natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По време на преговорите относно Регламент (ЕО) № 1889/2006 един от първостепенните приоритети на Европейския парламент беше въвеждането на механизъм за реагиране при извънредни ситуации с цел подкрепа за защитниците на правата на човека.
During the negotiations on the regulation (EC 1889/2006), one of the absolute priorities of the European Parliament was the introduction of an emergency mechanism to support human rights defenders.
Член 9 от Регламента, под заглавие „Ad hoc мерки”, гласи: „Комисията може да отпуска безвъзмездни средства в малък размер на база ad hoc за защитници на правата на човека в отговор на спешни нужди от защита”.
Article 9 of the regulation, under the title Ad hoc Measures, reads: "the Commission may allocate small grants on an ad hoc basis to human rights defenders responding to urgent protection needs".
По принцип идеята беше да се предостави възможност на делегациите на ЕО да се разпореждат с малък пакет с цел подпомагане на защитници на правата на човека, намиращи се в опасност, например за да се улесни тяхното напускане на страната.
The idea was mainly to give EC delegations the possibility to dispose of a small envelope to help HRDs in danger, e.g. to facilitate exit from a country.
Този вид пряко подпомагане на отделни лица стана възможно едва след изменението на Финансовия регламент, но беше изпълнено само в ограничена степен.
This kind of direct assistance to an individual was only possible after changes to the financial regulation, but has only been carried out to a very limited degree.
Въпреки това по предложение на делегациите, в координация с организациите, които получават финансиране от ЕИДПЧ, отделни лица се възползваха от това подпомагане.
However, on the proposal of delegations, in coordination with organisations receiving funding from EIDHR, individuals have benefitted from this assistance.
Вероятно дългосрочните нужди на защитниците на правата на човека (освен самолетен билет той/тя, разбира се, има и други потребности, след като вече е на сигурно място) не са били взети предвид в достатъчна степен при предвиждането на мерките, но все още има основание да се търси на политическа отговорност.
The long-term needs of a human rights defender (apart from an flight ticket, he/she will of course have other needs once in safety) have possibly not been sufficiently taken into account when foreseeing these measures, but there is still a valid point when asking for a political responsibility.
Освен помощта за отделни лица да напуснат страната, други ценни форми, свързани с малки парични суми, биха могли също така да представляват вид защита, като например: достъп до мобилни телефони, карти с памет за защита на документи и т.н.
Apart from helping people to get out of a country, other valuable actions involving minor sums of money could also be a form of protection, such as: access to cell phones, memory cards to document attacks etc.
Съгласно Стратегическия документ за ЕИДПЧ за периода 2007-2010 г. цел 3 покрива действия за подпомагане по различните насоки на ЕС.
Under the Strategy Paper 2007-2010 for EIDHR, objective 3 covers support actions for the different EU guidelines.
16 милиона евро са разпределени за специално подпомагане на защитници на правата на човека за този период.
16 million € was allocated for specific support to human right defenders for this period.
Когато бъде публикувана втора покана за представяне на предложения, ще бъде важно да се гарантира осигуряването както на краткосрочните, така и на дългосрочните нужди.
When a second call for proposal will be published in 2010, it would be important to make sure that both short as well as long term needs are assured.
Необходимо е дейностите да бъдат координирани и да се допълват и те да достигнат и до защитници на правата на човека, които не са толкова известни или живеят в отдалечени райони.
Activities need to be coordinated and complementary, and reach human rights defenders who might not be so well known, or living in remote areas.
Могат да бъдат предвидени също така специални действия за особено уязвими групи, както е посочено по-горе.
Specific actions for especially vulnerable groups, as mentioned above, could also be foreseen.
Тъй като повечето съществуващи организации-бенефициенти са европейски, важно е да се гарантира включването в проектите на изграждане на местен капацитет за партньори в трети държави.
As most current beneficiary organisations are European, it is important to make sure projects also include local capacity building for partners in third countries.
Европейският парламент
European Parliament
Една от основните функции на Европейския парламент е да извършва наблюдение и контрол на работата на останалите институции на ЕС, но Европейският парламент също така сам по себе си е важна институция и действащо лице по отношение на насърчаването и закрилата на защитниците на правата на човека чрез своите изслушвания, резолюции и не на последно място чрез наградата „Сахаров”.
One of the main functions of the European Parliament is to monitor and scrutinise the work of the other EU institutions, but the European Parliament is also in itself an important institution and actor as regards the promotion and protection of human rights defenders, through hearings, resolutions and not the least the Sakharov Prize.
През 2008 г. заедно с Европейската комисия и ООН организирахме голяма конференция, с която беше отбелязана 60-та годишнина от Всеобщата декларация за правата на човека, както и 10-та годишнина от приемането на Декларацията на ООН за защитниците на правата на човека.
In 2008, we organised together with the European Commission and the UN, a big conference commemorating the 60th Anniversary of the Universal Declaration of Human Rights, as well as the 10th Anniversary of the adoption of the UN Declaration on human rights defenders.
Европейският парламент осигурява публичен достъп до почти всички свои дейности, като по този начин предоставя платформа за дискусии и публично представяне на защитници на правата на човека на своите заседания и изслушвания.
The European Parliament assures public access to almost all its activities, thereby providing a platform for discussion and public presentations of HRDs in meetings and hearings.
Това публично присъствие може само по себе си да засили закрилата, но може също така да изложи тези лица на по-голям риск.
This visibility can in itself give increased protection, but can also expose the individuals to increased risks.
Присъствието в Европейския парламент в някои случаи е водело до арести, като Hu Jia е може би един от най-известните случаи.
Appearances in the European Parliament have sometimes resulted in arrests, Hu Jia maybe being one of the most notable cases.
Засиленото сътрудничество между институциите на ЕС, например предварителното нотифициране на Европейската комисия от страна на Европейския парламент за посещенията на защитници на правата на човека или засилената готовност за последващо наблюдение на сигурността на защитници на правата на човека, представили се в ЕП, биха могли да бъдат някои от начините за по-добро справяне с тези рискове.
Increased cooperation between the EU institutions, e.g. the European Parliament notifying the European Commission in advance of visiting HRDs, or increased preparedness to follow up on the security situation for HRDs intervening in the EP, could be one way to better deal with these risks.
За всички избрани колективни органи текстовете, приети чрез гласуване – в случая на Европейския парламент това са резолюциите – са най-значимият начин за представяне на позициите им по широк диапазон от въпроси, включително правата на човека.
As for all elected assemblies, texts adopted by vote, resolutions in the case of the European Parliament represent the most significant way of communicating its position on a broad range of subjects, including human rights.
В проучването на Европейския междууниверситетски център за права на човека и демократизация, възложено от Европейския парламент
The Impact of the resolutions and other activities of the EP in the field of human rights outside the European Union , October 2006 , all resolutions adopted between 1999 and 2006 are analysed.
„Отвъд активизма: влияние на резолюциите и другите дейности на Европейския парламент в областта на правата на човека извън Европейския съюз“, октомври 2006 г. , се анализират всички резолюции, приети между 1999 и 2006 г. Случаи на защитници на правата на човека са посочени в 74 от общо 786 позовавания на конкретни ситуации в резолюциите (т.е. 9,4% от общия брой случаи), като останалите са политици, профсъюзни деятели, журналисти и т.н.
Human rights defenders are featured in 74 out of 786 references to individual situations in resolutions (i.e. 9.4% of the total), others being politicians, unionists, journalists etc.
Много индивидуални случаи се разглеждат и в кореспонденцията, например на председателя на Парламента, на председатели на парламентарни делегации или на председателя на подкомисията по правата на човека до съответните власти.
Many individual cases are also raised in correspondence, e.g. by the President of the Parliament or the Chair of a parliamentary delegation or the Chair of the Subcommittee on Human Rights to authorities involved.
Всички индивидуални случаи, които се разглеждат в резолюции, се изброяват в приложение към годишния доклад на ЕП по правата на човека, като в някои случаи се посочват и по-нататъшните инициативи, които се предприемат.
All individual cases subject to a resolution are listed in an annex to the EP annual report on human rights, sometimes also indicating further initiatives undertaken.
Въпреки това все още има място за по-систематични последващи действия за подобряване на отразяването на предприетите действия.
There is however room for a more systematic follow-up and an improved track record of actions undertaken.
Една от възможностите би била да се създаде специална база данни, каквато в момента се разработва в Съвета.
One possibility could be to create a specific data base, as is currently being developed within the Council.
Това също така би могло да улесни необходимия засилен обмен на информация относно дейностите, извършвани от различни институции, какъвто често бива изискван от Европейския парламент.
This could also facilitate a necessary increased information exchange on activities carried out by the different institutions, as often requested by the European Parliament.
От 1988 г. насам Европейският парламент присъжда наградата „Сахаров” за свобода на мисълта на лауреати за техните усилия за утвърждаване на правата на човека и основните свободи.
Since 1988, the European Parliament is awarding the Sakharov Prize for Freedom of Thought to laureates for their efforts on behalf of human rights and fundamental freedoms.
Публичната известност, която дава наградата, в много случаи подобрява положението на лауреатите.
The visibility the prize gives, in many cases improve the situation of the laureates.
Както много от тях споделиха на организираната през 2008 г. конференция по повод 20-та годишнина от учредяването на наградата, признанието за тяхната работа чрез присъждането на наградата представлява истинска помощ и „морална подкрепа”, а финансовото подпомагане е от полза както за лауреата, така и за защитаваната кауза.
As many of them have witnessed in the conference organised in 2008 on the occasion of the 20th anniversary of the prize, the recognition of their work though the award offers real support and 'moral boosting', while the financial grant can be beneficial, both for the laureate and the cause defended.
Чрез създаването на мрежата „Сахаров” се утвърждава също така надеждата, че Европейският парламент може да подобри последващите действия и връзките между лауреатите на наградата „Сахаров” като част от постоянната подкрепа, както и да извлече допълнителна полза от възможния принос и готовност за съдействие на лауреатите за различни действия.
By the creation of the Sakharov Network, it is also hoped that the European Parliament can improve the follow-up and connection with Sakharov Prize laureates as part of a sustained support, as well as better capitalise on the possible contribution and availabilities of the laureates for different actions.
В светлината на горното докладчикът би желал да отправи следните препоръки относно политиките на ЕС по отношение на защитниците на правата на човека:
In light of the above, the rapporteur wishes to make the following recommendations on the EU policies on human rights defender s:
· Делегациите на Комисията в трети държави ще се превърнат в делегации на ЕС, процес, който вече е в ход, и те ще играят важна роля по отношение на представителството на ЕС и изпълнението на политиката, свързана с правата на човека, поради което възниква необходимостта от включване на високо квалифициран политически съветник по въпросите на правата на човека и демокрацията.
· Commission delegations in third countries will become Union delegations, a process already underway, and will have to play a crucial role in terms of representation of the EU and the implementation of the human rights policy, thereby the need to systematically include a high qualified political councillor on human rights and democracy.
Същевременно назначаването на такова лице би могло да засили съгласуваността и видимостта на политиката на ЕС за правата на човека и да бъде разглеждано като координиращо звено за защитниците на правата на човека по места.
The appointment of such a person could at the same time reinforce the coherence and the visibility of the EU Human Rights Policy and be considered as a focal point for human rights defenders on the ground.
· Необходимо е насоките на ЕС за защитниците на правата на човека да бъдат приложени надлежно и изцяло от делегациите на ЕС в трети държави, а до края на 2010 г. са необходими по-големи усилия, за да се гарантира, че всички делегации ще разработят местни стратегии.
· The EU Guidelines on Human Rights Defenders need to be duly and fully implemented by EU Delegations in third countries and by the end of 2010 increased efforts are needed to make sure that they all develop local strategies.
Поради това е особено препоръчително разработването на местни стратегии, включително редовното им оценяване, да бъде институционализирано от върховния представител/заместник председател на Комисията, за да се осигури по-голяма съгласуваност на политиката на ЕС и действително прилагане на такива защитни мерки.
It would therefore be highly recommended that the elaboration of local strategies, including their regular evaluation, is institutionalised by the VP/HR, so as to ensure greater consistency of the Union's policy and a real implementation of such protecting measures.
Включването на защитници на правата на човека в изработването и мониторинга на местни стратегии ще обуслови ефективността и ценността на тези стратегии.
The involvement of human rights defenders into the drafting and monitoring process of local strategies will condition the effective value of these strategies.
Срещите между защитници на правата на човека и дипломати, каквито се планира да се провеждат най-малко веднъж годишно, определено могат да допринесат за поставяне начало на подобен процес.
The meetings of human rights defenders and diplomats planned at least once a year can clearly contribute to the setting-up of such process.
· Списъкът с местните стратегии следва да бъде представен на Парламента или най-малко в годишния доклад на ЕС по правата на човека.
· The list of local strategies should be provided to the Parliament or at least in the EU annual report on human rights.
От ръководителите на делегациите на ЕС следва да се изисква ясен ангажимент за такава мярка, в случай че се провеждат парламентарни изслушвания преди тяхното назначаване от върховния представител/заместник председател на Комисията.
A clear commitment in favour of this measure by Heads of EU Delegations should be requested in case of parliamentary hearings by Parliament before their appointment by VP/HR.
· Настоящият подход, който се състои в откъсването на въпросите за правата на човека от всички останали, следва да бъде променен.
· The current approach consisting in isolating human rights issues from all others has to be reversed.
Насърчаването и закрилата на защитниците на правата на човека трябва да бъдат включени на всички равнища и във всички аспекти и инструменти на външната политика на Съюза, за да се засили съгласуваността и ефективността на подкрепата на ЕС за защитниците на правата на човека и доверието в нея.
The promotion and protection of human rights defenders have to be integrated at all levels and in all aspects and instruments of the Union's Foreign policy in order to increase coherence, effectiveness and credibility of the EU support for HRD.
Приемането на стратегия относно правата на човека и демокрацията в отделните държави, която се разглежда като референтен документ за установяване на приоритети, специфични за различните държави в тази област, и се включва във всички свързани с тази проблематика външни политики и инструменти на ЕС за съответни трети държави, би могло да има съществен принос за този подход.
The adoption of a Country Strategy on Human Rights and Democracy to be considered as a reference document establishing country-specific priorities in this field and mainstreamed into all relevant external EU policies and instruments with the third country concerned could substantially contribute to this targeting approach.
· Особено важните аспекти на местните стратегии за прилагане на насоките на ЕС относно защитниците на правата на човека следва да се отразяват в стратегическите документи за страните, плановете за действие по Европейската политика на съседство и годишните програми за действие на ЕИДПЧ.
· Major aspects of local strategies for the implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders should be reflected in Country Strategy papers, ENP Action Plans and Annual Action Programmes of the EIDHR.
Подкрепата за защитниците на правата на човека и тяхната закрила трябва да излизат извън границите на диалозите по правата на човека и подкомисиите по правата на човека в рамките на европейската политика на съседство, като се има предвид спешния характер на действията, които следва да се предприемат, и систематично трябва да им се отрежда водещо място в програмата на политическия диалог с трети държави, включително в рамките на асоциации или съвети по сътрудничество и двустранни срещи на високо равнище.
The support for and protection of human rights defenders must go beyond human rights dialogues and ENP human rights subcommittees considering the urgent character of actions to be taken and have to be systematically high on the agenda of the political dialogue with third countries, including within Association or Cooperation Councils and bilateral Summits.
· ЕИДПЧ, който вече показа своите възможности за подкрепа и насърчаване на зачитането на правата на човека и укрепването на правовата държава, следва да продължава да служи за засилване на пряката подкрепа за защитниците на правата на човека.
· The EIDHR which has already demonstrated its capacity to support and promote the respect for human rights and the strengthening of the rule of law should continue to further enhance the direct support for human rights defenders.
· Следва да се изгради по-близка връзка между диалозите по правата на човека, организирани преди двустранни срещи на високо равнище, като например провеждането на срещи със защитници на правата на човека преди срещите.
· A closer bridge has to be built up between Human Rights dialogues organised prior to bilateral summits, such as the holding of meetings with human rights defenders prior to the summit.
Този вид действия биха могли доведат до преодоляването на ограниченията на тези диалози и да донесат осезаеми резултати и ползи.
This kind of action could overcome the current limits of these dialogues and provide tangible results and usefulness.
· Изложените на риск защитници на правата на човека в трети държави се обръщат основно с искане за повече видимост и публичност на действията на ЕС по отношение на различни сложни ситуации, с които те могат да се сблъскат, включително тормоз, заплахи и несправедливи задържания.
· Human rights defenders at risk in third countries mainly ask for more visibility and publicity of EU actions regarding all of kind of difficult situations they can face, including harassments, threats and unfair detention.
Те определят публичните мерки като мерки за защита.
Public measures are identified by them as protection measures.
В този смисъл следва да се препоръча винаги, когато е възможно, поверителните действия, предприемани от държави-членки на ЕС, а в близко бъдеще – от делегации на ЕС, да се огласяват и да се публикуват на интернет страниците на тези делегации, както и на Съвета и Комисията.
In this sense, it would be recommended that whenever possible, confidential demarches undertaken by EU Member States and in the near future, by EU Delegations, become public and put on the website of these delegations and on those of the Council and the Commission.
Решението за това огласяване обаче следва винаги да се предоставя на защитника на правата на човека, за който се отнася, и на неговото/нейното семейство.
The decision to make it public should however always be in the hand of the human rights defender or of his/her family.
· Върховният представител/заместник председател на Комисията следва да дава приоритет на срещите със защитници на правата на човека при официалните си пътувания в трети държави.
· The VP/HR should give top priority to meet with human rights defenders when she officially travels in third countries.
Освен това този аспект следва да бъде включен изрично в мандата на специалните представители на ЕС.
In addition, this aspect should be imperatively included in the mandate of EUSR.
Както върховният представител/заместник председател на Комисията, така и специалните представители на ЕС следва да се отчитат пред Парламента за своите действия в това отношение.
Both VP/HR and EUSR should be accountable before Parliament for their action in this regard.
· Само разработването на цялостен подход към защитниците на правата на човека може да увеличи доверието към политиката на ЕС и нейната ефективност.
· Only the elaboration of a holistic approach towards human rights defenders can increase the credibility and efficiency of the EU policy.
Следователно този подход следва да включва мерки за подкрепа, за да се гарантира тяхната дейност, а едновременно с това и превантивни и защитни мерки, така че да може да се действа своевременно.
This approach should therefore include at the same time support measures to secure their activities, as well as preventive and protection measures so as to be able to act in due time.
Трябва да се вземат предвид както краткосрочните, така и дългосрочните потребности на защитниците на правата на човека.
Both short-term and long-term needs of human rights defenders have to be taken into consideration.
Преразгледаната стратегия за ЕИДПЧ и насоките на ЕС относно защитниците на правата на човека следва да отразяват този балансиран подход.
The revised Strategy for EIDHR and the EU guidelines on human rights defenders should reflect this balanced approach.
· Специално внимание следва да се отдели не само на закрилата на защитниците на правата на човека в тяхната собствена страна, но също така и на предоставянето на визи за защитници на правата на човека, които са подложени на риск или са в извънредна ситуация.
· A special focus should not only be made on the protection of human rights defenders in their own country, but also by the delivery of visas for human rights defenders at risk and emergency situations.
Издаването на тези специални визи следва да бъде включено във Визовия кодекс на Общността.
The issue of this specific visa should be incorporated in the Community Code on visas.
· Визите за спешни случаи следва също така да бъдат придружени от стартиране на програма за градове-убежища, така че да се допълнят съществуващите инструменти и механизми за закрила на защитници на правата на човека.
· Urgency visas should also be accompanied by the launching of a programme of shelters cities so as to complement the existing tools and protection mechanisms for human rights defenders.