natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1. изразява убеждение, че повишаването на социалната и екологична отговорност от страна на бизнеса, във връзка с прилагането на принципа на корпоративна отчетност, представлява съществен елемент от европейския социален модел, Европейската стратегия за устойчиво развитие и посрещане на социалните предизвикателства в резултат на икономическата глобализация;
Is convinced that increasing social and environmental responsibility by business, linked to the principle of corporate accountability, represents an essential element of the European Social Model, of Europe's strategy for Sustainable Development and in meeting the social challenges of economic globalisation;
Дебатът на ЕС за КСО
The EU debate on CSR
Връзката между КСО и конкурентоспособността
The link between CSR and competitiveness
Инструменти на КСО
CSR Instruments
29. препоръчва Комисията да разшири отговорността на директорите на компаниите с повече от 1000 служители, така че самите те да сведат до минимум всички опасни социални и екологични влияния върху дейностите на компаниите;
Recommends that the Commission extends the responsibility of directors of companies with more than 1000 employees to encompass the duty for the directors themselves to minimise any harmful social and environmental impact of companies' activities;
36. подчертава важната роля на потребителите, когато става въпрос за създаване на стимули за отговорно производство и отговорна бизнес практика, но счита, че понастоящем липсва прозрачност по отношение на потребителите поради смесването между производствените стандарти и схемите за етикетиране на продуктите в различните страни, като прави неефикасни националните социални марки и продукти; привлича вниманието върху факта, че адаптирането към голям брой национални норми и критерии води до значителни разходи за компаниите; подчертава също така високата цена на създаването на механизми за мониторинг на социалното етикетиране на продуктите, особено за по-малките страни;
Points out that consumers play an important part when it is a question of creating incentives for responsible production and responsible business practice; however, believes that the situation is at present impenetrable for consumers on account of confusion between the different national product standards and product labelling schemes, all of which is helping to undermine the existing social product labels; draws attention to the fact that, at the same time, considerable costs are incurred by companies when switching between many different national requirements and standards; also points out that it is expensive to set up monitoring mechanisms to oversee social product labelling, particularly for smaller countries;
По-добра нормативна уредба и КСО
Better Regulation and CSR
Зачитане на КСО в политиките и програмите на ЕС
Mainstreaming CSR in EU policies and programmes
52. отбелязва приноса на международното движение за честна търговия, което първо въведе отговорни бизнес практики преди шейсет години и доказа, че тези практики са надеждни и устойчиви за цялата снабдителна верига; призовава Комисията да вземе предвид опита на движението за честна търговия и системно да проучва как този опит може да се приложи в контекста на КСО.
Notes the contribution made by the international fair trade movement in pioneering responsible business practices for sixty years and proving that such practices are viable and sustainable throughout the supply chain; calls on the Commission to take the experience of the fair trade movement into account and to explore systematically how this experience can be used in the context of CSR;
57. приветства ангажимента, поет в Съобщението за засилване на участието на служителите и техните профсъюзи в КСО, и повтаря своя призив към Комисията и социалните партньори да се опрат на опита от успешно сключените досега 50 международни рамкови споразумения и 30 европейски рамкови споразумения във връзка с основните трудови стандарти за отделните компании или сектори като подход за развитие на корпоративна отговорност в Европа и в света; обръща се към Европейския работнически съвет, който е подходящ за насърчаване на КСО и в частност, на повишеното спазване на основните права на работещите в многонационалните компании;
Welcomes the Communication's commitment to enhance the participation of employees and their trade unions in CSR and reiterates its call for the Commission and social partners to build on the successful negotiation of now 50 International Framework Agreements and 30 European Framework Agreements in relation to mainly core labour standards for individual companies or sectors as one approach to developing corporate responsibility in Europe and the world; refers to the European works councils which are specially suited to promoting CSR and, in particular, to advancing fundamental workers' rights in multinational companies;
60. счита, че потенциалното въздействие на политиките за КСО остава най-голямо за глобалните снабдителни вериги на компаниите, за даването на възможност за отговорни инвестиции от страна на компаниите, които да подпомогнат борбата срещу бедността в развиващите се страни, създаването на поносими условия за работа, подкрепата за принципите на честна търговия и доброто управление, както и за съдействие при намаляване на нарушенията на международните стандарти, включително и трудовите стандарти, от корпорациите в страните, където регулаторните режими не са достатъчно добри или не въобще не съществуват;
Believes that the potential impact of CSR policies remains greatest in relation to companies' global supply chains, to enable responsible investment by companies to assist the fight against poverty in developing countries, to promote decent working conditions, to support principles of fair trade and good governance, as well as reducing the incidence of breaches of international standards, including labour standards, by corporations in countries where regulatory regimes are weak or non-existent;
65. призовава държавите-членки и Комисията да подкрепят и насърчат спазването на основните стандарти на Международната организация на труда като фактор в корпоративната социална отговорност на предприятията в областите, където развиват дейност;
Calls on the Member States and Commission to support and promote respect for the core standards of the International Labour Organization (ILO) as a factor in the corporate social responsibility (CSR) of undertakings in the areas in which they operate;
ПОЯСНИТЕЛЕН КОМЕНТАР
EXPLANATORY STATEMENT
КСО представлява инициатива, при която бизнесът поема пряка отговорност за управлението на своето социално и екологично въздействие, като по-открито се отчита не само пред служителите и техните профсъюзи, но и пред повече заинтересувани участници, вкл. инвеститори, потребители, местни общности, групи с екологични и други интереси.
Corporate Social Responsibility represents business taking more direct responsibility for managing its social and environmental impact, becoming more openly accountable not simply to employees and their trade unions, but also to wider 'stakeholders' including investors, consumers, local communities, environmental and other interest groups.
Развитието на КСО може да се разглежда като отговор на скандалите през последните две десетилетия, с участието основно на американски корпорации, както и директен отговор отвътре и извън бизнес общността за ангажиране пряко с посрещането на такива предизвикателства, като например промените в климата, социалното изключване и световната бедност, които са се превърнали в проблем в ерата на икономическата глобализация.
The rise of CSR can be seen as a response to scandals over the past two decades, involving mainly American corporations, as well as a direct response from within and outside the business community to engage directly in meeting challenges such as climate change, social exclusion and world poverty that have become of increasing concern in an era of economic globalisation.
Като докладчик, от 1999 г. насам, това е третият доклад на ЕП и резолюция по този въпрос, които съм изготвил.
As Rapporteur, this is the third European Parliament report and resolution I have drafted on this subject since 1999.
Срещайки се с безброй участници в „движението” за КСО, бях впечатлен от това колко – поне тези които са съпричастни - се вълнуват и са ентусиазирани да посрещнат тези предизвикателства на новата епоха, като създадат различна визия за бизнеса в обществото, от тяхната готовност да поемат рискове при създаването на нови отношения извън традиционните граници, да поемат истински ангажимент да се направи нещо различно в един толкова сложен и труден свят.
In meeting countless participants in the CSR "movement" I have been struck at how - at best - those involved carry an excitement and enthusiasm about confronting these challenges of a new era, creating a different vision for business in society, a willingness to take risks in forging new relationships beyond traditional boundaries, a genuine commitment to making a difference in a complex and difficult world.
Между поддръжниците и критиците останаха някои, които виждат КСО основно като обществен инструмент за избягване или противопоставяне на отговорността на бизнеса за социални или екологични проблеми.
Amongst supporters and critics, there remain some who see CSR as essentially a public relations tool to evade or obstruct business responsibility for social or environmental problems.
Освен това има много хора в бизнес общността, които на практика осъществяват КСО, но които нямат отношение към жаргона и органазицята, свързвани с това, което е станало от само себе си тяхна индустрия.
In addition there are many in the business community who practise CSR, but who do not relate to the jargon and apparatus associated with what has become an industry in its own right.
КСО доказа обаче, че не е нито прищявка, нито мода, както ръководителите на бизнеса, така и политическите лидери признават своята отговорност за придвижването й напред.
Nevertheless CSR has proved it is neither a fad nor a fashion, with both business and political leaders recognising our own responsibility to move it forward.
Отговорът на ЕС на дебата за КСО произтича от призива на Комисията към бизнеса да помогне в борбата със социалната изолация в средата на 90-те, резолюцията на ЕП от 1999 г., призоваваща към задължителен кодекс на поведение, който да регулира спазванетото на екологичните, трудови и човешки права от компаниите в целия света, както и от призива на държавните глави от ЕС от 2000 г. към бизнеса да подкрепи КСО като част от Лисабонската стратегия.
The EU response to the CSR debate emanated from the Commission's call to business to help combat social exclusion in the mid 1990s, the European Parliament resolution of 1999 calling for a binding code of conduct to govern EU companies' environmental, labour and human rights compliance worldwide, together with the 2000 call of EU Heads of State for businesses to support CSR as part of the Lisbon Agenda.
Зелената и Бялата книги на Комисията за КСО в началото на 2000 г. поставиха КСО в дневния ред на институциите от ЕС, а създаването на Европейски форум на заинтересуваните страни даде възможност за искрен дебат между заинтересуваните участници, въпреки че беше непрекъснато затрудняван от традиционни мнения и методи на работа на социалните партньори на равнището на ЕС.
The Commission Green and White Papers on CSR in the early 2000s put CSR on the agenda for EU institutions, and the setting up of a European Multistakeholder Forum enabled a genuine debate to take place amongst stakeholders, although one frequently frustrated by traditional assumptions and ways of working of social partners at the EU level.
Тези процеси продължиха с насърчаването на дебат в ЕС по КСО, но не успяха да изяснят какво би могъл да направи ЕС, за да ‘прибави стойност’ на дебата, или да предприеме конкретни действия за поощряване на отговорния бизнес.
These processes succeeded in fostering an EU-wide debate on CSR, but largely failed to address what the EU could itself do to 'add value' to the debate, or to take concrete actions to promote responsible business.
Последваха отлагания от Комисията при публикуването на нейния отговор в продължение на 2 години, предизвикани от нежелание да се изправи лице в лице с фундаменталната поляризация между заинтересуваните участници в бизнеса и другите участници,, които искат да видят КСО, при условията на прозрачност, установени чрез външни проверки и/или законодателство с ясно определена роля на заинтересуваните страни, и онези които искат да видят инициативата КСО ръководена само от бизнеса, която трябва да се развива без публична политика, и извън обсега на речи, прес-конференции и церемонии по награждаване.
There followed successive delays by the Commission in publishing its response over two years, caused by an unwillingness to confront the fundamental polarisation between those amongst business and other stakeholders who want to see CSR subject to transparency requirements laid down through external verification and/or legislation with an explicit role for stakeholders, and those who want to see CSR as a business-only led exercise which should evolve without public policy input beyond speeches, press conferences and awards ceremonies.
Накрая Комисията реши да излезе от дебата, като изготви Съобщение, в което твърдо подкрепя подхода срещу регулирането.
The Commission ultimately decided to opt-out from the debate, producing a Communication firmly backing an anti-regulation approach.
Членовете на комисията проведоха редица срещи с избрани представители на компании, за да постигнат споразумение по текста на Съобщението, след което го обявиха за „одобрено” от бизнеса, и се срещнаха лично със заинтересуваните не-правителствени организации, за да обсъдят неговото съдържание едва след публикуването му.
Commissioners held a series of private meetings with selected company representatives to negotiate on the text of the Communication, then described it as "agreed" by business, and only met personally with interested NGOs to discuss its contents following on from publication.
Главният представител на Комисията, отговарящ за КСО изглежда е бил отстранен от поста си, навярно за да се даде път на този нов консенсус.
The key Commission official responsible for CSR appears to have been moved from his job, perhaps to make way for this new 'consensus'.
Паметна записка на организацията на европейските работодатели - UNICE описва Съобщението като истински успех, поради това, че „отстъпките за други заинтересувани участници … реално няма да окажат въздействие”.
A leaked memo from the European employers organisation UNICE described the Communication as a "true success" because "concessions to other stakeholders... will have no real impact".
Това породи съмнение към искреността на промяната в последния момент да се свика отново Форума на заинтересуваните страни за КСО и навежда на мисълта, че Комисията може да е допуснала значително корпоративно лобиране в противоречие с нейната Инициатива за прозрачност от ноември 2005 г..
This has cast doubt on the sincerity of a last-minute change to reconvene the CSR Multistakeholder Forum, and suggests the Commission may have allowed excessive corporate lobbying in contradiction to its own Transparency Initiative of November 2005.
Затова ЕП трябва да направи няколко стратегически избора при, определяне на своя отговор към Комисията.
The European Parliament therefore has some strategic choices to make in determining its response to the Communication.
Въпреки че би било лесно да се осъди целият процес, това вероятно би довело до пълното оттегляне на ЕС от дебата за КСО,и как тогава той може да бъде заставен да работи.
Although it would be easy to damn the entire process, this would probably lead the EU to retreat from the CSR debate altogether, so how can it be made to work?
Първо, Съюзът за бизнес трябва да постигне минимални нива на организация и прозрачност, които участниците във нейните компании биха очаквали в техните собствени дейности.
First, the "Alliance for Business" must itself achieve minimum levels of organisation and transparency that its company participants would themselves expect in any of their own business activities.
Също така трябва да се извадят поуки от процедурните трудности на Форума на заинтересуваните страни и трябва да има възможност да направи проучвания и да обсъди регулаторните мерки, за да може да ‘деполяризира’ дебата между доброволните и задължителни подходи.
Lessons should also be learnt from the procedural difficulties of the Multistakeholder Forum, and it should be able to research and dialogue regulatory responses in order to 'depolarize' the debate between voluntary and mandatory approaches.
Комисията трябва да участва напълно и в двете дискусии и нов акцент за всички участници трябва да бъде изготвянето на препоръки за конкретните действия в политиките на ЕС и програмите за осъществяване на различните аспекти на КСО.
The Commission should become a full participant in both sets of discussions, and a new focus for all actors should be recommendations for specific actions within EU policies and programmes to implement the different aspects of CSR.
Трябва да се използва възможността да се защитят задължителните изисквания за корпоративните и другите лобисти при разработването на политиката на ЕС, за да се докаже ангажираността на Парламента за провеждане на всеобхватен, балансиран и прозрачен дебат.
The opportunity should be used to back mandatory requirements for corporate and other lobbyists in EU policy-making, to demonstrate our Parliament's commitment to inclusive, balanced and transparent debate.
ЕП не трябва да отхвърля акцента, поставен от Комисията, върху връзката между конкурентноспособността и КСО, отчасти защото тя предлага нова политическа визия, и отчасти защото като следва анти-регулаторен подход, Комисията е подценила подхода за „създаване на стойност” към КСО, ръководена от възможностите на бизнеса за разработването на нови социално и екологично иновационни продукти и процедури от компаниите на ЕС.
The European Parliament should not reject the Commission's focus on the link between competitiveness and CSR, partly because it does offer new political visibility, and partly because in pursuing an anti-regulatory approach, the Commission has if anything underplayed the "value creation" approach to CSR driven by the business opportunities for developing new socially and environmentally innovative products and processes by EU companies.
Парламентът трябва да признае обаче, че компаниите изправени пред конкуренция, които гледат да приемат по-малко строги стандарти за КСО, малките предприятия, които се срещат с множество и противоречиви изисквания от страна на компаниите, които те снабдяват, инвеститорите и потребителите, които намират информацията на базата на която искат да направят етичен избор объркана и несигурна - всичко това означава, че трябва да отхвърлим подхода „всичко върши работа” спрямо КСО, приет от Комисията, и да се върнем към идеята за ‘сближаване’, която те преди това застъпваха.
However Parliament has to recognise that companies facing competitors who seek to adopt less rigorous CSR standards, small businesses who face multiple and contradictory demands from the companies they supply, investors and consumers who find the information on which they want to make ethical choices confused and uncertain - all mean we should reject the "anything goes" approach to CSR adopted by the Commission, and return to the concept of 'convergence' which they previously advocated.
Като се подкрепя един по същество незадължителен подход, като се „избират победители” измежду инициативите по КСО (въпреки че това не са отделни компании) и се отхвърля метода – „един е подходящ за всичко” - можем да приемем подход, който е по-подходящ за сегашния дебат, но все още има голяма подкрепа в самата бизнес общност.
By backing an essentially voluntaristic approach, "picking winners" amongst CSR initiatives (although not individual companies), and rejecting "one size fits all", we can adopt an approach more relevant to today's debate, but which still carries large support within the business community itself.
За да се ‘деполяризира’ нашият дебат за задължителните и доброволните подходи, ЕП трябва да се ограничи с повтаряне на нашите позиции от 2002 и 2003 г. за един нов единствен нормативен акт за интегриран, екологичен и финансов доклад от компаниите – поне за по-големите.
To 'depolarize' our own debate on mandatory versus voluntary approaches, the European Parliament should confine itself to repeating our positions of 2002 and 2003 for a single piece of new legislation for integrated social, environmental and financial reporting by companies - at least for larger companies.
Нито повече нито по-малко.
No more, no less.
Това е последната „подходяща нормативна уредба” – просто изискваща прозрачност, така че доброволните пазарно базирани реакции да бъдат осъществявани от потенциалните новоназначени служители на компаниите, инвеститорите и потребителите.
It is the ultimate "appropriate regulation" simply requiring transparency, so that voluntary, market-based responses are enabled amongst potential company recruits, investors and consumers.
Вместо да препоръча допълнително ново законодателство извън тези рамки, Парламентът може да подкрепи насърчаването от ЕС на КСО като се използва съществуващото законодателство, политиката и програмите на ЕС.
Rather than advocating additional new legislation beyond this, Parliament can instead advance the EU's promotion of CSR by utilising existing EU legislation, policies and programmes.
В Съобщението се споделят тези цели, но парламентът може да помогне за някои от детайлите, които Комисията реши да избегне.
The Communication shares these aims, but Parliament can help write some of the detail that the Commission chooses to avoid.
Компаниите се приканват да разгледат в бизнес обзорите социалното и екологично влияние, като част от три отделни регламента на ЕС за корпоративно управление.
Companies are invited to address social and environmental impacts within the business reviews as part of three separate EU corporate governance regulations.
Трябва да призовем към значителни усилия за повишаване на информираността относно тези разпоредби, подкрепа за тяхното ефективното транспониране в целия ЕС и консултиране по въпроси за „материалността” и другите начини за укрепване на тези разпоредби занапред.
We should call for major efforts to raise awareness of these provisions, support effective transposition throughout the EU and consult around issues of 'materiality' and other ways to strengthen these provisions in the future.
Не трябва да има изкуствено разделение между КСО и въпросите за корпоративната отчетност и управление.
There should be no artificial divide between CSR and issues of corporate accountability and governance.
В момента равнището на ЕС са в ход важни и истински инициативи, за насърчаване на КСО, за пълно спазване на международните стандарти и подхода с участието на всички заинтересувани страни и те трябва да се подкрепят.
Important and genuine EU-level initiatives are underway to promote CSR in full respect of internationally agreed standards and the multistakeholder approach and these should be supported.
Проекто-резолюцията препоръчана на Парламента е изготвена в резултат на подробни дискусии с Инициативата за КСО в Европа, Европейския форум за социални инвестиции, Европейската академия за бизнес в обществото и много други.
The draft resolution recommended to Parliament follows detailed discussions with CSR Europe, the European Social Investment Forum, the European Academy of Business in Society as well as many others.
Комисията се приканва към повишаване на информираността и прякото прилагане на съществуващите политики за подвеждаща реклама, чужди преки инвестиции и обществени поръчки, включващи изграждане на лаборатория на Алианса, за да се изпрати силен сигнал в полза на отговорния бизнес.
The Commission itself is invited to both raise awareness and directly apply existing policies on misleading advertising, foreign direct liability and public procurement, including setting up an Alliance laboratory, to send a strong signal in favour of responsible business.