natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Тази нова политика е наречена “Капитал“ и се отнася до разпределянето на средства за адаптация не само в селското стопанство и туризма, но и във всички останали сектори.
This new policy is called ‘capital' and it refers to allocating adaptation funds not only to agriculture and tourism but to all sectors.
Както в предходните раздели и тук са извършени симулации по модела за 10 процента, 20 процента и 30 процента намаление на щетите от изменението на климата за сценарии с покачване на температурата съответно с 2°С и 4°С.
Like in the previous sections, model simulations are developed for 10 percent, 20 percent, and 30 percent reduction of the climate change damage for 2°C and 4°C scenarios.
Таблица 7 обобщава макроикономическите резултати от алтернативните възможности за адаптация, финансирани от чуждестранни фондове.
Table 7 summarizes macroeconomic outcomes from alternative adaptation options financed by foreign funds.
Макроикономически ефекти от политиките за адаптация, финансирани от чуждестранни фондове: Политики 2 и 3
Macroeconomic impact of adaptation policies financed by foreign funds: Policies 2 and 3
Таблица 7 показва обхвата на мерките за адаптиране и тяхното въздействие върху представляващи интерес ключови макроикономически променливи.
Table 7 shows the range of adaptation measures and their impact on key macroeconomic variables of interest.
Резултатите са представени в два алтернативни сценария за очакваното изменение на климата в България - с глобално повишаване на температурата до 2050 г. съответно с 2°С и 4°С.
The results are shown in two alternative scenarios of the anticipated climate change in Bulgaria, that is, 2°C and 4°C global temperature rise by 2050.
Колоните в тези две широки категории представляват нивото на адаптация, което се предполага, че е постигнато до 2050 година.
The columns within these two broad categories represent the level of adaptation that is assumed to have occurred by 2050.
Така например, първата колона (10 процента) означава, че България е била в състояние да въведе планово мярка за адаптация, чрез която да намали въздействието от изменението на климата до 2050 г. с 10 процента.
For example, the first column (‘10 percent') means that Bulgaria was able to introduce a planned adaptation measure that reduced the impact of climate change by 10 percent by 2050.
Графа “Капитал“ показва прилагането на адаптационна мярка, при която капиталът отбелязва ръст във всички сектори, в които се използва този важен фактор на производството.
The ‘Capital' column shows an adaptation measure where capital is allowed to grow in all sectors that happen to employ this important factor of production.
Накратко, този последен сценарий представя случаите, при които има значително подобрение в използването на капитала в България.
In short, this last scenario represents the case where there is an economy-wide improvement in the use of capital in Bulgaria.
При останалите сценарии капиталът може да се променя/подобрява само за селскостопанския и туристическия сектор.
In the other scenarios, capital is allowed to change/improve only in the agricultural and tourism sectors.
Общата картина от таблица 7 може да бъде обобщена по следния начин.
The general picture from Table 7 can be summarized as follows.
Първо, колкото е по-голямо усилието за приспособяване, измерено в процент намалени щети, толкова е по-голяма общата полза за обществото, тоест има подобрение в благосъстоянието, макар и малко по мащаб.
First, the bigger the adaptation effort, as measured in the percentage of damages reduced, the greater the overall benefit to society, that is, there is an improvement in welfare, albeit in small magnitude.
Второ, графа “Капитал” показва ползите, които настъпват когато политиката за адаптиране подобрява използването на капитала във всички сектори в България.
Second, the ‘Capital' column shows a positive gain if the adaption policy improves the use of capital in all sectors in Bulgaria.
Трето, въздействието на всички тези алтернативни мерки за адаптация изглежда влияе малко върху индекса на потребителските цени, реалната възвръщаемост на неквалифицираната работна ръка и домакинствата.
Third, the impact of all these alternative measures of adaptation seems to have little impact on consumer price index, real returns to unskilled labor, and household.
Макар че общата тенденция, посочена в таблица 7, показва отрицателни резултати за всички анализирани променливи, мащабите всъщност са доста малки.
While the general trend reported in Table 7 shows negative outcomes for all these variables, the magnitudes are rather small.
Това може и да не е изненадващо в модел на общо равновесие, където неквалифицираният труд може да преминава от един сектор в друг, следвайки промените в обема на продукцията.
This may not be surprising in a general equilibrium setup where unskilled labor is allowed to move across sectors following changes in output.
Тоест фактът, че на труда се позволява да се движи между секторите, спомага за смекчаване на някои от отрицателните последици от изменението на климата и/или адаптацията чрез преместване в сектори, които предоставят нови възможности.
That is, the fact that labor is allowed to move across sectors helps mitigate some of the negative impacts of climate change and/or adaptation by moving to sectors where there is a new opportunity.
При всички обобщени по-горе мерки намаляването на щетите от климатичните промени с 30 процента е най-оптималният сценарий за адаптация, ако капиталовият растеж е съсредоточен единствено върху секторите на селското стопанство и туризма, а вариантът с най-малко щети е този с покачване на температурата с 2°С.
In all the measures summarized above, 30 percent reduction in climate damages is the most optimal adaptation scenario if the capital growth is only focused on agricultural and tourism sectors and 2°C is the least damaging possibility.
Капиталовият сценарий е по-оптимален от останалите сценарии дори и само с 10 процента намаление на щетите от изменението на климата.
The capital scenario is even more optimal than the other scenarios, even with just 10 percent reduction in damage by climate change.
Това води до по-голяма наличност на капитали във всички отрасли, което поражда положителни очаквания за цялата икономика, а разширяването на производството и създаването на добавена стойност отчасти надвишават щетите от климатичните промени в някои отрасли.
It results in greater availability of capital in every industry, thereby infusing a lot of economic positivity across the board, with expansion in output and value added, partly outweighing the climate damage in some sectors.
Въздействие на парниковите газове
Greenhouse gas implications
Настоящият анализ изчислява и годишните емисии на парникови газове до 2050 г. при всички сценарии (вж. таблица 8).
This analysis also estimated annual greenhouse gas emissions by 2050, in all scenarios (see on Table 8).
Това се дължи на свиването на икономическата активност, произтичащо от изменението на климата (и не напълно компенсирано с адаптация).
This is because of the contraction of economic activity arising from climate change (and not totally offset with adaptation).
В модела емисиите са функция на икономическата активност и затова се покачват и спадат заедно с нея.
In the model, emissions are a function of economic activity and therefore the former rises and falls with the latter.
При оптимистичния сценарий с покачване от 2°C без адаптация например, емисиите възлизат на около 68,5 MtCO2, което е с около 0,8 MtCO2 по-малко, отколкото при базовия сценарий.
In the 2°C optimistic scenario without adaptation for instance, emissions amount to about 68.5 MtCO2, which is about 0.8 MtCO2 less than in the baseline scenario.
Същият сценарий обаче, с адаптация, води до малко по-високи емисии - 68,6 MtCO2, тъй като адаптацията облекчава натиска за понижаване на икономическата активност, но все пак под стойностите на базовия сценарий.
However, the same scenario, with adaptation, leads to slightly higher emissions, at 68.6 MtCO2 since adaptation eases the downward pressure on economic activity, but still below the baseline.
Като цяло, адаптацията води до по-високи емисии, отколкото без адаптация, ако всичко друго е еднакво (по-точно степен на повишаване на температурата и оптимистичен/ песимистичен сценарий).
In general, adaptation leads to higher emissions than no adaptation, all other things being equal (extent of rise in temperature and optimistic/pessimistic scenario, to be specific).
Освен това песимистичните сценарии водят до по-ниски емисии, отколкото съответните оптимистични сценарии, отново поради по-голямата икономическа активност при оптимистичния сценарий (тъй като подобен сценарий предполага по-малко щети за икономиката като цяло).
Furthermore, the pessimistic scenarios result in lower emissions than the corresponding optimistic scenarios, again because of the greater economic activity in the optimistic scenario (since such a scenario assumes lower damages to the economy as a whole).
Подобен модел се наблюдава и между сценариите за повишение с 2°C и с 4°C, като първият води до по-големи емисии от втория, поради по-малките щети в резултат от климата при първия в сравнение с втория.
Such a pattern may also be noted between the 2°C and 4°C scenarios, the former resulting in greater emissions than the latter, due to the smaller climate damages in the former than the latter.
Това са само предварителни оценки на въздействието на парниковите газове при различните сценарии за въздействие/адаптация към изменението на климата, разгледани в настоящето проучване.
Those are only preliminary estimates of the greenhouse gas implications of the different climate change impact/adaptation scenarios considered in this study.
Един задълбочен анализ на синергиите между адаптация и смекчаване на въздействието ще изисква по-нататъшно усъвършенстване на модела (по-специално в секторите на енергетиката и селското стопанство, горското стопанство и други сектори с използване на земята, взимане под внимание на всички парникови газове) за по-точно описание на икономическите дейности и тяхното въздействие върху емисиите.
An in-depth analysis of the synergies between adaptation and mitigation would require further refinements to the model (notably on energy and agriculture, forestry and other land use sectors, considerations of all greenhouse gases) for a more accurate of description of economic activities and their impact on emissions.
Съществува вероятност икономическият растеж в България до 2050 г. да срещне сериозни спънки, като сред най-важните от тях са демографският спад и пречките пред икономическата диверсификация.
Bulgaria is likely to face serious impediments to economic growth till 2050; demographic slowdown and barriers to economic diversification are the most important among them.
Изменението на климата ще е допълнително предизвикателство.
Climate change will add to these challenges.
Настоящият анализ оценява социалните и икономически последици от изменението на климата и действията за адаптация в България и подчертава цената на бездействието и ползите от действията в областта на климата в рамките на цялата икономика.
The present analysis evaluates the social and economic implications of climate change and adaptation actions in Bulgaria and highlights the costs of inaction and the benefits of climate action within an economy-wide framework.
Той предоставя елементи, които отговарят на следните въпроси: кои сектори са най-уязвими на изменението на климата, колко ефективна е адаптацията към най-значимите му въздействия и какви са общите нужди и потенциалните механизми за финансиране?
It provides elements in answer to the following questions: what are the most vulnerable sectors to climate change, how effective is adaptation to its most significant impacts, and what are overall funding needs and potential financing mechanisms?
Настоящият анализ е първия опит за изграждане на интегриран модел за оценка на адаптацията към изменението на климата за България чрез свързване на макроикономически модел с екологични модули.
This analysis is the first attempt to build an integrated assessment model on climate adaptation for Bulgaria, by coupling a macro-economic model with environmental modules.
Поради значителните пропуски в знанията, не всички начини, чрез които изменението на климата може да засегне природните ресурси, населените места и икономическите дейности, могат да бъдат отразени в модела.
Given significant knowledge gaps, not all the channels through which climate change is likely to affect natural resources, human settlements, and economic activities can be captured in the model.
Въпреки частичното покритие, моделът все пак представя въздействието от изменението на климата в секторите, считани за най-уязвими по отношение на изменението на климата, като селското стопанство, крайбрежните зони, енергетиката, човешкото здраве и туризма.
Despite this partial coverage, the model nonetheless represents climate change impacts in the sectors considered the most vulnerable to climate change, such as agriculture, coastal zones, energy, human health, and tourism.
В анализа се разглеждат два сценария за изменението на климата - съпоставят се сценарий с чувствителност към изменението на климата (увеличение на температурите с 2°C) и сценарий с въглероден интезитет (увеличение на температурите с 4°C).
The analysis considers two climate change scenarios, contrasting a climate sensitive-scenario (a 2°C warmer world) and a carbon intensive-scenario (a 4°C warmer world).
По отношение на уязвимостта към изменението на климата, настоящият анализ установява, че до 2050 г. икономическият растеж в България може да бъде напълно унищожен поради изменението на климата.
In terms of vulnerability to climate change, the present analysis finds that economic growth in Bulgaria can be fully wiped out by 2050 because of climate change.
Очаква се БВП да нараства с 1,7 процента на година до средата на века, а отрицателното въздействие от изменението на климата ще надхвърля систематично икономическия растеж при повишение на температурите с 4°С и в повечето случаи - при повишение на температурите с 2°C.
GDP is projected to grow annually by 1.7 percent by mid-century and the negative impact of climate change systematically outweighs economic growth in a 4°C warmer world, and in most cases, in a 2°C warmer world.
Въздействието върху икономическия растеж до 2050 г. варира от -1,3 процента до -4,3 процента при разглежданите сценарии за изменението на климата.
Impact on economic growth by 2050 ranges from -1.3 to -4.3 percent across the climate change scenarios considered.
Тези резултати попадат в обхвата на констатациите в наличните проучвания на икономическото въздействие на повишаване на температурата с 2°C в Южна Европа.
These results fall between the range of the findings from available studies on the economic impacts of 2°C change in Southern Europe.
Освен въздействието върху БВП, също толкова важно е да се подчертаят въздействията от изменението на климата върху благосъстоянието.
Beyond the impact on GDP, it is equally important to highlight the welfare impacts of climate change.
Загубите по отношение на благосъстоянието до 2050 г. варират от 1 до 3,5 процента от БВП, от найоптимистичния сценарий до най-песимистичния.
Welfare losses by 2050 range from 1 to 3.5 percent of GDP, from the most optimistic scenario to the most pessimistic one.
Загубите, свързани с благосъстоянието могат да бъдат разделени на три компонента: преки въздействия, ефективност и условия за търговия.
Welfare losses can be broken down into three components: direct impacts, efficiency, and terms of trade.
Резултатите от симулациите на модела показват на първо място, че преките въздействия на изменението на климата са основният двигател по отношение на загубите, свързани с благосъстоянието, изразяващи се в общо влошаване на производствените условия в България, което става все по-тежко, колкото по-интензивно е затоплянето.
Findings from the model simulations first show that the direct impacts of climate change are the main driver of welfare losses, reflecting a general worsening of production conditions in Bulgaria, growing in severity with more intense warming.
Второ, изменението на климата, съчетано с недостатъчно оптимални икономически политики, води до още повече загуба на благосъстояние, свързана с икономическата неефективност, но тя е с един порядък по-ниска от загубите от директни въздействия.
Second, climate change coupled with sub-optimal economic policies leads to further welfare losses, linked to economic inefficiency, but those are one order of magnitude lower than losses from direct impacts.
Трето, въздействието на изменението на климата върху условията за търговия се превръща в благосъстояние, което е със същия размер (в абсолютна стойност), както загубите на благосъстояние, свързани с ефективността.
Third, the impact of climate change on the terms of trade translates into welfare gains, of about the same magnitude (in absolute value) as the welfare losses linked to efficiency.
В резултат на това, печалбите от благоприятните търговски условия могат да смекчат загубата на благосъстояние, свързана с икономическата неефективност, но не могат да компенсират много по-голямата загуба на благосъстояние, свързана с прякото въздействие на изменението на климата.
As a result, terms of trade welfare gains can mitigate welfare losses linked to economic inefficiency but cannot outweigh the much larger welfare losses linked to the direct impacts of climate change.
На секторно равнище симулациите на модела показват, че селското стопанство е сред най-уязвимите сектори, с диференцирано въздействие върху зърнените култури (като пшеница, царевица или ечемик) и други култури (като зеленчуци и плодове).
At the sectoral level, the model simulations show that agriculture is among the most vulnerable sectors, with differentiated impact on grains (like wheat, maize, or barley) and other crops (like vegetables and fruits).
Въпреки че политиките за адаптация, които се разглеждат тук, спомагат за смекчаване на последиците от изменението на климата върху зърнените култури, те не компенсират напълно негативното въздействие върху селскостопанския сектор.
While the adaptation policies considered here help mitigate the impact of climate change on grains, they do not, however, totally offset its negative impact on the agriculture sector.
Това изисква диференциран подход към политиката за адаптация към изменението на климата за този сектор в България.
This calls for a differentiated approach to climate change adaptation policy for this sector in Bulgaria.
Зърнените култури понасят най-голямо отрицателно въздействие във всички четири речни басейна в България.
Grains experience the highest negative impacts across all the four river basins in Bulgaria.
Дунавският речен басейн (където селскостопанската производителност е най-висока) е регионът, който страда най-много от изменението на климата.
The Danube river basin (where the agricultural productivity is the highest) is the region that suffers the most from climate change.
Енергийният сектор, състоящ се от рафинирани петролни продукти и други горива, е друг сектор, който е силно засегнат при всеки от сценариите за изменение на климата, разглеждани в настоящия анализ.
The energy sector, comprised of refined petroleum products and other fuels, is another sector that is highly impacted under any of the climate change scenarios considered in the present analysis.
Потреблението на енергия за отопление (в студените дни) ще намалее значително и ще намали общото търсене на електроенергия, използвана за отопление, въпреки лекото увеличение на потреблението на електроенергия за климатизация (в горещи дни).
Energy demand for heating (in cold days) will decrease significantly and pull down the overall demand for electricity used for heating despite a slight increase in electricity demand for air conditioning (in hot days).
Друг клъстер от сектори, които изпитват отрицателно въздействие, са транспортът и комуникацията.
Another cluster of sectors experiencing a negative outcome is transport and communication.
Общият спад в икономическата активност е отговорен за спада в търсенето на продукцията от тези сектори.
The overall decline in economic activity accounts for the decline in demand for output for these sectors.
И накрая, положителен резултат по отношение на производството се наблюдава при енергийно интензивните сектори, свързани с търговията. които включват сектори като химикали, стомана, алуминий, цимент и керамика.
Finally, a positive output response is observed for the energy-intensive trade-exposed sectors, which includes sectors such as chemicals, steel, aluminum, cement, and ceramics.
Много вероятно е изменението на климата да докара до бедност повече хора в България.
Climate change is also very likely to push more people into poverty in Bulgaria.
При всички сценарии за изменението на климата се наблюдава увеличение на реалните цени в цялата икономика.
An economy-wide increase in real price is observed across all climate change scenarios.
Повишаването на цените на стоките вероятно ще доведе до значително намаляване на реалните доходи - и до увеличаване на бедността за домакинствата, които харчат голяма част от дохода си за тези стоки, чиято цена се е увеличила значително.
Rising prices for commodities are likely to result in a substantial reduction in real income - and an increase in poverty - for those households that spend a large share of their income on those commodities whose price rose substantially.
Благосъстоянието на домакинствата обаче зависи не само от промените в жизнения стандарт, а и от промените в доходите.
However, the well-being of households depends not only on changes in the cost of living, but also on changes in earnings.
Като цяло приходите от както от квалифициран, така и от неквалифициран труд ще намалеят при всички анализирани сценарии.
In general, earnings from both skilled and unskilled labor will decline in all analyzed scenarios.
Следователно се очаква повече хора да паднат под линията на бедността заради комбинирания ефект от покачващите се реални цени и намаляващите приходи от труда.
More people are therefore expected to fall below the poverty line under the combined effect of rising real prices and declining earnings from labor.
Обхватът на настоящия макроикономически анализ има за цел да осигури информация за диалог на високо равнище по отношение на обосновката за адаптация към изменението на климата (сравняване на разходите за действие с разходите за бездействие), общите нужди от финансиране и потенциалните механизми за финансиране на адаптацията.
The scope of the present macroeconomic analysis is to inform high-level policy dialogue, on the rationale to adapt to climate change (comparing the costs of action with the costs of inaction) and on overall funding needs and potential financing mechanisms for adaptation.
Поради липсата на изчерпателна техническа и икономическа информация за мерките за адаптация и техните разходи на секторно равнище, която би могла да бъде лесно интегрирана в модела, не може да се изведе крива на разходите за адаптиране „отдолу-нагоре“.
In the absence of comprehensive technical and economic information on adaptation measures and their costs at sectoral levels that could be readily integrated into the model, no marginal adaptation cost curve could be derived bottom-up.
Вместо това се използва имплицитна крива на разходите „отгоре-надолу“, базирана на подобно интегрирано моделиране, по предположението, че тази адаптация би могла да намали 30 процента от брутното въздействие от изменението на климата на ниска цена за икономиката (0,1 процента от БВП).
Instead an implicit, top-down cost curve is being used, based on similar integrated modeling exercises, around the assumption that that adaptation can reduce 30 percent of the gross impact from climate change at little cost to the economy (0.1 percent in GDP).
На първо място, констатациите показват големите ползи от адаптацията, която може да помогне за смекчаване на неблагоприятното въздействие на изменението на климата.
Findings first demonstrate the large benefits from adaptation, whereby adaptation can help mitigate the adverse impact of climate change.