natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– септември/октомври: изслушвания в Европейския парламент на кандидатите за членове на Комисията и на заместник-председателя на Комисията (върховния представител);
– September/October: hearings of the Commissioners-designate and of the Vice-President of the Commission (High Representative)-designate by the European Parliament;
– октомври: представяне на колегията на членовете на Комисията и тяхната програма пред Европейския парламент ; гласуване на състава на колегията в цялост (включително заместник-председателя на Комисията (върховния представител)); Европейският съвет одобрява новата Комисия; новите членове на Комисията встъпват в длъжност;
– October: presentation of the College of Commissioners and their programme to the European Parliament; vote on the entire college (including the Vice-President of the Commission (High Representative)); the European Council approves the new Commission; the new Commission takes up its duties;
– ноември: Европейският съвет предлага кандидатура за председател на Европейския съвет;
– November: the European Council nominates the President of the European Council;
44. счита, че възможното влизане в сила на Договора от Лисабон до края на 2009 г. призовава за политическо споразумение между Европейския съвет и Европейския парламент, за да се гарантира, че процедурата за избор на председател на следващата Комисия ще зачита във всички случаи същността на новите правомощия, които Договорът от Лисабон, ще възложи на Европейския парламент в тази връзка;
Considers that the possible entry into force of the Treaty of Lisbon by the end of 2009 calls for a political agreement between the European Council and the European Parliament in order to ensure that the procedure for the choice of the President of the next Commission and for the nomination of the future Commission will, in any case, respect the substance of the new powers that the Treaty of Lisbon assigns to the European Parliament on this issue;
45. счита, че ако Европейският съвет започне процедура по номиниране на председател на новата Комисия веднага след европейските избори през юни 2009 г.
Considers that, should the European Council launch the procedure for the nomination of the President of the new Commission without delay after the European elections of June 2009
Както е уточнено в декларацията относно назначаването на новата Комисия, заключения на Европейския съвет от 11 и 12 декември 2008 г. , той надлежно следва да отчете необходимата времева рамка, която да позволи неформалното провеждане на процедура на политическа консултация с новоизбраните представители на политическите групи, както е предвидено в Договора от Лисабон; счита, че при тези обстоятелства би била зачетена напълно същината на новите му прерогативи и Европейският парламент би могъл да пристъпи към одобряването на кандидатурата за председател на Комисията;
As stated in the Declaration on the appointment of the future Commission, European Council's conclusions of 11 and 12 December 2008. , it should duly take into account the timeframe necessary to allow the political consultation procedure with the newly elected representatives of the political groups, as provided for in the Treaty of Lisbon, to be completed informally; considers that, under these conditions, the substance of its new prerogatives would be fully respected and the European Parliament could proceed to the approval of the nomination of the President of the Commission;
– Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да съгласуват „договор“ или „програма“ за срока на мандата въз основа на обширни стратегически цели и приоритети, които да бъдат представени от Комисията в началото на мандата й, които следва да бъдат предмет на съвместни разисквания в Европейския парламент и в Съвета с цел установяване на съглашение (евентуално под формата на конкретно междуинституционално споразумение, макар то да не е правно задължително) между трите институции по общите цели и приоритети за петгодишния законодателен мандат;
– the European Parliament, the Council and the Commission should agree on a 'contract' or 'programme' for the parliamentary term, based on the broad strategic goals and priorities to be presented by the Commission at the beginning of its mandate, which should be the subject of a joint debate with the European Parliament and the Council, with the aim of establishing an understanding (possibly in the form of a specific interinstitutional agreement, even if this is not legally binding) between the three institutions on common goals and priorities for the five-year legislative term;
– въз основа на този договор или програма Комисията следва да разработи допълнително своите идеи за финансовото планиране и до края на юни в годината след изборите да представи предложенията си за петгодишната многогодишна финансова рамка – съпроводени от списък със законодателни предложения, необходими за осъществяване на съответните програми – които следва да бъдат обсъдени и приети до края на същата година от Съвета и Европейския парламент в съответствие с определената в договорите процедура (или най-късно до края на първото тримесечие на следващата година);
– on the basis of this contract or programme, the Commission should then further develop its ideas for the financial programming, and present, by the end of June of the year following the elections, its proposals for a five-year multiannual financial framework – accompanied by the list of the legislative proposals needed in order to put the respective programmes into action – which should then be discussed and adopted by the Council and the European Parliament, in accordance with the procedure laid down in the Treaties, by the end of that same year (or, at the latest, by the end of the first quarter of the following year);
– това ще даде възможност на Съюза да се сдобие с петгодишна многогодишна финансова рамка, годна да влезе в сила в началото на година N+2 (или N+3)
– this would enable the Union to have a five-year multiannual financial framework ready to enter into force at the beginning of year N+2 (or N+3)
50. счита, че преминаването към тази система на петгодишно финансово и политическо планиране ще изисква продължаване и приспособяване на настоящата финансова рамка, съдържаща се в Междуинституционалното споразумение за бюджетна дисциплина и добро финансово управление
Considers that moving to this system of five-year financial and political programming will require prolongation and adjustment of the current financial framework contained in the Interinstitutional Agreement on budgetary discipline and sound financial management
Междуинституционално споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетна дисциплина и добро финансово управление (ОВ C 139, 14.6.2006 г., стр. 1). до края на 2015/2016 г., като следващото споразумение влезе в сила в началото на 2016/2017 г.
Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management (OJ C 139, 14.6.2006, p.
В съответствие с доклада Böge относно междинния преглед на финансовата рамка 2007-2013 г.
1). until the end of 2015/2016, with the next one entering into force by the beginning of 2016/2017
(INI/2008/2055) и доклада Guy-Quint относно финансовите аспекти на Договора от Лисабон (INI/2008/2054). ;
In accordance with the Böge report on the mid-term review of the 2007-2013 financial framework (INI/2008/2055) and the Guy-Quint report on the financial aspects of the Lisbon Treaty (INI/2008/2054). ;
– Комисията да представи своята годишна работна и законодателна програма на Европейския парламент и на Съвета с оглед провеждане на съвместни разисквания, които да позволят на Комисията да внесе необходимите корекции;
– the Commission should present its annual working and legislative programme to the European Parliament and the Council, with a view to a joint debate allowing the Commission to introduce the necessary adaptations;
– Съветът по общи въпроси в диалог с Европейския парламент следва да приеме съвместното оперативното планиране на дейностите на всяка група от трите председателства за целия 18-месечен срок от техния мандат, като това планиране ще служи като рамка за съответните програми за действие на всяко председателство за шестмесечния срок на дейността му;
– the General Affairs Council, in dialogue with the European Parliament, should adopt the joint operational programming of the activities of each group of three Presidencies for the entire 18-month term of their mandate, which will serve as a framework for the respective programme of activities of each Presidency for its six-month term;
Заместник-председател на Комисията (върховен представител)
Vice-President of the Commission (High Representative)
57. подчертава, че задачите на заместник-председателя на Комисията (върховния представител) са изключително тежки и ще изискват сериозна координация с останалите институции, по-специално с председателя на Комисията, пред когото се отчита политически в сферата на външните отношения, които са в компетентността на Комисията, с ротационното председателство на Съвета и с председателя на Европейския съвет;
Stresses that the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative) are extremely onerous and will require a great deal of coordination with the other institutions, especially with the President of the Commission, to whom he/she will be politically accountable in the areas of external relations that fall within the remit of the Commission, with the rotating Presidency of the Council and with the President of the European Council;
– заместник-председателят на Комисията (върховният представител) следва да предлага назначаването на специални представители с ясен мандат, определен в съответствие с член 33 от Договора за Европейския съюз, които да го подпомагат в конкретни области от неговата компетентност по въпроси на ОВППС (тези специални представители, номинирани от Съвета, също следва да бъдат изслушани от Европейския парламент и следва редовно да информират Европейския парламент за своята дейност);
– the Vice-President of the Commission (High Representative) should propose the nomination of special representatives, with a clear mandate defined in accordance with Article 33 of the Treaty on European Union, to assist him/her in specific areas of his/her competences in CFSP matters (those special representatives nominated by the Council should also be heard by the European Parliament and should keep the European Parliament regularly informed of their activities);
– заместник-председателят върховният представител) следва да координира дейностите си в области, различни от ОВППС, със съответните членове на Комисията, отговарящи за портфейлите в тези области, и следва при необходимост да им делегира функциите на международно представителство на Европейския съюз в тези области;
– he/she should coordinate his/her activities in fields other than the CFSP with the Commissioners responsible for portfolios in those areas, and should delegate to them his/her functions of international representation of the European Union in those areas whenever necessary;
– при отсъствие, заместник-председателят на Комисията (върховният представител) следва да реши за всеки отделен случай, в светлината на задълженията, които трябва са се поемат във всеки отделен случай, кой ще бъде този, който ще го замества;
– in the event of absence, the Vice-President of the Commission (High Representative) should decide, on a case-by-case basis, in light of the duties to be performed on each occasion, who is to represent him/her;
– председателят на Европейския съвет представлява Съюза на равнище държавни или правителствени ръководители по въпроси, свързани с ОВППС, но няма правомощия да провежда политически преговори от името на Съюза, като в същото време тази задача се възлага на заместник-председателя на Комисията (върховния представител); той може да бъде призован да изпълнява специалната роля да представлява Европейския съвет на определени международни прояви;
– the President of the European Council represents the Union at the level of Heads of State or Government in matters concerning the CFSP, but does not have the power to conduct political negotiations in the name of the Union, which is the task of the Vice-President of the Commission (High Representative); he/she may also be called upon to fulfil a specific role of representation of the European Council at certain international events;
– председателят на Комисията представлява Съюза на най-високо равнище във връзка с целия обхват от външни отношения на Съюза, с изключение на въпросите, свързани с ОВППС, или конкретни секторни политики, включени в обхвата на външните отношения на Съюза (външна търговия и др.); заместник-председателят на Комисията (върховният представител) или компетентният/упълномощен член на Комисията също може да поеме тази функция под ръководството на Комисията;
– the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
– заместник-председателят на Комисията (върховният представител) представлява Съюза на министерско равнище или в международни организации във връзка с външните действия на Съюза; заместник-председателят на Комисията (върховният представител) поема и функциите по външно представителство в качеството му на председател на Съвета по външни работи;
– the Vice-President of the Commission (High Representative) represents the Union at ministerial level or in international organisations concerning the Union's overall external action; he/she also carries out the functions of external representation as President of the Foreign Affairs Council;
Въздействието на Договора от Лисабон върху развитието на институционалното равновесие на Европейския съюз
Impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
Политически анализ на развитието на отношенията между Европейския парламент, Европейския съвет, Съвета на министрите и Комисията.
A political analysis of the changing relations between the European Parliament, the Council and the Commission
Договорът от Лисабон създава политически съюз, който се ползва с уникална правосубектност и институционална рамка.
The Treaty of Lisbon creates a political Union with legal personality and a single institutional framework.
След разширяването, чрез което Европа постигна своето обединяване, Съюзът се нуждаеше от поставянето на нови жалони, за да отговори на предизвикателствата на ХХІ век и по специално на тези, произтичащи от глобализацията.
Following the enlargement that brought about its reunification, Europe needed this relaunch in order to address the challenges, such as globalisation, facing it in the 21st Century.
В известен смисъл може да се счита, че както при Договора от Рим след края на Втората световна война, Европа се опитва посредством Договора от Лисабон да отговори на нуждите на една нова обстановка, възникнала след края на студената война.
In much the same way as the Treaty of Rome was a response to the new situation obtaining after the Second World War, the Treaty of Lisbon may be seen as an attempt by Europe to face up to the new environment brought about by the end of the Cold War.
Следвайки своя план за установяване на мир и стабилност, като едновременно с това напредва в своето социално-икономическо сближаване, Европейският съюз осигурява на своите граждани пространство на свобода, сигурност и правосъдие и допринася в качеството си на участник на световната сцена за изграждането на един по-справедлив и по-устойчив свят.
By continuing to pursue its goal of peace and stability while fostering closer social and economic integration, the European Union can offer its citizens an area of freedom, security and justice and play a part, as a global player, in building a fairer and more sustainable world.
За постигането на тази цел Европейският съюз, наброяващ вече 27 държави-членки, трябваше "да стане по-демократичен, по-прозрачен и по-ефикасен" (Декларация от Лаакен).
In order to be able to do so, the 27-Member State EU needed to ' become more democratic, more transparent and more effective' (Laeken Declaration).
За тази цел Договорът от Лисабон изменя Договора за Европейския съюз (Договор от Маастрихт) и Договора за създаване на Европейската общност (Договор от Рим, предмет на последователни промени), които се превръщат съответно в Договор за Европейския съюз (ДЕС) и Договор за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
To this end, the Lisbon Treaty amends the Treaty on European Union (Treaty of Maastricht) and the Treaty establishing the European Community (Treaty of Rome, as subsequently amended), which will become known as the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) respectively.
Първият определя конституционната рамка на Съюза, вторият - практическото му функциониране.
The TEU establishes the Union's constitutional framework, while the TFEU establishes how the Union is to operate in practice.
Двата договора имат една и съща правна сила.
The two Treaties have the same legal value.
В известен смисъл би било по-логично Договорът за функционирането да е подчинен на основния Договор за създаване на Европейския съюз, което би обосновало прибягването да една по-гъвкава процедура, отколкото тази за основния договор, в случай на евентуално преразглеждане на Договора за функционирането.
It would be more logical if the TFEU were, at a later stage, to be subordinated to the basic Treaty establishing the European Union, the TEU, thus enabling a more flexible procedure to be used for revision of the TFEU than for revision of the basic Treaty.
Договорът от Лисабон може да влезе в сила едва след ратифицирането му от всички държави-членки.
The Lisbon Treaty cannot enter into force until it has been ratified by all the Member States.
Подготовката по прилагането на договора далеч не означава, че резултатите от процеса на ратифициране се считат за предопределени.
Making preparations for implementation of the Treaty does not in any way prejudge the outcome of the ratification process.
Напротив, липсата на подготовка би имало като последствие забавяне на прилагането на договора след неговата ратификация.
On the contrary, not doing so would result in late implementation once the Treaty has been ratified.
Ето защо е обосновано всяка една от институциите на Съюза да изпревари резултатите от ратифицирането, като проучи последиците от договора както за своето функциониране, така и за междуинституционалните отношения.
Each of the EU institutions is therefore fully justified in not waiting for ratification to take place before looking into the Treaty's implications for its own workings and for interinstitutional relations.
Настоящият доклад анализира въздействието на Договора от Лисабон върху развитието на институционалното равновесие на Европейския съюз.
This report looks at the Lisbon Treaty's impact on the development of the EU's institutional balance.
Той подчертава значимостта на прилагането на новите разпоредби и първите назначения.
It highlights the importance of implementing the new provisions and making the first appointments.
Докладът е съсредоточен върху отношенията между Европейския парламент, Европейския съвет, Съвета и Комисията.
The report focuses on relations between Parliament, the European Council, the Council and the Commission.
Той прави оценка на общото равновесие между тези институции и не се ограничава до тяхната връзка с Парламента.
It assesses the overall balance between these institutions and does not confine itself to the other institutions' relations with Parliament.
Става въпрос за политически анализ, чрез който се отправят конкретни препоръки.
The report provides a political analysis, in the light of which practical recommendations are set out.
Настоящият доклад не разглежда вътрешни за Парламента организационни мерки, необходими за прилагането на договора.
The report does not deal with the organisational changes within Parliament that implementation of the Treaty will require.
Те ще бъдат предмет на следващи доклади
These will be addressed in separate reports
Докладът "Leinen" върху новата роля и новите отговорности на Парламента съгласно Договора от Лисабон и докладът "Corbett" относно общото преразглеждане на правилника за дейността на Европейския парламент. .
Leinen report on Parliament's new role and responsibilities in implementing the Treaty of Lisbon and Corbett report on the general revision of Parliament's Rules of Procedure. .
Въпреки че разглежда организацията на външната дейност на Съюза, докладът не засяга организацията на Европейската служба за външна дейност, която ще бъде предмет на отделен доклад
While it looks at the way in which the Union's external action is organised, the report does not touch upon the organisation of the European External Action Service, which will be dealt with in a separate report
Докладът "Brok" относно институционалните аспекти на създаването на европейска служба за външна дейност е в процес на подготовка в комисията по конституционни въпроси. .
Brok report on the institutional aspects of creating a European service for external action, currently being drawn up within the Committee on Constitutional Affairs. .
Докладът не разглежда също така отношението с националните парламенти.
Lastly, it does not go into relations with national parliaments.
При все че играят много важна роля, която протоколите към договора укрепват, националните парламенти сами по себе си не са институция на Европейския съюз.
Although they have an extremely important role to play - and one which is enhanced by the protocols annexed to the Treaty -, national parliaments do not, as such, form part of the EU institutions.
Ето защо връзките с националните парламенти ще бъдат предмет на отделен доклад
Relations with national parliaments will therefore be dealt with in a separate report
Докладът "Brok" относно развитието на отношенията между Европейския парламент и националните парламенти в рамките на Договора от Лисабон. .
Brok report on the development of relations between the European Parliament and the national parliaments under the Lisbon Treaty. .
Настоящият доклад анализира предвидимото развитие на отношенията между политическите институции на Съюза в рамките на новия договор.
The report looks at how relations between the Union's political institutions are likely to change under the new Treaty.
След кратко историческо изложение, първата част анализира основните разпоредби на договора по отношение на всяка една институция.
Following an overview of the historical background to the new Treaty, the first part of the report analyses the main Treaty provisions concerning each of the institutions.
РАЗВИТИЕ НА ИНСТИТУЦИОНАЛНОТО РАВНОВЕСИЕ
A. Changing Institutional Balance
Европейският парламент, Съветът и Комисията са трите политически институции, основани от Договора от Рим в момента на създаване на Европейската общност.
The European Parliament, the Council and the Commission are the three political institutions that were established by the Treaty of Rome at the European Community's inception.
Първоначално Парламентът имаше основно консултативна роля и беше съставен от представители на националните парламенти.
Parliament had a mainly consultative role and was made up of members of national parliaments.
Съветът по принцип вземаше решенията си с единодушие.
As a rule, the Council acted unanimously.
Комисията предлагаше и изпълняваше европейското законодателство.
The Commission initiated and implemented European legislation.
Първите преки избори за Европейски парламент са организирани през 1979 г.
The first direct elections to the European Parliament were held in 1979.