natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Нищожен шанс се дава само на " потенциално оспоримите искове от страна на застрахованите лица за нарушение на Третата директива за животозастрахователните компании по отношение на оспоримо прекомерната стойност отдадена техническите провизии на презастрахователния договор на дружеството”, като все пак се изтъква " несигурността относно основанията на един такъв нов вид иск" и се заключава, че вероятно ще има " многобройни и сложни спорни въпроси за причините и загубите, продължителен и скъп съдебен процес, като това ще остави неизяснен въпроса до каква степен дружеството изобщо е можело да се възползва финансово от подобен иск. ."
An outsider chance was seen only for a " potentially arguable claim on the part of policyholders for breach of the Third Life Directive, in respect of the arguably excessive value ascribed to the reinsurance treaty in the Society’s technical provisions", however highlighting the " uncertainty regarding the merits of a novel claim of this sort" and concluding that there would likely be " numerous complex causation and loss issues, a lengthy and costly litigation, leaving it unclear as to what extent the Society might ever benefit financially from such a claim ."
Ключови изводи от докладите Penrose и Baird относно регулаторните органи в животозастраховането
Key findings of the Penrose and Baird reports on Insurance Regulators
Докладът Baird (октомври 2001 г. )
The Baird Report (October 2001)
Докладът Baird беше вътрешен одит, поръчан от FSA и по тази причина се съсредоточава предимно върху неговата специфична роля в оценката на случая Equitable Life.
The Baird Report was an internal audit commissioned by the FSA and therefore focuses mainly on its own specific role in the assessment of the Equitable Life case.
Все пак той съдържа разкрития, които могат да хвърлят известна светлина върху ролята на финансовите регулаторни органи като цяло и, в частност, втози случай
However, it contains findings that can shed some light on the role of financial regulators in general and on this case in particular
Както се напомня от BRAITHWAITE (H11), Докладът Baird не включва разглеждане на периода на първоначална небрежност от 1990-98 г., и обхваща само 23 месеца преди затварянето, за които е отговорен FSA. .
As recalled by Mr. BRAITHWAITE (H11), the Baird report was precluded from looking at the period of primary negligence, from 1990-98 and it covered only the 23 months prior to closure, for which the FSA was responsible. .
Като цяло докладът определя ролята на регулаторния орган по платежоспособността като задължение "... да се вземат решения, така че органът да остане убеден, че компанията ще остане платежоспособна и ще посрещне основателните очаквания на застрахованите лица, без да се намесва необосновано в управлението на компанията" (параграф.
In general terms, the report defines the role of the prudential regulator as having "... to exercise judgements so that it is confident that the company will remain solvent and meet the reasonable expectations of policyholders, without intruding unreasonably into the management of the company" (par.
Но в същото време напомня, че освобождаването от отговорност на FSA включваше консенсусен възглед, че "в среда, която се стреми да окуражи конкуренцията, иновациите и потребителския избор, нито е реално, нито непременно желателно да се иска да се постигне 100% успех при избягването на фалит на компанията ."
But at the same time it recalls that the FSA remit included a consensus view that "it is neither realistic nor necessarily desirable in a climate which seeks to encourage competition, innovation and consumer choice, to seek to achieve 100% success in avoiding company failure ."
В Глава 7 (" Поуки за извличане ") докладът най-накрая прави редица технически препоръки
In Chapter 7 (" Lessons to be Learned ") the report finally makes a number of technical recommendations
Бяха направени препоръки в частност във връзка със: затягане на стандартите за платежоспособност, оповестяване на финансово презастраховане; въвеждане на няколко контролни нива, независима проверка от назначения актюер, съдържание и честота на представяне на отчетите пред регулаторните органи, подобряване на активната регулаторна култура, подобряване на комуникацията и координацията вътре в FSA, заедно с подобряване на процеса за оценка на риска, за да се гарантира " последователност в тълкуванието и приложението на целия регулаторен процес". към бъдещата регулаторна структура на FSA, за да се избегнат подобни слабости.
Recommendations were made in particular in relation to: tightening of solvency standards; disclosure of financial reinsurance; introduction of multiple control levels; independent review of AA; content and frequency of regulatory returns; improvement of proactive regulatory culture; improvement of communication and coordination within FSA, along with the improvement of risk-assessment processes, in order to ensure " consistency of interpretation and application across the regulatory process". on the future FSA regulatory structure to prevent similar shortcomings.
Подчертаването в тази част е добавено от докладчика.
Underlining in this section was added by the rapporteur.
Докладът Penrose се занимава много подробно с ролята на регулаторните органи, като описва и коментира обстойния анализ на регулаторните органи за отчетите пред регулаторните органи на Equitable Life от 80-те години насам.
The Penrose Report deals in great detail with the role of regulators, describing and commenting on the regulators' scrutiny of Equitable Life's regulatory returns since the late 1980s.
Докладът все пак " явно отбягва да отправи обвинения или да се заеме с въпроса за компенсациите."
The report was however " explicitly precluded from allocating blame or addressing compensation."
В Част VІ (Глави 15-18) лорд Penrose се занимава с това как финансовата стабилност на дружеството е била разбирана от регулаторните органи по платежоспособността и как те са подходили към надзорните си задачи, как са разглеждали отношенията между контрола по платежоспособността и упражняването на корпоративен контрол и как те са отговорили на развитието на кризата.
In Part 6 (Chapters 15 to 18), Lord Penrose relates how the financial strength of the Society was perceived by the prudential regulators and how they approached their supervisory tasks, how they regarded the relationship between prudential and conduct of business regulation and how they responded as the crisis unfolded.
Глава 15, параграфи 7 и 8, определят като център на контрола върху фирмената платежоспособност " финансовата състоятелност на застрахователя и неговата способност да се справя с рисковете, на които е изложен, и да посреща задълженията си.
Chapter 15, par.7 and 8 define the focus of prudential supervision as " the financial soundness of the insurer and its ability to handle the risks to which it is exposed and meet its liabilities.
Така, както е определено в едно споразумение за равнище на предлаганите услуги от 1995 г . между DTI и GAD:
Thus, as defined in a 1995 service level agreement between DTI and GAD:
· Да упражнява ефективно регулаторен контрол над застрахователната индустрия (в рамките на задълженията и правомощията, постановени в Закона [1982]), така че застрахованите лица да могат да имат увереност в способността на застрахователите във Великобритания да посрещат задължения и да изпълняват основателните очаквания на застрахованите лица.”
· To regulate the insurance industry effectively (within the duties and powers set out in the [1982] Act) so that policyholders could have confidence in the ability of UK insurers to meet their liabilities and fulfil policyholders' reasonable expectations.”
· Да защитават потребителите, като гарантират, че компаниите, които не са в добро състояние, нямат подходящите ресурси или не са разумно управлявани, няма да продължат да извършват застрахователна дейност във Великобритания.
· To protect consumers by ensuring persons or companies who are not fit and proper, appropriately resourced or soundly managed do not carry on insurance business in the UK .
· Да защитават застрахованите лица срещу рискове от компании, които не са в състояние да изплатят основателни искове.
· To protect policyholders against the risk of companies being unable to pay valid claims.
В случая със животозастрахователните компании това включва риска те да не са в състояние да посрещнат основателни очаквания на застрахованите лица.”
In the case of life insurance companies, this includes the risk that they will be unable to meet policyholders' reasonable expectations.”
Или накратко казано: " Основната цел на законодателството относно надзора в застраховането е да предпазва обществеността от загуба поради неплатежоспособност, непочтеност или некомпетентност на застрахователя. "
Or to put it briefly: " The main purpose of insurance supervisory legislation is to protect the public from loss through the insolvency, dishonesty or incompetence of an insurer. "
2.2 Правомощия на регулаторните органи за намеса
2.2 Intervention powers by regulators
Съгласно Закона за застрахователните компании от 1982 г . и по специфични причини, регулаторните органи по платежоспособността са имали правомощието да издадат заповед за отнемане на правоспособността на компанията да извършва нови сделки и правомощието да се намесят при редица обстоятелства.
Under the Insurance Companies Act 1982 and on specific grounds, the prudential regulators had the power to issue a direction withdrawing a company's authorisation to conduct new business and the power to intervene in a number of circumstances.
Като допълнение, „остатъчното правомощие” дава възможност на регулаторния орган по платежоспособността да предприеме каквото и да е действие, необходимо за защита на застрахованите лица или потенциалните застраховани лица срещу риска, че компанията може да се окаже неспособна да посрещне задълженията си или да изпълни основателни очаквания на застрахованите лица
In addition, a "residual power" enabled the prudential regulator to take any action needed to protect policyholders or potential policyholders against the risk that the company might be unable to meet its liabilities or fulfil the policyholders' PRE
виж ICA 82, Раздели 11, 37, 38, 45. .
see ICA 82, Sections 11,37,38,45. .
В този доклад лорд Penrose уточнява, че " Регулаторната роля на DTI е била подсилена от различни правомощия на Държавния секретар съгласно закона, включително правомощия да изисква информация, да откаже одобрение на нови контрольори и да се намеси в осъществяването на дейността по различни начини и, като последна мярка, включително да отнеме правоспособност за извършване на нови сделки..." (параграф 10)
In his report, Lord Penrose specifies that " the regulatory role of DTI was underpinned by various powers of the Secretary of State under the Act, including powers to require information, to withhold approval for new controllers, and to intervene in the running of the business in various ways, ultimately including withdrawal of authorisation to write new business..." (par.10)
Обсъждайки включването на основателните очаквания на застрахованите лица като отправна точка за намеса през 1973 г., "регулаторният орган е бил задължен да обмисли не само дали опасенията за основателните очаквания на застрахованите лица са достатъчни да оправдаят действието, но също и как то може да се упражни по начин, който да е подходящ за целта...
Considering the incorporation of PRE as a trigger for intervention in 1973 "the regulator was bound to consider not only whether the concerns about PRE were sufficient to justify its exercise, but also how it might be exercised in a manner that was appropriate to the purpose ...
На разследването на Penrose е предложено различно тълкувание от GAD, който посочва, че " намеса би се упражнила само където е „очевидно”, че основателните очаквания няма да се изпълнят и че това би довело до стопиране далеч преди да се търси гарантиране на стойност срещу пари или определено ниво на бонусите, независимо от излишъка, показан от периодичните оценки ." (параграф 12)
A differing interpretation had been presented to the Penrose inquiry by GAD, stating that " intervention would only be exercised where it was “obvious” that reasonable expectations were not going to be fulfilled, and that this would “stop well short” of seeking to ensure value for money or a particular level of bonus regardless of the surplus revealed by the periodic valuation ." (par.12)
Определяйки „първоначалния обстоен анализ” като специално нареждане на регулаторния орган "... да прецени дали документите са точни и пълни и изискване да си кореспондира със застрахователната компания “с оглед на поправянето на всякакви такива неточности и натрупан недостиг” (параграф 13)
Defining "initial scrutiny" as the regulator being " specifically directed ... to consider whether the documents are accurate and complete, and is required to communicate with the insurance company “with a view to the correction of any such inaccuracies and the supply of deficiencies” (par.13)
През 1984 г. съответните отговорности на DTI и GAD за регулаторните им дейности относно застрахователните компании намират формален израз в един " договор за ниво на предлаганите услуги " (преразгледан през 1995 г.), уточняващ, че " DTI запазва отговорността за предприемане на официални дейности от името на Държавния секретар и ... остава първичната допирна точка с компаниите, но от GAD са отговорни за проверката на отчетите и им е дадена свобода на действие да се занимават с преките въпроси по отношение на застрахователните компании ... въпреки че на тях не им е позволено да се обръщат директно към одиторите, нито пък е следвало да имат контакт с назначените актюери ". (параграф 34)
In 1984, the respective responsibilities of DTI and GAD for the regulation of insurance companies were formalised in a " service level agreement " (reviewed in 1995), detailing that " DTI retained responsibility for taking formal action on behalf of the Secretary of State, and ... remained the primary interface with the company but GAD were responsible for the examination of returns and were given discretion to pursue questions directly with the insurance companies ... though they were not permitted to approach auditors directly, nor were they to contact appointed actuaries ". (par.34)
Договорът съставя схема на степенуване на приоритети (1-4) , които се поставят от GAD въз основата на техния първоначален обстоен анализ на отчетите (1=най-висок приоритет, 4=нисък приоритет).
The agreement set out a scheme of priority ratings (1-4) to be assigned by GAD on the basis of their initial scrutiny of returns (1=top priority, 4=low priority).
По-нататъшно споразумение за прехвърлянето на функции от DTI към Министерството на финансите се съставя през октомври 1998 г. "
A further agreement was drawn up in October 1998 for the transfer of functions from the DTI to Treasury. "
"Взаимодействието между регулаторните органи по платежоспособността и по провеждането на бизнес практиките... (отчасти разглеждани като регулаторни органи тип „машинка за инструкции”) изглежда е било относително ограничено през 80-те години.
"Interaction between prudential and CoB regulatory bodies ... (partly viewed as 'tick-box' regulators) seems to have been relatively limited in the 1980s.
От 1992 г . съществува допълнително официализиране на взаимодействието вътре в механизма, известен като „колеж на регулаторните органи”: редовни срещи между различни оперативни регулаторни органи в сферата на финансовите услуги са имали за домакин и са били председателствани от органа, възприеман за водещ регулаторен орган за определени видове фирми: за животозастрахователите това е бил DT." (параграф 26 и 29).
From 1992 there was some additional formalisation of the interaction through the mechanism known as a 'college of regulators': regular meetings between various financial services regulatory bodies, hosted and chaired by the body perceived as the lead regulator for a certain type of firm: for life insurers, this was DT." (par.26 and 29).
2.4 Неоспорената двойна роля на г-н Ranson
2.4 The unchallenged double role of Mr. RANSON
Съгласно Закона за застрахователните компании от 1982 г., на DTI също се възлага задачата да прецени дали една застрахователна компания и мениджмънтът й (т.е. директори, назначен актюер и по-важни акционери) са подходящи и в добро състояние за поемане на ролята си.
Under the 1982 Insurance Companies Act the DTI was also assigned the task of considering whether an insurance company and its management (i.e. directors, appointed actuary and significant shareholders) were 'fit and proper' to assume their role.
Особена загриженост предизвиква ролята на г-н Roy RANSON, назначен актюер в Equitable Life от 1982 г., който на 30 юни 1991 г. стана главен изпълнителен директор на дружеството, без да напуска предишния си пост.
An issue of particular concern appears the role of Mr. Roy RANSON, Appointed Actuary of Equitable Life since 1982, who on 30 June 1991 became Chief Executive of the Society without relinquishing his former post.
Това повдигна въпроса за възможен конфликт на интереси, засягащ негативно интересите на застрахованите лица – проблем, с който регулаторните органи се заемат в определени моменти, без да предприемат каквото и да е официално действие.
This raised the question of a possible conflict of interest negatively affecting the policyholders' interests - a problem addressed by regulators on several occasions but without any formal action being taken by them.
Докладът подробно описва как " До GAD се е извършило допитване.
The report details how " GAD was consulted .
Правителственият актюер, Christopher Daykin, известява на 17 април 1991 г ., че той искал да разубеди Ranson да запази двете позиции, освен за съвсем кратък период ...
The Government Actuary, Christopher Daykin, advised on 17 April 1991 that he wished to discourage Ranson from holding both positions, other than on a very temporary basis ...
На 26 април DTI информира дружеството, че смята за нежелателно един и същи човек да заема двете позиции...
The Society was informed by DTI on 26 April that it was considered undesirable for the same person to hold both positions ...
Ranson казва, че вътрешните актюери за дружеството имат нужда от още около 12 месеца опит на висша ръководна позиция, преди да поемат ролята на назначен актюер.
Ranson said that the Society's in-house actuaries needed a further 12 months or so of senior management experience before assuming the role of appointed actuary.
Предпочело се е той да остане назначен актюер за период от 12-18 месеца, докато не се посочи прехвърлянето на функциите отвътре ...
It was preferred that he should remain the appointed actuary for 12-18 months until an in-house replacement was appointed ...
Daykin се съгласява, че временната ситуация маже да бъде приета и на 13 май Burt информира DTI, че от GAD са удовлетворени въз основа на това, че намерението е за ограничен период ."
Daykin agreed that the temporary situation could be accepted and Burt informed DTI on 13 May that GAD were content on the basis that it was intended to be for a limited period ."
(Гл.16-35 и 36).
(Ch.16-35 and 36).
В действителност на г-н RANSON е позволено да остане твърде дълго в двойната му роля, далеч повече от първоначалното намерение за „преходен период” от 12-18 месеца, като в крайна сметка остава за повече от 6 години до неговото пенсиониране през юли 1997 г .
In reality, Mr. RANSON was allowed to overstay in his double role far beyond the initially allocated "transition period" of 12-18 months, finally staying on for over 6 years until his retirement in July 1997.
2.5 Твърдения за слабости на регулаторните органи като цяло
2.5 Alleged Regulators' shortcomings in general
Докладът Penrose споменава редица слабости на регулаторните органи във Великобритания при изпълнението на техните регулаторни и надзорни задължения, които тук са резюмирани според сериозността им в три групи за по-лесно разбиране.
The Penrose report cites a number of shortcomings by UK regulators in the accomplishment of their regulatory and supervision duties which are here summarized for easier comprehension in three groups according to severity.
Тук отново следва да се има предвид отпратката към времевата рамка за приложението на първата (1LD) или Третата (3LD) директиви за животозастрахователните компании (т.е. преди/след юли 1994 г.), за да се оценят правилно констатациите на доклада.
Again, a reference to the time-frame related to the application of the First (1LD) or Third (3LD) Life Directives (i.e. before/after July 1994) should be taken into account to correctly assess the report's findings.
a) Липса на знания и/или слабо наблюдение
a) Lack of knowledge and/or weak monitoring
" Обстойните анализи на докладите относно отчетите пред регулаторните органи на Equitable от средата до края на 80-те са сравнително кратки, сбити документи, обикновено достигайки страница или страница и половина.
" The scrutiny reports on Equitable's regulatory returns from the mid to late 1980s were relatively brief, terse documents, normally running to a page or a page and a half.
Те са изготвяни от GAD ...
They were prepared by GAD ...
Обстойният анализ на докладите обикновено записва няколко главни цифри, сумата на новите издадени полици, движението в математическите резерви и покритието на изискваното минимално равнище (RMM) на активите към задълженията."
The scrutiny reports would record a few headline figures, the amount of new business written, the movement in mathematical reserves and the cover for the required minimum margin (RMM) of assets over liabilities."
Покритието на изискваното минимално равнище от дружеството очевидно е ключов индекс... който пада от средата до края на 80-те години от 8.5x през 1984 г . до 3.8x в отчетите за 1988 г .
The Society's cover for the RMM was clearly a key index ... dropping through the mid to late 1980s, from 8.5x in 1984 to 3.8x in the 1988 returns.
Поради отсъствие на досиета на кореспонденцията, не може да се каже какви точно съмнения може да са съществували относно отчетите, или как е била възприемана низходящата тенденция в покритието на изисквания минимален марж, но изглежда, че това не е било въпрос, който да е предизвикал голяма загриженост у регулаторните органи ."
In the absence of the correspondence files, it is not possible to say exactly what doubts may have existed over the returns, or how the downwards trend in cover for RMM was regarded, but it would not appear to have been an issue of any great concern to regulators."
"Няма досиета на кореспонденцията на DTI, които да се отнасят до Equitable за периода преди 1991 г .
"There are no DTI correspondence files dealing with Equitable for the period prior to 1991.
Набор от по-ранни досиета е унищожен… през 1988 г ., докато досиетата с отчетите пред регулаторните органи отпреди 1981 все още са били налични (1987 и 1988 липсвали) ."
A group of earlier files was destroyed ... in 1998 while the regulatory return files were still available (1987 and 1988 missing) back to 1981."
(Гл.15-46, 47 и 53)
(Ch.15-46, 47 and 53)
Pickford (актюер на GAD) забелязал, че през 1991 г . “нашата проверка беше загрижена повече за платежоспособността, отколкото за декларациите за бонусите.
Pickford (GAD actuary) observed that in 1991 “our remit was mostly concerned with solvency, rather than bonus declarations .
Техниките за дела на активите тъкмо се разработваха по това време.
Asset share techniques were only just being developed at this time.
Ние не наблюдавахме процеса на уравняване на бонусите при компаниите и по тази причина се концентрирахме повече върху съгласуваността с разпоредбите и особено с оценката на равнищата на задлъжнялост и платежоспособност... в резултат на което системата като цяло беше отворена за експлоатиране поради нерегулираните решения относно бонусните комбинации ."
We did not monitor a company's bonus smoothing process, therefore, focusing instead on compliance with the regulations, especially on the valuation of liabilities and solvency margins ... as a result the system as a whole was open to exploitation by un-regulated decisions on bonus mix ."