natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това, фокусирането върху „печеливши при всички обстоятелства” варианти е особено подходящо в краткосрочен план, тъй като за тях съществува по-голяма вероятност да бъдат изпълнени (очевидни и незабавни ползи) и могат да предоставят опит, върху който да стъпят следващите оценки на климатичните рискове и мерките за адаптация.
In addition, focusing on no regrets options is particularly appropriate for the near term as they are more likely to be implemented (obvious and immediate benefits) and can provide experience on which to build further assessments of climate risks and adaptation measures.
Вариант, „само някои губят” - мерки за адаптация, за които свързаните разходи са относително ниски и за които ползите, макар и основно реализирани при прогнозирано бъдещо изменение на климата, могат да са относително големи.
Low-regrets (or limited regrets) options - adaptive measures for which the associated costs are relatively low and for which the benefits, although primarily realized under projected future climate change, may be relatively large.
Вариант «Всеки печели» - мерки за адаптация, които имат желания резултат от гледна точка минимизиране на климатичните рискове или експлоатиране на потенциални възможности, но също така имат и други социални, екологични или икономически ползи.
Win-win options - adaptation measures that have the desired result in terms of minimizing the climate risks or exploiting potential opportunities but also have other social, environmental or economic benefits.
В рамките на контекста на изменение на климата, вариантите “всеки печели” често се свързват с тези мерки или дейности, които се занимават с климатични въздействия, но които също допринасят за смекчаване на негативните въздействия, или служат за други социални и екологични цели.
Within the climate change context, win-win options are often associated with those measures or activities that address climate impacts, but that also contribute to mitigation or other social and environmental objectives.
Тези видове мерки включват такива, които са въведени основно по причини, различни от тези на мерките, занимаващи се с климатични рискове, но също предоставят желани ползи от адаптацията.
These types of measures include those that are introduced primarily for reasons other than addressing climate risks, but also deliver the desired adaptation benefits.
Гъвкави или адаптивни варианти за управление - включват по-скоро въвеждане на инкрементални варианти за адаптация, отколкото предприемане на мащабна адаптация с един замах.
Flexible or adaptive management options - involve putting in place incremental adaptation options, rather than undertaking large-scale adaptation in one fell swoop.
Този подход намалява рисковете, свързани с допускане на грешка, тъй като позволява инкрементална, частична адаптация.
This approach reduces the risks associate with being wrong, because it allows for incremental adaptation.
Мерките се въвеждат чрез оценка на нещата, които имат смисъл понастоящем, но са проектирани да позволяват инкрементално изменение, включително промяна на курса с еволюирането на знанието, опита и технологията.
Measures are introduced through an assessment of what makes sense today, but are designed to allow for incremental change, including changing tack, as knowledge, experience and technology evolve.
“Отлагането” на въвеждането на конкретна мярка за адаптация (или набор от мерки) може да бъде част от стратегия за гъвкавост или стратегия за управление на адаптацията, доколкото това решение се придружава от ангажимент за продължаване изграждането на необходимия адаптационен капацитет при едновременно продължаване на мониторинга и оценката на развиващите се рискове.
‘Delaying' introducing a specific adaptation measure (or suite of measures) can be part of a flexible or adaptation management strategy as long as that decision is accompanied by a commitment to continue building the necessary adaptive capacity while continuing to monitor and evaluate the evolving risks.
Оценени варианти за адаптация
Adaptation Options Assessed
Установените критерии за оценка на вариантите за адаптация включват параметри като: време, бюджет, ползи, усилия (трудоемкост), показатели за измерване, институционални мерки, последици от липса на адаптация и несполучлива адаптация.
The criteria set for assessment of adaptation options includes parameters such as time, budget, benefits, efforts, indicators for measurement, institutional arrangements, consequences of in-adaptation and maladaptation.
Определянето на времето за адаптация е особено трудно решение, защото включва балансиране на два важни, но твърде несигурни рискове.
The timing of adaptation is a particularly difficult decision because it involves balancing two significant but highly uncertain risks.
Отлагането на адаптацията често позволява по-добро насочване на една мярка (и по този начин избягване на неправилно разпределяне на оскъдни ресурси) в резултат на подобрено знание за изменението на климата и неговите въздействия, но то може да съдържа негативни въздействия, които биха могли да бъдат избегнати чрез по-ранно действие.
Delaying adaptation often allows to better target a measure (and thus to avoid the misallocation of scarce resources) as a result of improved knowledge about climate change and its impacts but it may involve adverse impacts that could have been avoided by earlier action.
Различни автори са изследвали този проблем, свързан с решението, и са предложили критерии за приоритизация на адаптационните мерки (Smit и Lenhart, 1996 г.).
Various authors have investigated this decision problem and come up with criteria for the prioritization of adaptation measures (Smit and Lenhart 1996).
Съществува общо съгласие, че следните критерии показват условия, които благоприятстват изпреварващата адаптация:
There is general agreement that the following criteria indicate conditions that are favorable for anticipatory adaptation:
Нетни ползи в диапазона на реалистични сценарии за климата („печеливши при всички обстоятелства/само някои губят”);
Net benefits across the plausible range of climate scenarios (‘no/low regrets');
Занимава се с решения с дългосрочни въздействия, или с мерки с дълги срокове за реализиране;
Addresses decisions with long-term effects or measures with a long lead time;
Занимава се с необратими или катастрофални въздействия;
Addresses irreversible or catastrophic impacts;
Занимава се със системи, които са чувствителни към бързо променящи се параметри на климата (основно екстремни метеорологични условия);
Addresses systems that are sensitive to rapidly changing climate parameters (primarily extreme weather); and
Реверсира тенденции, които намаляват бъдеща адаптируемост.
Reverses trends that reduce future adaptability.
Здравната адаптация към изменението на климата трябва да съответства на времевата програма и хоризонтите на Националната здравна стратегия (2014-2020 г.), плановете за общинско развитие (2014-2020 г.), и не на последно място - на дневния ред на ЕС и здравните политики на СЗО.
The health adaptation to climate change should comply with the time programming and horizons of the NHS (2014-2020), the municipal development plans (2014-2020), and not the least - the working agenda of the EU and WHO health policies.
Световната банка43 има предварителни пресмятания за средногодишните разходи за адаптация в здравния сектор за превенция и лечение на диария и малария, които възлизат на около 2 млрд. щ.
The World Bank estimates average annual adaptation costs in the health sector for diarrhea and malaria prevention and treatment at around US$2 billion over the 40- year period 2010-2050.
д. за 40-годишния период 2010-2050 г. Тези предварителни оценки са по-ниски от предварителните оценки на РКООНИК (виж текста по-долу).
These estimates are lower than prior UNFCCC estimates (see in the following paragraphs).
Тези разходи представляват разходи за предотвратяване на допълнителни случаи на недохранване, маларийни и диарийни заболявания, дължащи се на изменението на климата до 2030 г. (само за страни с ниски и средни нива на доходите, разходите на развитите страни не влизат в оценката).
These costs represent the costs of preventing additional cases of malnutrition, malaria, and diarrheal disease due to climate change by 2030 (low- and middle-income countries only, developed country costs were not estimated).
Ранни доказателства на база глобални, национални и местни изследвания предполагат, че разходите за третиране на допълнителни случаи на заболяване в резултат от изменението на климата могат да бъдат съществени и значително по-високи от текущите бюджети, предназначени за тези болести в повечето развиващи се страни (Ebi, 2008 г.).
The early evidence from global, national and local studies suggests that the costs of treating additional cases of illness resulting from climate change may be substantial, and considerably higher than the current budgets allocated for these diseases in most developing countries (Ebi 2008).
Проучванията на здравната икономика във връзка с изменението на климата обаче, са все още в детската си възраст.
However, studies of the health economics of climate change are in their infancy.
Съществуват малко на брой предварителни оценки за разходите за адаптация, които е трудно да бъдат сравнени с други проучвания за здравни разходи поради използването на различни метрики и аналитични допускания.
There are very few estimates of adaptation costs, and these are difficult to compare with other health cost studies because of the use of different metrics and analytical assumptions.
Характерът на изменението на климата, както и разнообразните и често косвени начини, по които то създава здравни рискове, предоставя особени предизвикателства.
The nature of climate change and the diverse and often indirect ways in which it poses health risks, presents challenges.
Те включват предизвикателството на съвместните разходи (платени от един сектор интервенции могат да имат последици в редица други сектори), а също и трудността за разграничаване между «разходи от бездействие» (т.е. разходите и физическите въздействия, свързани с изменението на климата в отсъствие на планирана адаптация или смекчаване) и «разходи за адаптация» (разходите за предприемане на мерки за намаляване или справяне с допълнителни здравни въздействия, възникващи в резултат от изменението на климата).
These include the challenge of joint cost (interventions paid for by one sector may have implications across a range of other sectors), as well as the difficulty in distinguishing between ‘costs of inaction' (that is, the costs and physical impacts associated with climate change in the absence of planned adaptation or mitigation) and ‘costs of adaptation' (the costs of taking measures to reduce or to cope with additional health impacts arising as a result of climate change).
Освен това, е свършена относително малко работа за предварително оценяване на икономическата стойност на потенциалните здравни съпътстващи ползи, които могат да се получат чрез смекчаване на негативните последици от изменение на климата.
In addition, there has been relatively little work on estimating the economic value of the potential health co-benefits that may be gained through climate change mitigation.
Отчитайки само последиците от смекчаване на негативните въздействия на ПГ върху качеството на атмосферния въздух, най-скорошният оценъчен доклад на Междуправителствената група по изменение на климата (IPCC) заключи, че има “множество доказателства”, и “силно съгласие”, че “монетизираните здравни ползи могат да компенсират една съществена част от разходите във връзка със смекчаване на изменението на климата” (Barker и колектив, 2007 г.).
Considering only the implications of GHG mitigation on air quality, the most recent assessment report of the IPCC concluded that there is ‘much evidence', and ‘high agreement', that 'the monetized health benefits may offset a substantial fraction of the mitigation costs' (Barker et al. 2007).
Тези предварителни оценки обаче, все още не са взели предвид много потенциални здравни ползи и разходи, напр. оценяване на спестени животи чрез подобряване на изолацията и енергийната ефективност в домовете, или чрез улесняването на безопасния обществен и активен транспорт (Younger и колектив, 2008 г.).
However, these assessments have not yet considered many potential health benefits, and costs, for example valuing lives saved through improvements in insulation and energy efficiency in houses, or from facilitating safe public and active transport (Younger et al.).
Според Sambo (2011 г.) здравните „разходи за адаптация” включват:
According to Sambo (2011) health ‘adaptation costs' include the following:
Разходи за подобряване или модифициране на здравните защитни системи, напр. разширяване на здравните или векторни системи за надзор - това включва разходите, свързани с изграждане на нова инфраструктура, увеличавайки лабораторния и друг капацитет и обучавайки новия персонал полагащ здравни грижи за хората; подготвеност за бедствия, включително обучение и поддържане на списък от професионалисти по спешна медицинска помощ; Общностно базирано обучение за предоставяне на първа помощ, напр. за справяне с нови рискове (топлинни удари) или здравни нужди след бедствие;
Costs of improving or modifying health protection systems, for example, expanding health or vector surveillance systems - this includes the costs associated with building new infrastructure, increasing laboratory and other capacities, and training new health care workers; disaster preparedness including training and keeping a roster of emergency health professionals; and community-based first aid training, for example, to deal both with new risks (such as heat strokes) or post- disaster health needs;
Разходи за въвеждане на нови здравни интервенции (напр. системи за ранно предупреждение във връзка с топла вълна или други системи с по-широко предназначение);
Costs of introducing novel health interventions (for example, heat-wave or other broader early warning systems);
Допълнителни разходи за отговаряне на стандартите за околна среда и на здравните регулаторни стандарти (напр. стандарти за качество на въздуха и на водата);
Additional costs for meeting environmental and health regulatory standards (for example, air quality standards, and water quality standards);
Разходи за подобряване/модифициране на инфраструктурата на здравни системи, напр. адаптиране на болници към по-топлите летни периоди; "устойчивост срещу бедствия“ на съществуваща и нова инфраструктура
Costs of improving or modifying health systems infrastructure, for example, adapting hospitals to hotter summers; and ‘disaster proofing' existing and new infrastructure;
Професионални здравни разходи - напр. мерки за предотвратяване на неблагоприятните въздействия от увеличеното топлинно натоварване върху здравето и производителността на работниците;
Occupational health costs, for example, measures to prevent the adverse impacts of increased heat load on the health and productivity of workers;
Разходи за здравни проучвания, свързани с намаляване на въздействието от изменението на климата - напр. оценъчни проучвания;
Costs of health research on reducing the impact of climate change, for example, evaluation studies; and
Разходи за предотвратяване на допълнителни случаи на заболяване, дължащо се на изменението на климата съгласно прогнозите на развиващ се по сценарий модел на въздействие.
Costs of preventing the additional cases of disease due to climate change as estimated by scenario-driven impact models.
Финансирането на адаптацията в широк смисъл се отнася до ресурси, които се използват за подпомагане на устойчиво на климатичните изменения развитие (World Bank, 2011 г.).
Financing of adaptation broadly refers to resources that are deployed to support climate-resilient development (World Bank 2011).
Финансиране за адаптация може да бъде мобилизирано чрез диапазон от международни и национални, обществени и частни механизми за финансиране и може да приема различни форми (напр. заеми и грантове).
Funding for adaptation can be mobilized through a range of international and domestic, public and private financing mechanisms, and can take various forms (for example, loans and grants).
Източниците на публично финансиране се използват обичайно за подпомагане на проекти в инфраструктурни сектори, където възвръщаемостта на инвестициите (ROIs) обикновено е по-малко атрактивна за частни инвеститори.
Public financing sources are typically used to support projects in the infrastructure sectors, where returns on investments are usually less attractive to private investors.
Източниците на публично финансиране за адаптация включват приноси на националните бюджети, фондове за многостранно и двустранно развитие и оперативните фондове на РКООНИК - Фонд «Адаптация», Фонд „Най-слабо развити страни” и Специалния фонд за изменение на климата (Christiansen и колектив, 2012 г.).
Sources of public financing for adaptation include contributions from national budgets, multilateral and bilateral development funds, and UNFCCC operational funds - the Adaptation Fund, the Least Developed Countries Fund, and the Special Climate Change Fund (Christiansen et al. 2012).
Един потенциално основен източник на бъдещо публично финансиране за адаптация е Фондът за зелен климат, който бе специално заделен на 17-тата Конференция на страните по РКООНИК в Дърбан.
A potentially key source of future public financing for adaptation is the Green Climate Fund that was officially designated at the 17th Conference of the Parties to the UNFCCC in Durban.
Частното финансиране за адаптация остава ограничено поради пазара, институционални и политически бариери, които понижават възвръщаемостта на инвестициите за тези дейности (Korvats и колектив, 2008 г.).
Private adaptation financing remains limited owing to market, institutional, and policy barriers that depress return on investments on these activities (Korvats et al. 2008).
Публично-частните партньорства обаче, които използват публично финансиране за леверидж на частни инвестиции, понастоящем се използват за финансиране на проекти в няколко чувствителни към климата сектори, като инфраструктура в енергийния сектор, транспорт, водоснабдяване и канализация (World Bank, 2011b г.).
However, public-private partnerships that use public financing to leverage private investment are currently used to fund projects in several climate-sensitive sectors, such as infrastructure in the energy, transport, and water and sewage sectors (World Bank 2011b).
Тези партньорства не непременно са фокусирани върху адаптацията към изменението на климата, но могат да служат за модели на бъдещи проекти за адаптация.
These partnerships are not necessarily focused on climate adaptation but can serve as models for future adaptation projects.
Една предварителна оценка на вариантите за здравна адаптация, е показана в таблица 8.
A preliminary cost estimation of the health adaptation options is shown in Table 8.
Възможности за адаптиране на здравето в България, оценени по различни
Health Adaptation options in Bulgaria assessed by various criteria
По-здраво и икономически по-активно население, резултиращо в по-малко социални плащания към болни хора;
A healthier and more economically active population, resulting in fewer social payments to sick people;
Създаване на осведоменост сред общностите, за да се увеличи устойчивостта към изменението и колебанията на климата;
Creating awareness among communities, to increase resilience to climate change and variability;
Разработване на практически инструменти за справяне с колебанията и изменението на климата;
Development of practical tools to cope with climate variability and change;
Осигуряване на възможност на работещите на терен специалисти да извършват необходими интервенции в съответствие с изискванията, съдържащи се в Указанията на Системата за ранно предупреждение (EWARS) и Указанията за психо-социални интервенции;
Enabling field practitioners to carry out required interventions as per requirement of Early Warning Reporting System Guidelines, the Psychosocial Intervention Guidelines;
Подобрена координация и сътрудничество между различни държавни и неправителствени организации, занимаващи се с адаптация към изменението на климата, с цел защита на човешкото здраве;
Enhanced coordination and cooperation among different governmental and NGOs concerned with CCA to protect human health;
Подобрено знание сред широката общественост за това как сами да се защитават спрямо чувствителни към изменението на климата болести;
Enhanced knowledge among the general public on how to protect themselves against climate-sensitive diseases;
Улесняване хармонизацията на здравни въпроси с икономическото развитие;
Facilitating the harmonization of health issues with economic development;
Хармонизирани структури за управление за всички мерки от годишните оперативни планове;
Harmonized management structures across all provisions provided by the Annual Operational Plans;
Подобрено общо здраве на населението на страната и произтичащ принос към човешкото развитие;
Improved general health of the national population and consequent contribution to human development;
Подобрени взаимодействия между здравни служители и заинтересовани групи, споделяне на ресурси и намаляване дублирането на задачи в рамките на една област;
Improved interactions between health officers and stakeholders and sharing of resources and reduction in duplication of tasks within a district;
Повишена осведоменост за потенциални въздействия на изменението на климата в различни среди;
Increased awareness of the potential impacts of climatic change across various media;
Увеличена осведоменост и укрепен институционален капацитет за справяне с други здравни рискове, свързани с изменението на климата;
Increased awareness and strengthened institutional capacity to address other health risks from climate change;
Увеличен капацитет на участниците в здравеопазването във връзка с чувствителни към изменението на климата болести;
Increased capacity of health actors to climate sensitive diseases;
Увеличени знания и умения за наблюдаване на промените в климата и предприемане на превантивни стъпки за минимизиране на възможни негативни въздействия върху човешкото здраве;
Increased knowledge and skills to monitor variations in climate and make preventive steps to minimize possible detrimental effects on human health;
Укрепване на междудисциплинарното сътрудничество и комуникация в рамките на всички нива в Министерство на здравеопазването;
Strengthening both inter disciplinary collaboration and communication within all levels the Ministry of Health;
Укрепване на здравното образование и обучение за въздействията от изменението на климата върху околната среда и човешкото здраве;
Strengthening health education and training on the impacts of climatic change on the environment and human health;
Укрепване на междусекторното сътрудничество на всички нива;
Strengthening inter-sectoral collaboration at all levels;
Укрепване на партньорствата.
Strengthening partnerships.
Допълнителни ползи от адаптацията.
Ancillary benefits of adaptation.
Някои варианти за адаптация могат да предложат допълнителни ползи (съпътстващи ползи) независимо от техните преки ползи във връзка с намаляване на уязвимостта по отношение на климата.
Some adaptation options may offer ancillary benefits (or co-benefits) independent of their direct benefits with respect to reducing vulnerability to climate.
Потенциалните съпътстващи ползи имат две важни последици за планиране и изпълнение на адаптацията.
The potential for co-benefits has two important implications for adaptation planning and implementation.
На първо място, тяхното взимане предвид може да доведе до поблагоприятно оценяване на разходоефективността на конкретния вариант за адаптация (Hallegatte, 2009 г.).
First, their consideration may result in a more favorable assessment of the cost-effectiveness of a specific adaptation option (Hallegatte 2009).
На второ място, отчитането на допълнителните ползи на адаптацията могат да подпомогнат ефективното интегриране на адаптацията в съществуващите процеси на управление и взимане на решения (Ahmed и Fajber, 2009 г.; Dovers, 2010 г.).
Second, consideration of the ancillary benefits of adaptation may help in efficiently integrating adaptation into existing management and decision-making processes (Ahmed and Fajber 2009, Dovers 2010).