natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.5.1 – колона 3
Annex II - title 1 - table - section 6.5.1 – column 3
Изпитването не е необходимо да бъде провеждано, ако е проведено изпитване за остра токсичност по инхалаторен път на постъпване (6.5.2).
The study need not be conducted if a study on acute toxicity by the inhalation route (6.5.2) is available.
Методът за клас остра токсичност е най-препоръчителният метод за изпитване ин виво.
The Acute Toxic Class Method is the first-choice method for in-vivo testing.
Само при изключителни обстоятелства следва да се използва друго изпитване, в който случай се представя обосновка.
Only in exceptional circumstances should another test be used, in which case a justification shall be provided.
Методът за оценка на острата токсичност трябва да бъде специфициран, така че да се намали до минимум броят на използваните животни.
The method for the assesment of acute toxicity has to be specified to minimise the number of animals used.
В Регламент (ЕО) № 440/2008 на Съвета се препоръчват както методът за клас остра токсичност, така и методът на фиксираните дози.
In the Council Regulation (EC) No 440/2008, both the Acute Toxic Class Method and the Fixed Dose Method are suggested.
При метода за клас остра токсичност се използва по-малък брой животни, отколкото при метода на фиксираните дози и поради това той следва да бъде предпочитан.
The Acute Toxic Class Method uses less animals than the Fixed Dose Method and should therefore be the method of choice.
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.5.2 – колона 3
Annex II - title 1 - table - section 6.5.2 – olumn 3
Изпитването по инхалаторен път на постъпване е подходящо , ако при експозицията на хора чрез инхалация се вземе под внимание парното налягане на веществото и/или възможността за експозиция като аерозоли, частици или капчици с размери, позволяващи вдишването им.
Testing by the inhalation route is appropriate if exposure of humans via inhalation is likely taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Изпитването по инхалаторен път на постъпване е подходящо само ако това представлява основният път на експозиция на хора , като се вземе под внимание парното налягане на веществото и/или възможността за експозиция като аерозоли, частици или капчици с размери, позволяващи вдишването им.
Testing by the inhalation route is appropriate only if this constitutes the primary route of human exposure taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Класическият метод на изпитване „смъртоносна концентрация” (LC50) следва да бъде използван единствено при изключителни обстоятелства.
Only in exceptional circumstances should the classic “lethal concentration” (LC50) test be used.
Изпитването по многобройни пътища на експозиция не следва да е необходимо, ако основната цел е класификация на опасността.
Testing via multiple exposure routes should not be necessary if hazard classification is the primary objective.
Преразглеждането на изискванията за данни с цел избягване на ненужно изпитване би могло да намали в значителна степен разходите и използването на животни.
Revision of data requirements to forego redundant testing could markedly reduce costs and animal use.
В случаите, в които вдишването представлява основния сценарий на експозиция на хора, следва да се използват насоките на ОИСР за намаляване на изпитванията върху животни за клас остра токсичност вместо класическият метод на смъртоносно отравяне.
In cases where inhalation represents the primary human exposure scenario, the OECD Acute Toxic Class animal reduction test guideline should be used in lieu of the classical lethal poisoning method.
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.5.3 – колона 3
Annex II - title 1 - table - section 6.5.3 – column 3
Изпитването по дермален път на постъпване е подходящо, ако:
Testing by the dermal route is appropriate if:
(1) няма вероятност от вдишване на веществото; и
(1) inhalation of the substance is unlikely; and
(2) има вероятност от контакт с кожата при производство и/или употреба; и
(2) skin contact in production and/or use is likely; and
(3) физикохимичните и токсикологичните свойства предполагат потенциал за абсорбция през кожата в значителна степен.
(3) the physiochemical and toxicological properties suggest potential for a significant rate of absorption through the skin.
Това изискване за данни следва да бъде заличено въз основа на гореспоменатия анализ, според който дермалните класификации са в съответствие или са по-малко строги, отколкото оралните класификации в повече от 99% от случаите.
This data requirement should be deleted on the basis of the aforementioned analysis, which found dermal classifications to be concordant with or less severe than oral classifications in over 99% of cases.
Следователно дермалните класификации могат да се основават на преки кръстосани данни за орално приемане.
Dermal classifications can therefore be based on direct read-across from oral data.
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.6.1 – колона 3
Annex II -title 1 - table - section 6.6.1 – column 3
Краткосрочното изпитване за токсичност (28 дни) не е необходимо да бъде провеждано, ако:
The short-term toxicity study (28 days) does not need to be conducted if:
– е налично достоверно изпитване за субхронична (90 дни) или хронична токсичност, при условие че са били използвани подходящите видове, доза, разтворител и път на постъпване; или
– a reliable sub-chronic (90 days) or chronic toxicity study is available, provided that an appropriate species, dosage, solvent and route of administration were used; or
– е налично или се планира провеждането на достоверно изпитване за субхронична (90 дни) или хронична токсичност, при условие че са били или трябва да бъдат използвани подходящите видове, доза, разтворител и път на постъпване; или
– a reliable sub-chronic (90 days) or chronic toxicity study is available or planned , provided that an appropriate species, dosage, solvent and route of administration were or are to be used; or
– когато вещество се разпада незабавно и има достатъчно данни за продуктите от разпада; или
– where a substance undergoes immediate disintegration and there are sufficient data on the cleavage products; or
– съответна експозиция на човека може да бъде изключена, в съответствие с приложение IV, раздел 3.
– relevant human exposure can be excluded in accordance with Annex IV section 3
– съответна експозиция на човека може да бъде изключена, в съответствие с приложение IV, раздел 3.
– relevant human exposure can be excluded in accordance with Annex IV section 3.
Подходящият път на постъпване се избира въз основа на следното:
The appropriate route shall be chosen on the following basis:
Изпитването по дермален път на постъпване е подходящо , ако:
Testing by the dermal route is appropriate if:
Изпитването се извършва по орален път, освен ако:
Testing shall be conducted via the oral route unless:
(1) основният път на експозиция на човека ще бъде дермален и е налице едно от следните условия:
(1) the primary route of human exposure will be dermal, and one of the following conditions is met:
– физикохимичните и токсикологичните свойства, включително in-vitro изпитване за дермално проникване (т.е. ОИСР TG 428) показват, че дермалната бионаличност ще бъде съществена; или
- the physicochemical and toxicological properties, including an in-vitro dermal penetration study (i.e. OECD TG 428), indicate that dermal bioavailability will be substantial; or
– от структурно подобни вещества са познати значителна дермална токсичност или дермално проникване.
- significant dermal toxicity or dermal penetration is recognised for structurally related substances.
(2) основният път на експозиция на човека ще бъде чрез вдишване, като се има предвид парното налягане на веществото и вероятната честота, степен и продължителност на експозиция на аерозоли, частици или капчици с размер, позволяващ вдишването им.
(2) the primary route of human exposure will be inhalation, taking into account the vapour pressure of the substance and likely frequency, magnitude and duration of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
(3) физикохимичните и токсикологичните свойства предполагат потенциал за абсорбция през кожата в значителна степен.
(3) the physicochemical and toxicological properties suggest potential for a significant rate of absorption through the skin.
Изпитването по инхалаторен път на постъпване е подходящо, ако при експозицията на хора чрез инхалация се вземе под внимание парното налягане на веществото и/или възможността за експозиция като аерозоли, частици или капчици с размери, позволяващи вдишването им.
Testing by the inhalation route is appropriate if exposure of humans via inhalation is likely taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Изпитването се осъществява само по един път на експозиция.
Testing shall only be carried out via one exposure route.
Приблизителната оценка на токсичността по други пътища се основава на фармакокинетично моделиране.
Estimates of toxicity via other routes shall be based upon pharmacokinetic modelling.
Изпитването за субхронична токсичност (90 дни) (етап II, раздел 6.6.2) се предлага от заявителя, когато: честотата и продължителността на експозицията на човека показват, че е подходящо по-дългосрочното изпитване ; и е изпълнено едно от следните условия:
The sub-chronic toxicity study (90 days) (Tier II, section 6.6.2) shall be proposed by the applicant if: the frequency and duration of human exposure indicates that a longer term study is appropriate; and one of the following conditions is met:
Изпитването за субхронична токсичност (90 дни) (етап II, раздел 6.6.2) се предлага от заявителя вместо 28-дневно изпитване , когато: честотата и продължителността на експозицията на човека показват, че е подходящо изпитване от > 1 месец и < 12 месеца и наличните данни показват, че кинетиката или други свойства на веществото или на неговите метаболити са такива, че вредните ефекти могат да останат неоткрити при краткосрочно изпитване за токсичност .
The sub-chronic toxicity study (90 days) (Tier II, section 6.6.2) shall be proposed by the applicant in lieu of a 28-day study if: the frequency and duration of human exposure indicates that a study of > 1 month and < 12 months is appropriate and available data indicate that the kinetics or other properties of a substance or its metabolites are such that adverse effects could go undetected in a short-term toxicity study.
– други налични данни показват, че веществото може да има опасно свойство, което не може да бъде открито при краткосрочно изпитване за токсичност ; или
– other available data indicate that the substance may have a dangerous property that cannot be detected in a short-term toxicity study ; or
– подходящо проектирани токсикокинетични изпитвания показват натрупвания на веществото или на неговите метаболити в определени тъкани или органи, които вероятно биха останали неоткрити при краткосрочно изпитване за токсичност, но които са причина за вредните ефекти след продължителна експозиция.
– appropriately designed toxicokinetic studies reveal accumulation of the substance or its metabolites in certain tissues or organs which would possibly remain undetected in a short term toxicity study but which are liable to result in adverse effects after prolonged exposure.
Заявителят може да предложи допълнителни изпитвания или такива могат да се наложат в случай на:
Further studies shall be proposed by the applicant or may be required in case of :
За вещества, свързани на молекулярно ниво с познати специфични за органите токсиканти (напр. невротоксични агенти), следва по възможност да бъдат проучени допълнителни значими параметри в рамките на 28-дневно или 90-дневно изследване вместо да се провежда отделно, напр. невротоксикологично изпитване.
For substances related on a molecular level to known organ-specific toxicants (e.g. neurotoxicity), additional relevant parameters should ideally be examined in the context of a 28-day or 90-day study in lieu of a stand-alone, e.g. neurotoxicity study.
Допълнителните отделни изпитвания следва да бъдат извършвани само в изключителни случаи .
Further stand-alone studies should be limited to exceptional circumstances.
– липсата на данни за NOAEL при 28-дневно или 90-дневно изпитване, освен ако причината за липсата на данни за NOAEL е отсъствието на вредни токсични ефекти; или
– failure to identify a NOAEL in the 28 or the 90 days study, unless the reason for the failure to identify a NOAEL is absence of adverse toxic effects; or
– токсичност с особена значимост (напр. сериозни/силни ефекти); или
– toxicity of particular concern (e.g. serious/severe effects); or
– индикации за ефект, при който наличните данни са недостатъчни за токсикологична характеристика и/или за охарактеризиране на риска.
– indications of an effect for which the available evidence is inadequate for toxicological and/or risk characterisation.
В такива случаи също може да бъде по- подходящо извършването на определени токсикологични изпитвания, които имат за цел да разкрият тези ефекти (например имунотоксичност, невротоксичност); или
In such cases it may also be more appropriate to perform specific toxicological studies that are designed to investigate these effects (e.g. immunotoxicity, neurotoxicity); or
– използваният път на експозиция при първоначално изпитване с повтаряща се доза се е оказал неподходящ във връзка с очаквания път на експозиция на човека и не може да бъде направена екстраполация между различните пътища на постъпване; или
– the route of exposure used in the initial repeated dose study was inappropriate in relation to the expected route of human exposure and route-to-route extrapolation cannot be made; or
– особена заплаха, свързана с експозицията (например приложение в продукти за консумация, водещо до нива на експозиция, близки до нивата, при които може да бъде очаквана токсичност за хората); или
– particular concern regarding exposure (e.g. use in consumer products leading to exposure levels which are close to the dose levels at which toxicity to humans may be expected); or
– при 28 или 90-дневно изпитване не са били открити ефекти, явяващи се при вещества с ясна връзка в молекулната структура с веществото, което трябва да бъде изпитано.
– effects shown in substances with a clear relationship in molecular structure with the substance being studied, were not detected in the 28 or the 90 days study.
Необходимо е само при 28-дневно или 90-дневно изследване.
It is only necessary with either a 28- or 90-day study.
При използването на двете изследвания не се получава значима нова информация.
No significant new knowledge is provided by using both.
Комбинирането в крайния резултат е общоприета практика за подобряване на ефективността на изследванията и следва да бъде насърчавано като средство за свеждане до минимум на провеждането на отделни невротоксикологични или други „специални” изпитвания.
Endpoint-combining is a generally accepted practice for improving testing efficiency and should be encouraged as a means of minimising the conduct of stand-alone neurotoxicity and other “special” studies.
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.6.2 – колона 3
Annex II -title 1 - table - section 6.6.2 – column 3
Изпитването на субхроничната токсичност (90-дневно) не е необходимо да бъде провеждано, ако:
The sub-chronic toxicity study (90 days) does not need to be conducted if:
– е налично достоверно краткосрочно изпитване за токсичност (28 дни), показващо силни токсични ефекти, съгласно критериите за класифициране на веществото като R48, за което наблюдаваното NOAEL-28 дни, с прилагането на подходящ фактор на несигурност, позволява екстраполация към NOAEL-90 дни при същия път на експозиция; или
– a reliable short-term toxicity study (28 days) is available showing severe toxicity effects according to the criteria for classifying the substance as R48, for which the observed NOAEL-28 days, with the application of an appropriate uncertainty factor, allows the extrapolation towards the NOAEL-90 days for the same route of exposure; or
– е налично достоверно изпитване за хронична токсичност, при което са били използвани подходящи видове и път на постъпване; или
– a reliable chronic toxicity study is available, provided that an appropriate species and route of administration were used; or
– веществото се разпaда незабавно и има достатъчно данни за продуктите от разпада (едновременно за ефектите върху целия организъм и за ефектите при мястото на постъпване); или
– a substance undergoes immediate disintegration and there are sufficient data on the cleavage products (both for systemic effects and effects at the site of uptake); or
– веществото е нереактивно, неразтворимо и неподлежащо на вдишване, и няма показания за абсорбция, и няма показания за токсичност при 28-дневното „ограничено изпитване”, особено ако такъв модел се свързва с ограничена експозиция на човека.
– the substance is unreactive, insoluble and not inhalable and there is no evidence of absorption and no evidence of toxicity in a 28-day "limit test", particularly if such a pattern is coupled with limited human exposure.
(1) има вероятност от контакт с кожата при производство и/или употреба; и
(1) skin contact in production and/or use is likely; and
(2) физикохимичните свойства предполагат значителна степен на абсорбция през кожата; и
(2) the physicochemical properties suggest a significant rate of absorption through the skin; and
(2) основният път на експозиция на човека ще бъде чрез вдишване, като се има предвид парното налягане на веществото и вероятната честота, степен и продължителност на експозиция на аерозоли, частици или капчици с размер, позволяващ вдишването им.
(2) the primary route of human exposure will be inhalation , taking into account the vapour pressure of the substance and the likely frequency, magnitude and duration of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
(3) е изпълнено едно от следните условия:
(3) one of the following conditions is met:
– наблюдава се токсичност при изпитването за остра дермална токсичност при по-ниски дози, в сравнение с тази при изпитването за орална токсичност; или
– toxicity is observed in the acute dermal toxicity test at lower doses than in the oral toxicity test; or
– наблюдават се ефекти върху целия организъм или други доказателства за абсорбция при изпитвания за кожно и/или очно дразнене; или
– systemic effects or other evidence of absorption is observed in skin and/or eye irritation studies; or
– in vitro изпитванията показват значителна дермална абсорбция; или
– in vitro tests indicate significant dermal absorption; or
– значителна дермална токсичност или дермално проникване са познати от структурно подобни вещества.
– significant dermal toxicity or dermal penetration is recognised for structurally related substances.
Изпитването по инхалационен път на постъпване е подходящо, ако:
Testing by the inhalation route is appropriate if:
– има вероятност за експозиция на човека чрез инхалация, имайки предвид парното налягане на веществото и/или възможността за експозиция на аерозоли, частици или капчици с размер, позволяващ вдишването им.
– exposure of humans via inhalation is likely taking into account the vapour pressure of the substance and/or the possibility of exposure to aerosols, particles or droplets of an inhalable size.
Изпитването се осъществява по един път на експозиция.
Testing shall be carried out via one exposure route.
Заявителят може да предложи допълнителни изпитвания или такива могат да се наложат в случай на:
Further studies shall be proposed by the applicant or may be required in case of:
За вещества, свързани на молекулярно ниво с познати специфични за органите токсиканти (напр. невротоксични агенти), следва по възможност да бъдат проучени допълнителни значими параметри в рамките на 28-дневно или 90-дневно изследване вместо да се провежда отделно, напр. невротоксикологично изследване.
For substances related on a molecular level to known organ-specific toxicants (e.g. neurotoxicity), additional relevant parameters should ideally be examined in the context of a 28-day or 90-day study in lieu of a standalone, e.g. neurotoxicity study.
Допълнителните отделни изпитвания следва да бъдат извършвани само в изключителни случаи.
Further stand - alone studies should be limited to exceptional circumstances.
– липса на данни за NOAEL при 90-дневното изпитване, освен ако причината за липсата на данни за NOAEL се дължи на отсъствието на вредни токсични ефекти; или
– failure to identify a NOAEL in the 90 days study unless the reason for the failure to identify a NOAEL is absence of adverse toxic effects; or
– особена заплаха, свързана с експозицията (например приложение в продукти за консумация, водещо до нива на експозиция, близки до нивата, при които може да бъде очаквана токсичност при хората).
– particular concern regarding exposure (e.g. use in consumer products leading to exposure levels which are close to the dose levels at which toxicity to humans may be expected).
Приложение II – дял 1 – таблица – раздел 6.6.3 – колона 3
Annex II -title 1 - table - section 6.6.3 – column 3
Дългосрочно изпитване с повтаряща се токсичност (≥ 12 месеца) може да бъде предложено от заявителя или да бъде изисквано , ако честотата и продължителността на експозицията на човека показва , че е подходящо провеждането на по-дългосрочно изпитване и е изпълнено едно от следните условия :
A long-term repeated toxicity study (≥12 months) may be proposed by the applicant or required if the frequency and duration of human exposure indicate s that a longer term study is appropriate and one of the following conditions is met:
Дългосрочно изпитване с повтаряща се доза токсичност (≥ 12 месеца) може да бъде предложено от заявителя или да бъде изисквано само ако :
A long-term repeated dose toxicity study (≥12 months) may be proposed by the applicant or required only if:
– честотата , степента и продължителността на експозицията на човека показват , че е подходящо извършването на оценка на хроничния риск; и
- the frequency , magnitude and duration of human exposure , indicate that a chronic risk assessment is appropriate ; and
– наблюдавани са сериозни или силни токсични ефекти с особена значимост при 28-дневно или 90-дневно изпитване, за което наличните доказателства са недостатъчни за токсикологична оценка или охарактеризиране на риска; или
- serious or severe toxicity effects of particular concern when observed in the 28-day or 90-day study for which the available evidence is inadequate for toxicological evaluation or risk characterisation; or
– ако прилагането на подходящ фактор на несигурност не дава достатъчна защита за целите на оценката на риска.
- if the application of an appropriate uncertainty factor would not be sufficiently protective for risk assessment purposes.
– не са открити ефекти, проявяващи се във вещества, които имат ясна връзка с изпитваните вещества по отношение на молекулна структура при 28-дневно или 90-дневно изпитване; или
- effects shown in substances with a clear relationship in molecular structure with the substance being studied were not detected in the 28-day or 90-day study; or
– веществото може да притежава опасно свойство, което не може да бъде открито при 90-дневно изпитване.
- the substance may have a dangerous property that cannot be detected in a 90-day study.
Ако се изискват също така данни за канцерогенността и няма такива налични, дългосрочните изследвания с повтаряща се доза и изследванията за канцерогенност следва да се извършват, като се използва комбинираният протокол за изследвания на TG 453 на ОИСР.
If carcinogenicity data are also required and are not already available, long-term repeated dose and carcinogenicity studies should be carried out using the OECD TG 453 combination study protocol.