natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Такова присвояване на марката на притежател е във вреда особено на неговите търговски интереси, тъй като заявителят може да използва познанията и опита, придобити по време на търговските си отношения с притежателя, и по този начин неправилно да се възползва от усилията и инвестициите на притежателя (06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2006:241, § 38; 19/05/2011, R 85/20104, LINGHAMS'S (fig.) / LINGHAMS'S (fig.), § 14; 03/08/2010, R 1231/20092, BERIK (fig.) / BERIK et al., § 24; 30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL, § 17).
Such a misappropriation of the proprietor's mark is particularly harmful to its commercial interests, as the applicant may exploit the knowledge and experience acquired during its business relationship with the proprietor and, thus, improperly benefit from the proprietor's effort and investment (06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2006:241, § 38; 19/05/2011, R 85/20104, LINGHAMS'S (fig.) / LINGHAMS'S (fig.), § 14; 03/08/2010, R 1231/20092, BERIK (fig.) / BERIK et al., § 24; 30/09/2009, R 1547/20064, POWERBALL / POWERBALL, § 17).
Следователно предназначението на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е да защити законните интереси на притежателите на марки срещу произволното присвояване на техни марки, като им се предоставя правото да забраняват извършването от агенти или представители на регистрации, за които е подадена заявка без тяхно съгласие.
Therefore, the purpose of Article 8(3) EUTMR is to safeguard the legitimate interests of trade mark proprietors against the arbitrary appropriation of their trade marks, by granting them the right to prohibit registrations by agents or representatives that are applied for without their consent.
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е изява на принципа на добросъвестно извършване на търговските сделки.
Article 8(3) EUTMR is a manifestation of the principle that commercial transactions must be conducted in good faith.
Член 59, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС, който позволява обявяване на недействителност на марка на ЕС на основание недобросъвестно действие на заявителя, е цялостният израз на този принцип.
Article 59(1)(b) EUTMR, which allows for the declaration of invalidity of an EUTM on the ground that the applicant was acting in bad faith, is the general expression of this principle.
Същевременно защитата, предоставена по член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, е с по-тесен обхват от предоставената по член 59, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС, защото приложимостта на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е предмет на изпълнението на редица допълнителни условия, предвидени в тази разпоредба.
However, the protection granted by Article 8(3) EUTMR is narrower than that afforded by Article 59(1)(b) EUTMR, because the applicability of Article 8(3) EUTMR is subject to the fulfilment of a number of additional conditions laid down in this provision.
Правомощие на възразяващия
2 Entitlement of the Opponent
Съгласно член 46, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС правото да подават опозиция на основание член 8, параграф 3 от същия регламент се предоставя само на притежателите на по-ранни марки.
According to Article 46(1)(b) EUTMR, the right to file an opposition on the grounds of Article 8(3) EUTMR is reserved only for the proprietors of earlier trade marks.
По това този член се различава както от член 46, параграф 1, буква а) от Регламента за марките на ЕС, който предвижда, че опозициите на основание член 8, параграф 1 или член 8 параграф 5 от Регламента за марките на ЕС могат също да се подават от упълномощени лицензополучатели, така и от член 46, параграф 1, буква в) от същия регламент, който предвижда, че за опозиции на основание член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС правото на подаване на опозиция се разширява също за лица, упълномощени по националното право да упражняват съответните права.
This is in contrast both to Article 46(1)(a) EUTMR, which stipulates that oppositions based on Articles 8(1) or (5) EUTMR may also be filed by authorised licensees, and to Article 46(1)(c) EUTMR, which stipulates that for oppositions based on Article 8(4) EUTMR, the right to file an opposition is also extended to persons authorised by national law to exercise the relevant rights.
Следователно, тъй като право на опозиция срещу заявка за марка на ЕС на основание член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС имат изключително само притежателите на по-ранни марки, опозициите, подадени от името на трети лица от техни лицензополучатели или лица, оправомощени по друг начин по силата на съответните национални норми, се отхвърлят като недопустими поради липса на правомощия.
It follows that since the right to oppose an EUTM application on the grounds of Article 8(3) EUTMR belongs exclusively to the proprietors of earlier trade marks, oppositions filed in the name of third persons, be they licensees or otherwise authorised by the relevant national laws, will be dismissed as inadmissible due to lack of entitlement.
По подобен начин, ако възразяващият не успее да докаже, че е бил законният притежател на марката в момента на подаване на опозицията, то се отхвърля без проверка на фактите по него, поради липса на обосновка.
Likewise, if the opponent fails to prove that it was the rightful proprietor of the mark when the opposition was filed, the opposition will be dismissed without any examination of its merits due to lack of substantiation.
Изискваните доказателства във всяко дело зависят от вида право, на което е направено позоваване.
The evidence required in each case will depend on the kind of right relied upon.
Настоящият притежател може да се позове също на правата на свой предшественик, ако споразумението за представителство е сключено между предишния притежател и заявителя, но това трябва надлежно да е обосновано с доказателства.
The current proprietor may also invoke the rights of its predecessor in title if the agency/representation agreement was concluded between the previous proprietor and the applicant, but this needs to be duly substantiated by evidence.
Обхват на приложение
3 Scope of Application
Видове обхванати марки
3.1 Kinds of mark covered
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС се прилага за по-ранни „марки“, които са заявени като марки на ЕС без съгласието на техния притежател.
Article 8(3) EUTMR applies to earlier ‘trade marks' that have been applied for as EUTMs without their proprietor's consent.
Същевременно член 8, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС не е приложим за опозиции на това основание, тъй като в него само се изброяват видовете по-ранни права, на чието основание може да бъде повдигнато опозиция въз основа на параграфи 1 и 5 от същия член.
However, Article 8(2) EUTMR does not apply to oppositions based on this ground, as it only enumerates the kinds of earlier rights on which an opposition may be entered under paragraphs (1) and (5) of the same article.
Следователно е необходимо видовете права, въз основа на които може да се повдигне опозиция на основание член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, да се определят по-подробно, що се отнася до тяхното естество и географския им произход.
Therefore, the kinds of rights on which an opposition based on Article 8(3) EUTMR may be entered needs to be determined in more detail, both as regards their nature and their geographical origin.
При липсата на ограничение в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС и с оглед на необходимостта от предоставяне на ефективна защита на законните интереси на истинския притежател, понятието „марки“ следва да се тълкува разширено и да се разбира като включващо висящи заявки, тъй като нищо в разпоредбата не ограничава нейния обхват само до регистрирани марки.
In the absence of any restriction in Article 8(3) EUTMR and in view of the need to provide the legitimate interests of the real proprietor with effective protection, the term ‘trade marks' should be interpreted broadly and must be understood as including pending applications, since there is nothing in this provision restricting its scope exclusively to registered trade marks.
Поради същите причини нерегистрираните марки или общоизвестните марки по смисъла на член 6второ от Парижката конвенция също спадат към понятието „марки“ по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
For the same reasons, unregistered marks or well-known marks within the meaning of Article 6bis PC also fall within the term ‘trade marks' within the sense of Article 8(3) EUTMR.
Следователно и регистрираните, и нерегистрираните марки са обхванати от тази разпоредба, доколкото правото на държавата на произход признава правата от последния вид.
Consequently, both registered and unregistered trade marks are covered by this provision, to the extent that the law of the country of origin recognises rights of the latter kind.
Обратно, изричното позоваване на „марки“ означава, че член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не е приложим за обикновените знаци, използвани в процеса на търговия, различни от нерегистрирани марки.
In contrast, the express reference to ‘trade marks' means that Article 8(3) EUTMR does not apply to mere signs used in the course of trade, other than unregistered trade marks.
По подобен начин други видове права на интелектуална собственост, които могат да се използват като основа за обявяване на недействителност, не могат да бъдат използвани за позоваване в контекста на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
Likewise, other kinds of intellectual property rights that could be used as a basis for an invalidity action cannot be invoked in the context of Article 8(3) EUTMR either.
От формулировката на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е ясно, че марката, на която се основава опозицията, трябва да бъде по-ранна от заявката за марка на ЕС.
It is clear from the wording of Article 8(3) EUTMR that the trade mark on which the opposition is based must be earlier than the EUTM application.
Следователно съответният момент във времето, който следва да се вземе под внимание, е датата на подаване или на приоритет на оспорваната заявка.
Hence, the relevant point in time that should be taken into account is the filing or priority date of the contested application.
Правилата, според които следва да се определя приоритет, зависят от вида марка, на която е направено позоваването.
The rules according to which the priority should be determined depend on the kind of trade mark relied upon.
Ако по-ранната марка е придобита чрез регистрация, следва да се вземе под внимание нейната дата на подаване или нейния приоритет, за да се оцени дали тя предхожда оспорваната заявка за марка на ЕС, докато ако тя представлява право, придобито чрез използване, съответните условия за предоставяне на закрила на основание използване трябва да са били изпълнени преди датата на подаване (или датата на приоритет, ако е приложимо) на оспорваната заявка за марка на ЕС.
If the earlier mark has been acquired by registration, it is its filing or priority date that should be taken into account for assessing whether it precedes the contested EUTM application, whereas if it is a use-based right, the relevant conditions for protection through use must have been fulfilled before the filing date (or if appropriate, the priority date) of the contested EUTM application.
В случаите на по-ранни общоизвестни марки, марката трябва да е станала общоизвестна преди датата на подаване или на приоритет на оспорваната заявка за марка на ЕС.
In the case of earlier well-known marks, the mark must have become well known before the filing or priority date of the contested EUTM application.
Произход на по-ранната марка
3.2 Origin of the earlier mark
Тъй като член 8, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС не е приложим за опозиции въз основа на член 8, параграф 3 от същия регламент, той не може да послужи за определяне на териториалния обхват на защитата, предоставяна от член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
As Article 8(2) EUTMR does not apply to oppositions based on Article 8(3) EUTMR, it cannot serve to define the territorial extent of protection granted by Article 8(3) EUTMR.
При липса на всякакво друго позоваване в член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС на „съответна територия“, е без значение дали правата над по-ранната марка са на територията на Европейския съюз.
In the absence of any other reference in Article 8(3) EUTMR to a ‘relevant territory', it is immaterial whether the earlier trade mark rights reside in the European Union or not.
Практическото значение на тази разпоредба се състои точно в правната възможност, която тя предоставя на притежателите на права над марки извън Европейския съюз да защитават тези права от недобросъвестно подаване на заявки, тъй като притежателите на права над марки в рамките на Европейския съюз могат да се позоват на другите основания, предвидени в член 8 от Регламента за марките на ЕС, за да защитават своите по-ранни права от подобни действия.
The practical importance of this provision lies precisely in the legal capacity it confers on holders of trade mark rights outside the European Union to defend these rights against fraudulent filings, since proprietors of trade mark rights within the European Union may rely on the other grounds provided for in Article 8 EUTMR to defend their earlier rights from such acts.
Разбира се, марките на ЕС или националните марки, които предоставят основание за опозиция съгласно член 8 от Регламента за марките на ЕС, също се квалифицират като по-ранни марки, на които може да се направи позоваване като основа за опозиция по член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС.
Of course, EUTMs or national marks, which provide a basis for opposition pursuant to Article 8 EUTMR, also qualify as earlier marks that can be invoked as a basis for an Article 8(3) EUTMR opposition.
Условия за прилагане
4 Conditions of Application
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС дава право на притежателите на марки да подават опозиция срещу регистрацията на техни марки като марки на ЕС, при условие че са изпълнени следните материални кумулативни изисквания (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 61).).
Article 8(3) EUTMR entitles trade mark proprietors to oppose the registration of their marks as EUTMs, provided the following substantive cumulative requirements are met (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 61).
Заявителят е или е бил агент или представител на притежателя на марката.
1. The applicant is or was an agent or representative of the proprietor of the mark.
Заявката е на името на агента или представителя.
2. The application is in the name of the agent or representative.
Заявката е подадена без съгласието на притежателя.
3. The application was filed without the proprietor's consent.
Агентът или представителят не е обосновал своите действия.
4. The agent or representative fails to justify its acts.
Знаците и стоките и услугите са идентични или тясно свързани.
5. The signs and the goods and services are identical or closely related.
Взаимоотношения с агент или представител
4.1 Agent or representative relationship
Характер на взаимоотношенията
4.1.1 Nature of the relationship
С оглед на предназначението на настоящата разпоредба, което е да се гарантират правните интереси на притежателите на марка срещу злоупотреба с техни марки от страна на търговските им сътрудници, понятията „агент“ и „представител“ следва да се тълкуват в широк смисъл и да обхващат всички видове взаимоотношения, основани на търговско споразумение (уредено в писмен или устен договор), съгласно което едната страна представлява интересите на другата, независимо от квалификацията на договорното отношение между притежателя упълномощител и заявителя на марка на ЕС (потвърдено с 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
In view of the purpose of this provision, which is to safeguard the legal interests of trade mark proprietors against the misappropriation of their trade marks by their commercial associates, the terms ‘agent' and ‘representative' should be interpreted broadly to cover all kinds of relationships based on any business arrangement (governed by a written or oral contract) where one party is representing the interests of another, regardless of the nomen juris of the contractual relationship between the principal-proprietor and the EUTM applicant (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
Следователно за целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е достатъчно да има някакво споразумение за търговско сътрудничество между страните от такъв вид, който е от естество да създаде отношения с доверителен характер, като наложи изрично или мълчаливо на заявителя общо задължение за доверие и лоялност с оглед интересите на притежателя на марка.
Therefore, it is sufficient for the purposes of Article 8(3) EUTMR that there is some agreement of commercial cooperation between the parties of a kind that gives rise to a fiduciary relationship by imposing on the applicant, whether expressly or implicitly, a general duty of trust and loyalty as regards the interests of the trade mark proprietor.
Оттук следва, че член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС може да обхване също например лицензополучатели на притежателя или упълномощени дистрибутори на стоките, за които се използва въпросната марка.
It follows that Article 8(3) EUTMR may also extend, for example, to licensees of the proprietor, or to authorised distributors of the goods for which the mark in question is used.
Като се има предвид разнообразието от форми, които търговските отношения могат да придобият на практика, се прилага подход на разглеждане на всеки отделен случай, с акцент върху това дали договорната връзка между възразяващия притежател и заявителя е ограничена само до поредица от спорадични сделки или пък е с такава продължителност и с такова съдържание, че да обосновава прилагането на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (що се отнася до моментите във времето, които са ключови за взаимоотношенията, вж. точка 4.1.4 по-долу).
Given the variety of forms that commercial relationships may acquire in practice, a case-by-case approach is applied, focusing on whether the contractual link between the proprietor-opponent and the applicant is only limited to a series of occasional transactions, or if, conversely, it is of such a duration and content to justify the application of Article 8(3) EUTMR (as regards the points in time that are crucial for the relationship, see, paragraph 4.1.4 below).
Въпросът по същество следва да бъде, дали сътрудничеството с притежателя е дало на заявителя възможността да опознае и оцени стойността на марката и впоследствие го е подтикнало да се опита да регистрира марката на свое име.
The material question should be whether it was the cooperation with the proprietor that gave the applicant the possibility to get to know and appreciate the value of the mark and incited the applicant to subsequently try to register the mark in its own name.
Необходимо е обаче да има някакъв вид споразумение за сътрудничество между страните.
Nevertheless, some kind of cooperation agreement has to exist between the parties.
Ако заявителят действа напълно независимо, без да влиза в каквито и да било доверителни отношения с притежателя, той не може да се разглежда като агент по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС (потвърдено с 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
If the applicant acts completely independently, without having entered into any kind of fiduciary relationship with the proprietor, it cannot be considered an agent within the meaning of Article 8(3) EUTMR (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64).
Следователно обикновен потребител или клиент на притежателя не може да се счита за „агент или представител“ по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, тъй като тези лица не са обвързани със специално задължение на доверие с притежателя на марката.
Therefore, a mere customer or a client of the proprietor cannot amount to an ‘agent or representative' for the purposes of Article 8(3) EUTMR, since such persons are under no special obligation of trust to the trade mark proprietor.
За целите на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е без значение дали между страните съществува изрично споразумение или само обикновени, неизключителни търговски отношения.
It is irrelevant for the purposes of Article 8(3) EUTMR whether an exclusive agreement exists between the parties, or just a simple, non-exclusive commercial relationship.
Всъщност споразумение за търговско сътрудничество, включващо задължение за лоялност, може да съществува дори при липса на клауза за изключителни права (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 69).
Indeed, a commercial cooperation agreement entailing an obligation of loyalty can exist even in the absence of an exclusivity clause (09/07/2014, T184/12, Heatstrip, EU:T:2014:621, § 69).
Член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС се прилага и по отношение на аналогични форми на търговски взаимоотношения, които пораждат задължение за доверие и поверителност между притежателя на марката и професионалиста, какъвто е случаят с практикуващите юристи и адвокатите, консултантите, агентите по търговски марки и т.н. Обаче законният представител или управителят на дружеството на възразяващия не могат да се считат за агент или представител по смисъла на член 8, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, тъй като тези лица не са търговски партньори на възразяващия.
Article 8(3) EUTMR also applies to analogous forms of business relationships that give rise to an obligation of trust and confidentiality between the trade mark proprietor and the professional, as is the case with legal practitioners and attorneys, consultants, trade mark agents, etc. However, the legal representative or manager of the opponent's company cannot be considered as an agent or representative within the meaning of Article 8(3) EUTMR, given that such persons are not business associates of the opponent.
Целта на тази разпоредба не е да защитава притежателя от нарушения, извършвани в рамките на неговото дружество.
The purpose of this provision is not to protect the proprietor from infringing acts coming from within its company.
Напълно е възможно такива действия да се санкционират по силата на общата разпоредба за недобросъвестност в член 59, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС.
It may well be that such acts can be sanctioned under the general bad faith provision in Article 59(1)(b) EUTMR.
Тежестта на доказване относно наличието на взаимоотношения на сътрудничество се носи от възразяващия (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64, 67).
The burden of proof regarding the existence of a cooperation relationship lies with the opponent (13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 64, 67).
Форма на споразумението
4.1.2 Form of the agreement
Не е необходимо споразумението между страните да приема формата на писмен договор.
It is not necessary for the agreement between the parties to assume the form of a written contract.
Разбира се, наличието на формално споразумение между страните би било от голяма стойност при определянето на точния вид отношения, които съществуват между тях.
Of course, the existence of a formal agreement between the parties will be of great value in determining exactly what kind of relationship exists between them.
Както е посочено по-горе, заглавието на такова споразумение и избраната от страните терминология следва да не се считат за решаващи.
As mentioned above, the title of such an agreement and the terminology chosen by the parties should not be taken as conclusive.
От значение е видът на фактически установеното търговско сътрудничество, а не формалното му описание.
What counts is the kind of commercial cooperation established in substance and not its formal description.