natgillin/translations-raw huggingface dataset:
За да може заявителят на марка на ЕС да докаже, че съвместното съществуване е основано на липсата на всякаква вероятност от объркване от страна на съответните потребители, трябва да са изпълнени няколко условия:
For the EUTM applicant to prove that the coexistence was based upon the absence of any likelihood of confusion on the part of the relevant public, certain conditions must be met.
сравнима ситуация.
Comparable situation.
По-ранните („съвместно съществуващи“) марки и спорните марки са идентични с тези, които са предмет на опозицията пред Службата (11/05/2005, T31/03, Grupo Sada, EU:T:2005:169, § 86; 18/09/2012, T460/11, Bürger, EU:T:2012:432, § 60-61), и обхващат същите стоки или услуги като тези, които са в противоречие (30/03/2010, R 1021/20091, ECLIPSE / ECLIPSE (fig.), § 14);
The earlier (‘coexisting') marks and the marks at issue are identical to those involved in the opposition before the Office (11/05/2005, T31/03, Grupo Sada, EU:T:2005:169, § 86; 18/09/2012, T460/11, Bürger, EU:T:2012:432, § 60-61) and cover the same goods or services as those in conflict (30/03/2010, R 1021/20091, ECLIPSE / ECLIPSE (fig.), § 14).
съвместното съществуване засяга държавите, имащи отношение към случая (напр. предявено съвместно съществуване в Дания не е от значение, когато опозицията се основава на испанска марка; 13/07/2005, T40/03, Julián Murúa Entrena, EU:T:2005:285, § 85).
The coexistence concerns the relevant countries in the case (e.g. alleged coexistence in Denmark is irrelevant when the opposition is based on a Spanish trade mark; 13/07/2005, T40/03, Julián Murúa Entrena, EU:T:2005:285, § 85).
Ако по-ранната марка е марка на ЕС, нейният заявител трябва да докаже съвместно съществуване в целия ЕС;
If the earlier trade mark is an EUTM, the EUTM applicant must show coexistence in the entire EU.
под внимание се взема единствено съвместното съществуване на пазара.
Only coexistence in the marketplace can be taken into account.
Сам по себе си фактът, че двете марки са вписани в националния регистър (формално съвместно съществуване), е недостатъчен.
The mere fact that both trade marks exist in the national register (formal coexistence) is insufficient.
Заявителят на марка на ЕС трябва да докаже, че марките са реално използвани (13/04/2010, R 1094/20092, BUSINESS ROYALS (fig.) / ROYALS (fig.), § 34).
The EUTM applicant has to prove that the trade marks were actually used (13/04/2010, R 1094/20092, BUSINESS ROYALS (fig.) / ROYALS (fig.), § 34).
Съвместното съществуване следва да се разбира като „съвместно използване“ на едновременно действащи и предполагаемо противоречащи марки (08/01/2002, R 360/20004, NO LIMITS / LIMMIT, § 13; 05/09/2002, R 1/20023, CHEE.
Coexistence should be understood as ‘co-use' of concurrent and supposedly conflicting marks (08/01/2002, R 360/20004, NO LIMITS / LIMMIT, § 13; 05/09/2002, R 1/20023, CHEE.
периодът на съвместно съществуване трябва да бъде взет под внимание: в решение от 01/03/2005, T185/03, Enzo Fusco, EU:T:2005:73 предявеното съвместно съществуване в продължение на едва 4 месеца е счетено за очевидно твърде кратко.
The period of coexistence must be taken into consideration: in the judgment of 01/03/2005, T185/03, Enzo Fusco, EU:T:2005:73, the alleged coexistence of only 4 months was considered obviously too short.
Освен това съвместното съществуване на марките трябва да се отнася за период, близък до датата на подаване на заявката за марка на ЕС (12/05/2010, R 607/20091, ELSA ZANELLA (fig.) / ZANELLA et al., § 39);
Moreover, the coexistence of the trade marks has to relate to a period close to the filing date of the EUTM application (12/05/2010, R 607/20091, ELSA ZANELLA (fig.) / ZANELLA et al., § 39).
заключение за липса на вероятност от объркване може да се направи само на основание „мирния“ характер на съвместното съществуване на разглежданите марки на съответния пазар (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 82; 08/12/2005, T29/04, Cristal Castellblanch, EU:T:2005:438, § 74; 24/11/2005, T346/04, Arthur et Félicie, EU:T:2005:420, § 64).
The absence of a likelihood of confusion may be only inferred from the ‘peaceful' nature of the coexistence of the marks at issue on the market concerned (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 82; 08/12/2005, T29/04, Cristal Castellblanch, EU:T:2005:438, § 74; 24/11/2005, T346/04, Arthur et Félicie, EU:T:2005:420, § 64).
Различен е случаят, когато противоречието е било предмет на производства пред национални съдилища или административни органи (дела за нарушения на права, опозиции или искания за отмяна на марки);
This is not the case when the conflict has been an issue before the national courts or administrative bodies (infringement cases, oppositions or applications for annulment of a trade mark).
освен това безконфликтното съвместно съществуване на марките на съответния национален пазар няма превес над вероятността от объркване, ако се основава на споразумения за предходни права между страните, включително споразумения за решаване на спорове пред национални съдилища, тъй като е възможно тези споразумения, макар и да се основават на оценката на правното положение, направена от страните, да са сключени по чисто икономически или стратегически съображения.
Moreover, the peaceful coexistence of the trade marks in the relevant national market does not outweigh the likelihood of confusion if it is based on prior rights agreements between the parties, including agreements settling disputes before national courts, since these agreements, even if based on the assessment of the legal situation made by the parties, may have purely economic or strategic reasons.
Въпреки това са възможни някои извънредни случаи.
However, exceptional situations are possible.
В своето преюдициално решение от 22/09/2011, C482/09, Budweiser, EU:C:2011:605, Съдът на ЕС е постановил, че две идентични марки, обозначаващи идентични стоки, могат да съществуват съвместно на пазара в обстоятелства на продължително добросъвестно паралелно използване на тези марки, както и когато това използване не засяга или не може да засегне основната функция на марката, която е да гарантира на потребителите произхода на стоките и услугите.
In its preliminary ruling of 22/09/2011, C482/09, Budweiser, EU:C:2011:605, the Court of Justice ruled that two identical trade marks designating identical goods can coexist on the market to the extent that there has been a long period of honest concurrent use of those trade marks and that use neither has nor is liable to have an adverse effect on the essential function of the trade mark, which is to guarantee consumers the origin of the goods and services.
Що се отнася до споразуменията за съвместно съществуване между страните, когато оценява вероятността от объркване, практиката на Службата е да взема под внимание тези споразумения, както и всеки друг значим фактор, но те по никакъв начин не са обвързващи за Службата.
As regards coexistence agreements between the parties, when assessing likelihood of confusion, the Office's policy is that these agreements may be taken into account like any other relevant factor, but they are in no way binding on the Office.
Това важи с особена сила, когато прилагането на съответните разпоредби от Регламента за марките на ЕС и установената съдебна практика водят до заключение, което противоречи на съдържанието на споразумението.
This is particularly true when the application of the relevant provisions of the EUTMR and the established case-law lead to a conclusion that is not in accordance with the content of the agreement.
Ако дадено споразумение се оспорва пред националните инстанции или съществуват висящи съдебни производства и Службата установи, че резултатът може да е от значение за разглеждания случай, тя може да реши да спре производството.
If an agreement is disputed before national instances or there are pending court proceedings and the Office estimates that the outcome could be relevant for the case at issue, it may decide to suspend the proceedings.
В допълнение към това, по правило, възразяващият има пълна свобода да подаде опозиция срещу заявка за марка на ЕС, независимо дали е подавал преди това опозиции срещу други (национални) марки на заявителя.
In addition, as a general rule, nothing precludes the opponent from filing an opposition against an EUTM application, whether or not it previously opposed other (national) marks of the applicant.
Това не може да бъде счетено за „противоречиво поведение“ и тълкувано в ущърб на възразяващия, особено като се има предвид, че при производството по опозиция, за разлика от производството по обявяване на недействителност, не съществува защита на „съгласието“ (правилата относно производството по опозиция не съдържат еквивалент на член 61 от Регламента за марките на ЕС, според който притежателят на марка на ЕС може да се позове в своя защита на факта, че подателят на искането за обявяване на недействителност е бил съгласен с използването на марката на ЕС в продължение на повече от 5 години).
This cannot be considered as ‘contradictory behaviour' and interpreted to the opponent's disadvantage, especially since in opposition proceedings, unlike invalidity proceedings, the defence of ‘acquiescence' is not available (the rules for opposition proceedings do not contain an equivalent to Article 61 EUTMR, according to which an EUTM proprietor may invoke as a defence the fact that the applicant for invalidity has acquiesced to the use of the EUTM for more than 5 years).
Случаи на действително объркване
4 Incidences of Actual Confusion
Вероятност от объркване означава възможност от объркване от страна на съответния потребител и не изисква действително объркване.
Likelihood of confusion means a probability of confusion on the part of the relevant consumer and does not require actual confusion.
Както изрично е потвърдено от Съда: „... не е необходимо да се установи съществуването на действително объркване, а наличието на вероятност от объркване“ (24/11/2005, T346/04, Arthur et Félicie, EU:T:2005:420, § 69).
As expressly confirmed by the Court: ‘… it is not necessary to establish the existence of actual confusion, but the existence of a likelihood of confusion' (24/11/2005, T346/04, Arthur et Félicie, EU:T:2005:420, § 69).
При цялостната оценка за вероятност от объркване трябва да се вземат под внимание всички относими фактори.
In the global assessment of likelihood of confusion, all relevant factors have to be taken into consideration.
Доказателството за действително объркване е фактор в подкрепа на вероятността от объркване; неговата индикативна стойност обаче не трябва да бъде надценявана поради следните причини:
Evidence of actual confusion is a factor that may weigh in favour of likelihood of confusion; its indicative value should not, however, be overestimated for the following reasons:
в ежедневието винаги има хора, които бъркат и тълкуват погрешно всичко, и други, които са изключително внимателни и много запознати с всяка марка.
in everyday life there are always people who confuse and misconstrue everything, and others who are extremely observant and very familiar with every trade mark.
Поради това, да се акцентира върху съществуването на такива хора няма юридическа стойност, тъй като може да доведе до субективни резултати;
Therefore, there is no legal value in highlighting the existence of these people since it could lead to subjective results;
що се отнася до възприемането от страна на потребителите, оценката е нормативна.
insofar as the targeted consumer's perception is concerned, the assessment is normative.
Предполага се, че средният потребител е „добре информиран и достатъчно наблюдателен и съобразителен“, макар и чисто фактологично някои потребители да са изключително наблюдателни и осведомени, а други - невнимателни и доверчиви (10/07/2007, R 40/20064, SDZ DIRECT WORLD / SAZ, § 32).
The average consumer is assumed to be ‘reasonably well informed and reasonably observant and circumspect', even though in purely factual terms some consumers are extremely observant and well informed, whilst others are careless and credulous (10/07/2007, R 40/20064, SDZ DIRECT WORLD / SAZ, § 32).
Поради това случаите на действително объркване могат да повлияят на констатацията за вероятност от объркване, само ако е доказано, че такива случаи обикновено съпровождат съществуването на противоречащите марки на пазара при нормалната търговия с разглежданите стоки и/или услуги.
Therefore, incidences of actual confusion can influence the finding of likelihood of confusion only if it is proven that these incidences usually accompany the existence of the conflicting trade marks in the market in the typical situation in trade involving the goods and/or services concerned.
С цел правилното определяне на значимостта на доказателствата за броя случаи на действително объркване, оценката трябва да се извърши от гледна точка на броя на възможностите за объркване.
To properly weigh evidence on the number of occasions when actual confusion has arisen, the assessment must be made in the light of the number of opportunities for confusion.
Ако търговските сделки са многобройни, а случаите на объркване са редки, това доказателство ще има малка тежест по отношение на оценката за вероятност от объркване.
If the business transactions are voluminous but the instances of confusion are sparse, this evidence will have little weight in the assessment of likelihood of confusion.
Липсата на действително объркване в контекста на съвместното съществуване бе разгледана в точка 3 по-горе.
Lack of actual confusion has been treated in the context of coexistence, in paragraph 3 above.
Предходни решения на органи на ЕС или национални органи относно противоречия между еднакви (или сходни) марки
5 Prior Decisions by EU or National Authorities Involving Conflicts Between the Same (or Similar) Trade Marks
Предходни решения на Службата
5.1 Prior Office decisions
Що се отнася до предходни решения на Службата по отношение на противоречия между идентични или сходни марки, Общият съд е посочил, че:
As regards previous decisions of the Office in conflicts between identical or similar trade marks, the General Court has stated that:
… съгласно установената съдебна практика … законосъобразността на решенията на [Службата] трябва да се оценява единствено въз основа на [Регламента за марките на ЕС], а не на по-ранната практиката на Службата при вземане на решения.
… it is settled case-law … that the legality of the decisions of the [Office] is to be assessed purely by reference to [the EUTMR] and not the Office's practice in earlier decisions.
Съответно Службата не е обвързана от своите предходни решения, тъй като всеки случай трябва да се разглежда самостоятелно и от гледна точка на неговите специфични особености.
Accordingly, the Office is not bound by its previous decisions, since each case has to be dealt with separately and with regard to its particularities.
Независимо от факта, че предходните решения на Службата не са обвързващи, техните мотиви и диспозитивът им следва да се отчитат надлежно при вземане на решение по съответния случай.
Notwithstanding the fact that previous decisions of the Office are not binding, their reasoning and outcome should still be duly considered when deciding upon the case in question.
Това е затвърдено в решение от 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 73-75:
This was reinforced in the judgment of 10/03/2011, C51/10 P, 1000, EU:C:2011:139, § 73-75:
Службата е длъжна да упражнява компетенциите си в съответствие с общите принципи на правото на Европейския съюз, каквито са принципът на равно третиране и принципът на добра администрация.
The Office is under a duty to exercise its powers in accordance with the general principles of European Union law, such as the principle of equal treatment and the principle of sound administration.
С оглед на тези два принципа Службата трябва, в рамките на разглеждането на дадена заявка за регистрация на марка на Общността, да вземе предвид вече постановени решения по подобни заявки и с особено внимание да разгледа въпроса дали трябва, или не да се произнесе по същия начин…
In the light of those two principles, the Office must, when examining an application for registration of a European Union trade mark, take into account the decisions already taken in respect of similar applications and consider with special care whether it should decide in the same way or not …
При това положение прилагането на принципите на равно третиране и на добра администрация трябва да бъде съобразено с изискването за законосъобразност.
That said, the way in which the principles of equal treatment and sound administration are applied must be consistent with respect for legality.
Индикативната стойност на предходни решения принципно ще бъде ограничена до случаи, които са достатъчно сходни с разглеждания случай.
The indicative value of the previous decisions will in principle be limited to cases that bear a sufficiently close resemblance to the case in question.
При все това, съгласно член 95, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС, при производството по опозиция Службата е ограничена при проверката на случая до фактите, доказателствата и аргументите, внесени от страните.
However, according to Article 95(1) EUTMR, in opposition proceedings the Office is restricted in the examination of the case to the facts, evidence and arguments submitted by the parties.
Поради това, дори и в случаи, основаващи се на сравними факти и касаещи сходни правни проблеми, резултатът може да е различен, поради различните подадени документи и доказателства, внесени от страните.
For this reason, even in cases based on comparable facts and involving similar legal problems, the outcome may still vary due to the different submissions made by the parties and the evidence they present.
Предходни национални решения и съдебни решения
5.2 Prior national decisions and judgments
Решенията на национални съдилища или на национални служби по дела, касаещи противоречия между идентични или сходни марки на национално ниво, нямат обвързващ характер за Службата.
Decisions of national courts and of national offices in cases regarding conflicts between identical or similar trade marks on the national level do not have a binding effect on the Office.
Съгласно установената съдебна практика режимът на марките на Европейския съюз е автономна система със собствени специфични цели и правила и се прилага независимо от всяка национална система.
According to case-law, the European Union trade mark regime is an autonomous system with its own set of objectives and rules peculiar to it and applies independently of any national system.
Следователно възможността за регистрация на даден знак като марка на Европейския съюз трябва да бъде оценена единствено въз основа на съответното законодателство (13/09/2010, T292/08, Often, EU:T:2010:399, § 84; 25/10/2006, T13/05, Oda, EU:T:2006:335, § 59).
Accordingly, the registrability of a sign as a European Union trade mark is to be assessed on the basis of the relevant legislation alone (13/09/2010, T292/08, Often, EU:T:2010:399, § 84; 25/10/2006, T13/05, Oda, EU:T:2006:335, § 59).
В този смисъл решенията, приети в държава-членка или в държава, която не е член на Европейския съюз, нямат обвързващ характер за Службата (24/03/2010, T363/08, Nollie, EU:T:2010:114, § 52).
Therefore, the decisions adopted in a Member State or in a state that is not a member of the European Union are not binding for the Office (24/03/2010, T363/08, Nollie, EU:T:2010:114, § 52).
Въпреки това техните мотиви и диспозитивът им следва да бъдат надлежно взети под внимание, особено когато решението е взето в държава-членка, която има отношение към производството.
Still, their reasoning and outcome should be duly considered, particularly when the decision has been taken in the Member State that is relevant to the proceedings.
Националните съдилища притежават обстойни познания за специфичните характеристики на своите държави-членки, по-специално що се отнася до пазарната реалност, в която се търгуват стоките и услугите, и възприемането на знаците от страна на потребителите.
National courts have a thorough knowledge of the specific characteristics of their Member State, in particular as regards the marketplace reality in which goods and services are marketed and the customer perception of signs.
Това може в определени случаи да е от значение за извършваната от Службата оценка.
This may, in particular cases, be relevant for the assessment made by the Office.
Макар и по принцип да е допустимо да се вземат под внимание решения на национални съдилища и органи, тези решения следва да се разглеждат с необходимата степен на внимание и грижа (15/07/2011, T108/08, Good Life, EU:T:2011:391, § 23).
Whilst it is, in principle, permissible to take into account decisions of national courts and authorities, these decisions should be examined with all the required care and in a diligent manner (15/07/2011, T108/08, Good Life, EU:T:2011:391, § 23).
Обикновено, за да бъде разбрано такова решение, трябва да бъде предоставена достатъчна информация, по-специално по отношение на фактите, на които се основава решението.
Usually the understanding of such a decision will require the submission of sufficient information, in particular about the facts on which the decision was based.
Поради това, тяхната индикативна стойност ще бъде ограничена до редките случаи, когато фактическата и правната обосновка по делото са представени изцяло в производството по опозиция и са убедителни, ясни и приети от страните.
Their indicative value will therefore be limited to the rare cases when the factual and legal background of the case was presented completely in the opposition proceedings and is conclusive, clear and not disputed by the parties.
Горните насоки не накърняват действието на решенията на съдилищата за марките на ЕС по отношение на насрещни искове за отмяна или за обявяване на недействителност на марка на ЕС.
The above guidelines are without prejudice to the effects of the judgments of EUTM courts dealing with counterclaims for revocation or for a declaration of invalidity of EUTMs.
Неотносими аргументи при оценката на вероятността от объркване
6 Irrelevant Arguments for Assessing Likelihood of Confusion
Специфични маркетингови стратегии
6.1 Specific marketing strategies
Проверката за вероятност от объркване, извършвана от Службата, е проверка относно вероятност.
The examination of the likelihood of confusion carried out by the Office is a prospective examination.
За разлика от случаи на нарушения на права върху марки - когато съдилищата разглеждат конкретни обстоятелства, при които съответните факти и специфичният начин на използване на марката са от ключово значение, - обсъждането от Службата на вероятността от объркване се извършва по по-абстрактен начин.
In contrast to trade mark infringement situations - where the courts deal with specific circumstances in which the particular facts and the specific nature of use of the trade mark are crucial - the deliberations of the Office on likelihood of confusion are carried out in a more abstract manner.
Поради тази причина специфичните маркетингови стратегии не са от значение.
For this reason, specific marketing strategies are not relevant.
Службата трябва да се ръководи от обичайните обстоятелства, при които се търгуват обхванатите от марките стоки, т.е. обстоятелства, които се очакват за категорията стоки, обхванати от марките.
The Office must take the usual circumstances in which the goods covered by the marks are marketed as its benchmark, that is, those circumstances that are expected for the category of goods covered by the marks.