natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Съществуването на пряка или непряка връзка между страните преди подаването на заявка за марка на ЕС, например преддоговорни, договорни или следдоговорни (остатъчни) отношения, също може да бъде индикация за недобросъвестност от страна на притежателя на марка на ЕС (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 85-87; 11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 25-32).
The existence of a direct or indirect relationship between the parties prior to the filing of the EUTM, for example a pre-contractual, contractual or post-contractual (residual) relationship, can also be an indicator of bad faith on the part of the EUTM owner (01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 85-87; 11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 25-32).
Ако притежателя на марка на ЕС е регистрирал знак на свое име, в такива случаи в зависимост от обстоятелствата, това може да се счита за нарушение на почтените търговски и бизнес практики;
The EUTM owner's registration of the sign in its own name in such cases can, depending on the circumstances, be considered a breach of honest commercial and business practices.
г) недобросъвестност е установена, когато притежател на марка на ЕС се опитва изкуствено да удължи гратисния период за неизползване, например чрез подаване на повторна заявка за по-ранна марка на ЕС, за да избегне загубата на право в резултат на неизползване (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 27);
(d) Bad faith has been found where an EUTM owner tries to artificially extend the grace period for non-use, for example by filing a repeat application of an earlier EUTM in order to avoid the loss of a right as a result of non-use (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 27).
Този случай трябва да се разграничи от хипотезата, в която в съответствие с обичайната търговска практика притежателят на марка на ЕС желае да защити вариантите на своя знак, например когато логото се е променило (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 36 et seq.);
This case needs to be distinguished from the situation in which the EUTM owner, in accordance with normal business practice, seeks to protect variations of its sign, for example, where a logo has evolved (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 36 et seq.).
д) недобросъвестност е установена и когато притежателят на марка на ЕС прави поредица от заявки за регистрация на национални марки, с цел да му осигурят блокираща позиция за период, превишаващ 6месечния срок за размисъл, предвиден в член 34, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС, и дори 5годишния гратисен период, предвиден в член 58, параграф 1, буква а) от Регламента за марките на ЕС (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 51);
(e) Bad faith has also been found where the EUTM owner makes a successive chain of applications for registration of national trade marks, designed to grant him a blocking position for a period exceeding the 6month period of reflection provided for by Article 34(1) EUTMR and even the 5year grace period provided for by Article 58(1)(a) EUTMR (07/07/2016, T82/14, LUCEO, EU:T:2016:396, § 51).
е) искане за финансова компенсация, направено от притежателя на марка на ЕС към подалия искането за обявяване на недействителност, може да доведе до установяване на недобросъвестност, ако има доказателства, че притежателят на марката на ЕС е знаел за съществуването на по-ранния идентичен или объркващо сходен знак и е очаквал да получи предложение за финансова компенсация от подалия искането за обявяване на недействителност (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 72).
(f) A request for financial compensation made by the EUTM owner to the invalidity applicant may lead to a finding of bad faith if there is evidence that the EUTM owner knew of the existence of the earlier identical or confusingly similar sign and expected to receive a proposal for financial compensation from the invalidity applicant (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 72).
В допълнение към разгледаните по-горе фактори, други потенциално относими фактори, посочени в съдебната практика и/или в практиката на Службата за оценяване наличието на недобросъвестност, включват изброените по-долу:
In addition to the abovementioned factors, other potentially relevant factors identified in case-law and/or Office practice to assess the existence of bad faith include those listed here.
обстоятелствата, при които е създаден оспорваният знак, неговото използване от създаването му, търговската логика, която е в основата на подаването на заявката за регистрация на този знак като марка на ЕС, и хронологията на събитията, довели до това подаване (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 21 et seq.; 08/05/2014, T327/12, Simca, § 39; 26/02/2015, T257/11, COLOURBLIND, EU:T:2015:115, § 68);
(i) The circumstances under which the contested sign was created, the use made of it since its creation, the commercial logic underlying the filing of the application for registration of that sign as an EUTM and the chronology of events leading up to that filing (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 21 et seq.; 08/05/2014, T327/12, Simca, § 39; 26/02/2015, T257/11, COLOURBLIND, EU:T:2015:115, § 68).
естеството на заявената марка.
(ii) The nature of the mark applied for.
Ако знакът, за който се иска регистрация, се състои от цялата форма и оформление на даден продукт, наличието на недобросъвестност на заявителя на марка на ЕС по време на подаването на заявката би могло да се установи по-лесно, когато свободата на избора на конкурентите по отношение на формата и оформлението на даден продукт е ограничена от технически или търговски фактори, така че притежателят на марка на ЕС е в състояние да попречи на конкурентите си не само да използват идентичен или сходен знак, но и да пускат в продажба сравними стоки (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 50);
Where the sign for which registration is sought consists of the entire shape and presentation of a product, the fact that the EUTM owner was acting in bad faith at the time of filing might more readily be established where the competitor's freedom to choose the shape of a product and its presentation is restricted by technical or commercial factors, with the result that the EUTM owner is able to prevent its competitors not merely from using an identical or similar sign, but also from marketing comparable products (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 50).
степента на присъщия или придобития отличителен характер на знака на подалия искането за обявяване на недействителност и на знака на притежателя на марка на ЕС, както и степента му на добра репутация, дори ако те са само остатъчни (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 40, 46 and 49);
(iii) The degree of inherent or acquired distinctiveness enjoyed by the invalidity applicant's sign and the EUTM owner's sign, as well as its degree of reputation, even if this is only residual (08/05/2014, T327/12, Simca, EU:T:2014:289, § 40, 46 and 49).
фактът, че националната марка, на която притежателят на марка на ЕС е основал своята претенция за приоритет, е обявена за недействителна поради недобросъвестност (30/07/2009, R 1203/20051, BRUTT).
(iv) The fact that the national mark on which the EUTM owner has based a priority claim has been declared invalid due to bad faith (30/07/2009, R 1203/20051, BRUTT).
И накрая, съдебната практика и/или Службата са определили редица фактори, които разглеждани изолирано не са достатъчни, за да се констатира недобросъвестност, но в съчетание с други относими фактори (те трябва да бъдат определени индивидуално за всеки отделен случай), могат да покажат наличие на недобросъвестност:
Finally, the case-law and/or the Office have identified a number of factors that, considered in isolation, are not enough to find bad faith but that, in combination with other relevant factors (to be identified on a case-by-case basis), might indicate the existence of bad faith.
фактът, че по-ранна много сходна марка на ЕС е отменена за стоки или услуги в редица класове, сам по себе си не е достатъчен, за да позволи достигането до заключения относно намеренията на притежателя на марка на ЕС към момента на подаване на заявката за марка на ЕС за същите стоки или услуги (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 45);
The fact that an earlier, very similar, EUTM was revoked for goods or services in a number of classes is not, in itself, sufficient to allow any conclusions to be drawn as to the EUTM owner's intentions at the time of filing the EUTM application for the same goods or services (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 45).
фактът, че заявката за регистрация на оспорваната марка на ЕС е подадена 3 месеца преди изтичането на гратисния период на по-ранната марка на ЕС, не е достатъчен, за да обори факторите, които сочат, че намерението на притежателя на марката на ЕС е било да подаде заявка за осъвременена марка, обхващаща актуализиран списък с услуги (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 50 and 51);
The fact that the application for registration of the contested EUTM is filed 3 months before expiry of the period of grace for the earlier EUTMs is not sufficient to counteract factors that show that the EUTM owner's intention was to file a modernised trade mark covering an updated list of services (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 50 and 51).
подаването на искания за обявяване на недействителност на марките на подаващия тези искания е законно упражняване на изключителното право на притежател на марка на ЕС и само по себе си не доказва непочтено намерение от негова страна (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 66);
The filing of applications for declarations that the invalidity applicant's marks are invalid constitutes the legitimate exercise of an EUTM owner's exclusive right and cannot in itself prove any dishonest intent on its part (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 66).
фактът, че след като успешно е регистрирал разглежданата марка на ЕС притежателят на марката на ЕС е представил официално известие на другите страни да спрат да използват сходен знак в търговските си взаимоотношения, сам по себе си не е индикация за недобросъвестност.
The fact that, after successfully registering the EUTM at issue, the EUTM owner serves formal notice on other parties to cease using a similar sign in their commercial relations is not in itself an indication of bad faith.
Такова искане попада в обхвата на правата, свързани с регистрацията на марка на ЕС; вж. член 9 от Регламента за марките на ЕС (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 33).
Such a request falls within the scope of the rights attaching to the registration of an EUTM; see Article 9 EUTMR (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 33).
Въпреки това, при обстоятелства, при които това искане е свързано с други фактори (например марката не се използва), това може да е индикация за намерението да се предотврати навлизането на друга страна;
However, in circumstances where this request is connected with other factors (e.g. the mark is not being used), it might be an indication of the intention to prevent another party from entering the market.
в случаите, когато притежателят на марка на ЕС притежава повече от една марка, само фактът, че разликите между разглежданата марка на ЕС и предишната марка на ЕС, регистрирана от същия притежател, са толкова незначителни, че да не се забелязват от средностатистическия потребител, сам по себе си не може да доведе до констатация, че оспорваната марка на ЕС е само повторна заявка, направена недобросъвестно (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 33-34).
In cases where the EUTM proprietor owns more than one trade mark, the mere fact that the differences between the EUTM at issue and the previous EUTM registered by the same proprietor are so insignificant as not to be noticeable to the average consumer cannot establish by itself that the contested EUTM is a mere repeat application made in bad faith (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 33-34).
Фактори, които е малко вероятно да покажат наличие на недобросъвестност
3.3.2.2 Factors unlikely to indicate the existence of bad faith
В съдебната практика има няколко фактора, които по принцип е малко вероятно да докажат недобросъвестност:
Case-law has identified several factors that, in general, are unlikely to prove bad faith.
разширяването на обхвата на закрилата на национална марка, като се регистрира като марка на ЕС, е в реда на нормалната търговска стратегия на дружествата (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 23; 01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58);
Extending the protection of a national mark by registering it as an EUTM falls within a company's normal commercial strategy (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 23; 01/02/2012, T291/09, Pollo Tropical chicken on the grill, EU:T:2012:39, § 58).
недобросъвестност не може да се установи въз основа на дължината на списъка със стоки и услуги, определен в заявката за регистрация (07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88).
Bad faith cannot be found on the basis of the length of the list of goods and services set out in the application for registration (07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88).
По правило е легитимно предприятие да подава заявка за регистрация на марка не само за категориите стоки и услуги, които предлага на пазара към момента на подаване на заявката, но и за други категории такива, които възнамерява да предлага в бъдеще (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 25; 07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88);
As a rule, it is legitimate for an undertaking to seek registration of a mark not only for the categories of goods and services that it markets at the time of filing the application but also for other categories of goods and services that it intends to market in the future (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 25; 07/06/2011, T507/08, 16PF, EU:T:2011:253, § 88).
фактът, че притежателят на няколко национални марки решава да подаде заявка за марка на ЕС само за една от тях, а не за всички, не може да бъде показател за недобросъвестност.
The fact that the owner of several national marks decides to apply for an EUTM for only one and not all of them cannot be an indication of bad faith.
Решението да защити марката и на национално ниво, и на равнище ЕС, е избор продиктуван от пазарната стратегия на притежателя.
The decision to protect a mark at both national and EU level is a choice dictated by the proprietor's marketing strategy.
Службата или Съдът не могат да се намесват в този избор (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 29);
It is not for the Office or the Court to interfere with this choice (14/02/2012, T33/11, Bigab, EU:T:2012:77, § 29).
ако знакът се ползва с репутация на национално равнище, а притежателят подаде заявка за марка на ЕС, степента на репутацията на знака може да обосновава интереса на притежателя да осигури по-обширна правна закрила (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 51-52);
If a sign enjoys a reputation at national level and the owner applies for an EUTM, the extent of the sign's reputation might justify the owner's interest in ensuring broader legal protection (11/06/2009, C529/07, Lindt Goldhase, EU:C:2009:361, § 51-52).
актът на подаване на заявка за заличаване на по-ранната марка, докато все още е в ход производство по опозиция, образувано въз основа на тази по-ранна марка, не е доказателство за недобросъвестност (25/11/2014, T556/12, KAISERHOFF (fig.) / KAISERHOFF, EU:T:2014:985, § 122).
• The act of filing an application for cancellation of the earlier trade mark while opposition proceedings brought on the basis of that earlier trade mark are still pending is not evidence of bad faith (25/11/2014, T556/12, KAISERHOFF (fig.) / KAISERHOFF, EU:T:2014:985, § 12).
Доказателство за недобросъвестност
3.3.3 Proof of bad faith
Добросъвестността се презюмира, докато не бъде представено доказателство за противното (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 57).
Good faith is presumed until proof to the contrary is adduced (13/12/2012, T136/11, Pelikan, EU:T:2012:689, § 57).
Необходимо е подаващият искане за обявяване на недействителност да докаже, че притежателят на марка на ЕС е проявил недобросъвестност в момента на подаване на заявката за регистрация на марка на ЕС.
The invalidity applicant needs to prove that there was bad faith on the part of the EUTM owner at the time of filing the EUTM.
Връзка с други разпоредби на Регламента за марките на ЕС
3.3.4 Relation to other EUTMR provisions
Обхват на недействителност
3.3.5 Extent of invalidity
Когато се установи недобросъвестност от страна на притежателя на марка на ЕС, цялата марка на ЕС се обявява за недействителна, дори за стоките и услугите, които не са свързани със защитените от марката на подалия искането за обявяване на недействителност.
When bad faith of the EUTM owner is established, the whole EUTM is declared invalid, even for goods and services that are unrelated to those protected by the invalidity applicant's mark.
Единственото изключение е, когато подалият искането за обявяване на недействителност го е насочил само срещу някои от стоките и услугите, обхванати от спорната марка на ЕС, в който случай констатацията за недобросъвестност ще направи марката на ЕС недействителна само за оспорваните стоки и услуги.
The only exception is where the applicant has directed its invalidity application against only some of the goods and services covered by the contested EUTM, in which case a finding of bad faith will invalidate the EUTM only for the goods and services that have been contested.
Например в решението си по дело R 219/20091 (GRUPPO SALINI/SALINI) апелативният състав е направил заключението, че недобросъвестността е доказана и е обявил за недействителна спорната марка на ЕС в нейната цялост, тоест и за услуги (застрахователни, финансови и парични услуги от клас 36 и услуги, свързани със софтуер и хардуер от клас 42), които са несходни с услугите за изграждане, поддръжка и инсталиране в клас 37 на подалия искането за обявяване на недействителност.
For example, in its decision R 219/20091 (GRUPPO SALINI / SALINI), the Board of Appeal concluded that bad faith had been proven and declared the contested EUTM invalid in its entirety, that is, also for services (insurance, financial and monetary services in Class 36 and services related to software and hardware in Class 42) that were dissimilar to the invalidity applicant's building, maintenance and installation services in Class 37.
Общият съд е потвърдил решението на апелативния състав и е посочил, че положителното заключение за недобросъвестност към момента на подаване на оспорваната марка на ЕС може само да доведе до обявяване на недействителност на марката на ЕС в нейната цялост (11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 48).
The General Court confirmed the Board of Appeal's decision and stated that a positive finding of bad faith at the time of filing the contested EUTM could only lead to the invalidity of the EUTM in its entirety (11/07/2013, T321/10, Gruppo Salini, EU:T:2013:372, § 48).
Въпреки че Съдът не е дал подробно пояснение на причините за това заключение, със сигурност може да се предположи, че становището на Съда е, че защитата на общия интерес за почтено извършване на стопанска и търговска дейност обосновава обявяването на марка ЕС за недействителна също и по отношение и на стоки или услуги, които са несходни с тези на подалия искането за обявяване на недействителност и дори не принадлежат към прилежащ или съседен пазар.
Whereas the Court did not expand on the reasons for this conclusion, it can be safely inferred that it took the view that the protection of the general interest in business and commercial matters being conducted honestly justifies invalidating an EUTM also for goods or services that are dissimilar to the invalidity applicant's ones and do not even belong to an adjacent or neighbouring market.
Следователно изглежда логично, след като вече е обявена недействителност, тя да обхване всички стоки и/или услуги, обхванати от спорната марка на ЕС, дори и тези, които в една чиста хипотеза на член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС биха били счетени за несходни.
Therefore, it seems only logical that the invalidity, once declared, should extend to all the goods and/or services covered by the contested EUTM, even those that in a pure Article 8(1)(b) EUTMR scenario would be found to be dissimilar.
Абсолютни основания за недействителност на колективни марки на ЕС
3.4 Absolute grounds for invalidity for EU collective marks
Освен пояснените по-горе основания за недействителност, предвидени в членове 59 и 60 от Регламента за марките на ЕС, колективна марка на ЕС, регистрирана в нарушение на разпоредбите на член 76 от Регламента за марките на ЕС, ще бъде обявена за недействителна при подаване на искане до Службата в следните случаи:
Apart from the grounds for invalidity explained above, provided for in Articles 59 and 60 EUTMR, an EU collective mark that has been registered in breach of the provisions of Article 76 EUTMR will be declared invalid on application to the Office in the following cases:
когато не отговаря на разпоредбите на член 74 и член 75 от Регламента за марките на ЕС или когато правилата за използване противоречат на обществения ред или на добрите нрави;
where Articles 74 and 75 EUTMR are not satisfied, or where the regulations governing use are contrary to public policy or to accepted principles of morality;
когато има вероятност потребителите да бъдат въведени в заблуждение по отношение на характера и значението на марката, по-специално когато е възможно тя да изглежда като нещо различно от колективна марка.
where the public is liable to be misled regarding the character of the significance of the mark, in particular if it is likely to be taken to be something other than a collective mark.
Член 76, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС във връзка с член 82 от същия регламент в крайна сметка пояснява, че ако заявителят, чрез изменение на правилата за използване, отговори на изискванията, установени в точки 1 и 2 по-горе, заявката за такава колективна марка на ЕС не се отхвърля.
Article 76(3) EUTMR in conjunction with Article 82 EUTMR in fine clarify that where the proprietor amends the regulations of use then meets the requirements of paragraphs 1 and 2 above, such EU collective mark will not be refused.
Абсолютни основания за недействителност на сертификатни марки на ЕС
3.5 Absolute grounds for invalidity for EU certification marks
Член 92 от Регламента за марките на ЕС уточнява, че когато сертификатна марка на ЕС е регистрирана в нарушение на разпоредбите на член 85 от Регламента за марките на ЕС (напр. условията в членове 83 и 84 от Регламента за марките на ЕС не са изпълнени), тя се обявява за недействителна, освен ако притежателят, чрез изменение на правилата за използване, не се съобрази с изискванията в член 85 от Регламента за марките на ЕС.
Article 92 EUTMR states that when an EU certification mark has been registered in breach of Article 85 EUTMR (e.g. the conditions in Articles 83 and 84 EUTMR are not satisfied), it will be declared invalid unless the proprietor amends the regulations governing use, and consequently, these meet the requirements of Article 85 EUTMR.
Относителни основания за обявяване на недействителност
4 Relative Grounds for Invalidity
Член 60 от Регламента за марките на ЕС позволява на притежателите на по-ранни права да подават искане за се обявяване на марка на ЕС за недействителна в широк обхват от ситуации (основания), които са разгледани подробно по-долу.
Article 60 EUTMR enables proprietors of earlier rights to apply for a declaration of invalidity of an EUTM in a range of situations (grounds), which are detailed below.
Същите основания, както тези за производства по опозиция:
The same grounds as in opposition proceedings: