natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Освен това член 7, параграф 2, буква е) от ДРМЕС изисква от възразяващия да внесе доказателства или аргументи за това, че използването без основание на заявената марка би довело до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или репутацията на по-ранната марка или би ги увредило.
Moreover, Article 7(2)(f) EUTMDR requires the opponent to submit evidence or arguments showing that use without due cause of the trade mark applied for would take unfair advantage of, or be detrimental to, the distinctive character or the repute of the earlier trade mark.
Следователно, в рамките на периода за подаване на обосноваващите материали по опозицията, възразяващият носи тежестта на доказване, че действителното или бъдещото използване на заявената марка е причинило или е вероятно да причини вреда на отличителния характер или репутацията на по-ранната марка, или че заявената марка е довела или е вероятно да доведе до несправедливо облагодетелстване от по-ранната марка.
Therefore, within the period for completing the substantiation of the opposition, the opponent bears the burden of showing that actual or future use of the mark applied for has caused, or is likely to cause, detriment to the distinctiveness or the repute of the earlier mark, or that themark applied for has taken, or is likely to take, unfair advantage of the earlier mark.
При тази тежест на доказване възразяващият не може само да твърди, че вредата или несправедливото облагодетелстване биха били безспорно следствие, произтичащо автоматично от използването на заявения знак, поради високата репутация на по-ранната марка.
In discharging this burden of proof, the opponent cannot merely contend that detriment or unfair advantage would be a necessary consequence flowing automatically from use of the sign applied for, owing to the strong reputation of the earlier mark.
Дори ако по-ранната марка има много висока репутация, трябва подходящо да се докаже и/или аргументира несправедливо облагодетелстване или вреда, като се вземат под внимание и марките, и съответните стоки и услуги, тъй като в противен случай марките с репутация биха се ползвали с бланкетна защита срещу идентични или сходни знаци, на практика за всеки вид продукт.
Even where the earlier mark is highly reputed, unfair advantage or detriment must be properly proved and/or argued, taking into account both marks and the relevant goods and services, since, otherwise, marks with reputation would enjoy blanket protection against identical or similar signs for virtually any kind of product.
Това очевидно не би било в съответствие с формулировката и духа на член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС, защото в такъв случай репутацията би станала единственото изискване, вместо само едно от няколкото условия, предвидени в него.
This would be clearly inconsistent with the wording and spirit of Article 8(5) EUTMR, because in such a case reputation would become the sole requirement, rather than being only one of several conditions provided for therein.
Следователно, ако възразяващият претендира наличие на действителна вреда или несправедливо облагодетелстване, той трябва да представи указания и доказателства за вида на претърпяната вреда или естеството на извлеченото от заявителя несправедливо облагодетелстване.
Therefore, where the opponent claims actual detriment or unfair advantage, it must submit indications and evidence of the kind of detriment suffered, or of the nature of the unfair advantage taken by the applicant.
Възразяващият трябва също да докаже, че те произтичат от използването на заявения знак.
The opponent must also show that this resulted from use of the sign applied for.
За тази цел той може да се позовава на различни по вид указания, в зависимост от вида на предявената вреда или несправедливо облагодетелстване, например значителен спад в продажбите на стоките, носещи тази марка, или загуба на клиентела, или спад в степента на познаване на по-ранната марка сред потребителите.
In doing so, the opponent may rely on a variety of indications, depending on the kind of detriment or unfair advantage pleaded, such as a considerable decrease in sales of the goods bearing the mark, or a loss of clientele, or a decline of the degree of recognition of the earlier mark among the public.
Същевременно, в случай на потенциална вреда или несправедливо облагодетелстване, обосноваването по необходимост ще трябва да бъде по-абстрактно, тъй като въпросната вреда или несправедливо облагодетелстване трябва да бъдат оценени предварително.
However, in the case of potential detriment or unfair advantage, the exercise will necessarily be more abstract, as the detriment or unfair advantage in question has to be evaluated ex ante.
За тази цел от притежателя на по-ранната марка не се изисква да доказва действителна и текуща вреда за своята марка.
To that end, the proprietor of the earlier mark is not required to demonstrate actual and present harm to its mark.
Когато от начина, по който би могло да бъде използвана заявката за марка на ЕС , е възможно да се предвиди, че ще последва подобна вреда, притежателят на по-ранната марка не е длъжен да чака това действително да стане, за да може да забрани регистрирането на заявката за марка на ЕС.
When it is foreseeable that such injury would ensue from the use that might be made of the EUTM application, the proprietor of the earlier mark is not required to wait for it actually to occur in order to be able to prohibit registration of the EUTM application.
Той обаче трябва задължително да докаже, че съществува сериозен риск такава вреда да настъпи в бъдеще (27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 38; 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 33; 29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 61 (жалбата е отхвърлена с 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300); 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 25/01/2012, T332/10, Viaguara, EU:T:2012:26, § 25).
The proprietor of the earlier mark must, however, prove that there is a serious risk that such an injury will occur in the future (27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 38; 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 33; 29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 61 (appeal dismissed 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300); 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 25/01/2012, T332/10, Viaguara, EU:T:2012:26, § 25).
Подобно заключение може да бъде направено по-специално въз основа на логически изводи, направени от анализ на вероятностите и като се вземе предвид обичайната практика в съответния сектор на търговията, както и всички останали обстоятелства по случая (10/05/2007, T47/06, Nasdaq, EU:T:2007:131, § 54 потвърдено след обжалване с 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq, EU:C:2009:146; 16/04/2008, T181/05, Citi, EU:T:2008:112, § 78; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Such a finding may be established, in particular, on the basis of logical deductions made from an analysis of the probabilities and by taking account of normal practice in the relevant commercial sector as well as of all the other circumstances of the case (10/05/2007, T47/06, Nasdaq, EU:T:2007:131, § 54, upheld on appeal 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq, EU:C:2009:146; 16/04/2008, T181/05, Citi, EU:T:2008:112, § 78; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Същевременно като се има предвид, че в такива случаи това, което трябва да се докаже, е вероятността за бъдещо събитие и че по дефиниция аргументите на възразяващия сами по себе си не могат да се считат за доказателства, често е необходимо някои заключения да се правят въз основа на правни презумпции, т.е. логични предположения или изводи, произтичащи от прилагането на правилата за вероятностите към фактите по конкретен случай.
However, considering that in such cases what has to be proved is the likelihood of a future event and that, by definition, the opponent's arguments cannot in themselves amount to evidence, it will often be necessary to base certain conclusions on legal presumptions, that is, on logical assumptions or deductions resulting from the application of the rules of probability to the facts of the specific case.
Една такава презумпция е посочена от Съда, когато е постановил, че „колкото отличителният характер и репутацията на по-ранната марка са по-изразени, толкова по-вероятно е да се приеме, че ѝ е нанесено увреждане“ (14/09/1999, C375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30).
One such presumption was mentioned by the Court, when it stated that ‘the stronger the earlier mark's distinctive character and reputation the easier it will be to accept that detriment has been caused to it' (14/09/1999, C375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30).
Също така от съдебната практика е видно, че колкото по-непосредствено и силно марката се извиква в съзнанието от знака, толкова по-голяма е вероятността текущото или бъдещото използване на знака да води или да доведе до несправедливо облагодетелстване от отличителния характер или от добрата репутация на марката (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 54; 18/06/2009, C487/07, L'Oréal, EU:C:2009:378, § 44; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 67-69).
It is also clear from case-law that the more immediately and strongly the mark is brought to mind by the sign, the greater the likelihood that current or future use of the sign takes, or will take, unfair advantage of the distinctive character or the repute of the mark (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 54; 18/06/2009, C487/07, L'Oréal, EU:C:2009:378, § 44; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 67-69).
Това са оборими презумпции, които заявителят може да оспорва и опровергава, като внесе подходящи доказателства; те не са решаващи презумпции.
These are rebuttable presumptions, which the applicant may contest and disprove by submitting appropriate evidence; they are not conclusive.
В допълнение към това, ако видът вреда или несправедливо облагодетелстване, които са предявени по конкретното дело, са от такова естество, че предполагат да са изпълнени някои конкретни фактически условия (напр. изключителен характер на по-ранната марка, качествени аспекти на репутацията, даден имидж и др.), тези факти също трябва да се докажат от възразяващия, като се внесат подходящите доказателства.
In addition, if the type of detriment or unfair advantage argued in the specific case is of such a nature to presuppose the fulfilment of certain particular conditions of fact (e.g. exclusive character of the earlier mark, qualitative aspects of reputation, a given image, etc.), these facts will also have to be proven by the opponent by submitting appropriate evidence.
И накрая, както Съдът е отбелязал в своето решение от 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, макар да не е необходимо наличието на вероятност от объркване между двете разглеждани марки, за да се докаже, че по-скорошната марка ще извлече несправедливо облагодетелстване от по-ранната марка, ако такава вероятност бъде установена въз основа на факти, това ще бъде счетено за доказателство за несправедливо облагодетелстване или най-малкото, за наличието на сериозен риск от такава вреда в бъдеще.
Finally, as noted by the Court in its judgment of 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, although likelihood of confusion between the two marks at issue is not required to demonstrate that the later mark takes unfair advantage of the earlier mark, where such likelihood is established on the basis of facts, this will be taken as proof that unfair advantage has been taken or that, at least, there is a serious risk of such injury in the future.
Доказателствени средства
3.4.4.2 Means of evidence
Когато възразяващият претендира за потенциална вреда или несправедливо облагодетелстване, той трябва да докаже всички фактически обстоятелства, които би могло да са необходими в конкретни случаи, за да възникне сериозен, не хипотетичен риск от вреда или несправедливо облагодетелстване, като внесе доказателства от вида, посочен в параграфа по-долу, за доказване на действителна вреда или несправедливо облагодетелстване.
Where the opponent claims potential detriment or unfair advantage, it must prove any conditions of fact that might be necessary in particular cases for giving rise to a serious, non-hypothetical risk of detriment or unfair advantage, by submitting evidence of the kind mentioned in the paragraph below on proving actual detriment or unfair advantage.
Заключенията относно риска от бъдеща вреда могат също така да бъдат направени въз основа на логически изводи, направени от анализ на вероятностите и като се вземе предвид обичайната практика в съответния сектор на търговията, както и всички останали обстоятелства по случая (16/12/2010, T345/08 & T357/08, Botolist / Botocyl, EU:T:2010:529, § 82; 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Conclusions as to the risk of future injury may also be established on the basis of logical deductions made from an analysis of the probabilities and by taking account of normal practice in the relevant commercial sector as well as of all the other circumstances of the case (16/12/2010, T345/08 & T357/08, Botolist / Botocyl, EU:T:2010:529, § 82; 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Ако възразяващият претендира за действителна вреда или несправедливо облагодетелстване, той може да използва всички доказателствени средства, предвидени в член 97 от Регламента за марките на ЕС, за да докаже това.
Where the opponent claims actual detriment or unfair advantage, it can use all the means of evidence provided for in Article 97 EUTMR for proving this.
Например, той може да се докаже действително намаляване на разпознаването на марката, като се позове на проучвания на общественото мнение и други документални доказателства.
For example, it may prove an actual decrease of trade mark awareness by reference to opinion polls and other documentary evidence.
Правилата, уреждащи оценяването и доказателствената стойност на такива доказателства, са същите като посочените в точка 3.1.4.3 и точка 3.1.4.4 по-горе във връзка с доказателствата, необходими за доказване на репутация.
The rules governing the evaluation and probative value of such evidence are the same as those mentioned in paragraph 3.1.4.3 and paragraph 3.1.4.4 above in relation to evidence required for proving reputation.
Използване без основание
3.5 Use without due cause
Последното условие за прилагането на член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС, е използването на заявения знак без основание.
The last condition for the application of Article 8(5) EUTMR is that use of the sign applied for should be without due cause.
Ако обаче бъде установено, че не е налице нито един от трите вида вреда, регистрацията и използването на заявената марка не могат да бъдат забранени, тъй като при тези обстоятелства наличието или липсата на основание за използването ѝ са без значение (22/03/2007, T215/03, Vips, EU:T:2007:93, § 60; 07/07/2010, T124/09, Carlo Roncato, EU:T:2010:290, § 51.
However, if it is established that none of the three types of injury exists, the registration and use of the mark applied for cannot be prevented, as the existence or absence of due cause for use of the mark applied for is, in those circumstances, irrelevant (22/03/2007, T215/03, Vips, EU:T:2007:93, § 60; 07/07/2010, T124/09, Carlo Roncato, EU:T:2010:290, § 51).
Наличието на основание, което обосновава използването на заявената марка, е защита, която заявителят може да използва.
The existence of a cause justifying use of the trade mark applied for is a defence that the applicant may raise.
Следователно зависи от заявителя да покаже, че има основание да използва заявената марка.
Therefore, it is up to the applicant to show that it has due cause to use the mark applied for.
Това представлява прилагане на общото правило, което гласи, че „който твърди, трябва да докаже“, и което е израз на древното ei qui affirmat incumbit probation (01/03/2004, R 145/20032, T CARD OLYMPICS (fig.) / OLYMPIC, § 23).
This is an application of the general rule according to which ‘he who asserts must prove', which is the expression of the ancient rule ei qui affirmat incumbit probatio (01/03/2004, R 145/20032, T CARD OLYMPICS (fig.) / OLYMPIC, § 23).
В съдебната практика е ясно установено, че когато притежателят на по-ранната марка успее да докаже, че съществува действителна и настояща вреда върху марката му или - при липсата на такава вреда - че съществува сериозен риск от настъпването ѝ в бъдеще, притежателят на по-скорошната марка следва да установи, че има основание да използва тази марка (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 67; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 39).
Case-law clearly establishes that when the proprietor of the earlier mark has shown that there is either actual and present injury to its mark or, failing that, a serious risk that such injury will occur in the future, it is for the proprietor of the later mark to establish that there is due cause for the use of that mark (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 67; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 39).
Когато в доказателствата липсват указания , които очевидно да обосновават използването на оспорваната марка от заявителя, обикновено трябва да се презюмира липса на основание (29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 76 и цитираната съдебна практика; и решение от 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300 за отхвърляне на жалбата).
In the absence of any indications in the evidence providing an apparent justification for the applicant's use of the contested mark, lack of due cause must be generally presumed (29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 76 and case-law cited therein; 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300, dismissing the appeal).
Същевременно заявителят може да използва възможността да обори такава презумпция, като докаже, че има легитимно основание, което му дава право да използва марката.
However, the applicant may avail itself of the possibility of rebutting such a presumption by showing that it has a legitimate justification that entitles it to use the mark.
Например такава ситуация може да възникне, ако заявителят е използвал знака за несходни стоки на съответната територия преди подаването на заявка за марката на възразяващия или придобиването на репутация, особено ако това съвместно съществуване по никакъв начин не е засегнало отличителния характер и репутацията на по-ранната марка.
For example, such a situation could be envisaged if the applicant had been using the sign for dissimilar goods in the relevant territory before the opponent's mark was applied for, or acquired a reputation, especially where such coexistence has not in any way affected the distinctiveness and repute of the earlier mark.
При тълкуването на член 5, параграф 2 от Директива 89/104/ЕИО на Съвета (чието правно съдържание по същество е идентично с това на член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС) Съдът е определил, че при наличие на „основание“ по смисъла на тази разпоредба притежателят на марка с репутация може да бъде задължен да търпи използването от трето лице на знак, който е сходен с тази марка, за продукт, идентичен с продукта, за който е регистрирана посочената марка, ако се докаже, че този знак е използван, преди марката да е била заявена за регистрация, и че знакът за идентичния продукт се използва добросъвестно (06/02/2014, C65/12, Leidseplein Beheer and de Vries, EU:C:2014:49, § 60).
Interpreting Article 5(2) of Council Directive 89/104/EEC (whose legislative content is essentially identical to that of Article 8(5) EUTMR), the Court ruled that the proprietor of a trade mark with a reputation might be obliged, pursuant to the concept of ‘due cause' within the meaning of that provision, to tolerate use by a third party of a sign similar to that mark in relation to a product that was identical to that for which that mark had been registered, if it was demonstrated that the sign was being used before the mark had been filed and that use of the sign in relation to the identical product was in good faith (06/02/2014, C65/12, Leidseplein Beheer and de Vries, EU:C:2014:49, § 60).
Съдът е предоставил допълнителни подробни фактори, които да бъдат взети предвид при оценката за основанието за предходно използване.
The Court gave further detailed factors to be considered when assessing due cause on account of prior use.
Съдебната практика по-долу показва, че може да се установи основание, ако заявителят покаже, че не може в границите на разумното от него да се изисква да се въздържа от използване на марката (напр. защото начинът, по който той използва марката, е родов и е предназначен да обозначава вида стоки и услуги - независимо дали с родови думи или родови фигуративни средства), или ако притежава специално право да използва марката за стоките и услугите (напр. ако докаже, че му е разрешено да използва знака по силата на съответно споразумение за съвместно съществуване).
The case-law below shows that due cause may be found where the applicant establishes that it cannot reasonably be required to abstain from use of the mark (for example, because its use of the sign is a generic use to indicate the type of goods and services - whether by generic words or generic figurative devices), or where it has some specific right to use the mark for the goods and services (for example, it shows that a relevant coexistence agreement permits its use of the sign).
Условието за основание не е изпълнено само от факта че, а) знакът е особено подходящ за идентифициране на продуктите, за които се използва, б) заявителят вече е използвал този знак за тези или сходни продукти в рамките на съответната територия на Европейския съюз и/или извън нея или в) заявителят се позовава на право, произтичащо от подадена заявка, по отношение на която заявката за марката на възразяващия се ползва с право на предходност (вж. наред с другото 23/11/2010, R 240/20042, WATERFORD STELLENBOSCH (fig.) / WATERFORD; 15/06/2009, R 1142/20052, (fig.)
The condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used this sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the European Union, or (c) the applicant invokes a right ensuing from a filing over which the filing of the opponent's trade mark takes precedence (inter alia 23/11/2010, R 240/20042, WATERFORD STELLENBOSCH (fig.) / WATERFORD; 15/06/2009, R 1142/20052, (fig.)
Самото използване на знака не е достатъчно - това, което трябва да се докаже, е валидно основание, която обосновава използването.
Mere use of the sign is not enough - what must be shown is a valid reason justifying that use.
Примери за основание
3.5.1 Examples of due cause
Основанието е прието
3.5.1.1 Due cause was accepted
Основанието не е прието
3.5.1.2 Due cause was not accepted
22/07/2010, R 11/20084 CASAS DE FERNANDO ALONSO (fig.) / FERNANDO ALONSO Всички доказателства, внесени от възразяващия, са свързани със славата на Фернандо Алонсо като автомобилен състезател - шампион и с използването на неговия имидж от страна на различни предприятия в популяризирането на техните стоки и услуги.
22/07/2010, R 11/20084, CASAS DE FERNANDO ALONSO (fig.) / FERNANDO ALONSO All the evidence submitted by the opponent related to the fame of Fernando Alonso as a champion racing driver and to the use of his image by different undertakings to promote their goods and services.
Не са били налице доказателства за репутацията от използването на по-ранната марка, както е регистрирана за съответните стоки и услуги (точки 44 и 48).
There was no proof of reputation for use of the earlier mark as registered for the relevant goods and services (paras 44 and 48).