центровете за трансплантация и държавите.
In some cases, optimum allocation will require exchange of organs between transplant organisations and countries.
Сътрудничеството между държавите става все по-важно.
Co-operation between countries is increasingly important.
Ясно е, че процесът на донорство и трансплантация на органи след настъпване на мозъчна смърт е деликатен, сложен и дълъг.
It is easy to understand that the process of donation and transplantation after brain death is a delicate, complex and long one.
От една страна, той изисква намесата на много различни специалисти, а на всяка стъпка в процеса съществува риск от загуба на донора и/или органите.
On one hand it requires from the participation of very different professionals and at every one of the steps in the process losses of the donor and/or organs may potentially occur.
Сътрудничеството между държавите-членки следва да се съсредоточава върху идентифицирането на най-ефикасните системи, споделянето на опит и насърчаването на добрите практики, както и върху оказването на подкрепа на държавите-членки, чиито системи за трансплантация все още не са достатъчно развити.
Cooperation between the Member States should focus on identifying the most efficient systems, sharing experience and promoting best practice as well as supporting Member States whose transplant systems are not yet sufficiently developed
Предложението на Комисията за изготвяне на Европейски план за действие за донорството и трансплантациите на органи за периода 2009-2015 г. създава подход на сътрудничество между държавите-членки въз основа на набор от приоритетни действия, определянето и развиването на общи цели, договорени количествени и качествени показатели и нормативи, въвеждането на редовни доклади и идентифицирането на добри практики.
The proposal of the Commission to establish a European Action Plan on Organ Donation and Transplantation for the period 2009-2015, sets out a cooperative approach between Member State based on a set of priority actions, the identification and development of common objectives, agreed quantitative and qualitative indicators and benchmarks, regular reporting and identification of best practices.
А. като има предвид, че потребностите от трансплантация на органи за пациенти в Европа не се задоволяват поради ограничения брой налични органи както от починали, така и от алтруистични живи донори,
A. whereas the needs of patients for transplantation in Europe are not being met owing to the limited number of organs available from both deceased and altruistic living donors,
Б. като има предвид, че националните политики и законодателна уредба в областта на донорството и трансплантациите на органи варират значително между държавите-членки в зависимост от различни фактори от правен, културен, административен и организационен характер,
B. whereas national policies and the regulatory framework for donations and transplantation vary substantially between Member States according to different legal, cultural, administrative and organisational factors,
5. счита, че е необходимо да се гарантира подходящо равновесие между защитата на донора по отношение на анонимността и поверителността, от една страна, и възможността за проследяване на донорството на органи за медицински цели, от друга страна, с цел да се предотврати неговото заплащане, както и търговията с органи и техния трафик;
Believes it is necessary to ensure that a suitable balance is struck between, on the one hand, the protection of the donor in terms of anonymity and confidentiality and, on the other hand, the ability to trace organ donations for medical purposes, in order to prevent the remuneration of organ donation and trading and trafficking in organs;
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Julie Girling, Nick Griffin, Satu Hassi, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Karin Kadenbach, Christa Klaß, Jo Leinen, Corinne Lepage, Peter Liese, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Miroslav Ouzký, Владко Тодоров Панайотов, Антония Първанова, Andres Perello Rodriguez, Pavel Poc, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Anna Rosbach, Daciana Octavia Sârbu, Horst Schnellhardt, Giancarlo Scottà, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Bogusław Sonik, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Glenis Willmott, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Julie Girling, Nick Griffin, Satu Hassi, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Karin Kadenbach, Christa Klaß, Jo Leinen, Corinne Lepage, Peter Liese, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Antonyia Parvanova, Andres Perello Rodriguez, Pavel Poc, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Anna Rosbach, Daciana Octavia Sârbu, Horst Schnellhardt, Giancarlo Scotta’, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Bogusław Sonik, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Glenis Willmott, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Josefa Andrés Barea, Dieter-Lebrecht Koch, Markus Pieper
Josefa Andrés Barea, Dieter-Lebrecht Koch, Markus Pieper
относно освобождаването от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията за финансовата 2008 година
on discharge in respect of the implementation of the budget of the European Centre for Disease Prevention and Control for the financial year 2008
PE 430.465v02-00
PE 430.465v02-00
ПРЕДЛОЖЕНИЕ ЗА РЕШЕНИЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ.............................6
PROPOSAL FOR A EUROPEAN PARLIAMENT DECISION............................................5
– като взе предвид окончателните годишни отчети на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията за финансовата 2008 г.,
– having regard to the final annual accounts of the European Centre for Disease Prevention and Control for the financial year 2008,
– като взе предвид доклада на Сметната палата относно годишните отчети на Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията за финансовата 2008 г., придружен от отговорите на Центъра
– having regard to the Court of Auditors’ report on the final annual accounts of the European Centre for Disease Prevention and Control for the financial year 2008, together with the Centre’s replies