natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Чрез тайно споразумение за периода 1996- 2002 г . обстоятелствата, довеждащи до закриването на фонда, се приписват на проблеми с анюитетните гаранции, а не на далеч по-раннните и по-сериозни раздавания на бонуси през 1982- 87 г ."
It colluded throughout the period 1996-2002 in attributing the circumstances leading to the closure of the WP Fund to problems with Annuity Guarantees, rather than the earlier and far more serious over-bonusing of 1982-87."
В WE8 г-н NASSIM заключава, че "когато кризата с гарантирани равнища на анюитета беше провокирана от решението на Камарата на лордовете, имаше масово смайване сред много страни с отговорности на заинтересовано лице в материята.
In WE8 Mr. NASSIM concluded that "when the GAR crisis was precipitated by the House of Lords judgement, there was widespread consternation among the many parties with an interested responsibility in the matter.
Съвсем естествено, никой от тях не е искал да бъде държан отговорен повече за ситуацията, отколкото изникващите факти в края на краищата може да продиктуват.
Naturally enough, none of them can have wished to be held any more accountable for the situation than the emergent facts might ultimately dictate.
Цялостният модел на събитията много силно подсказва, че техните първи инстинкти са били да прегледат и да прикрият съответните си роли, така че задълженията им да се справят позитивно със ситуацията може да са отишли на заден план.
The overall pattern of events strongly suggests that their first instincts were to review and cover their respective positions, such that their obligations to manage the situation positively may have taken second place.
При случая с правителството, Министерството на финансите и регулаторните органи това е било особено злополучно ...".
In the case of the Government, Treasury and the regulators this was particularly unfortunate ...".
Допълнителни твърдения за некомпетентност и/или тайни споразумения се правят от г-н JOSEPHS (WE69), който претендира за " многобройни преднамерени измами от страна на Equitable Life срещу клиентите за период от приблизително 15 години.
Additional allegations of incompetence and/or collusion were made by Mr. JOSEPHS (WE69) claiming a " multiple deliberate frauds on the part of Equitable Life against its customers, over a period of approximately 15 years.
След като ключовата информация, насочваща към тези измами, е била налична в отчетите пред регулаторните органи за дълъг период от време, трябва също да заключим, че регулаторните органи са виновни за грубо регулаторно неизпълнение поради това, че не успяват да насочат вниманието на министрите към случващото се и не използват обширните си правомощия, за да коригират ситуацията."
Since the key information pointing to those frauds was available in the Regulatory Returns over an extended period of years, we must also conclude that the Regulators were guilty of gross regulatory failure, in failing to draw Ministers’ attention to what was happening and in failing to use their extensive powers to correct the situation."
По този начин се появяват твърдения, че възникването на ситуацията е било допуснато от регулаторните органи било "поради чиста некомпетентност, произтичаща от нефункционалната им организационна структура, при която регулаторните органи е трябвало да работят, съчетана с неподходящо обучение и надзор, или поради тайни споразумения, най-вероятно под формата на неофициално и неадекватно изтълкувана инструкция от министерството да се позволи на Equitable Life известно временно изключение от стриктното прилагане на регулаторните изисквания за платежоспособност ...
Thus, fraud was allegedly permitted to happen by regulators either "due to sheer incompetence, flowing from the dysfunctional organisation structure under which the regulators were required to work, combined with inadequate training and supervision, or due to collusion, most probably in the form of an informal and inadequately considered Ministerial instruction to afford Equitable Life some temporary exemption from the strict application of the prudential regulations ...
Фактът, че такава инструкция би била незаконна, може да обясни защо всъщност никога не е била отменяна!"
The fact that such an instruction would have been unlawful might explain why it was never rescinded!"
WE69 продължава с твърдението, че " Equitable въвежда лошо дефинирани анюитетни полици с право на дял от печалбата през 1987г. и ги представя като нискорисков продукт, въпреки непосредствените и текущи рискове за Фонда за полици с право на дял от печалбата; един компетентен и енергичен регулаторен орган би открил какво в действителност се извършва от Equitable и би действал далеч преди 1990 г ., за да защити платежоспособността на дружеството и да се заеме със сериозните заплахи към основателните очаквания на застрахованите лица.
WE69 continued claiming that " Equitable introduced the ill-defined with-profits annuity in 1987 and represented that it was a low risk product, despite the immediate and ongoing risks to the WP Fund: a competent and energetic regulator would have discovered what Equitable were really doing and would have acted by 1990 at the latest to protect the solvency of the Society and to address the serious threats to Policyholders’ Reasonable Expectations.
Едно от тези очаквания е, че директорите просто трябва да управляват компанията почтено и по такъв начин, че да разпределят справедливо между различните групи и поколения застраховани лица ".
One of those expectations was simply that Directors should run the business honestly and in such a way as to deal fairly between various types and generations of policyholders".
В заключение г-н JOSEPHS пита как " регулаторните отдели, включващи актюери и други застрахователни експерти, не са успели за 15 години да открият силното зловоние на измама, което обгръща дейностите на Equitable, или ако са го открили, как са избегнали всяко действие, проследяващо източника на това зловоние…"
In conclusion, Mr. JOSEPHS asked how " the regulatory departments, containing actuaries and other insurance experts, failed for 15 years to detect the strong stench of fraud which surrounded Equitable’s activities, or if they did detect it, how they avoided any effective action going after the source of that stench."
В H11 г-н BRAITHWAITE посочва, че за него няма съмнение, че " дълбочината на потенциалната катастрофа е била разпозната (през 1998 г от Министерството на финансите на Великобритания).
In H11, Mr. BRAITHWAITE stated that he had no doubt that " the depth of potential catastrophe was recognized (in 1998 by the UK Treasury).
Смятам, че след това цялостният план е бил да се отрича вината, да се избягва компенсацията и да се предизвиква отлагане след отлагане..."
I believe that since then the over-arching plan has been to deny culpability, avoid compensation and to cause delay after delay ..."
По-нататък той твърди, че "непосредствено след публикуването на Доклада Penrose , FSA е дал последователни разрешения на Equitable да игнорира жалбите, като в същото време при закрити врати се е планирал синхронизиран отговор да се неутрализират възможните искове, произтичащи от Penrose" , и впоследствие " е отказал да публикува своята последваща оценка на Доклада Penrose, като през юли 2004 г . просто обявява заключенията си, че „е малко вероятно исковете, свързани с Penrose, да успеят."
He further claimed that "immediately following the Penrose report's publication, the FSA granted consecutive waivers to Equitable to ignore complaints, whilst an orchestrated response was being planned behind closed doors to see off potential claims arising from Penrose" , and subsequently " refused to publish its post-evaluation on the Penrose report and merely announced in July 2004 its conclusion that 'Penrose-related claims were unlikely to succeed'."
Той добавя, че тайните споразумения между Министерството на финансите, FSA, EL и FOS
He added that collusion between the Treasury, the FSA, EL and the FOS
Финансовия омбудсман. "току-що бяха категорично потвърдени от две петнящи британското министерство на финансите електронни писма, датирани от юни 2004 г ., получени по искане съгласно Правото на свобода на информация."
The Financial Ombudsman Service. "has just been categorically confirmed by two damning UK Treasury e-mails with dates in June 2004 obtained under a Freedom of Information request."
виж също устно свидетелство на лорд Neill (H11), цитиращо електронното писмо, като за него се казва, че " се опитва да даде основа на FOS за обсъждане на свързаните с Penrose жалби, и че тази дискусия там трябва да се е състояла между FSA и FOS през седмицата след 18 юни 2004 г ."
see also oral evidence by Lord Neill (H11) quoting the email as " seeking to' provide FOS with a basis' for considering Penrose-related complaints and that discussion to this end would take place between the FSA and the FOS in the week following 18 June 2004."
Най-накрая, WE-CONF16 поставя под съмнение " много избирателното тълкувание на „конфиденциалност” в случая с EL" от страна на FSA , което им пречи да информират застрахованите лица дали исканото разследване по случая EL е било инициирано или не, като в същото време интернет страницата на FSA дава достъп до информации за пресата, съобщаващи за извършваните разследвания, както и за техния напредък.
Finally, WE-CONF16 questioned the FSA's " highly selective interpretation of 'confidentiality' in the EL case", preventing it from informing policyholders whether a requested investigation on the EL case had been set up or not , while at the same time the FSA website gives access to press releases disclosing FSA investigations being conducted as well as their progress.
Възразявайки на тези твърдения, WE-CONF8 категорично отхвърля всяко оплакване или твърдение за „тайни споразумения” между регулаторните органи и EL, като описва такива обвинения като " много сериозни" .
Countering these allegations, WE-CONF8 emphatically dismissed any claim or allegation of 'collusion' between the regulators and EL, describing such accusations as " very serious" .
Все пак, "понеже не се знае за никакво свидетелство, което да потвърди такива твърдения, не може да става въпрос за никакви тайни споразумения, които да са станали."
However, "not being aware of any evidence that would support such a claim, there is no question of any collusion having occurred."
Насочвайки се към твърденията за тайни споразумения , изложени от групи застраховани лица, сегашният главен изпълнителен директор на Equitable Life, г-н THOMSON, категорично отхвърля всякаква " интригуваща картина за конспирация.
Referring to allegations of collusion presented by policyholder groups, the current Equitable Life Chief Executive Mr. THOMSON squarely dismissed any " intriguing picture of conspiracy.
При отсъствие на каквито и да е доказуеми свидетелства, това остава просто нечие мнение относно събитията ."
In the absence of any verifiable evidence this should remain one man's view of events ."
виж WE-CONF5.
see WE-CONF5.
1в) Твърдения за отраслови пристрастия на Регулаторните органи
1c) Claims of Regulators' industry bias
По тяхно мнение, този фактор е възпирал, или поне се е отразил, върху безпристрастното оценяване на дейностите на Equitable Life, а и на навременните действия за предотвратяване на краха й.
In their view, this factor has prevented, or at least affected, their impartial assessment of Equitable Life's operations and timely action to prevent its downfall.
В устните си показания г-н JOSEPHS (H2) заявява, че като се започне от 80-те години, регулаторната система по платежоспособност във Великобритания "е оставила контрола по платежоспособност в ръцете на отрасъла, вместо да издава подходящи регулаторни актове ".
In his oral testimony, Mr. JOSEPHS (H2) asserted that, starting from the 1980s, the UK prudential regulatory system "left effective control in the hands of the industry, in spite of giving the appearance of proper regulations ".
Това трябва да е довело до слаба регулаторна обстановка, която се е оказала неспособна да осигури ефективна защита на инвеститорите.
This would have lead to a weak regulatory environment that proved unable to provide investors with effective protection.
Утвърдителни становища са представени от г-н LAKE (H1) и г-н BRAITHWAITE (H1, H11), които смятат, че регулаторните органи във Великобритания "са твърде ориентирани към отрасъла и недостатъчно обърнати към потребителя" и твърдят, че " FSA възприема клиентите си като фирми в отрасъла."
Confirming statements were presented by Mr. LAKE (H1) and Mr. BRAITHWAITE (H1, H11), who considered UK regulators to be "too industry-oriented and not sufficiently consumer-oriented" and claiming that " the FSA perceives its customers as being industry firms."
Твърденията, че е отраслово пристрастен, твърдо се отхвърлят от представителя на FSA, г-н STRACHAN, (H4) който нарича "напълно неуместни такива опасения, че FSA би могъл да е по някакъв начин „в джоба” на фирмите, които регулира: ние сме законоустановен регулаторен орган, основан от Парламента."
Allegations of being industry-biased were firmly rejected by the FSA representative Mr. STRACHAN (H4) calling "entirely misplaced such concerns, that the FSA would somehow be 'in the pocket' of the firms it regulates: we are a statutory regulator established by Parliament."
Твърденията, че FSA може да е (или е бил) твърде „отраслово пристрастен” в своите надзорни и регулаторни действия, също се определят като „несправедливи” от експерта г-н McELWEE в H3.
Allegations that the FSA could be (or have been) too 'industry-biased' in its supervisory and regulatory operations had also been judged " unfair " by expert Mr. McELWEE in H3.
1г) Твърдения за „ненатраплива” регулаторна политика на регулаторните органи
1d) Claims of Regulators' 'light touch' regulatory policy
За да охарактеризира по-добре „ненатрапливия” характер на регулаторния режим във Великобритания, застрахованото лице г-н SEYMOUR (H7) цитира британското Финансово министерство
In order better to specify the 'light touch' nature of the UK regulatory regime, policyholder Mr. SEYMOUR (H7) quoted the UK Treasury
Официален доклад, 28 юни 1999 г .; том.
Official Report, 28 June 1999; Vol.
39 . , коментиращо проектозакона, с който се създава нов FSA: " Ще има ненатраплив подход, където това е възможно ...
39 . commenting on the bill creating the new FSA: " There will be a light touch where possible ...
Проектозаконът избягва прекомерно обременяващата регулаторни система, която само би довела до задушаване на иновативността и до нарастване на потребителските разходи.
The Bill avoids over-burdensome regulation that would serve only to stifle innovation and to increase consumer costs.
Въпреки това, FSA ще трябва да докаже, че тежестите, които иска да наложи, са пропорционални на постигането на ползите от тях."
Instead the FSA will be under a duty to demonstrate that the burdens that it seeks to impose are proportionate to the benefits that will result."
Друг ищец, г-н BELLORD (H2), също настоява, че има " твърде удобни отношения между регулаторните органи и EL ", като подчертава някои разкрития на Доклада Penrose, които подсказват, че отчетите, достъпни за Правителствения отдел на актюерите (GAD), датиращи от края на 80-те години, вече са загатнали за опасните бизнес практики на Equitable Life, но са останали изцяло извън вниманието на GAD
Another petitioner, Mr. BELLORD (H2), also insisted on the " very cosy relationship between regulators and EL ", highlighting some findings by the Penrose Report that suggest that reports available to the Government Actuary's Department (GAD) dating back to the late 1980s had already hinted at Equitable Life's dangerous business practices but had remained totally unheeded by the GAD
виж също 'Хронология' в Раздел III.2.6 на тази Част. .
see also 'timeline' in Section III.2.6 of this Part. .
„Ненатраплив подход” се излъчва и от едно писмо до немския регулаторен орган BAV от януари 2001, т.е. само седмици след масовото подаване на оставки от борда на EL и затварянето й за нови сделки.
A 'light touch attitude' exudes from a letter of January 2001, i.e. just weeks after the mass resignation of the EL board and its closure to new business, to the German regulator BAV.
В това писмо FSA повтаря положението, че " EL остава платежоспособна, съществуващите полици остават валидни и фирмата е способна да посрещне договорните си задължения към застрахованите лица ."
In this letter, the FSA reiterated the point that " EL remains solvent, existing policies remain valid and it is able to meet its contractual obligations to policyholders."
В него даже се твърди, че "много от новинарските съобщения по отношение на EL са били неточни и спекулативни" и добавя безапелационно, че FSA "няма да изиска от компанията да предостави нова оценка."
It even claimed that "many of the press reports in relation to EL have been inaccurate and speculative" and added peremptorily that the FSA "will not be requiring the company to provide a new valuation."
Или, както се резюмира от представителя на застрахованите лица, г-жа KWANTES (H7): " Мисля, че регулаторните органи са били заспали на волана.
Or, as summed up by policyholders' representative Ms. KWANTES (H7): " I think the truth was the regulators were asleep at the wheel.
Изглежда те са изпитвали страхопочитание към Equitable и са работели с фирмата с кадифени ръкавици...
They appeared to stand in awe of Equitable and handled it with kid gloves ...
Ако от регулаторния орган е бил наясно, че Equitable е имал проблеми, защо не са казали нещо?
If the regulator was aware that Equitable had problems why didn't they say something?
Ако не са били наясно, тогава не са вършели регулаторната си работа правилно."
If they were not aware, they were not doing their job of regulation properly."
Тези твърдения, в частност за " липсата на възражение от регулаторните органи във Великобритания спрямо висшия мениджмънт на EL" , категорично се отхвърлят от WE-CONF8, където директно се прави препратка към разкритията на Първия доклад на Парламентарния омбудсман
These allegations, in particular the " lack of challenge to EL's senior management by the UK regulators" were emphatically rejected by WE-CONF8, which referred directly to the findings of the First Parliamentary Ombudsman's report
В него се отхвърлят по същия начин обвиненията за бездействие в разследването на отговорността на одиторите на EL - Ernst & Young, въпрос, за който се смята, че е „ в компетенциите на професионалните органи ”.
It equally dismissed any claims of inaction in investigating the responsibilities of EL's auditors Ernst & Young, an issue considered to be " a matter for the professional bodies ".
По същия начин са отхвърлени и твърденията за това, че не е предотвратено пристъпването на мениджмънта на EL към съдебни действия срещу одиторите си, въз основа на това, че " EL е имал особен набор от правни и доверителни задължения към застрахованите лица и е изцяло отговорен за своите собствени решения. "
Equally dismissed were claims of not preventing EL management from engaging in legal action against its auditors, on the grounds that " EL had a discrete set of legal and fiduciary obligations to its policyholders and was entirely responsible for its own decisions ."
1д) Твърдения за прекалено уважение на Регулаторните органи към EL
1e) Claims of Regulators' excessive 'deference' to EL
В H5 г-н BAYLISS описва как отношението на страхопочитание от страна на регулаторните органи към Equitable Life е съществувало по онова време поради "факта, че Roy Ranson е внушавал – и предимно той като отделно лице – огромната вяра, че Equitable не може да сбърка.
In H5, Mr. BAYLISS described how an attitude of deference by the regulators towards Equitable Life existed at the time, due "to the fact that Roy Ranson instilled – and it was him principally as an individual – the huge belief that Equitable could do no wrong.
Дружеството продаде в повече от наличността на самото себе си и на 300-те си представители на отдел продажби.
It oversold to itself and to its 300 salesmen.
До самия край това не беше наказателно деяние, но беше лошо управление и не беше спряно от регулаторния орган, както трябваше ...
It was not criminal until the end, but it was mismanagement and it was not halted by the regulator as it should have been ...
Това се свеждаше до калибъра на Equitable и стойността, която се смяташе, че има на пазара.
This was down to Equitable’s stature and the value it was perceived to have in the marketplace.
Предполагаше се, че дружеството е „добра компания”, по-добра от другите, много по-добра от другите ...
It was supposedly the ‘good company’, and better than the others, so much better than the rest ...
Не мисля, че сме узнали всичко...."
I do not think we have finished the learning curve ..."
Като не изключва фалити на компании във финансовия сектор, г-н BAYLISS заключава, че " Не мисля, че ще има друг фалит, изцяло свързан с арогантността на мениджмънта и с търпимостта към тази арогантност.
Not excluding financial sector company failures in the future, Mr. BAYLISS concluded saying that " I do not think there will be another one entirely related to the arrogance of the management and the tolerance of that arrogance.
Начинът, по който Equitable се държеше и се отнасяше към регулаторния орган, беше наистина твърде необичаен."
The way in which Equitable behaved and treated the regulator was really quite extraordinary."
Опасения, че FSA може да е бил „сплашен” от името и авторитета на Equitable Life, отчасти се поддържат от представителя на отдел продажби в EL г-н LLOYD (H5), който посочва, че " напълно съм убеден, че силата на позицията на борда и авторитета му, когато се стигнеше до обсъждане на делата на Equitable с регулаторните органи и нашите собствени одитори, вероятно до някаква степен наистина е наплашвал регулаторните органи и ги е карал да се съгласяват с тази отдавна основана взаимна животозастрахователна единица, която е изработила термина „актюер” и може би е знаела повече за него, отколкото те са знаели ...
Concerns that the FSA might have been 'intimidated' by the name and authority of Equitable Life were partly upheld by EL salesman Mr. LLOYD (H5) when stating that " I am absolutely of the view that the strength of the board’s position and its authority when it came to discussing Equitable’s affairs with the regulators and our own auditors, probably did, to some extent, intimidate the regulators into agreeing with this long-established mutual life office, which had invented the term ‘actuary’ and possibly knew more about it than they did ...
Гледайки назад сега, мисля, че някой трябва да е стоял на главата на г-н Ranson ... и да е казвал „Не, ние не приемаме вашата дума за нещата, искаме пълно обяснение, искаме да разберем как работи всичко това”.
Looking back now, I think somebody should have been sitting on Mr Ranson’s shoulders ... and saying, ‘No, we are not accepting your word for things, we want a full explanation, we want to understand how this works’.
Сега не мога да разбера защо никой – регулаторни органи, одитори или борд – не е могъл да седне и да премисли какво ще стане в крайна сметка.
I cannot understand now why nobody – regulators, auditors or the board – could sit down and work out what eventually happened ...
Не мога да си представя сега как са били оставени да действат без този вид анализ и някой да им казва: „Чакайте малко, това може да завърши много зле.”
I cannot imagine how they were allowed to operate without that sort of analysis and somebody saying, ‘Wait a minute, this could go badly wrong’.
Все пак компетентността на г-н LLOYD да изкаже горното становище беше поставена под въпрос и оспорена от изпълнителните мениджъри на EL
However, Mr. LLOYD's competence to issue the latter statement has been questioned and challenged by the EL executives
виж отговора на бившия главен изпълнителен директор на EL, г-н HEADDON (WE45) и WE-CONF8. въз основа на това, че като обикновен представител на отдела по продажби, на него трябва да са му липсвали информация от първа ръка или опитът от контактите на Equitable Life's с регулаторните органи.
see reply of the former EL CEO Mr. HEADDON (WE45) and WE-CONF8. on the grounds that, being a simple sales representative, he would have lacked any first-hand knowledge or experience of Equitable Life's contacts with regulators.