natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Обсъждания със застрахователния и обществения сектор и с населението на тема, как да се задълбочи частното застрахователно покритие
Discussions with the insurance and public sectors and with the population on how to deepen private insurance coverage
Оценка на начина, по който се финансира и реализира намаляването на риска в България, която да подпомогне разработването на новия Закон през 2019 г., регулиращ превантивните действия и изисквания
An assessment of how risk reduction is financed and implemented in Bulgaria to support the development of the 2019 actthat will regulate prevention actions and requirements
Списък на законодателни актове и разпоредби на ЕС
List of EU Legislative Acts and Provisions
Списък на секторите в Република България с критична инфраструктура
List of Sectors with Critical Infrastructure in the Republic of Bulgaria
Списък на секторите в Република България с критична инфраструктура към Наредбата за реда, начина и компетентните органи за установяване на критичните инфраструктури и обектите им и оценка на риска за тях.
List of sectors with critical infrastructure in the Republic of Bulgaria to the Ordinance on the terms, conditions, and competent bodies to identify the critical infrastructure and their sites and the risk assessment of these.
Правна и институционална рамка на ООН
UN Legal and Institutional Framework
Отчитайки нарастващата честота на природните бедствия, през 1988 г. Световната метеорологична организация (СМО) и Програмата на ООН за околната среда (UNEP) създават Междуправителствената експертна група по изменение на климата (МЕГИК).
Recognizing the increasing frequency of natural disasters, in 1988 the World Meteorological Organization (WMO) and the United Nations Environment Program (UNEP) set up the Intergovernmental Panel on Climate Change.
Първоначалната задача на МЕГИК, както е посочена в Резолюция 43/53 на Общото събрание на ООН от 6 декември 1988 г., е да подготви подробен преглед и препоръки по отношение на състоянието на научните познания за изменението на климата, социалното и икономическо въздействие на изменението на климата и възможните стратегии за реагиране и елементи за включване в евентуална бъдеща международна конвенция за климата.
The initial task for the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC), as outlined in UN General Assembly Resolution 43/53 of 6 December 1988, was to prepare a comprehensive review and recommendations with respect to the state of knowledge of the science of climate change, the social and economic impact of climate change, and possible response strategies and elements for inclusion in a possible future international convention on climate.
Понастоящем ролята на МЕГИК е да оценява по всеобхватен, обективен, открит и прозрачен начин научната, техническата и социално-икономическата информация, която е от значение за разбирането на научната основа на риска от причинени от човека климатични промени, тяхното потенциално въздействие и възможности за адаптация и смекчаване.
Currently the IPCC's role is to assess on a comprehensive, objective, open, and transparent basis the scientific, technical and socioeconomic information relevant to understanding the scientific basis of risk of human-induced climate change, its potential impacts, and options for adaptation and mitigation.
В работата на МЕГИК участват широк кръг представители на световната научна общност.
A wide range of representatives from the worldwide scientific community participates in the work of the IPCC.
Докладите на МЕГИК52 са предназначени да бъдат неутрални по отношение на политиката, макар да се налага да разглеждат обективно научни, технически и социално-икономически фактори, свързани с прилагането на конкретни политики.
IPCC reports are intended to be neutral with respect to policy, although they may need to deal objectively with scientific, technical, and socioeconomic factors relevant to the application of particular policies.
Политика и правна уредба
Policy and Legal Arrangements
По време на Втората световна конференция за намаляване на риска от природни бедствия, която се провежда през 2005 г. в Кобе, Хього, Япония, се приемат планове за въвеждане на Международна програма за ранно предупреждение и се договаря одобряването на десетгодишната РДХ: „Да изградим устойчивост на нациите и обществата към бедствия”.
The Second World Conference on Disaster Reduction held in Kobe, Hyogo, Japan in 2005 adopted plans to put in place an International Early Warning Programme and agreed on the approval of the 10-year HFA: Building the Resilience of Nations and Communities to Disasters.
Рамката от Хього е първият план, в който се обяснява, описва и представя в детайли работата, която се изисква от всички различни сектори и дейности, за да се намалят загубите от бедствия.
The Hyogo Framework was the first plan to explain, describe, and detail the work required from all different sectors and actors to reduce disaster losses.
РДХ определя пет конкретни приоритета за действие:
The HFA set five specific priorities for action.
(1) Превръщане на НРБ в приоритет
Making DRR a priority
(2) Подобряване на информацията за риска и ранното предупреждение
Improving risk information and early warning
(3) Изграждане на култура на безопасност и устойчивост
Building a culture of safety and resilience
(4) Намаляване на риска в ключови сектори
Reducing the risks in key sectors
(5) Укрепване на готовността за реагиране
Strengthening preparedness for response
Основната цел е до 2015 г. съществено да се намалят загубите от бедствия, чрез изграждане на устойчивост на нациите и обществата към бедствия.
Its main goal was to substantially reduce disaster losses by 2015 by building the resilience of nations and communities to disasters.
Рамковата програма от Сендай за намаляване на риска от бедствия за период 2015-2030 г. (Рамковата програма от Сендай), приета през 2015 г. от държавите-членки на ООН на Третата световна конференция на ООН за намаляване на риска от бедствия, е доброволен инструмент, осигуряващ нов глобален подход към политиката и действията за УРБ.
The Sendai Framework for Disaster Risk Reduction 2015-2030 (Sendai Framework), adopted in 2015 by the UN Member States at the Third UN World Conference on Disaster Risk Reduction, is a voluntary instrument providing a new global approach to DRM policy and operations.
Тя представлява промяна във фокуса на политическия подход на глобално равнище - от управление на бедствията към УРБ.
It represents a shift in the policy approach at the global level from disaster management to DRM.
Целта и е да се предотвратят нови и да се намалят съществуващите рискове от бедствия, чрез прилагане на подход, който обхваща цялото общество и всички рискове от заплахи спрямо различните икономически, социални и екологични политики, с оглед намаляване на уязвимостта и повишаване на устойчивостта.
Its goal is to prevent new and reduce existing disaster risks, through an all-of-society and all-hazards risk approach across economic, social, and environmental policy areas, with a view to reduce vulnerability and increase the resilience.
Страните и техните национални и местни власти, регионалните и международни организации и други заинтересовани страни биват приканени да приложат четирите приоритета на Рамковата програма от Сендай:
States with their national and local authorities, regional and international organizations and other stakeholders, are invited to implement the four priorities of the Sendai Framework.
(1) Разбиране на риска от бедствия;
Understanding disaster risk
(2) Засилване на институционалното управление на риска от бедствия;
Strengthening disaster risk governance to manage disaster risk
(3) Инвестиране в НРБ за постигане на устойчивост;
Investing in DRR for resilience
(4) Повишаване на готовността за ефективно реагиране при бедствия и прилагане на принципа „да изградим отново, но по-добре” във фазата на възстановяване, рехабилитация и реконструкция.
Enhancing disaster preparedness for effective response and to “Build Back Better” in recovery, rehabilitation, and reconstruction
Седем съгласувани глобални цели, повечето от които следва да бъдат постигнати до 2030 г., ще се отчитат в световен мащаб чрез подходящи показатели, с оглед допринасяне за изпълнението на горните приоритети:
Seven agreed global targets, most of which should be achieved by 2030, will be measured globally by appropriate indicators to contribute to the implementation of the priorities:
(1) Съществено намаляване на броя на смъртните случаи при бедствия до 2030 г., с цел намаляване на средната стойност на глобална смъртност на всеки 100 000 между 2020-2030 г. в сравнение с периода 2005-2015 г .
Substantially reduce global disaster mortality by 2030, aiming to lower average per 100,000 global mortality in 2020-2030 compared to 2005-2015
(2) Съществено намаляване на броя на засегнатите в световен мащаб до 2030 г., с цел намаляване на средната глобална цифра на всеки 100 000 между 2020-2030 г. в сравнение с периода 2005-2015 г .
Substantially reduce the number of affected people globally by 2030, aiming to lower the average global figure per 100,000 in 2020-2030 compared to 2005-2015
(3) Намаляване на преките икономически загуби от бедствия спрямо глобалния БВП до 2030 г.
Reduce direct disaster economic loss in relation to global GDP by 2030
(4) Намаляване в значителна степен на щетите от бедствия върху критичната инфраструктура и нарушаването на основни услуги, например по отношение на здравни и учебни заведения, включително чрез развиване на тяхната устойчивост до 2030 г.
Substantially reduce disaster damage to critical infrastructure and disruption of basic services, among others, health and educational facilities, including through developing their resilience by 2030
(5) Значително увеличаване на броя на държавите с национални и местни стратегии за НРБ до 2020 г.
Substantially increase the number of countries with national and local DRR strategies by 2020
(6) Значително засилване на международното сътрудничество с развиващите се страни, чрез адекватна и устойчива подкрепа, допълваща техните национални действия за прилагане на рамката до 2030 г.
Substantially enhance international cooperation to developing countries through adequate and sustainable support to complement their national actions for implementation of the framework by 2030
(7) Значително увеличаване на наличността на и достъпа до системи за ранно предупреждение за множество заплахи и информация и оценки за риска от бедствия до 2030 г.
Substantially increase the availability of and access to multi-hazard early warning systems and disaster risk information and assessments to the people by 2030
Превръщането на Рамковата програма от Сендай в реални и осъществими действия следва да се извърши съгласувано с други международни споразумения и процеси от 2015 г. и 2016 г., включително Програмата до 2030 г. за устойчиво развитие, Програмата за действие от Адис Абеба, Парижкото споразумение, прието съгласно РКООНИК, Световната хуманитарна среща на високо равнище и Новата програма за градовете от Третата конференция на Обединените нации за жилищна политика и устойчиво градско развитие - Habitat III.
Translating the Sendai Framework into realistic and achievable actions should be done in coherence with other 2015 and 2016 international agreements and processes, including the 2030 Agenda for Sustainable Development, the Addis Abba Action Agenda, the Paris Agreement adopted under the UNFCCC, the World Humanitarian Summit, and the New Urban Agenda following the third UN Conference on Housing and Sustainable Urban Development - HABITAT III.
България подкрепя инициативите от Хього и Сендай за изграждане на устойчивост на нациите и обществата към бедствия.
Bulgaria supports the initiatives of Hyogo and Sendai to build the resilience of nations and communities to disasters.
Чрез своя координационен център, а именно МВР, страната полага усилия да допринася за процеса и редовно докладва за постигнатите резултати.
Through its focal point, the MoI, it makes efforts to contribute to the process and regularly reports on the achieved results.
Националните доклади за напредъка по изпълнението на РДХ за периода 2011-2013 г. и 2013-2015 г. отразяват напредъка и установяват също така пречките.
The national progress reports on the implementation of the HFA 2011-2013 and 2013-2015 reflect the progress and also identify bottlenecks.
Насоките на Глобалното партньорство по водите (ГПВ) за изготвяне на планове за управление на засушаването са стартирани през септември 2015 г., за да подпомогнат разработването и прилагането на планове за управление на засушаването на база съществуващи рискове като част от плановете за управление на речните басейни (ПУРБ), в контекста на Рамковата директива на ЕС за водите.
The Global Water Partnership (GWP) Guidelines for Preparation of the Drought Management Plans were launched in September 2015 to support the development and implementation of risk-based Drought Management Plans in the context of the EU Water Framework Directive - as part of the River Basin Management Plans (RBMPs).
Целите на насоките са да (а) насърчат по-широка ангажираност при въвеждането на системи за управление на водите съгласно Рамковата директива за водите, които осигуряват по-добро разбиране за това, как да се вгради управлението на засушаването в планирането и разработването на ПУРБ; (б) използват поетапен подход за разработване на планове за защита при бедствия в съответствие със СМО/Насоките на ГПВ и Насоките на ЕС; (в) предоставят информация по други въпроси, свързани със засушаването, които са включени в директивата: количествено състояние, продължителна суша и изменение на климата.
The objectives of the guidelines are to (a) encourage broader commitments to integrated water management systems, according to the Water Framework Directive that provide for a better understanding of how to integrate drought management into the planning and development of RBMPs; (b) use a step-by-step approach to develop Disaster Management Plans in accordance with WMO/GWP Guidelines and EU Guidelines; (c) provide information on other issues related to drought that are included in the directive: quantitative status, prolonged drought, and climate change.
Насоките се основават на опита спрямо условията в региона на Централна и Източна Европа.
The guidelines are based on experience within the conditions of the Central and Eastern European region.
Служба за международна стратегия на ООН за намаляване на бедствията
UN International Strategy for Disaster Reduction Office
Общото събрание на ООН приема Международната стратегия за намаляване на бедствията през декември 1999 г. и създава UNISDR - секретариат, който да осигури нейното изпълнение.
The UN General Assembly adopted the International Strategy for Disaster Reduction in December 1999 and established UNISDR, the secretariat to ensure its implementation.
През януари 2002 г., чрез Резолюция 56/195, Общото събрание на ООН определя UNISDR като център за координация на усилията за намаляване на бедствията и осигуряване на съгласуваност на дейностите на системата на ООН и регионалните организации.
In January 2002 the UN General Assembly through its Resolution 56/195 has determined the UNISDR as the focal point for the coordination of disaster reduction and ensuring synergy among the disaster reduction activities of the UN system and regional organizations.
UNISDR се ръководи от специалния представител на генералния секретар за намаляване на риска от бедствия на ООН (SRSG).
UNISDR is led by the UN Special Representative of the Secretary-General for Disaster Risk Reduction (SRSG).
Службата разполага с над 100 служители в централата си в Женева, Швейцария и петте регионални офиса53 и има друго присъствие на терен.
UNISDR has over 100 staff located in its headquarters in Geneva, Switzerland, and five regional offices and other field presences.
Основните сфери на дейност на службата са да осигури приложението на НРБ спрямо АИК, увеличаване на инвестициите за НРБ, изграждане на устойчиви на бедствия градове, училища и болници и укрепване на международната система за НРБ.
Its core areas of work, including ensuring DRR, is applied to CCA, increasing investments for DRR; building disaster-resilient cities, schools, and hospitals; and strengthening the international system for DRR.
UNISDR ръководи подготовката и последващите дейности на Глобалната платформа за намаляване на риска от бедствия, създадена през 2006 г. (Резолюция 61/198 на Общото събрание на ООН).
UNISDR leads the preparation and follow-up of the Global Platform for Disaster Risk Reduction established in 2006 (UN General Assembly Resolution 61/198).
Участниците в Платформата се събират веднъж на всеки две години.
The platform meets once every two years.
Глобалната платформа се е превърнала в основния световен форум за НРБ и предоставяне на стратегически и съгласувани насоки за прилагането на Рамковата програма от Сендай, както и за обмен на опит между заинтересованите страни.
The global platform has become the main global forum for DRR and for the provision of strategic and coherent guidance for the implementation of the Sendai Framework and to share experience among stakeholders.
Други сфери на дейност на UNISDR включват издаването на Доклада за глобална оценка на намаляването на риска от бедствия на всеки две години, подпомагане на държавите в наблюдението на рисковите тенденции и прилагането на Рамковата програма от Сендай и ръководене на световни кампании за НРБ за по-безопасни училища, болници и градове.
Other areas of work for UNISDR includes issuing the Global Assessment Report on Disaster Risk Reduction every two years, supporting countries in monitoring risk trends and the implementation of the Sendai Framework, and leading global campaigns on DRR for safer schools, hospitals, and cities.
Република България е под шапката на офиса на UNISDR в Европа, с местно координационно звено МВР.
The Republic of Bulgaria is covered by UNISDR's Europe office with the focal point being the MoI.
Глобално партньорство по водите
Global Water Partnership
ГПВ,54 създадено през 1996 г. за насърчаване на интегрираното управление на водните ресурси, е подкрепяна от ООН глобална мрежа за действие с над 3 000 партньорски организации в общо 183 държави.
The GWP, founded in 1996 to foster integrated water resources management, is a UN supported global action network with over 3,000 partner organizations in 183 countries.
Мрежата се състои от 86 национални партньорства по водите и 13 регионални партньорства по водите.
The network has 86 Country Water Partnerships and 13 Regional Water Partnerships.
Мрежата е отворена за всички организации, участващи в управлението на водните ресурси: държавни институции на развити и развиващи се държави, агенции на ООН, двустранни и многостранни банки за развитие, професионални сдружения, научноизследователски институти, НПО и частния сектор.
The network is open to all organizations involved in water resources management: developed and developing country government institutions, agencies of the UN, bilateral and multilateral development banks, professional associations, research institutions, NGOs, and the private sector.
България е партньор по ГПВ.
Bulgaria is a partner to the GWP.
Европейски форум за намаляване на риска от бедствия
European Forum for Disaster Risk Reduction
Европейският форум за намаляване на риска от бедствия (EFDRR) е учреден през 2010 г. като инструмент за изграждане на партньорства, оценка на изпълнението на международните ангажименти за НРБ, споделяне на практиките и знанията за намаляване на риска от бедствия и насърчаване на по-интегрирано УРБ.
The European Forum for Disaster Risk Reduction (EFDRR) was built in 2010 as an instrument to forge partnerships, assess the implementation of the international DRR commitments, share DRR practices and knowledge, and promote a more integrated DRM.
Обслужва се от UNISDR, подкрепена от Съвета на Европа (EUR-OPA Споразумение за големи заплахи55).
It is served by UNISDR supported by Council of Europe (EUR-OPA Majors Hazards Agreement).
До момента са проведени седем годишни срещи, като последната е с цел подпомагане и улесняване на изпълнението на Рамковата програма от Сендай за НРБ в Европа.
So far it had seven annual meetings as the last one aimed to support and facilitate implementation of the Sendai Framework for DRR in Europe.
56 Република България е член на форума и участва в неговите събития и инициативи.
The Republic of Bulgaria is a member of the forum and participates in its events and initiatives.
EFDRR разработва няколко документа, подкрепящи процеса на АИК, като Насоките за проучване на EFDRR на изпълнението на Рамковата програма от Сендай в Европа от 2017 г. и Пътната карта на EFDRR за изпълнение на Рамковата програма от Сендай за периода 2015-2020 г.
The EFDRR has developed several papers supporting the CCA process such as Guidelines for EFDRR Survey on Sendai Framework Implementation in Europe 2017 and EFDRR 2015-2020 Roadmap for the Implementation of the Sendai Framework.
Приложение 11:
Appendix 11:
Макроикономически последици от изменението на климата - Анализ
Macroeconomic Implications of Climate Change - Analysis
Целта на настоящия анализ е да се оценят каскадните ефекти от изменението на климата за българската икономика и да се информират отговорните лица относно инвестиционните потребности за адаптиране към изменението на климата въз основа на интегриран анализ, използващ социално-икономическа и физическа рамка за моделиране на въздействията от изменението на климата.
The objective of the present analysis is to assess the cascading effects from climate change on the Bulgarian economy and inform decision makers on investment needs for climate change adaptation, based on an integrated analysis coupling socioeconomic and physical climate models.
Настоящият социално-икономически анализ прави оценка на последиците за икономиката и обществото от въздействията на изменението на климата и дейностите за адаптация в България като изтъква цената на бездействието и ползите от действията в областта на климата в рамките на цялата икономика.
This analysis evaluates the social and economic implications of climate change impacts and adaptation actions in Bulgaria and highlights the costs of inaction and the benefits of climate action within an economy-wide framework.
Анализът оценява цялостната икономическа дейност, тоест брутния вътрешен продукт (БВП) на страната, икономическото благосъстояние, секторното производство и нивата на заетост при условие на предприемане на действия или при бездействие по отношение на изменението на климата, като целта е да се потърси отговор на следните въпроси: кои сектори са най-уязвими на климатичните промени, доколко ефективна е адаптацията към най-значимите въздействия от изменението на климата и какви са по-общите социално-икономически ползи от адаптацията?
The analysis estimates overall economic activity (that is, gross domestic product [GDP]), economic welfare, sectoral output, and employment levels, all with and without climate adaptation to provide elements in answer to the following questions: what are the most vulnerable sectors to climate change, how effective is adaptation to its most significant impacts, and what are the broader socioeconomic benefits from climate change adaptation?
Това проучване допълва друга аналитична дейност, извършена в рамката на настоящото Споразумение за консултантски услуги, която е насочена към укрепване на процеса на изработване на политики и стратегическото планиране на адаптацията към изменението на климата, включително принос към първата Национална стратегия за адаптация към изменението на климата и план за действие за България.
This study is thus complementary to other analytical work undertaken under the present Advisory Services aiming at strengthening policy-making and strategic planning on climate change adaptation, including providing input to the first National Adaptation Strategy and Action Plan for Bulgaria.