natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Те се изготвят като се вземат под внимание регулативните изисквания по отношение на оценката на активите и пасивите, като по този начин изчислената нетна стойност на активите, посочена в отчета, е малко вероятно да съвпадне с нетната стойност на активите, посочена в публикуваните финансови отчети на съответната компания.
They are prepared taking into account the valuation of assets and liabilities regulations and thus the net asset figure calculated in the return is very unlikely to be the same as the net asset figure appearing in the company’s published financial statements.
Регулаторните отчети позволяват на регулатора да следи платежоспособността на застрахователните компании.
The regulatory returns are designed to allow the regulator to monitor the solvency of the insurer.
Тяхната форма и съдържание първоначално са установени в Регламентите за застрахователните компании (Декларации и отчети) от 1983 г .
The forms and contents of the regulatory returns were originally regulated by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.
Регламентите от 1983 г ., с измененията към тях, са консолидирани с промените от Регламентите за застрахователните компании (Декларации и отчети) от 1996 г .
In 1996, the 1983 Regulations, as amended, were consolidated with modifications by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1996.
Декларациите включват баланс, отчет за приходите и разходите, отчет за приходите, извлечение от годишния актюерски оценъчен доклад и допълнителна информация за общата и животозастрахователна дейност.
The returns are made up of a balance sheet, a profit and loss account, a revenue account, an abstract of the actuary’s annual valuation report and additional information on general business and on long-term business.
Допълнителна информация следва да бъде представена под формата на отчети, които трябва да съдържат сведения относно, освен всичко друго, основните задължителни и факултативни презастрахователи, фирмената политика за инвестиции в производни инструменти и данни за всички контролни участия в компанията (включително имената на лицата и техните акционерни дялове).
Additional information must be submitted in the form of statements which must provide information on, inter alia, major treaty and facultative reinsurers, company’s policy on investment in derivatives and details of all controllers of the company, including their name and the shareholding held.
Законът за застрахователните компании от 1982 г. въвежда три механизма за увеличаване надеждността на регулаторните декларации: a) Законът квалифицира като нарушение съзнателното или небрежно пораждане или допускане на материални грешки в представените в декларациите отчетни данни; б) Директорите на компаниите са задължават да удостоверят, че декларациите са били изготвени в съответствие с предписанията, както и че са спазени изискванията относно платежоспособността; в) В случай на компании, осъществяващи животозастрахователна дейност, назначеният актюер трябва също така да декларира дали, според него, са осигурени необходимите условия за изпълнението на неговите задължения; г) Декларациите следва да бъдат одитирани.
The ICA 1982 establishes three mechanisms to enhance the reliability of the regulatory returns: a) the Act makes it an offence knowingly or recklessly to cause or permit a statement which is false in a material particular to be included in a return; b) the directors of a company are required to certify that the return has been properly prepared and that the solvency requirements have been complied with; c) in the case of a company carrying on long-term business, the appointed actuary must also certify whether, in his opinion, proper provision has been made with respect to its liabilities; d) returns must be audited.
Макар и годишните декларации да имат за цел предимно да дадат възможност на регулаторните органи да контролират платежоспособността на застрахованите лица, те могат да бъдат предоставяни по молба на застраховани лица и акционери и могат да бъдат поставени на публично разглеждане в съответната Регистрационна палата.
Although the annual return is primarily intended to enable the regulator to monitor the solvency of insurers, it is also available on request to policyholders and shareholders and open to public inspection at the appropriate Companies House.
В случая със застрахователните компании назначеният актюер трябва да изготви годишен оценъчен доклад, за да могат регулаторните органи да преценят дали минималните изисквания, заложени в съответните правилници, са били обезпечени чрез актюерските резерви.
For life assurers, the appointed actuary must produce an annual valuation report to enable the regulator to form an opinion as to whether the minimum standards set out in the appropriate rules are met by the actuarial reserves.
Назначеният актюер трябва също така да изготвя отчет за своята животозастрахователна дейност най-малко веднъж на всеки пет години.
The appointed actuary must also prepare a statement of its long-term business at least once every five years.
Заложеното в британското законодателство изискване всяка застрахователна компания да назначава актюер, отговарящ за дадена компания, не присъства в Третата директива за животозастрахователните компании.
The requirement in UK legislation that every insurance company appoint an actuary as the actuary of the company is not a requirement of the 3LD.
Актюерът трябва да притежава необходимата квалификация, т.е. да бъде член на Института на актюерите или на Факултета на актюерите.
The actuary must possess the prescribed qualifications, i.e. he/she must be a fellow of the Institute of Actuaries or of the Faculty of Actuaries.
Назначаването на актюера трябва да бъде доведено до знанието на държавния секретар и трябва да се представи отчет за интересите на актюера в компанията (например акционерни дялове или облигации в полза на актюера, частични финансови интереси на актюера в дадени сделки между актюера и компанията, възнаграждения и други облаги, получени от актюера и т.н.).
The appointment of the Actuary must be notified to the Secretary of State and a statement with information on the actuary’s interests in the company (e.g. shares or debentures of the company in which the actuary had an interest, particulars of any pecuniary interest of the actuary in any transaction between the actuary and the company, remuneration and other benefits received by the Actuary, etc.).
Тази информация трябва да бъде предоставяна ежегодно на държавния секретар.
This information must be provided to the Secretary of State on a yearly basis.
Задължението за предоставяне на статистическа информация е заложено в Регламенти 79-83 за застрахователните компании от 1994 г .
The obligation to provide statistical information is prescribed by Regulations 79 to 83 of the Insurance Companies Regulations 1994.
Формулярите, които трябва да бъдат използвани, са описани в допълнителни Таблици 15 и 16 от тези Регламенти.
The forms to be used are set out in Schedules 15 and 16 of those Regulations.
Статистическата информация трябва да бъде предоставяна ежегодно.
The statistical information must be submitted on a yearly basis.
Неспазването на тези задължения се счита за нарушение.
Default in complying with these obligations is an offence.
Надзорни правомощия на компетентните органи : британското законодателство възлага на държавния секретар широк кръг от правомощия за осъществяването на надзорни функции, идентични с тези, изисквани по силата на чл. 10 от Третата директива за животозастрахователните компании.
Supervisory powers of competent authorities : UK legislation attributes to the Secretary of State a wide range of powers to perform his supervisory duties, equivalent to those required by Article 10 of the 3LD.
Раздели 37-47 от Закона за застрахователните компании от 1982 г ., с поправките към него, изброяват тези правомощия и посочват предпоставките, при които могат да бъдат упражнявани, както и формалностите, които трябва да бъдат съблюдавани при осъществяването им.
Sections 37 to 47 of the ICA 1982, as amended, list those powers and stipulate the grounds on which they can be exercised and the formalities that must be observed when exercising them.
Според Закона за застрахователните компании от 1982 г ., държавният секретар разполага с достатъчно широки правомощия за разследване и получаване на информация от застрахователните компании.
Under the ICA 1982 the Secretary of State has ample powers to obtain information from and to investigate insurance companies.
В рамките на тези правомощия държавният секретар може да възложи на назначения актюер да проучи финансовото състояние на дадена компания или може да назначи лице, което да установи дали критериите за надеждно и изрядно управление са били изпълнени.
Under those powers, the Secretary of State may request the appointed actuary to make an investigation into the company’s financial condition or he can appoint a person to investigate whether the criteria of sound and prudent management has been fulfilled.
Държавният секретар, или упълномощено от него лице, може да изисква от дадена компания информация за специфични въпроси, както и документи, отчети и други материали, посочени от него.
The Secretary of State, or a person authorised by him, may require a company to furnish him with information about specific matters and to produce books, papers or other documents as may be specified.
Ако държавният секретар счете, че съществуват достатъчни основания да се твърди, че някои от изисканите, но непредоставени документи, се съхраняват в някакво помещение, той може да се обърне към мирови съдия с молба за издаване на съдебно разпореждане, с което служител на полицията да влезе в това помещение, за да извърши обиск.
If the Secretary of State considers there are reasonable grounds for believing that documents whose submission has been required and which have not been produced are held on any premises, he may request a justice of the peace to issue a warrant authorising a constable to enter and search the premises.
И на последно място, той може да призове съдебните органи да издадат съдебно предписание за ограничаване свободата на фирмата да се разпорежда със своите активи.
Finally, he can apply before a court for an injunction to restrict the company’s freedom to dispose of its assets.
Тези правомощия могат да бъдат упражнявани единствено на базата на ограничен кръг основания.
These powers can only be exercised on the basis of a narrower set of grounds.
Упражняването на правомощията, и по-специално на правото на ограничаване на свободата на компанията да се разпорежда със своите активи, също се регулира от по-строги формалности.
The exercise of these powers, in particular the power to restrict a company’s freedom to dispose of its assets, is also subject to more stringent formalities.
Държавният секретар може също така да наложи изисквания относно инвестициите (доколкото стойността на активите не надвишава тази на пасивите), да налага ограничения върху приходите от премии и да изисква предоставянето на допълнителна или преждевременна информация.
The Secretary of State may also impose requirements on investments (in so far as the value of its assets does not exceed the amount of its liabilities), limit premium income and require further and earlier information.
Списъкът на правомощията, изброени от Закона, завършва с широките запазени правомощия, според които държавният секретар може да изисква от дадена компания да предприеме действия, които той счита за необходими, с цел защитаване на застрахованите лица срещу риска от компанията да изпадне в неспособност да изпълни своите задължения или да отговори на основателните очаквания на застрахованите лица/потенциалните застраховани лица, както и за да гарантира, че компанията съблюдава принципите на надеждно и изрядно управление.
The list of powers enumerated by the Act closes with a broad residual power which entitles the Secretary of State to require a company to take such action as appears appropriate to him for the purpose of protecting policyholders against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or to fulfil the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders and for the purpose of ensuring that the company observes sound and prudent management principles.
Неспазването на някое от установените изисквания, свързано с упражняването на горните правомощия, се счита за нарушение.
Failure to comply with a requirement imposed in the exercise of any of the powers mentioned above is an offence.
Според Закона за застрахователните компании от 1982 г ., държавният секретар разполага с широки правомощия да изпълнява своите задължения и нито формалностите, с които трябва да се съобразява, нито обстоятелствата, на които трябва да се позове, могат да му наложат сериозни ограничения в упражняването на тези правомощия.
According to the ICA 1982, the Secretary of State is equipped with comprehensive powers to discharge his duties and neither the formalities he has to observe nor the set of grounds that he must invoke may impose severe restrictions on him in exercising those powers.
Напротив, упражняването на повечето правомощия (различни от ограничаването на свободата на компаниите да се разпореждат със своите активи) се регулира от не строго фиксирани и смътно дефинирани ограничения, а именно защитаването на основателните очаквания на застрахованите лица или на потенциалните застраховани лица.
On the contrary, the exercise of most powers (other than the restriction of a company’s freedom to dispose of its assets) is subject to a flexible and vaguely defined threshold, i.e. the protection of the reasonable expectations of policyholders or potential policyholders.
В крайна сметка, държавният секретар може да се намесва почти във всяка ситуация, когато счете не толкова за необходимо, колкото за желателно, с цел защитаване интересите на застрахованите лица, а не просто когато са установени определени пропуски или нарушения.
Ultimately, the Secretary of State may intervene on almost any occasion he considers desirable (rather than necessary) for the protection of policyholders and not just when specific infringements or shortcomings have been identified.
Три елемента от този член имат отношение към случая ELAS.
Three elements of this article link it to the ELAS case.
Най-напред, това е въпросът за “правомощията и средствата” на регулаторните органи; на второ място – “гласуваното прекалено доверие” и трето – задължението на регулаторните органи да гарантират, че ELAS спазва националното законодателство, което, както бе обяснено по-горе, включва концепцията за основателните очаквания на застрахованите лица.
First, the issue of the "powers and means” of the regulators; secondly, the question of ‘excessive respectful treatment’; thirdly, the obligation of regulators to ensure that ELAS complied with national law, which, as explained previously, includes the concept of PRE.
Правомощия и средства
Powers and means
Най-напред трябва да се зададе въпросът дали британските регулаторни органи са разполагали с “необходимите средства и правомощия” за изпълняването на своите функции в рамките на разглеждания период.
It is necessary to ask, first of all, whether the UK regulator had the "powers and means necessary" to perform its functions at the time.
Редица показания сочат за недостиг на средства, но от друга страна, получените показания ясно доказват, че що се отнася до правомощията, регулаторните органи са разполагали с достатъчни такива.
Numerous pieces of evidence point to weaknesses in terms of ‘means’; on the other hand, the evidence received clearly demonstrates that, as far as ‘powers’ were concerned, the regulators had clearly enough.
Според господин LAKE (H1), “регулаторните органи в сферата на застраховането до голяма степен са били лишени от ресурси през 1990-те години”.
According to Mr. LAKE in H1, the " insurance regulators were seriously under-resourced throughout the 1990s ".
Той подкрепя своето твърдение, позовавайки се на доклада на Baird (WE 17), цитиран също и от господин HOLMES (WE 84 ) , в изказването си от 1.01.1999 г. за неуспеха на служителите, ангажирани с регулативния контрол в сферата на застраховането: “... общият брой на служителите, ангажирани с финансоворегулативната дейност по отношение на около 200 застрахователни компании (…) е по-малко от 135.
He supports his claim by citing the Baird report (WE 17), likewise cited by Mr. HOLMES (WE 84 ) when referring to the breakdown of staff involved in insurance regulation on 1 January 1999: “... the total number of staff involved in the prudential regulation of approximately 200 insurance companies (…) was less than 135.
За сравнение, приблизително 135 служители отговарят за контрола над 400 лицензирани британски банки, строителни дружества и британски представителства на институции извън ЕС” (WE 17, параграф 2.23.5).
By way of comparison, there were approximately 135 staff involved in the regulation of 400 authorised UK banks, building societies and UK branches of non-EU institutions” (WE 17, paragraph 2.23.5).
Господин NASSIM (WE7) също твърди, че “регулаторните органи невинаги са разполагали с необходимите ресурси и не всички от тях са притежавали изискваните умения за ефективно упражняване на регулативни функции и не са осъществявали отговорно дискреционните правомощия, предвидени от Парламента в периода след 1973 г .
Mr. NASSIM (WE7) similarly claims that "the regulators were not always sufficiently resourced and did not all possess the necessary skills to make an effective contribution to the regulatory process and responsibly exercise discretionary powers as intended by Parliament from 1973 onwards.
В резултат на това те не са изпълнявали надлежно своите задължения.”
As a consequence, they did not properly undertake their functions."
То е изпитвал o недостиг на персонал, а служителите, отговарящи за основното ниво на надзор, не са били достатъчно квалифицирани да допринесат съществено за реализацията на регулативния процес.
It had inadequate staff and those involved at line supervisor level in particular were not qualified to make any significant contribution to the process.
Регулаторните органи в сферата на застраховането са били до голяма степен зависими от GAD относно консултирането по отношение на математическите резерви, косвените пера, общите технически въпроси и основателните очаквания на застрахованите лица и не са притежавали необходимите специфични умения или опит за независимото оценяване на позициите на Дружеството в тези отношения (…).
Insurance division regulators were fundamentally dependent on GAD for advice on the mathematical reserves, implicit items, technical matters generally and PRE and were not individually equipped with specific relevant skills or experience to assess independently the Society's position in these respects (…).
За всички практически въпроси, основният контрол върху дейността на актюерите на животозастрахователните компании е бил възложен на GAD, до осъществяването на реорганизация по силата на Закона за финансовите услуги”.
For all practical purposes, scrutiny of the actuarial functioning of life offices was in the hands of GAD until the reorganisation under FSA was in place".
В доклада се посочва също, че “числеността на персонала на разположение на финансоворегулаторните органи варира, но броят на служителите, носещи пряка отговорност за Дружеството, и техните нива в йерархията на гражданските служби са се запазили относително постоянни ...
It adds that " the staffing levels available to the prudential regulators varied but the number of staff with direct responsibility for the Society and their grades within the civil service remained broadly constant ...
Едно евентуално увеличение на ресурсите е можело да подобри шансовете за идентифициране на проблемите...
Increased resources might have improved the chances of identifying problems but...
Правителството е наложило “един повърхностен подход” по отношение на регулацията и е разпределяло ресурсите в унисон с него.”
Government required a 'light touch' approach to regulation and allocated resources accordingly "(WE16, par.
(WE16, параграф 39, 158 и 159).
39, 158 and159).
И накрая, господин HOLMES (WE 84) завършва, заявявайки, че “дори и при допускането на правото на индивидуална преценка на държавите-членки по отношение на подходящото ниво на регулаторни ресурси, не трябва да се приема безусловно, че Великобритания е осигурила на компетентните органи необходимите средства за осъществяването на надзорна дейност, стандартите за което са изрично описани в Общностното законодателство след ноември 1992 г .
Finally, Mr. HOLMES (WE 84) concludes by stating that “ even allowing for the discretion which Member States possess in deciding upon an appropriate level of regulatory resources, it must be open to doubt whether the UK provided its competent authorities with the means necessary for supervision, the standard explicitly laid down in the Community legislation since November 1992.
От една страна, трябва да се зададе въпросът дали за изпълнението на задачите е бил обезпечен достатъчен брой служители.
On the one hand, it must be asked whether in numerical terms sufficient staff were devoted to the task.
От друга страна, следва да се установи дали наличният персонал е бил достатъчно квалифициран за осъществяването на ефективен надзор.”
On the other hand, it must also be asked whether the personnel that were available were appropriately qualified to provide supervision which was effective.”
(Виж също раздел II.2.
(See also section II.2.
“Допълнителни показания относно транспонирането на Директивата”.)
‘Further evidence on transposition’)
По отношение на правомощията, предоставени на британските регулаторни органи, повечето показания свидетелстват за наличието на една задоволителна ситуация, при която компетентните органи са разполагали с широки, гъвкави и достатъчни правомощия.
In terms of the powers allocated to the UK regulators, most evidence points to a satisfactory situation where the competent authority had ample, flexible and sufficient powers.
Британските норми, с които е въведен член 10, предоставят на държавния секретар широки правомощия за осъществяване на надзорни функции, чиито правомощия по принцип са най-малкото еквивалентни на изискваните според Директивата.
The UK's implementing provisions transposing Article 10 give the Secretary of State very comprehensive powers to perform his supervisory functions, his powers in principle at least equivalent to those required by the Directive.
Тези правомощия включват възможността дадена компания да бъде накарана да защити застрахованите лица срещу риска компанията да изпадне в неспособност да изпълни своите задължения или да отговори на основателните очаквания на застрахованите лица/потенциалните застраховани лица
These powers include the possibility to force a company to protect policyholders against the risk that the company may be unable to meet its liabilities or to fulfil policyholders' and potential policyholders' reasonable expectations (PRE)
Както бе споменато в частта за член 8, британското законодателство включва концепцията за основателните очаквания на застрахованите лица. с цел да се гарантира, че компанията съблюдава принципите на надеждно и изрядно управление.
As has been mentioned in the section covering article 8, in UK law includes the concept of policy-holders reasonable expectations (PRE). for the purpose of ensuring that the company observes sound and prudent management principles.
В случая с ELAS въпросът е не толкова дали държавният секретар е разполагал с достатъчно правомощия, (каквито той привидно е имал), а дали се е възползвал ефективно от тях: някои от събраните до момента показания като че ли опровергават последното (За повече информация, виж коментарите по раздел 3 относно основателните очаквания на застрахованите лица).
The question that arises in the ELAS case is not so much whether the Secretary of State had enough powers, which he ostensibly did, but whether he made good use of these extensive powers: Some of the evidence collected so far seems to negate the latter (for detail, see comments on section 3 on PRE).
Виж също раздел II.2.
See also section II.2.
“Допълнителни показания относно транспонирането на Директивата”.
‘Further evidence on transposition’.