natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Фактът, че притежателят толерира поведение, което излиза извън юридическите граници на договора (като използването на знака) не може да доведе до заключението, че подаването на заявката за марка на ЕС не е било в нарушение на установеното задължение за доверие, ако съгласието не е ясно, точно и безусловно.
The fact that the proprietor tolerates conduct outside the boundaries of a contract (such as use of the sign) cannot lead to the conclusion that filing the EUTM did not breach the established fiduciary duty if consent is not clear, specific and unconditional.
Дори и когато съгласието на притежателя се счита за ясно, точно и безусловно, фактически въпрос е да се определи дали това съгласие се запазва при промяна на притежателя посредством продажба на активи.
Even where consent of the proprietor has been deemed to be clear, specific and unconditional, it will be a question of fact to determine if such consent survives a change of proprietor by way of an asset sale.
Липса на обосновка от страна на заявителя
4.4 Absence of justification on the part of the applicant
Както се посочва по-горе, тъй като не е възможно възразяващият да докаже липсата на съгласие, тежестта на доказване се обръща и от заявителя зависи да докаже, че подаването на заявката е със съгласието на притежателя.
As mentioned above, since it is not possible for the opponent to prove the absence of consent, the burden of proof is reversed and it is up to the applicant to show that the filing of the application was authorised by the proprietor.
Въпреки че според член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС липсата на съгласие от притежателя и липсата на валидна обосновка от страна на заявителя са две отделни условия, тези изисквания в голяма степен се припокриват, така че ако заявителят докаже, че подаването на заявката е основано на споразумение или разбирателство за тази цел, то той ще е предоставил и валидна обосновка за своите действия.
Although Article 8(3) EUTMR treats the lack of the proprietor's consent and the absence of a valid justification on the part of the applicant as two separate conditions, these requirements largely overlap to the extent that if the applicant establishes that the filing of the application was based on some agreement or understanding to this effect, then it will also have provided a valid justification for its acts.
В допълнение към това заявителят може да се позове на всякакъв друг вид обстоятелства, които показват, че е било обосновано той да подаде заявката за марка на ЕС на свое име.
In addition, the applicant may invoke any other kind of circumstance showing that it had a justification for filing the EUTM application in its own name.
Същевременно при липсата на доказателства за пряко съгласие, за валидни обосновки се приемат само извънредни причини, с оглед на необходимостта да се избегне нарушаването на законовите интереси на притежателя, когато не са налице достатъчно признаци, че намерението му е било да позволи на представителя да подаде заявката на свое име.
However, in the absence of evidence of direct consent, only exceptional reasons are accepted as valid justifications, in view of the need to avoid a violation of the proprietor's legitimate interests without sufficient indications that its intention was to allow the agent to file the application in its own name.
Например би било възможно да се предположи, че притежателят се е съгласил мълчаливо с подаването на заявката, ако той не реагира в рамките на разумен период, след като е бил уведомен от заявителя за намерението на последния да подаде заявка за марка на ЕС на свое име.
For example, it could be possible to infer that the proprietor has tacitly consented to the filing of the application if it does not react within a reasonable period of time after having been informed by the applicant that it intends to apply for an EUTM in its own name.
Същевременно, дори в такъв случай не е възможно да се счете, че подаването на заявката е със съгласието на притежателя, ако представителят не е показал предварително достатъчно ясно на притежателя на чие име ще подаде заявката.
However, even in such a case it will not be possible to assume that the application has been authorised by the proprietor if the agent had not made it sufficiently clear to the proprietor in advance in whose name it would file the application.
Друг случай на валидно обосноваване би могъл да бъде такъв, в който притежателят създаде увереността в своя представител, че се е отказал от своята марка или че няма интерес да получи или запази права на въпросната територия, например като преустанови използването на марката за сравнително дълъг период от време.
Another case of valid justification could be if the proprietor causes its agent to believe that it has abandoned the mark, or that it is not interested in obtaining or maintaining any rights in the territory concerned, for example, by suspending the use of the mark over a relatively long period of time.
Фактът, че притежателят не желае да вложи пари за регистрирането на своята марка не дава правото на представителя да действа по собствена инициатива, тъй като е възможно притежателят все още да има интерес да използва своята марка на територията, въпреки че тя не е регистрирана.
The fact that the proprietor does not want to spend money on registering its trade mark does not give the agent a right to act on its own initiative, as the proprietor might still have an interest in using its trade mark in the territory although it is not registered.
Такова търговско решение не може само по себе си да се възприеме като знак, че притежателят се е отказал от правата си над марката.
Such a business decision cannot be taken in itself as a sign that the proprietor has given up the rights in its mark.
Обосновките, които са изключително свързани с икономическите интереси на заявителя, като нуждата да защитава своите инвестиции в създаването на местна мрежа за разпространение и популяризиране на марката на съответната територия, не могат да се считат за валидни за целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
Justifications exclusively linked to an applicant's economic interests, such as the need to protect its investment in setting up a local distribution network and promoting the mark in the relevant territory, cannot be considered valid for the purposes of Article 8(3) EUTMR.
Нито пък заявителят може успешно да твърди в своя защита, че има право на финансова компенсация за своите усилия и разходи, вложени в изграждането на доброто име на марката.
Nor can the applicant successfully argue in its defence that it is entitled to some financial remuneration for its efforts and expenditure in building up goodwill for the mark.
Дори и ако тази компенсация е действително заслужена или изрично предвидена в споразумението за представителство, заявителят не може да използва регистрацията на марката на свое име като средство за извличане на пари от възразяващия или във връзка с финансова компенсация, а следва да се опита да разреши спора с притежателя или чрез споразумение, или чрез предявяване на иск за вреди.
Even if such remuneration were well deserved or is expressly stipulated in the agency agreement, the applicant cannot use the registration of the mark in its own name as a means of extracting money from the opponent or in lieu of financial compensation, but should try to settle its dispute with the proprietor either by way of agreement or by suing for damages.
На последно място, ако заявителят не предостави никаква обосновка за своите действия, Службата не е длъжна да прави каквито и да било предположения в това отношение (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 73-74).
Finally, if the applicant does not provide any justification for its actions, it is not for the Office to make any speculations in that regard (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 73-74).
Приложимост отвъд идентични знаци - стоки и услуги
4.5 Applicability beyond identical signs - goods and services
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС предвижда, че заявката за марка на ЕС не се регистрира, когато „тя е поискана от агента или представителя на притежателя на марката, от негово собствено име“.
Article 8(3) EUTMR provides that an EUTM application will not be registered where ‘an agent or representative of the proprietor of the mark applies for registration thereof in his own name'.
Такова изрично позоваване на марката на притежателя на пръв поглед създава впечатлението, че заявената марка на ЕС трябва да е същата като по-ранната марка.
Such an explicit reference to the principal's trade mark gives the prima facie impression that the EUTM applied for must be the same as the earlier mark.
Следователно буквалното тълкуване на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС би довело до заключението, че прилагането му е възможно, само ако агентът или представителят възнамерява да регистрира марка, идентична с тази на притежателя.
Hence, a literal interpretation of Article 8(3) EUTMR would lead to the conclusion that its application is only possible where the agent or representative intends to register a mark identical to that of the proprietor.
Освен това текстът на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не се отнася до стоките и услугите, за които е подадена заявката и за които по-ранната марка е защитена, и следователно не дава насоки относно това каква следва да бъде точната връзка между съответните стоки и услуги, за да бъде приложим членът.
Moreover, the text of Article 8(3) EUTMR does not refer to the goods and services for which the application has been filed and for which the earlier mark is protected and, thus, gives no guidance as to what the exact relationship between the respective goods and services should be for the Article to apply.
Същевременно прилагането на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС в изключителна степен към идентични знаци за идентични стоки или услуги би направило тази разпоредба до голяма степен неефективна, тъй като би позволило на заявителя да избегне последствията, просто нанасяйки леки изменения или в по-ранната марка, или в спецификацията на стоките и услугите.
However, applying Article 8(3) EUTMR exclusively to identical signs for identical goods or services would render this provision largely ineffective, as it would allow the applicant to escape its consequences by merely making slight modifications either to the earlier mark or to the specification of goods and services.
В този случай това сериозно би накърнило интересите на притежателя, особено ако по-ранната марка вече се използва и нанесените от заявителя промени не са достатъчно големи, за да се изключи объркване.
In such a case, the proprietor's interests would be seriously prejudiced, especially if the earlier mark were already in use and the variations made by the applicant were not significant enough to rule out confusion.
Освен това, ако се позволи заявката да достигне до регистрация въпреки сходството ѝ с по-ранната марка, заявителят би бил в позиция да възпрепятства всяка последваща регистрация и/или използване на по-ранната марка от първоначалния притежател в рамките на ЕС, като се позове на член 8, параграф 1 или член 9, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, или еквивалентните разпоредби в националното право.
What is more, if the application were allowed to proceed to registration despite its similarity to the earlier mark, the applicant would be in a position to prevent any subsequent registration and/or use of the earlier mark by the original proprietor within the EU, by relying on Article 8(1) or 9(2) EUTMR, or the equivalent provisions of national law.
В заключение, с оглед на нуждата от ефективна защита на законния притежател от недобросъвестни практики от страна на неговите представители, трябва да се избягва ограничително тълкуване на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
To sum up, in view of the need to effectively protect the legitimate proprietor against unfair practices by its representatives, a restrictive interpretation of Article 8(3) EUTMR must be avoided.
Следователно член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС трябва да се прилага, когато съответните марки са идентични или когато има връзка между тях, сходна на примерите в таблицата по-долу; и
Therefore, Article 8(3) EUTMR must be applied where the respective marks are identical or where there is a relation between them comparable to the examples in the below table; and
когато стоките и услугите в противоречие са тясно свързани или еквивалентни в търговски параметри.
when the goods and services in conflict are closely related or equivalent in commercial terms.
Изискването „еквивалентни в търговски параметри“ трябва да се тълкува в тесен смисъл и няма същото значение като „сходни“ съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС (15/09/2015, R 2406/20145, STUDIOLINE / STUDIOLINE et al., § 17).
The requirement ‘equivalent in commercial terms' must be interpreted in a narrow sense and does not have the same meaning as ‘similar' pursuant to Article 8(1)(b) EUTMR (15/09/2015, R 2406/20145, STUDIOLINE / STUDIOLINE et al., § 17).
С други думи това, което в крайна сметка е от значение, е че стоките или услугите на заявителя могат да бъдат възприети от потребителите като „разрешени продукти“, чието качество все пак по някакъв начин се „гарантира“ от възразяващия и които би било логично възразяващият да предлага на пазара, предвид стоките и услугите, защитени под по-ранната марка.
In other words, what finally counts is that the goods or services of the applicant may be perceived by the public as ‘authorised' products, the quality of which is still somehow ‘guaranteed' by the opponent, and which it would have been reasonable for the opponent to market in view of the goods and services protected under the earlier mark.
Ако обаче стоките или услугите не са идентични или сходни, или еквивалентни, член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не се прилага (17/02/2014, R 407/20134, WOUXUN / WOUXUN).
If the goods or services, however, are not identical or similar or equivalent, Article 8(3) EUTMR does not apply (17/02/2014, R 407/20134, WOUXUN / WOUXUN).
Следват примери за противоречащи знаци, относно които Службата е счела, че е приложим член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
The following are examples of conflicting signs where the Office considered that Article 8(3) EUTMR is applicable.
Следват примери за противоречащи стоки и услуги, относно които Службата е счела, че е приложим член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
The following are examples of goods and services in conflict where the Office considered that Article 8(3) EUTMR is applicable.
В следващия пример противоречащите стоки и услуги не се считат за еквивалентни в търговски параметри.
In the following example, the goods and services in conflict were not considered equivalent in commercial terms.
30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL (потвърдено с 16/11/2011, T484/09, Powerball) Апелативният състав потвърди решението на отдела по опозициите за отхвърляне на опозицията въз основа на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, доколкото възразяващият не е бил притежателят на по-ранното право, а просто е заявил, че е лицензополучател на дружество „Nanosecond Technology Co. Ltd.“.
30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL (confirmed 16/11/2011, T484/09, Powerball) The Board confirmed the OD decision rejecting the opposition based on Article 8(3) EUTMR to the extent that the opponent was not the proprietor of the earlier right but merely claimed to be the licensee of the company Nanosecond Technology Co. Ltd.
14/06/2010, R 1795/20084, ZAPPER-CLICK (обжалвано, 03/10/2012, T360/10, ZAPPER-CLICK, EU:T:2012:517) Респондентът не е удовлетворил изискванията относно собствеността над марката, а именно, относно собствеността върху регистрираната марка ZAPPER-CLICK.
14/06/2010, R 1795/20084, ZAPPER-CLICK (on appeal, 03/10/2012, T360/10, ZAPPER-CLICK, EU:T:2012:517) The respondent failed to meet the requirement regarding ownership of the trade mark, namely of the ownership of the registered mark ZAPPER-CLICK.
В обжалването Съдът не е разгледал този въпрос.
On appeal, the Court did not address this point.
Тъй като член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС се отнася само за по-ранни марки, доказателствата, внесени от възразяващия във връзка с права по отношение на авторското право на територията на Китай, не са относими.
As Article 8(3) EUTMR refers only to earlier trade marks, the evidence filed by the opponent with regard to rights in respect of copyright law in the territory of China was not relevant.
Това е друг вид право на интелектуална собственост, което е изключено в резултат на изричното позоваване на „марки“ в този член.
This is another kind of intellectual property right that is excluded as a result of the express reference in the article to ‘trade marks'.
21/12/2009, R 1621/20064, DRaintank Апелативният състав е отбелязал, че заявките за марки, подадени от заявител, искащ заличаване през 2003 г., са всички с по-късна дата от датата на подаване на оспорваната марка на ЕС и дори с по-късна дата от нейната дата на регистрация, и не биха могли да послужат за установяване, че заявителят, искащ заличаване, е притежавал „марка“ за разглеждания знак по смисъла на регистрирана марка, където и да е по света в момента на подаване на заявката за марка на ЕС.
21/12/2009, R 1621/20064, DRaintank The Board noted that the trade mark applications filed by the cancellation applicant in 2003 were all later than the filing date of the contested EUTM and even later than its date of registration, and could not serve to establish that the cancellation applicant owned a ‘mark' in the sense of a registered mark, be it anywhere in the world, for the sign at issue when the EUTM was filed.
Освен това той е потвърдил, че „Очевидно е, че никой не може да основава претенция въз основа на относителни основания за отказ или обявяване на недействителност на права, които са по-скорошни от оспорваната марка на ЕС“ (точка 53).
It went on to affirm that, ‘Obviously, nobody can base a claim on relative grounds for refusal or declaration of invalidity on rights which are younger than the contested EUTM' (para. 53).
19/12/2006, B 715 146, Squirt За целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е без значение къде по света са установени правата на собственост.
19/12/2006, B 715 146, Squirt ‘For the purpose of Article 8(3) EUTMR, it is immaterial where in the world the rights of proprietorship reside.
Действително, ако в Парижката конвенция се изисква собствеността да е в страна - членка на Парижкия съюз, при липсата на позоваване в Регламента за марките на ЕС на територия, на която да е налице собствеността, трябва да се направи заключението, че е достатъчно възразяващият да отговаря на изискванията по член 5 от Регламента за марките на ЕС относно „Притежатели на марки на Европейския съюз“.
Indeed, if in the Paris Convention the proprietorship in a Paris Union member country is required, in the absence of any reference in the EUTMR to any territory in which such proprietorship shall exist, one must conclude that it is sufficient that the opponent complies with the requirements of Article 5 EUTMR concerning “Persons who can be proprietors of European Union trade marks”.
В настоящия случай възразяващият е спазил това изискване, тъй като е дружество със седалище в Съединените американски щати.
In the present case, the opponent complied with such a requirement, as it was a company based in the United States of America.'
Фактът, че по-ранните регистрации са от държави извън ЕС, не е от значение за разглежданото основание за обявяване на недействителност, тъй като член 8, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, който налага това териториално условие, не се прилага за производства на основание член 8, параграф 3 от същия регламент и не може да послужи за определяне на териториалния обхват на защита, предоставяна от този член.
The fact that the earlier registrations were from non-EU countries has no bearing on the invalidity ground at issue, since Article 8(2) EUTMR, imposing this territorial condition, does not apply to proceedings based on Article 8(3) EUTMR and cannot serve to define the territorial extent of protection granted by that article.
„При липсата на позоваване на „съответна територия“ в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС отделът по заличаване трябва да допусне, че по-ранни марки, регистрирани в държави извън ЕС, могат да представляват основание за искане за обявяване на недействителност, основано на член 8, параграф 3 от същия регламент (точка 33).
‘In the absence of any reference to a “relevant territory” in Article 8(3) EUTMR, the Cancellation Division must presume that earlier trade marks registered in countries outside the EU may constitute the basis for an invalidity request based on Article 8(3) EUTMR (para. 33).'
Апелативният състав е счел, че внесените от възразяващия доказателства са в подкрепа на факта, че той е използвал марката в Австралия в значителна степен (съответно точки 3 и 34)
The Board considered that the evidence submitted by the opponent supports that it has been using the mark in Australia to a substantial extent (paras 3 and 34 respectively).
Опозицията е основана на регистрирана марка, защитена в Малайзия.
The opposition was based on a registered mark protected in Malaysia.
С подаването на малайзийския сертификат за регистрация беше доказано, че възразяващият е притежател на малайзийската марка.
By filing the Malaysian registration certificate, it was proven that the opponent is the owner of the Malaysian trade mark.
09/07/2014, T184/12, Heatstrip Съдът е направил заключението, че макар между страните да не е имало писмено споразумение за сътрудничество, взаимоотношенията им към датата на подаване на заявката за марка на ЕС са били нещо повече от тези между обикновен купувач и продавач, предвид търговската кореспонденция между тях.
09/07/2014, T184/12, Heatstrip The Court concluded that, although there was no written cooperation agreement between the parties, their relationship on the date of the application for the EUTM was, in view of the business correspondence between them, more than that of merely buyer and seller.
Налице е по-скоро мълчаливо споразумение за сътрудничество, довело до доверително задължение от страна на заявителя на марка на ЕС (точка 67).
There was, rather, a tacit cooperation agreement that led to a fiduciary obligation on the part of the EUTM applicant (para. 67).
Апелативният състав е счел, че съдържанието на разменената информация води до заключението, че „притежателят на марката на ЕС е извършил фактическо правно действие като агент или дистрибутор на лицето, подало искането за обявяване на недействителност.
The Board found that the contents of the exchanged information lead to the conclusion that ‘the CTM proprietor was, in effect, acting as an agent or distributor of the invalidity applicant.
Макар че взаимоотношенията не са изрично определени като такива, страните изглежда са били търговски партньори, което изисква известна степен на доверие.
Even if the relationship was not explicitly defined as such, the parties appeared to be business partners, which would require a certain level of trust.
Притежателят на марката на ЕС редовно е докладвал и консултирал маркетинговата стратегия с лицето, подало искането за обявяване на недействителност, което от своя страна е давало известна степен на контрол на притежателя на марката на ЕС (точка 46).
The CTM proprietor was regularly reporting and consulting the marketing strategy with the invalidity applicant, which on its part, allowed a certain level of control, to the CTM proprietor (para. 46).'