natgillin/translations-raw huggingface dataset:
срокът за опозиция и срокът за плащане на таксата за опозиция, определени в член 46 от Регламента за марките на ЕС;
the opposition period and the time limit for paying the opposition fee laid down in Article 46 EUTMR;
никой от другите срокове по време на производство по опозиция не е предвиден в член 105 от Регламента за марките на ЕС и следователно не е изключен от допълнително обработване.
None of the other time limits during the opposition procedure are referred to in Article 105 EUTMR and, therefore, they are not excluded from further processing.
Следователно Службата разрешава допълнително обработване за:
Consequently, the Office will grant further processing for:
срока съгласно член 146, параграф 7 от Регламента за марките на ЕС за превод на опозицията;
○ the time limit under Article 146(7) EUTMR to translate the notice of opposition;
срока съгласно член 5, параграф 5 от ДРМЕС за отстраняване на пропуските, които засягат допустимостта на опозицията;
○ the time limit under Article 5(5) EUTMDR to remedy deficiencies that affect the admissibility of the opposition;
срока за възразяващата страна да обоснове опозицията си съгласно член 7 от ДРМЕС;
the time limits for the opponent to substantiate its opposition under Article 7 EUTMDR;
срока, определен в член 8, параграф 2 от ДРМЕС за заявителя да предостави бележките си;
the time limit laid down in Article 8(2) EUTMDR for the applicant to reply;
срока съгласно член 8, параграф 4 от ДРМЕС за възразяващата страна да отговори;
the time limit under Article 8(4) EUTMDR for the opponent to reply;
сроковете за последваща размяна на аргументи, ако Службата позволи (07/12/2011, R 2463/20101, Pierre Robert / Pierre Robert (fig.);
the time limits for any further exchange of arguments, if allowed by the Office (07/12/2011, R 2463/20101, Pierre Robert / Pierre Robert (fig.);
срока съгласно член 10, параграф 1 от ДРМЕС, в който заявителят трябва да поиска от възразяващата страна да докаже използването на неговата по-ранна марка;
○ the time limit under Article 10(1) EUTMDR for the applicant to request that the opponent prove use of its earlier mark;
срока съгласно член 10, параграф 2 от ДРМЕС, в който възразяващата страна трябва да представи доказателство за използването на своята по-ранна марка;
○ the time limit under Article 10(2) EUTMDR for the opponent to submit proof of use of its earlier mark;
срока съгласно член 10, параграф 6 от ДРМЕС за превод на доказателството за използване;
○ the time limit under Article 10(6) EUTMDR to translate proof of use.
определените в член 32, член 34, параграф 1, член 38, параграф 1, член 41, параграф 2, член 53, параграф 3, член 68 и член 72, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС и сроковете за претендиране на предходност след подаване на заявка по смисъла на член 39 от Регламента за марките на ЕС, определени в Регламента за прилагане на Регламента за марките на Европейския съюз.
those laid down in Article 32, Articles 34(1), 38(1), 41(2) and 53(3), Article 68 and Article 72(5) EUTMR, and the time limits laid down by the EUTMIR for claiming, after the application has been filed, seniority within the meaning of Article 39 EUTMR.
Член 105 от Регламента за марките на ЕС не изключва никой от сроковете, които се прилагат за производства по отмяна или обявяване на недействителност.
Article 105 EUTMR does not exclude any of the time limits that apply in proceedings for revocation or declaration of invalidity.
Страната, искаща продължаване на производството, трябва да отправи искането, за което се заплаща такса, определена в приложение I към Регламента за марките на ЕС, в срок от два месеца след изтичане на първоначалния срок и да извърши пропуснатото действие до момента на получаване на искането за продължаване.
The party seeking continuation of proceedings must make the request, for which a fee is charged as established in Annex I of the EUTMR, within two months of the expiry of the original time limit and complete the omitted act by the time the request for continuation is received.
Чрез искането за удължаване на срок не се извършва пропуснатото действие.
A request for an extension of time does not constitute the completion of the ‘omitted act'.
Не се разрешава удължаване или продължаване на двумесечния срок.
There can be no extension or continuation of the two-month deadline.
Не съществува изискване по същество, което да бъде изпълнено като при подаване на искане за restitutio in integrum.
There is no substantive requirement to be fulfilled such as when requesting restitutio in integrum.
Ако службата приеме искането за продължаване на производството се счита, че последствията от неспазването на срока не са настъпили.
If the Office accepts the request for continuation of proceedings, the consequences of having failed to observe the time limit will be deemed not to have occurred.
Ако бъде прието решение между датата на изтичане на неспазения срок и искането за продължаване на производството, отделът, който е компетентен да взема решения относно пропуснатото действие, преразглежда решението и, ако извършването на пропуснатото действие само по себе си е достатъчно, приема различно решение.
If a decision has been taken between the expiry of that time limit and the request for the continuation of proceedings, the department competent to decide on the omitted act will review the decision and, where completion of the omitted act itself is sufficient, take a different decision.
Ако в резултат на преразглеждането Службата заключи, че не се налага да променя първоначалното решение, тя потвърждава посоченото решение писмено.
If, following the review, the Office concludes that the original decision does not need to be altered, it will confirm that decision in writing.
Правата на страна по производство пред Службата могат да бъдат възстановени (restitutio in integrum), ако независимо че е положила всички усилия с оглед на обстоятелствата, тя не е успяла да спази определен от Службата срок, при условие че прякото последствие от неспазването на срока по силата на разпоредбите на регламентите е изгубването на право или основание за обжалване.
A party to proceedings before the Office may be reinstated in its rights (restitutio in integrum) if, in spite of all due care required by the circumstances having been taken, it was unable to meet a time limit vis-à-vis the Office, provided that the failure to meet the time limit had the direct consequence, by virtue of the provisions of the regulations, of causing the loss of any right or means of redress.
Насоки за проверка в Службата, част A, Общи правила Страница 15
Guidelines for Examination in the Office, Part A, General Rules Page 3
Общи принципи, които трябва да се спазват по време на производствата
General Principles to Be Respected in the Proceedings
РАЗДЕЛ 2
SECTION 2
ОБЩИ ПРИНЦИПИ, КОИТО ТРЯБВА ДА СЕ СПАЗВАТ ПО ВРЕМЕ НА ПРОИЗВОДСТВАТА
GENERAL PRINCIPLES TO BE RESPECTED IN THE PROCEEDINGS
1 Подходящo мотивиране 3
1 Adequate Reasoning 3
2 Правото на изслушване 3
2 The Right to Be Heard 3
3 Други общи принципи на правото на ЕС 4
3 Other General Principles of EU Law 4
4 Средства за събиране на доказателства 5
4 Means of Taking Evidence 5
4.1 Писмени доказателства 6
4.1 Written evidence 6
4.2 Устни показания и проверки 7
4.2 Oral evidence and inspections 7
4.3 Специфични доказателствени средства 7
4.3 Specific means of evidence 7
4.3.1 Назначаване на експертиза от Службата 7
4.3.1 Commissioning of experts by the Office 7
4.3.2 Клетвени декларации 8
4.3.2 Affidavits 8
4.3.3 Проверки 9
4.3.3 Inspections 8
5 Устни производства 9
5 Oral Proceedings 9
5.1 Призоваване за устно производство 10
5.1 Summons to oral proceedings 9
5.2 Език на устното производство 10
5.2 Language of oral proceedings 10
5.3 Ход на устните производства 10
5.3 Course of the oral proceedings 10
5.4 Протоколи от устните показания и устните производства 11
5.4 Minutes of oral evidence and of oral proceedings 10
5.5 Разноски за събиране на доказателства в устното производство 11
5.5 Costs of taking evidence in oral proceedings 11
6 Решения 12
6 Decisions 11
6.1 Съдържание 12
6.1 Contents 11
6.2 Разпределение на разноските 12
6.2 Apportionment of costs 12
Подходящo мотивиране
1 Adequate Reasoning
Членове 94 до 97 и член 109 от Регламента за марките на ЕС
Articles 94 to 97 and 109 EUTMR
Член 38 от Регламента за изпълнение на Регламента за промишлен дизайн на Общността
Office decisions will be in writing and will state the reasons on which they are based.
Ако Службата не отговори по всички аргументи, повдигнати от страните, това не е непременно нарушение на задължението за посочване на основания (11/06/2014, T486/12, Metabol, EU:T:2014:508, § 19; 28/01/2014, T600/11, Carrera panamericana, EU:T:2014:33, § 21; 15/07/2014, T576/12, Protekt, EU:T:2014:667, § 78; 18/11/2015, T813/14, Cases for portable computers, EU:T:2015:868, § 15).
However, if the Office does not respond to all the arguments raised by the parties, this does not necessarily infringe the duty to state reasons (11/06/2014, T486/12, Metabol, EU:T:2014:508, § 19; 28/01/2014, T600/11, Carrera panamericana, EU:T:2014:33, § 21; 15/07/2014, T576/12, Protekt, EU:T:2014:667, § 78; 18/11/2015, T813/14, Cases for portable computers, EU:T:2015:868, § 15).
Достатъчно е да изложи фактите и правните съображения, които са от основно значение в контекста на решението (18/01/2013, T137/12, Vibrator, EU:T:2013:26, § 41-42; 20/02/2013, T378/11, Medinet, EU:T:2013:83, § 17; 03/07/2013, T236/12, Neo, EU:T:2013:343, § 57-58; 16/05/2012, T580/10, Kindertraum, EU:T:2012:240, § 28; or 10/10/2012, T569/10, Bimbo Doughnuts, EU:T:2012:535, § 42-46, 08/05/2014, C591/12 P, Bimbo Doughnuts, EU:C:2014:1273).
It is sufficient that it sets out the facts and legal considerations of fundamental importance in the context of the decision (18/01/2013, T137/12, Vibrator, EU:T:2013:26, § 41-42; 20/02/2013, T378/11, Medinet, EU:T:2013:83, § 17; 03/07/2013, T236/12, Neo, EU:T:2013:343, § 57-58; 16/05/2012, T580/10, Kindertraum, EU:T:2012:240, § 28; or 10/10/2012, T569/10, Bimbo Doughnuts, EU:T:2012:535, § 42-46, 08/05/2014, C591/12 P, Bimbo Doughnuts, EU:C:2014:1273).
Службата може да използва като основа на аргументацията си общоизвестни факти.
The Office can use facts that are a matter of common knowledge as a basis for its reasoning.
Общоизвестни факти са тези, за които съществува голяма вероятност да са известни на всеки или които могат се научат от общодостъпни източници, или факти, за които съществува голяма вероятност да са известни на всеки с общ практически опит в търговията с потребителски стоки, и по-специално на потребителите на такива стоки.
Well-known facts are those that are very likely to be known by anyone or may be learnt from generally accessible sources or those that are very likely to be known by anyone with general practical experience of marketing consumer goods and in particular by the consumers of those goods.
От Службата не се изисква да доказва точността на тези общоизвестни факти и поради това тя не е задължена да дава примери за такива случаи от практиката; по собствено усмотрение засегнатата страна представя доказателства да ги обори (20/03/2013, T277/12, Caffè Kimbo, EU:T:2013:146, § 46; 11/07/2013, T208/12, Rote Schnürsenkelenden, EU:T:2013:376, § 24; 21/02/2013, T427/11, Bioderma, EU:T:2013:92, § 19-22; 08/02/2013, T33/12, Medigym, EU:T:2013:71, § 20, 25; 07/12/2012, T42/09, Quadratum, EU:T:2012:658, § 73; 19/09/2012, T231/11, Stoffmuster, EU:T:2012:436, § 51).
The Office is not required to prove the accuracy of these well-known facts and, therefore, it is not obliged to give examples of such practical experience; it is up to the party concerned to submit evidence to refute it (20/03/2013, T277/12, Caffè Kimbo, EU:T:2013:146, § 46; 11/07/2013, T208/12, Rote Schnürsenkelenden, EU:T:2013:376, § 24; 21/02/2013, T427/11, Bioderma, EU:T:2013:92, § 19-22; 08/02/2013, T33/12, Medigym, EU:T:2013:71, § 20, 25; 07/12/2012, T42/09, Quadratum, EU:T:2012:658, § 73; 19/09/2012, T231/11, Stoffmuster, EU:T:2012:436, § 51).
Правото на изслушване
2 The Right to Be Heard
Съгласно този принцип Службата може да основава свое решение само на фактически или правни доказателства, по които страните са имали възможност да представят становище.
In accordance with that principle, the Office may base its decision only on matters of fact or of law on which the parties have been able to set out their views.
Следователно, когато Службата събира факти, които да послужат за основа на нейно решение, тя има задължението да уведоми страните за тях, за да могат те да представят становища ((07/11/2014, T567/12, Kaatsu, EU:T:2014:937, § 50-51 и цитираната в него съдебна практика).
Consequently, where the Office gathers facts to serve as a basis for its decision, it is obliged to notify the parties of those facts in order that the parties may submit their views on them (07/11/2014, T567/12, Kaatsu, EU:T:2014:937, § 50-51 and case-law cited therein).
Правото на изслушване се отнася за всички фактически или правни въпроси и доказателства, на които се основава решението.
The right to be heard covers all the matters of fact or law and evidence that form the basis for the decision.
Службата взема под внимание правни доказателства, независимо дали страните са пледирали по тях.
The Office will take legal issues into account, irrespective of whether or not they have been pleaded by the parties.
При проверката, тя проверява факти по свое усмотрение; същевременно при производства по опозиция, искане за заличаване и обявяване на недействителност на дизайн проверкатапроверката се ограничава до фактите, доказателствата и аргументите, представени от страните.
For examination, it will examine the facts on its own motion; however, in opposition, cancellation and design invalidity proceedings, it will restrict its examination of facts, evidence and arguments to those provided by the parties.
Това ограничаване обаче не пречи на Службата да взема под внимание допълнителни общоизвестни факти.
Nevertheless, this restriction does not prevent the Office from taking additional well-known facts into consideration.
Въпреки че Службата е задължена да вземе решение по всяко искане (10/06/2008, T85/07, Gabel, EU:T:2008:186, § 20), от нея не се изисква да посочи изрично основанията за оценката си на всяко отделно представено доказателство или на всеки представен аргумент, ако счете това доказателство или аргумент за несъществени или нямащи отношение към решаването на спора (15/06/2000, C237/98 P, Dorsch Consult v Council and Commission, EU:C:2000:321, § 51).
While the Office must rule on each head of claim (10/06/2008, T85/07, Gabel, EU:T:2008:186, § 20), it is not required to give express reasons for its assessment in respect of each and every piece of evidence submitted or arguments put forward, where it considers that evidence or arguments to be unimportant or irrelevant to the outcome of the dispute (15/06/2000, C237/98 P, Dorsch Consult v Council and Commission, EU:C:2000:321, § 51).
Правото на изслушване не се прилага за вземането на окончателно решение.
The right to be heard does not apply to the final position to be adopted.
Следователно Службата не е обвързана да уведомява страните за правното си становище преди да вземе решение и по този начин да им даде възможност да представят бележките си по тази позиция или дори да представят допълнителни доказателства (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 37; 14/06/2012, T293/10, Colour per se, EU:T:2012:302, § 46 in fine; 08/03/2012, T298/10, Biodanza, EU:T:2012:113, § 101; 20/03/2013, T277/12, Caffè Kimbo, EU:T:2013:146, § 45-46).
Therefore, the Office is not bound to inform the parties of its legal opinion before issuing a decision and thus afford them the opportunity to submit their observations on that position or even to submit additional evidence (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 37; 14/06/2012, T293/10, Colour per se, EU:T:2012:302, § 46 in fine; 08/03/2012, T298/10, Biodanza, EU:T:2012:113, § 101; 20/03/2013, T277/12, Caffè Kimbo, EU:T:2013:146, § 45-46).
Промяна в обстоятелствата в хода на производството (напр. ако по време на производство по опозиция изтече срокът на по-ранното право, на което се основава опозицията, защото не е подновено или е обявено за недействително) също се взема предвид и страните се информират съответно.
Changing circumstances arising in the course of the proceedings (e.g. if during opposition proceedings the earlier right on which the opposition was based lapses because it is not renewed or is declared invalid) will also be taken into account and the parties will be informed accordingly.
Други общи принципи на правото на ЕС
3 Other General Principles of EU Law
Службата е длъжна да спазва общите принципи на правото на ЕС, например принципа на равно третиране и принципа на добра администрация (24/01/2012, T260/08, Visual Map, EU:T:2012:23; 23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 73).
The Office must respect the general principles of EU law, such as equal treatment and sound administration (24/01/2012, T260/08, Visual Map, EU:T:2012:23; 23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 73).
От съображения за правна сигурност и добра администрация е задължително да се извършва строга и пълна проверка на всички заявки, за да не се допуска неправилно регистриране на марки и дизайни.
For reasons of legal certainty and of sound administration, there must be a stringent and full examination of all applications in order to prevent trade marks and designs from being improperly registered.
Такава проверка трябва да се извършва за всеки отделен случай (23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51).
That examination must be undertaken in each individual case (23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51).
Законосъобразността на решенията на Службата трябва да се оценява единствено въз основа на регламентите на ЕС и тълкуванията им в съдебната практика на Европейския съюз.
The lawfulness of the Office's decisions must be assessed solely on the basis of EU regulations, as interpreted by the European Union judicature.
Съобразно с това Службата не е обвързана нито с предходните си постановени решения, нито с решение, постановено в държава-членка или пък в трета страна, определящо въпросния знак/дизайн като подлежащ на регистрация като национална марка/дизайн (23/01/2014, T513/12, Norwegian getaway, EU:T:2014:24, § 63).
Accordingly, the Office is not bound either by its previous decision-making practice or by a decision given in a Member State, or indeed a third country, that the sign/design in question is registrable as a national mark/design (23/01/2014, T513/12, Norwegian getaway, EU:T:2014:24, § 63).
Това е вярно дори ако решението е било взето в държава, принадлежаща към езиковата зона, от която произлиза въпросният словен знак (16/05/2013, T356/11, Equipment, EU:T:2013:253, § 7).
This is true even if the decision was adopted in a country belonging to the linguistic area in which the word sign in question originated (16/05/2013, T356/11, Equipment, EU:T:2013:253, § 7).
Същевременно в светлината на принципа на равно третиране и принципа на добра администрация Службата взема под внимание решенията, които вече са взети по отношение на сходни заявки, и задължително прави внимателна преценка дали да постанови сходно решение (10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 74-75; 27/02/2014, T225/12, LIDL express, EU:T:2014:94, § 56; 23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 12/12/2013, T156/12, Oval, EU:T:2013:642, § 28).
However, in the light of the principles of equal treatment and sound administration, the Office will take into account the decisions already taken in respect of similar applications and must carefully consider whether it should decide in the same way or not (10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 74-75; 27/02/2014, T225/12, LIDL express, EU:T:2014:94, § 56; 23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 12/12/2013, T156/12, Oval, EU:T:2013:642, § 28).
Още повече че принципът на равно третиране и принципът на добра администрация трябва да се прилагат, като се съчетават със спазването на принципа на законност, съгласно който никой не може да се позовава в своя полза на незаконосъобразност, допусната в полза на другиго (23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 12/12/2013, T156/12, Oval, EU:T:2013:642, § 29; 02/05/2012, T435/11, UniversalPHOLED, EU:T:2012:210, § 38; 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 76-77).
Moreover, the principle of equal treatment and sound administration must be applied in a manner that is consistent with the principle of legality, according to which a person may not rely, in support of his or her claim, on an unlawful act committed in another procedure (23/01/2014, T68/13, Care to care, EU:T:2014:29, § 51; 12/12/2013, T156/12, Oval, EU:T:2013:642, § 29; 02/05/2012, T435/11, UniversalPHOLED, EU:T:2012:210, § 38; 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 76-77).
Средства за събиране на доказателства
4 Means of Taking Evidence
Членове 96-97 от Регламента за марките на ЕС
Articles 96 to 97 EUTMR
Членове 49-55 от ДРМЕС
Articles 49 to 55 EUTMDR
Във всички производства пред Службата могат да се събират доказателства.
In any proceedings before the Office, evidence may be taken.
Средствата за събиране на доказателства са изброени в член 97 от Регламента за марките на ЕС, член 51 от ДРМЕС, член 65 от Регламента за промишлен дизайн на Общността и член 43 от Регламента за изпълнение на Регламента за промишлен дизайн на Общността, въпреки че списъкът не е изчерпателен.
The means for taking evidence are listed in Article 97 EUTMR, Article 51 EUTMDR, Article 65 CDR and Article 43 CDIR, although that list is not exhaustive.
Средствата за събиране на доказателства са следните:
The means of evidence are as follows:
изслушване на страните;
hearing the parties,
искане на информация;
requests for information,
представяне на документи или на доказателствени средства;
the production of documents and items of evidence,
изслушване на свидетели;
hearing witnesses,
експертизи;
opinions by experts,
Службата решава кои от тези средства да прилага, но ги прилага само когато е необходимо за проверката на досието.
The Office will decide which of these means to use but will use them only when necessary for examining the file.
Ако Службата откаже да изпълни искане за събиране на доказателства, това може да се обжалва само заедно с жалбата срещу окончателното решение.
If the Office refuses a request to take evidence, an appeal can only be made together with the appeal against the final decision.
Процедурата, която следва Службата, е различна в зависимост от предложените средства за събиране на доказателства.
The procedure followed by the Office varies depending on the means of taking evidence proposed.
Писмени доказателства
4.1 Written evidence
При събиране на доказателства в повечето случаи Службата се ограничава до писмени доказателства.
When taking evidence, the Office will confine itself to written evidence in most cases.
Те са най-евтиното, просто и гъвкаво средство за събиране на доказателства.
This is the least costly, simplest and most flexible means of taking evidence.
Затова Службата отдава предпочитание на подаването на документи и на доказателствени средства.
The Office will therefore give preference to the submission of documents and items of evidence.
Същевременно други възможни средства за събиране на писмени доказателства включват не само искане за информация или писмени клетвени или тържествени декларации, или такива, които имат същото действие съгласно законодателството на държавата, в която са съставени, но и мнения на експерти, които може да се състоят единствено от писмен доклад.
However, other possible written means of taking evidence include not only a request for information or statements in writing that have been sworn or affirmed or have a similar effect thereto under the law of the State in which they are drawn up, but also opinions by experts, which may consist solely of a written report.
Регламентите не предвиждат специална процедура или формално изискване.
The Regulations make no provision for any special procedure or formality.
Следователно се прилагат общите процедурни правила на Службата.
Therefore, the Office's general rules of procedure apply.