natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Например немският език се ползва с равни права с италианския eзик в италианския автономен район Трентино-Алто Адидже (10/10/2014, R 574/2013G, SUEDTIROL, § 17), както и френският език с италианския език в италианския регион Вал д'Аоста, а в Дания има значително немскоговорящо малцинство (24/06/2014, T273/12, Ab in den Urlaub, EU:T:2014:568, § 44).
By way of example, German is on a par with Italian in the Italian Autonomous Region Trentino-Alto Adige (10/10/2014, R 574/2013G, SUEDTIROL, § 17) as is French with Italian in the Italian region of Valle d'Aosta, while Denmark has a substantial German-speaking minority (24/06/2014, T273/12, Ab in den Urlaub, EU:T:2014:568, § 44).
Екстраполация
6.3 Extrapolation
Както бе посочено по-горе, придобиването на отличителен характер чрез използване трябва да бъде доказано за частта от Европейския съюз, в която разглежданата марка първоначално не е имала такъв характер.
As indicated above, the acquisition of distinctive character through use must be proven for the part of the European Union in which the trade mark concerned did not initially have such character.
Това може да се окаже трудно и обременяващо за заявителя, особено когато възражението е за целия Европейски съюз.
This may prove difficult and burdensome for the applicant, particularly when the objection exists throughout the European Union.
Обикновено това е така по отношение на триизмерни марки, цветове сами по себе и фигуративни марки, състоящи се изключително от изображението на въпросните стоки, тъй като може да се допусне, че преценката на отличителния им характер е една и съща в целия Европейски съюз, освен при наличието на конкретни доказателства в противен смисъл (24/02/2016, T411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 68).
This is normally the case for 3D marks, colours per se and figurative trade marks consisting exclusively of the depiction of the goods in question, as it may be assumed that the assessment of their distinctiveness will be the same throughout the European Union, unless there is concrete evidence to the contrary (24/02/2016, T411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 68).
С оглед на това Съдът е постановил, че въпреки факта, че придобиването на отличителен характер трябва да бъде доказано за територията на целия Европейски съюз, би било прекомерно да се изисква това да бъде доказано за всяка държава-членка, взета поотделно (24/05/2012, C98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62).
However, the Court has held that, despite the fact that acquired distinctiveness must be shown throughout the European Union, it would be unreasonable to require proof of acquired distinctiveness for each individual Member State (24/05/2012, C98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62).
Този принцип предполага, че ако се вземе предвид европейската територия като пъзел, невъзможността да се докаже придобит отличителен характер на един или повече специфични национални пазари може да не е решаваща, при условие че „липсващата част“ от пъзела не засяга общата картина, където значителна част от съответните европейски потребители възприемат знака като марка в различните части или региони на Европейския съюз.
This principle implies that, if one considers the European territory as a puzzle, failure to prove acquired distinctiveness for one or more specific national markets may not be decisive, provided that the ‘missing piece' of the puzzle does not affect the general picture that a significant proportion of the relevant European public perceives the sign as a trade mark in the various parts or regions of the European Union.
С оглед на горепосоченото Службата счита, че в някои случаи е възможно да се направи екстраполация от избирателни доказателства, за да се направят по-общи изводи.
In light of the above, the Office considers that, in certain cases, it is possible to extrapolate from selective evidence to draw broader conclusions.
В резултат на това доказателствата за придобиването на отличителен характер чрез използване в определени държави-членки могат да бъдат използвани да се правят заключения относно пазарната ситуация в други държави-членки, които не са обхванати от доказателствата.
As a result, evidence showing distinctiveness acquired through use in certain Member States can be used to make inferences with regard to the market situation in other Member States not covered by the evidence.
Този начин на екстраполация с цел да бъдат направени по-обобщени изводи е особено подходящ за разширения Европейски съюз, обхващащ много държави-членки, тъй като е много вероятно дадена страна да не е в състояние да предостави изчерпателни доказателства по отношение на целия Европейски съюз, а по-скоро да се съсредоточи само върху някои райони.
Extrapolating in this way to make broader inferences is of particular relevance to an enlarged European Union comprising many Member States, since it is highly likely that a party will not be able to provide comprehensive evidence with respect to the whole European Union, but will rather tend to concentrate on some areas.
Екстраполация е възможна, когато са изпълнени следните две условия.
Extrapolation is possible where the following two conditions are met.
Пазарът е хомогенен (т.е. районът, в който се доказва придобит отличителен характер, и районът, от който се извършва екстраполация на доказателства): пазарните условия и потребителските навици трябва да бъдат сравними.
The market is homogeneous (i.e. the area where acquired distinctiveness is proven and the area where evidence is extrapolated): market conditions and consumer habits have to be comparable.
Следователно е особено важно заявителят да представи данни относно размера на пазара, неговия собствен пазарен дял и, ако е възможно, пазарния дял на негови основни конкуренти, както и разходите му за маркетингови дейности.
Consequently, it is particularly important that the applicant submits data concerning the size of the market, its own market share and, if possible, that of its main competitors, as well as its marketing expenses.
Службата може да приложи чрез екстраполиране резултатите от една територия за друга само ако всички данни са сравними.
The Office can only extrapolate the results from one territory to another if all the data is comparable.
Например в случаите на проучвания, обхващащи само някои държави-членки, заявителят трябва да докаже, че пазарите в държавите-членки, включени в проучванията, са сравними с тези в другите държави-членки и че резултатите от тези проучвания биха могли да се приложат чрез екстраполиране към тях (24/02/2016, T411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 80).
For instance, in the case of surveys covering only some Member States, the applicant will have to demonstrate that the Member States' markets covered by the surveys are comparable to those of the other Member States and that the results of the surveys can be extrapolated (24/02/2016, T411/14, Shape of a bottle (3D), EU:T:2016:94, § 80).
Поне някои доказателства за използване се представят за района, за който се прилагат екстраполираните доказателствата.
At least some evidence of use is submitted for the area where the evidence is extrapolated.
Следователно, когато марката на ЕС се използва на цялата негова територия, но по-голямата част от доказателствата се отнасят само за част от нея, е възможно да се направи заключение, ако обстоятелствата са сравними и са представени някои доказателства за използване в друга част/други части от съответната територия.
Therefore, where the EUTM is used in the entire relevant territory but most of the evidence only refers to part of it, inference is possible if the circumstances are comparable and some evidence of use in another part/other parts of the relevant territory is submitted.
Доказателствата за придобит отличителен характер за „комбинацията от зелен и жълт цвят“ в целия Европейски съюз бяха приети въпреки липсата на доказателства за две държави-членки по отношение на текущи обеми на продажбите и официални изявления относно възприемането от съответните потребители (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 38 et seq.).
Evidence of acquired distinctiveness for the ‘combination of the colours green and yellow' throughout the European Union was accepted despite a lack of evidence with regard to current turnover figures and no official statements on the relevant public's perception for two Member States (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 38 et seq.)
От друга страна Съдът отхвърля претенция за придобит отличителен характер за „кариран десен“, тъй като заявителят не е представил никакви относими доказателства в 4 от 15-те тогава държави-членки на ЕС, без да разгледа доказателствата, представени за останалите 11 държави-членки (21/04/2015, T359/12, Device of a checked pattern (maroon & beige), EU:T:2015:215, § 101 et seq., в процес на обжалване).
On the other hand, the Court rejected the claim of acquired distinctiveness for a ‘chequerboard pattern' because the applicant had not provided any relevant evidence in 4 out of the then 15 relevant Member States, without examining the evidence filed for the other 11 Member States (21/04/2015, T359/12, Device of a checked pattern (maroon & beige), EU:T:2015:215, § 101 et seq., under appeal).
Стандарт на доказване
7 Standard of Proof
Изискванията за доказване на придобит отличителен характер чрез използване съгласно член 7, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС не са същите като тези за доказване на реално използване съгласно член 47, параграф 2 от същия регламент.
The requirements to prove acquired distinctiveness through use pursuant to Article 7(3) EUTMR are not the same as those to prove genuine use pursuant to Article 47(2) EUTMR.
Докато съгласно член 7, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС е необходимо да се докаже отговарящо на условия използване, например че съответните потребители възприемат за отличителен даден знак, който сам по себе си е лишен от отличителен характер, причината за доказване на реално използване е съвсем различна, а именно ограничаване на броя на регистрираните и защитени марки, а оттам и на броя на противоречията между тях.
Whilst under Article 7(3) EUTMR it is necessary to prove qualified use, such that the relevant public perceives as distinctive a sign that per se is devoid of distinctive character, the reason behind the proof of genuine use is completely different, namely to restrict the number of trade marks registered and protected, and consequently the number of conflicts between them.
Освен това Съдът е постановил, че съдебната практика, свързана с член 7, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, не трябва да се бърка със съдебната практика относно придобиването на репутация (която трябва да е доказана в значителна част от Европейския съюз, а не във всяка държава-членка).
Furthermore, the Court has held that the case-law relating to Article 7(3) EUTMR must not be confused with the case-law relating to the acquisition of reputation (which must be proven in a substantial part of the European Union but not in every Member State).
Заявителят трябва да представи доказателства за придобиването на отличителен характер чрез използване в онази част на Европейския съюз, в която спорната марка е била лишена от отличителен характер.
The applicant must prove the acquisition of distinctive character through use in the part of the European Union in which the contested mark was devoid of any distinctive character.
Съдебната практика, отнасяща се до член 7, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС, не трябва да се смесва с тази, която цели да уточни смисъла на израза „има репутация“ (21/04/2015, T359/12, Device of a checked pattern (maroon & beige), EU:T:2015:215, § 119-120 и цитираната съдебна практика).
The case-law related to Article 7(3) EUTMR, therefore, must not be confused with the test on acquisition of reputation (21/04/2015, T359/12, Device of a checked pattern (maroon & beige), EU:T:2015:215, § 119-120 and case-law quoted therein).
Следователно заявителят на марка на ЕС трябва да представи доказателства, които дават възможност на Службата да установи, че поради търговската марка поне една значителна част от съответния сегмент потребители идентифицира съответните продукти или услуги като произхождащи от определено предприятие (15/12/2015, T262/04, Briquet à Pierre, EU:T:2005:463, § 61 и цитираната съдебна практика).
Therefore, the EUTM applicant must submit evidence that enables the Office to find that at least a significant proportion of the relevant section of the public identifies the products or services concerned as originating from a particular undertaking because of the trade mark (15/12/2015, T262/04, Briquet à Pierre, EU:T:2005:463, § 61 and the case-law cited therein).
Доказателствата трябва да бъдат ясни и убедителни.
The evidence must be clear and convincing.
Заявителят на марка на ЕС трябва да установи по ясен начин всички факти, необходими да се направи сигурното заключение, че марката е била използвана като знак за произход, т.е. че в съзнанието на съответните потребители тя се свързва със стоките или услугите, предоставяни от конкретно дружество, противно на факта, че при липсата на такова използване спорният знак би бил лишен от необходимия отличителен характер, за да бъде свързван с тях.
The EUTM applicant must clearly establish all the facts necessary to safely conclude that the mark has been used as a badge of origin, that is to say, that it has created a link in the mind of the relevant public with the goods or services provided by a specific company, despite the fact that, in the absence of such use, the sign at issue would lack the necessary distinctiveness to create such a link.
Например за съчетанието от зелен и жълт цвят е констатирано, че е придобило отличителен характер чрез използване, тъй като се свързва с машините, произведени от определено дружество.
For example, the combination of the colours green and yellow was found to have acquired distinctiveness through use because it referred to the machines manufactured by a certain company.
Средствата за доказване на това са известен брой декларации от професионални сдружения, според които това съчетание насочва към селскостопанските машини, произвеждани от това дружество, както и фактът, че дружеството последователно е използвало в Европейския съюз едно и също съчетание от цветове върху машините си в течение на значителен период от време преди 1996 г. (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 36-37).
The means of evidence were a number of statements from professional associations according to which such combination referred to agricultural machines manufactured by that company and the fact that the company had been using the same combination of colours on its machines consistently in the European Union for a considerable time prior to 1996 (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 36-37).
Следователно придобитият отличителен характер трябва да е резултат от използването на марката като марка, не като чисто функционална опаковка (25/09/2014, T474/12, Shape of goblets (3D), EU:T:2014:813, § 56-58 и цитираната съдебна практика) или като описателно указание върху опаковка.
Therefore, acquired distinctiveness must be the result of the use of the mark as a trade mark, not as purely functional packaging (25/09/2014, T474/12, Shape of goblets (3D), EU:T:2014:813, § 56-58 and the case-law cited therein) or as a descriptive indication on packaging.
Например използването на знака „Gifflar“ (който указва вид хляб на шведски език) върху опаковката на тестени изделия, заедно с описателни указания за аромати, се прави в описателен контекст, а не като знак за произход (09/07/2014, T520/12, Gifflar, EU:T:2014:620, § 44-45).
For example, use of the sign ‘Gifflar' (which indicates a kind of bread in Swedish) on the packaging of pastries, together with descriptive indications of flavours, is made in a descriptive context, not as a badge of origin (09/07/2014, T520/12, Gifflar, EU:T:2014:620, § 44-45).
За констатиране на придобит отличителен характер чрез използване съдебната практика не предвижда определени проценти относно пазарното проникване или степента на разпознаване на марката от съответните потребители (19/06/2014, C217/13 & C218/13, Oberbank e.a., EU:C:2014:2012, § 48).
For a finding of acquired distinctiveness through use, the case-law does not prescribe fixed percentages of market penetration or of recognition by the relevant public (19/06/2014, C217/13 & C218/13, Oberbank e.a., EU:C:2014:2012, § 48).
Вместо да посочват определен процент от съответните потребители на даден пазар, доказателствата следва да показват, че значителна част от потребителите възприемат марката като начин за идентифициране на конкретни стоки или услуги като произхождащи от определено предприятие.
Rather than using a fixed percentage of the relevant public in a given market, the evidence should show that a significant proportion of the public perceives the mark as identifying specific goods or services as originating from a particular undertaking.
Доказателствата трябва да се отнасят до всяка от стоките и услугите, заявени в заявкaта за марка на ЕС.
The evidence must relate to each of the goods and services claimed in the EUTM application.
След първоначално възражение на абсолютно основание по член 7, параграф 1, букви б), в) или г) от Регламента за марките на ЕС, могат да се регистрират само заявените стоки и услуги, за които е доказан придобит отличителен характер.
After an initial absolute grounds objection under Article 7(1)(b), (c) or (d) EUTMR, only the goods and services claimed for which acquired distinctiveness through use has been proven may proceed to registration.
Оценка на доказателствата
8 Assessment of the Evidence
При установяване на придобит отличителен характер могат да се вземат предвид, наред с другото, следните фактори:
In establishing acquired distinctiveness, account may be taken of, inter alia, the following factors:
пазарният дял на марката по отношение на съответните стоки или услуги;
the market share held by the mark with regard to the relevant goods or services;
интензитетът, географският обхват и продължителността на използване на тази марка;
how intensive, geographically widespread and long-standing use of the mark has been;
размерът на инвестициите, направени от предприятието за нейното популяризиране за съответните стоки или услуги;
the amount invested by the undertaking in promoting the mark for the relevant goods or services;
частта от съответните потребители, които благодарение на марката разпознават стоките или услугите като произхождащи от определено предприятие.
the proportion of the relevant public who, because of the mark, identifies the goods or services as originating from a particular undertaking.
Вж. решение от 04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 31; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 32.
See judgments of 04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 31; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 32.
Член 97 от Регламента за марките на ЕС съдържа неизчерпателен списък на средствата за представяне или събиране на доказателства в производството пред Службата, който може да служи като ръководство за кандидатите.
Article 97 EUTMR contains a non-exhaustive list of means of giving or obtaining evidence in proceedings before the Office, which may serve as guidance to applicants.
Примерите за доказателства, които могат да спомогнат за доказване на придобит отличителен характер, включват наред с другото:
Examples of evidence that may help to show acquired distinctiveness include, inter alia:
брошури за продажби
sales brochures
каталози
catalogues
ценови листи
price lists
фактури
invoices
годишни доклади
annual reports
данни за оборота
turnover figures
рекламни инвестиционни данни и отчети
advertising investment figures and reports
реклами (изрезки от вестници, плакати на билбордове, телевизионни реклами), заедно с доказателства за техния интензитет и обхват
advertisements (press cuttings, billboard posters, TV adverts), together with evidence of their intensity and reach
клиентски и/или пазарни проучвания
customer and/or market surveys
клетвени декларации.
affidavits.
За повече информация относно средствата за доказване виж по аналогия Насоките, част В, Опозиция, раздел 5, Марки с репутация (член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС), точка 3.1.4.4.
For further details on means of evidence, see by analogy the Guidelines, Part C, Opposition, Section 5, Trade Marks with Reputation (Article 8(5) EUTMR), paragraph 3.1.4.4.
Основните правила за оценката на доказателствата се прилагат и тук.
The basic rules on the evaluation of evidence are also applicable here.
Службата трябва да извърши цялостна оценка на всички представени доказателства (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 49), като прецени тежестта на всеки довод спрямо останалите.
The Office must make an overall assessment of all the evidence submitted (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 49), weighing up each indication against the others.
Заявителите следва да имат грижата да се уверят, че доказателствата не само показват използване на заявената марка, но и че са достатъчни, за да се определят датите и специфичната географска територия на това използване в рамките на ЕС.
Applicants should take great care to make sure not only that the evidence shows use of the mark applied for but also that it is sufficient to identify the dates of such use and the specific geographical territory of use within the EU.
Доказателства, които не могат да бъдат свързани с определен момент във времето, обикновено не са достатъчни да покажат, че отличителният характер е бил придобит преди датата на подаване, а доказателствата за използване извън ЕС не могат да покажат необходимото разпознаване от съответните потребители на пазара в ЕС.
Evidence that cannot be related to a certain point in time will normally be insufficient to show that distinctiveness had been acquired before the filing date, and evidence of use outside the EU cannot show the required market recognition of the relevant public within the EU.
Освен това доказателствата, които смесват материал, свързан с ЕС, с такъв, който се отнася до територии извън ЕС, и които не позволяват на Службата да определи конкретната степен на използване само за ЕС, също нямат доказателствена стойност за съответните потребители в ЕС.
Furthermore, evidence that mixes material relating to the EU with that relating to non-EU territories, and does not permit the Office to identify the specific extent of EU-only use, will be similarly devoid of probative value for the relevant EU public.
Съдът е заявил, че преки доказателства, като декларации на професионални сдружения и пазарни проучвания, обикновено са най-подходящото средство за доказване на придобит отличителен характер чрез използване.
The Court has declared that direct evidence such as declarations by professional associations and market studies are usually the most relevant means for proving acquired distinctiveness through use.
Фактури, разходи за реклама, списания и каталози, могат да помогнат за потвърждаване на такива преки доказателства (29/01/2013, T25/11, Cortadora de cerámica, EU:T:2013:40, § 74).
Invoices, advertising expenditure, magazines and catalogues may help to corroborate such direct evidence (29/01/2013, T25/11, Cortadora de cerámica, EU:T:2013:40, § 74).
За да се прецени доказателствената стойност на даден документ, трябва да се има предвид неговата достоверност.
In order to assess the evidential value of a document, regard should be had to its credibility.
Необходимо е също така да се вземе под внимание лицето, от което произхожда документът, обстоятелствата, при които е изготвен, лицето, до което е адресиран, и дали на пръв поглед документът изглежда благонадежден и достоверен (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42; 16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46 et seq.).
It is also necessary to take into account the person from whom the document originates, the circumstances in which it came into being, the person to whom it was addressed and whether, superficially, the document appears sound and reliable (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42; 16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46 et seq.).