natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Информацията за свързано с марка успешно реализиране на права срещу несходни стоки или услуги е важна, защото може да покаже, че поне във връзка с други търговци е налице осигуряване на защита срещу несходни стоки или услуги.
Records of successful enforcement of a mark against dissimilar goods or services are important because they may demonstrate that, at least in relation to other traders, there is acceptance of protection against dissimilar goods or services.
Тази информация може да включва успешно реализиране на претенции извън съдилищата, като например приеме на разпореждания за спиране на противоправните действия,, споразумения за определяне на граници в случаи, свързани с марки, и др.
Such records may consist of the successful prosecution of complaints outside the courts, such as the acceptance of cease and desist requests, delimitation agreements in trade mark cases, etc.
Освен това доказателствата, показващи че репутацията на марката на възразяващия неколкократно е била признавана и защитавана срещу нарушения с решения на съдебни или административни органи, са важно указание за това, че марката се ползва с репутация на съответната територия, особено когато тези решения са скорошни.
Furthermore, evidence showing that the reputation of the opponent's mark has been repeatedly recognised and protected against infringing acts by decisions of judicial or administrative authorities will be an important indication that the mark enjoys a reputation in the relevant territory, especially where such decisions are recent.
Този ефект може да бъде засилен, когато има много на брой решения от този вид (относно доказателствената стойност на решенията вж. точка 3.1.4.4 по-долу).
That effect may be reinforced when there is a substantial number of decisions of this kind (on the probative value of decisions, see paragraph 3.1.4.4 below).
Този фактор се посочва в член 2, параграф 1, буква б), точка 5 от съвместните препоръки на СОИС.
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(5) of WIPO's Joint Recommendation.
Брой регистрации
Number of registrations
Броят и продължителността на регистрациите и заявките за марка в Европа или света също е от значение, но сами по себе си те са слаби указания за степента на разпознаване на знака от съответните потребители.
The number and duration of registrations and applications for the mark around Europe or the world is also relevant, but is in itself a weak indication of the degree of recognition of the sign by the relevant public.
Фактът, че възразяващият има регистрации на много марки и в много класове, може да е косвено свидетелство за международното разпространение на марката, но сам по себе си не може категорично да докаже репутация.
The fact that the opponent has many trade mark registrations and in many classes may indirectly attest to the international circulation of the brand, but cannot decisively prove a reputation in itself.
Този фактор се посочва в член 2, параграф 1, буква б), точка 4 от съвместните препоръки на СОИС, в които е пояснена необходимостта от реално използване: продължителността и географската област на всякакви регистрации и/или заявки за регистрация на марката са от значение, „доколкото те отразяват използването или разпознаването на марката“.
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(4) of the WIPO Joint Recommendation, where the need for actual use is made clear: the duration and geographical area of any registrations, and/or any applications for registration, of the mark are relevant ‘to the extent that they reflect use or recognition of the mark'.
Сертифициране и награди
Certification and awards
Сертифицирането, наградите и сходните инструменти за публично признание обикновено съдържат информация относно историята на марката или разкриват определени аспекти от качеството на продуктите на възразяващия, но, по правило, сами по себе си не са достатъчни, за да се установи репутация, и са по-полезни като косвени указания.
Certification, awards, and similar public recognition instruments usually provide information about the history of the mark, or reveal certain quality aspects of the opponent's products, but as a rule they will not be sufficient in themselves to establish reputation and will be more useful as indirect indications.
Например фактът, че възразяващият дълги години е бил притежател на „кралско разрешително“, вероятно може да покаже, че марката, на която е направено позоваване, е традиционна марка, но не може да предостави информация от първа ръка относно разпознаваемостта на марката.
For example, the fact that the opponent has been a holder of a royal warrant for many years may perhaps show that the mark invoked is a traditional brand, but cannot give first-hand information about trade mark awareness.
Същевременно, ако сертифицирането е свързано с факти, които се отнасят до постиженията на марката, неговата значимост ще бъде много по-висока.
However, if the certification concerns facts that are related to the performance of the mark, its relevance will be much higher.
Този фактор се посочва от Съда в дела Lloyd Schuhfabrik (Lloyd Schuhfabrik Meyer) и Chiemsee (Windsurfing Chiemsee) във връзка с оценката на повишения отличителен характер, придобит чрез използване.
This factor is mentioned by the Court in Lloyd Schuhfabrik (Lloyd Schufabrik Meyer) and Chiemsee (Windsurfing Chiemsee) in relation to the assessment of enhanced distinctiveness through use.
Стойността, свързвана с марката
The value associated with the mark
Фактът, че марката е искана от трети дружества с цел възпроизвеждане върху техните продукти или като марка, или само като декорация, е силно указание за това, че марката притежава висока степен на привлекателност и важна икономическа стойност.
The fact that a mark is solicited by third companies for reproduction on their products, either as a trade mark, or as mere decoration, is a strong indication that the mark possesses a high degree of attractiveness and an important economic value.
Следователно степента, в която марката се експлоатира чрез лицензиране, мърчандайзинг и спонсориране, както и мащабите на съответните схеми, са полезни указания за оценката на репутацията.
Therefore, the extent to which the mark is exploited through licensing, merchandising and sponsoring, as well as the scale of the respective schemes, are useful indications in assessing reputation.
Този фактор се споменава в член 2, параграф 1, буква б), точка 6 от съвместните препоръки на СОИС.
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(6) of the WIPO Joint Recommendation.
Доказване на репутацията
3.1.4 Proof of reputation
Степен на доказване
3.1.4.1 Standard of proof
Възразяващият трябва да внесе доказателства, които да позволят на Службата да направи положително заключение, че по-ранната марка е придобила репутация на съответната територия.
The opponent must submit evidence enabling the Office to reach the positive conclusion that the earlier mark has acquired a reputation in the relevant territory.
Формулировката, използвана в член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС и член 7, параграф 2, буква е от ДРМЕС е доста ясна в това отношение: по-ранната марка заслужава разширена защита само ако „има репутация“.
The wording used in Article 8(5) EUTMR and Article 7(2)(f) EUTMDR is quite clear in this respect: the earlier mark deserves enlarged protection only if it ‘has a reputation'.
Оттук следва, че доказателствата трябва да са ясни и убедителни, в смисъл че възразяващият ясно трябва да установи всички необходими факти, за да се достигне до заключението, че марката е известна сред значителна част от потребителите.
It follows that the evidence must be clear and convincing, in the sense that the opponent must clearly establish all the facts necessary to safely conclude that the mark is known by a significant part of the public.
Репутацията на по-ранната марка трябва да се установи по задоволителен за Службата начин, а не просто да се предположи.
The reputation of the earlier mark must be established to the satisfaction of the Office and not merely assumed.
Тежест на доказване
3.1.4.2 Burden of proof
Съгласно член 95, параграф 1, второто изречение от Регламента за марките на ЕС в производства inter partes проверката на Службата се ограничава до проверка на фактите, доказателствата и аргументите, представени от страните.
According to the second sentence of Article 95(1) EUTMR, in inter partes proceedings the Office is restricted in its examination to the facts, evidence and arguments provided by the parties.
От това следва, че при оценяване на това дали по-ранната марка се ползва с репутация, Службата не може нито да вземе под внимание фактите, които са ѝ известни в резултат от личното ѝ познаване на пазара, нито да извърши служебно проучване, а трябва да базира своите констатации изключително на информацията и доказателствата, внесени от възразяващия.
It follows that, when assessing whether the earlier mark enjoys reputation, the Office may neither take into account facts known to it as a result of its own private knowledge of the market nor conduct an ex officio investigation, but should exclusively base its findings on the information and evidence submitted by the opponent.
Към това правило са приложими изключения, когато определени факти са толкова добре познати, че могат да се считат за универсално известни и поради това се предполага, че са известни също и на Службата (напр. фактът, че в дадена държава има определен брой потребители, или фактът, че хранителните продукти са насочени към масовия потребител).
Exceptions to this rule apply where particular facts are so well established that they can be considered as universally known and, thus, are also presumed to be known to the Office (e.g. the fact that a particular country has a certain number of consumers, or the fact that food products target the general public).
Същевременно въпросът дали марката е преминала прага за репутация, определен от Съда в делото Chevy (General Motors), сам по себе си не е само фактически въпрос, тъй като изисква правната оценка на няколко фактически указания, а, като такава, репутацията на по-ранната марка не може просто да се предполага, че е универсално известен факт.
However, whether or not a mark has passed the threshold of reputation established by the Court in Chevy (General Motors) is not in itself a pure question of fact, since it requires the legal evaluation of several factual indications, and the reputation of the earlier mark may therefore not be simply assumed to be a universally known fact.
Правило 7, параграф 2, буква е) от ДРМЕС предвижда, че тежестта на представяне и доказване на относимите факти се носи от възразяващия, като изрично изисква той да предостави доказателства, че по-ранната марка има репутация за заявените стоки и услуги.
Article 7(2)(f) EUTMDR provides that the burden of putting forward and proving the relevant facts lies with the opponent, by expressly requiring it to provide evidence attesting that the earlier mark has a reputation for the goods and services claimed.
Съгласно член 7, параграф 1 и член 7, параграф 2, буква е) от ДРМЕС и практиката на Службата тези доказателства могат да се внесат или заедно с известието за опозиция, или впоследствие в рамките на 4 месеца от датата на уведомяване на заявителя за опозицията.
According to Article 7(1) and Article 7(2)(f) EUTMDR and Office practice, such evidence may be submitted either together with the notice of opposition, or subsequently within 4 months of the date of notification of the opposition to the applicant.
Възразяващият може да се позове и на факти и доказателства, внесени в хода на друга опозиция, при условие че относимите материали са посочени по ясен и недвусмислен начин и че езикът на производството е един и същ и в двата случая.
The opponent may also refer to facts and evidence submitted in the course of another opposition, provided that the relevant materials are indicated in a clear and unambiguous way and that the language of proceedings is the same in both cases.
Ако доказателството за репутация не е на правилния език, службата може служебно или по мотивирано искане на другата страна да изиска от възразяващия да внесе превод на доказателствата на този език в рамките на определен от Службата срок (член 7, параграф 3 от ДРМЕС и член 24 от Регламента за прилагане на Регламента за марките на Европейския съюз)
If the evidence of reputation is not in the correct language, the Office may, of its own motion or upon reasoned request by the other party, require the opponent to submit a translation of the evidence in that language, within a period specified by the Office (Article 7(3) EUTMDR and Article 24 EUTMIR).
Преценка на Службата е въпросът дали възразяващият трябва да внесе превод на доказателствата за репутация на езика на производството.
It is left to the discretion of the Office whether the opponent has to submit a translation of the evidence of reputation into the language of the proceedings.
Ако заявителят поиска изрично превод на доказателствата на езика на производството, Службата по принцип ще изисква превод от възразяващата страна.
If the applicant explicitly requests a translation of the evidence in the language of the proceedings, the Office, in principle, will require a translation from the opponent.
Въпреки това, отхвърляне на такова искане е възможно, когато е видно, че с оглед на разбиращия се от само себе си характер на представените доказателства искането на заявителя е преувеличено или дори представлява злоупотреба.
However, a rejection of such a request is feasible where it appears that the applicant's request, in view of the self-explanatory character of the submitted evidence, is exaggerated or even abusive.
Когато Службата изисква превод на доказателствата, тя дава на възразяващата страна срок от 2 месеца, за да го представи.
Where the Office requires a translation of the evidence, it will give the opponent a period of 2 months to submit it.
С оглед на обема на обичайно необходимите за доказване на репутация документи, може да е достатъчно да се преведат само съществените части на дълги документи или публикации.
In view of the volume of documents often needed for proving reputation, it may be sufficient to translate only the material parts of long documents or publications.
По същия начин не е необходимо да се превеждат всички документи или части от документи, които съдържат главно цифри или статистически данни, чието значение е очевидно, както често се случва при фактури, формуляри за поръчки, диаграми, брошури, каталози и др. Средствата за доказване ще бъдат взети предвид само доколкото е направен превод или доколкото доказателствените средства са ясни, независимо от техните текстови компоненти.
Similarly, it is not necessary to translate the entirety of documents or parts of documents that contain mainly figures or statistics, the meaning of which is evident, as is often the case with invoices, order forms, diagrams, brochures, catalogues, etc. The means of evidence will only be taken into account insofar as a translation has been produced or insofar as the means of evidence are self-explanatory regardless of their textual components.
По отношение на структурата и формата, под която трябва да се подадат писмените доказателства за репутация, се прилага член 55, параграф 2 от ДРМЕС, който предвижда, че документите или другите доказателствени средства трябва да се съдържат в приложения към внесените документи, които се номерират последователно.
As regards the structure and format in which written evidence of reputation must be filed, Article 55 EUTMDR applies, which provides that the documents or other items of evidence must be contained in annexes to a submission, which must be numbered consecutively.
Внесените документи трябва да включват индекс, посочващ за всеки приложен документ или доказателствено средство:
Submissions must include an index indicating, for each document or item annexed thereto the following:
Номера на приложението.
1. the number of the annex;
Кратко описание на документа или на точката, и ако е приложимо, на броя страници.
2. a short description of the document or item, and if applicable, the number of pages;
Номерът на страницата от внесената документация, където се споменава документът или точката.
3. the page number of the submission where the document or item is mentioned.
Освен това възразяващият може също да посочи в индекса на приложенията конкретните части от даден документ, използвани от него в подкрепа на аргументите му.
The opponent may also indicate, in the index of annexes, which specific parts of a document it relies upon in support of its arguments.
Съгласно член 55, параграф 3 от ДРМЕС, когато внесените доказателствени материали или приложенията не съответстват на установените изисквания, Службата може да прикани възразяващия да отстрани всеки пропуск в определен срок.
Pursuant to Article 55(3) EUTMDR, where the submissions or annexes do not comply with the requirements, the Office may invite the opponent to remedy any deficiency within a set time limit.
Ако пропускът не бъде отстранен и ако Службата все още не е в състояние ясно да определи към кое основание или аргумент препраща даден документ, това доказателствено средство не се взема предвид (член 55, параграф 4 от ДРМЕС).
If the deficiencies are not remedied and if it is still not possible for the Office to clearly establish to which ground or argument a document or item refers, that evidence will not be taken into account (Article 55(4) EUTMDR).
Оценка на доказателствата
3.1.4.3 Evaluation of the evidence
Основните правила за оценка на доказателствата също са приложими и тук: доказателствата следва да се оценяват като цяло, т.е. всяко указание следва да се претегли спрямо останалите, като потвърдената от повече от един източник информация като цяло се счита за по-надеждна, отколкото фактите, извлечени от изолирани справки.
The basic rules on the evaluation of evidence are also applicable here: the evidence should be assessed as a whole, that is, each indication should be weighed up against the others, with information confirmed by more than one source generally being considered more reliable than facts derived from isolated references.
И наистина, колкото по-независим, надежден и добре информиран е източникът на информация, толкова по-висока ще е удостоверителната стойност на доказателствата.
Indeed, the more independent, reliable and well-informed the source of the information is, the higher the probative value of the evidence will be.
Следователно информацията, произхождаща пряко от възразяващия, е малко вероятно да бъде достатъчна сама по себе си, особено ако се състои само от становища и приблизителни оценки, вместо от факти, или ако е с неофициален характер и не е обективно потвърдена, както например ако възразяващият предостави вътрешен меморандум или таблици с данни и цифри с неизвестен произход.
Therefore, information deriving directly from the opponent is unlikely to be enough on its own, especially if it only consists of opinions and estimates instead of facts, or if it is of an unofficial character and lacks objective confirmation, as for example when the opponent submits internal memoranda or tables with data and figures of unknown origin.
Същевременно, ако тази информация е публично достъпна или е събрана за официални цели и съдържа информация и данни, които са обективно потвърдени, или възпроизвежда публични изявления, нейната доказателствена стойност като цяло е по-висока.
However, if such information is publicly available or has been compiled for official purposes and contains information and data that have been objectively verified, or reproduces statements made in public, its probative value is generally higher.
Що се отнася до нейното съдържание, колкото повече указания съдържат доказателствата за различните фактори, от които може да се предположи репутация, толкова по-приложима и решаваща е тя.
As regards its contents, the more indications the evidence gives about the various factors from which reputation may be inferred, the more relevant and conclusive it will be.
По-специално доказателства, които като цяло съдържат малко количествени данни и информация или не съдържат такива, не са подходящи за предоставяне на указания относно важни фактори като разпознаваемост на марката, пазарен дял и интензивносст на използване, и следователно не са достатъчни, за да подкрепят констатирането на репутация.
In particular, evidence that, as a whole, gives little or no quantitative data and information will not be appropriate for providing indications about vital factors, such as trade mark awareness, market share and intensity of use and, consequently, will not be sufficient to support a finding of reputation.
Доказателствени средства
3.1.4.4 Means of evidence
В Регламента няма пряко указание за това кой вид доказателства са по-подходящи за доказване на репутацията.
There is no direct indication in the Regulations as to which kind of evidence is more appropriate for proving reputation.
Възразяващият може да използва всички доказателствени средства по член 97, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС, при условие че те могат да покажат, че марката действително притежава необходимата репутация.
The opponent may avail itself of all the means of evidence of Article 97(1) EUTMR, provided they are capable of showing that the mark does indeed have the required reputation.
Следните доказателствени средства най-често биват представяни пред Службата от възразяващи в производства по опозиция (този списък не отразява относителната им важност или доказателствена стойност):
The following means of evidence are the most frequently submitted by opponents in opposition proceedings before the Office (this list does not reflect their relative importance or probative value):
Клетвени или тържествени декларации.
1. sworn or affirmed statements
Решения на съдилища или административни органи.
2. decisions of courts or administrative authorities
Решения на Службата.
3. decisions of the Office
Проучвания на общественото мнение и пазарни проучвания.
4. opinion polls and market surveys
Одити и инспекции.
5. audits and inspections
Сертифициране и награди.
6. certification and awards
Материали в пресата или в специализирани публикации.
7. articles in the press or in specialised publications
Годишни отчети относно икономически резултати и профили на дружества.
8. annual reports on economic results and company profiles
Фактури и други търговски документи.
9. invoices and other commercial documents
Реклами и рекламни материали.
10. advertising and promotional material.
Доказателства от този вид могат да се подават също и съгласно член 8, параграф 1, буква б) от Регламента за марките на ЕС с цел да се докаже, че по-ранната марка е придобила по-висока степен на отличителност или съгласно член 8, параграф 2, буква в) от Регламента за марките на ЕС във връзка с общоизвестни марки.
Evidence of this kind may also be submitted under Article 8(1)(b) EUTMR in order to prove that the earlier mark has obtained a higher degree of distinctiveness, or under Article 8(2)(c) EUTMR in relation to well-known marks.
Клетвени или тържествени декларации
Sworn or affirmed statements
Тежестта и доказателствената стойност на заверените декларации се определя от общите правила, прилагани от Службата към оценката на тези доказателства.
The weight and probative value of statutory declarations is determined by the general rules applied by the Office to the assessment of such evidence.
По-специално трябва да се вземе под внимание в какво качество се явява лицето, предоставящо доказателствата, и относимостта на тези доказателства към даден случай.
In particular, both the capacity of the person giving the evidence and the relevance of such evidence to the particular case must be taken into account.
Решения на съдилища или административни органи
Decisions of courts or administrative authorities
Възразяващите често се позовават на решения на национални органи или съдилища, които са приели репутацията на по-ранната марка.
Opponents often invoke decisions of national authorities or courts that have accepted the reputation of the earlier mark.