natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Резултатът от проверката на присъщия отличителен характер ще бъде един от следните:
The outcome of the examination of inherent distinctiveness will be one of the following.
Компонентът няма отличителен характер или има по-слабо изразен от нормалния отличителен характер.
The component has no distinctiveness or has less than normal distinctiveness.
Вж. примерите по-долу.
See the examples below.
Компонентът има нормален отличителен характер, защото не е нито неотличителен, нито слабо изразен за идентични или сходни стоки или услуги.
The component has normal distinctiveness because it is neither non-distinctive nor weak for identical or similar goods or services.
Примери за описателни компоненти
3.2.2.6 Examples of laudatory components
Примери за хвалебствени компоненти
3.2.2.7 Examples of allusive components
Примери за загатващи компоненти
3.2.3 Specific cases
Съществуват случаи, при които знаците са съставени от един или няколко отличителни словни елемента и един или няколко фигуративни елемента, които се възприемат от съответните потребители като тривиални или банални.
There are instances where signs are composed of one (or various) distinctive verbal element(s) and one (or various) figurative element(s) that are perceived by the relevant public as being commonplace or banal.
Тези фигуративни елементи често се състоят от елементарна геометрична форма (напр. рамки, етикети) или от често използвани в пазарния сектор цветове (напр. червен за пожарогасители, жълт или червен, или оранжев за пощенския сектор, в зависимост от съответната държава-членка).
These figurative elements frequently consist of a simple geometrical shape (e.g. frames, labels) or of colours frequently used in the market sector (e.g. red for fire extinguishers, yellow or red or orange for the postal sector depending on the Member State concerned).
Поради това тези тривиални и банални елементи се считат за неотличителни.
For this reason, these commonplace and banal elements are considered non-distinctive.
Незначителни разлики (квази-идентичност)
3.2.3.2 Insignificant differences (quasi-identity)
При сравняване на словна марка с фигуративна марка, състояща се от идентичен словен елемент, не е необходимо да се оценява отличителният характер на този словен елемент, ако фигуративните елементи не са отличителни (цвят, фон, обичаен шрифт), не са доминиращи и нямат никакъв смисъл.
In a comparison of a word mark with a figurative mark consisting of an identical word element, it is not necessary to assess the distinctiveness of that word element if the figurative elements are not distinctive (colour, background, common typeface), not dominant and do not have any meaning.
В такива случаи фактът, че съвпадащият словен елемент може да не е отличителен или слабо отличителен по отношение на някои стоки и услуги на някои езици, е без значение, тъй като вероятността от объркване не може да бъде отстранена дори от най-малката степен на отличителен характер на този съвпадащ елемент.
In such cases, the fact that the coinciding word element might be non-distinctive or lowly-distinctive in relation to some goods and services in some languages is irrelevant since a likelihood of confusion cannot be dispelled even by the lowest degree of distinctiveness of that coinciding element.
Това означава, че дори ако словният елемент има ограничен отличителен характер или изобщо няма такъв, това важи в еднаква степен и за двете марки, докато фигуративните елементи очевидно не са достатъчни за разграничаване на марките.
This means, that even if the word element has limited or no distinctiveness, this applies equally to both marks, whereas the figurative elements are clearly not sufficient to distinguish the marks.
Компоненти от самостоятелна буква, числа и къси компоненти
3.2.3.3 One-letter components, numerals and short components
В свое решение от 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508 Съдът е постановил, че отличителният характер на марки от самостоятелна буква трябва да бъде оценяван въз основа на фактическа преценка, съсредоточена върху съответните стоки или услуги, и при същите критерии, които се прилагат към другите словни марки (точки 33-39).
In its judgment of 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508, the Court held that the distinctiveness of single-letter trade marks must be assessed according to an examination based on the facts, focusing on the goods or services concerned and the same criteria that apply to other word marks (paras 33-39).
Макар че това решение се отнася до абсолютните основания, Службата счита, че установеният от Съда принцип (т.е. че прилагането на критерия за отличителен характер трябва да бъде еднакво за всички марки) се прилага и в производства inter partes, когато трябва да бъде определен отличителният характер на компоненти от самостоятелна буква в търговски марки.
Although that judgment deals with absolute grounds, the Office considers that the principle established by the Court (i.e. that the application of the criterion of distinctiveness must be the same for all marks) also applies in inter partes cases when it comes to determining the distinctiveness of single-letter components in trade marks.
Макар да признава, че би могло да се окаже по-трудно да се установи отличителният характер на марки, състоящи се от самостоятелна буква, отколкото на други словни марки, Съдът постановява, че тези обстоятелства не обосновават определянето на специфични критерии, допълващи или дерогиращи критерия за отличителен характер, така както той се тълкува в съдебната практика.
The Court, although acknowledging that it may prove more difficult to establish distinctiveness for marks consisting of a single letter than for other word marks, held that these circumstances do not justify laying down specific criteria supplementing or derogating from application of the criterion of distinctiveness as interpreted in the case-law.
В контекста на анализа на отличителния характер на компонентите на знаците Службата счита, че това решение означава, че когато се установява отличителния характер на самостоятелна буква като компонент на даден знак, не е правилно да се разчита на предположения като твърдения aприори, че потребителите нямат навика да възприемат самостоятелните букви като марки, или на общи аргументи като тези, свързани с наличието на знаци, предвид ограничения брой букви.
In the context of analysis of distinctiveness of components of signs, the Office considers the ruling to mean that, when establishing the distinctiveness of a single letter, being a component of a sign, it is not correct to rely on assumptions such as a priori statements that consumers are not in the habit of perceiving single letters as trade marks or on generic arguments such as that relating to the availability of signs, given the limited number of letters.
Оттогава Общият съд е определил в редица случаи, че марка, съдържаща самостоятелна буква или самостоятелна цифра, може действително да има присъщ отличителен характер (08/05/2012, T101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51).
The General Court has since stated in a number of cases that a trade mark containing a single letter or a single numeral may indeed be inherently distinctive (08/05/2012, T101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51).
В решението си от 10/05/2011, T187/10, G, EU:T:2011:202 Общият съд отхвърля аргумента на заявителя, че по принцип самостоятелните букви сами по себе си са лишени от отличителен характер и че следователно само тяхното графично представяне подлежи на закрила (т. 38-49).
In its judgment of 10/05/2011, T187/10, G, EU:T:2011:202, the General Court dismissed the applicant's argument that single letters are generally per se devoid of distinctive character and that, therefore, only their graphic representation would be protected (paras 38-49).
Гореизложените съображения се отнасят както за марки от самостоятелни букви/числа, изобразени чрез стандартни символи (т.е. словни марки), така и за стилизирани марки от самостоятелни букви/числа.
The above considerations apply both to single-letter/numeral trade marks depicted in standard characters (i.e. word marks) and to stylised single-letter/numeral trade marks.
Същите правила се прилагат и за числа.
The same rules apply to numerals.
Отказ от право на закрила
3.2.3.4 Disclaimers
Съгласно предишния член 37, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС (заличен от Регламент за изменение (ЕС) 2015/2424) Службата може да поиска от заявителя да се откаже от правото на закрила, ако марката съдържа елемент, който няма отличителен характер и ако включването на такъв елемент в марката може да породи съмнения относно обхвата на закрилата на марката.
Pursuant to former Article 37(2) CTMR (deleted by Amending Regulation (EU) 2015/2424), the Office could impose a disclaimer if the mark contained an element that was not distinctive and if inclusion of that element would have led to doubts as to the scope of protection.
Службата приема също отказ от право на закрила, направен доброволно.
The Office also accepted disclaimers entered voluntarily.
Някои национални системи относно марките също предвиждат възможност за отказ от право на закрила.
Some national trade mark systems also provide for disclaimers.
Все пак откази от право на закрила на марки, регистрирани от Службата преди влизането в сила на Регламента за изменение (ЕС) 2015/2424, и на по-ранни национални марки, продължават да бъдат обвързващи за Службата и трябва да бъдат взети под внимание, дори ако при самостоятелен анализ елементът изглежда отличителен.
However, disclaimers in marks registered by the Office before the entry into force of Amending Regulation (EU) 2015/2424 and in earlier national marks will still be binding on the Office and must be taken into account even if the element might appear distinctive when analysed independently.
Отказът от право на закрила има следните последици:
The effect of a disclaimer is:
ако по-ранната марка съдържа отказ от право на закрила, притежателят не може да предявява права относно елемента, който е предмет на отказа от право на закрила.
if the earlier mark contains a disclaimer, that the proprietor is prevented from successfully invoking rights in the disclaimed element.
Следователно сходството между два знака не може да бъде предизвикано или увеличено, заради съвпадение или сходство на елемента, който е предмет на отказ от право на закрила (06/10/2008, R 21/20084, AUTENTICO JABUGO / FLOR SIERRA DE JABUGO JABUGO (fig.) et al., § 17, при което марката JABUGO е предмет на отказ от право на закрила).
Therefore, similarity between two signs cannot be induced or increased because of coincidence or similarity in the disclaimed element (06/10/2008, R 21/20084, AUTENTICO JABUGO / FLOR SIERRA DE JABUGO JABUGO (fig.) et al., § 17, where JABUGO was disclaimed).
ако по-ранната фигуративна марка съдържа две думи и двете са предмет на отказ от право на закрила, обхватът на закрила се свежда до точния начин и последователност, според които двете думи са комбинирани.
that if the earlier figurative mark contains two words and both are disclaimed, the scope of protection is reduced to the precise manner and sequence in which the two words are combined.
Отказът от право на закрила в оспорваната заявка за марка на ЕС (независимо дали е поискан от Службата или е деклариран доброволно от заявителя преди влизането в сила на Регламента за изменение (ЕС) 2015/2424) не може да е обвързващ за собственика на по-ранната марка, тоест заявителят не може да намали едностранно обхвата на закрила на по-ранната марка (11/02/2010, R 229/20092, DOUGHNUT THEATER / DONUT et al., § 58; 29/03/2012, R 2499/20101, ACETAT Silicon 101E (fig.) / 101 et al., § 18-19).
Disclaimers in the contested EUTM application (irrespective of whether they were requested by the Office or entered voluntarily by the applicant before the entry into force of Amending Regulation (EU) 2015/2424)) cannot bind the owner of the earlier mark, that is to say, the applicant cannot unilaterally reduce the scope of protection of the earlier mark (11/02/2010, R 229/20092, DOUGHNUT THEATER / DONUT et al., § 58; 29/03/2012, R 2499/20101, ACETAT Silicon 101E (fig.) / 101 et al., § 18-19).
По-ранни марки, чийто отличителен характер е оспорен
3.2.3.5 Earlier marks, the distinctiveness of which is called into question
Ако се оспорва отличителният характер на по-ранната марка, Службата прилага практиката, пояснена в решение F1-Live (24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314), а именно, че действителността на по-ранни марки не може да бъде оспорвана в производства по опозиция срещу регистрацията на марка на ЕС.
If the distinctiveness of the earlier mark is questioned, the Office applies the practice clarified in the F1-Live judgment (24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314), namely that in proceedings opposing the registration of an EUTM, the validity of earlier trade marks may not be called into question.
Следователно елементите, съответстващи на по-ранната марка, не могат да се считат за лишени от отличителен характер при сравняването на марките, а трябва да се считат за притежаващи известна (малка/минимална) степен на отличителен характер.
Consequently, the elements corresponding to the earlier mark cannot be considered as devoid of distinctive character in the trade mark comparison, but must be deemed to be endowed with some (low/minimal) degree of distinctiveness.
Доминиращи елементи на марките
3.3 Dominant elements of the marks
Службата има практиката да ограничава понятието за доминиращ елемент до визуалното въздействие на елементите на знака, т.е. да използва понятието изключително като означаващо „визуално изпъкващ“.
It is the Office's practice to restrict the notion of dominant element to the visual impact of the elements of a sign, that is, to use it exclusively to mean ‘visually outstanding'.
За да се констатира, че определен знак съдържа доминиращ елемент, знакът следва да притежава поне два идентифицируеми компонента.
For a finding that there is a dominant element within a sign, the sign should have at least two identifiable components .
Прилагат се съответно правилата, пояснени в точка 3.2.1 по-горе.
The rules explained in paragraph 3.2.1 above apply accordingly.
[3: В настоящия текст думите „компонент“ и „елемент“ се използват като синоними.]
[3: In this text the words ‘component' and ‘element' are used interchangeably.]
Решението трябва да определя дали има доминиращ елемент или съвместно доминиращи елементи и да ги идентифицира.
The decision should establish whether there is a dominant element or codominant elements and identify them.
Според установената практика на Съда, дори да могат да се вземат под внимание аспекти, различни от визуалния (като възможно семантично значение на част от знак, съставен от една единствена дума), когато се определя понятието за доминиращ елемент на знак, практиката на Службата е да ограничава понятието за доминиращ елемент до визуалното въздействие на елементите на знака, тоест да го използва изключително като означаващо „визуално изпъкващ“, и да оставя всякакви други съображения да бъдат разгледани в рамките на общата оценка.
Even though, according to the established case-law of the Court, aspects other than the visual one (such as a possible semantic meaning of part of a one-word sign) may come into play when defining the notion of the dominant element of a sign, it is the practice of the Office to restrict the notion of dominant element to the visual impact of the elements of a sign, that is, to use it exclusively to mean ‘visually outstanding' and to leave any other considerations for the overall assessment.
В резултат на това Службата има практиката да определя доминиращия характер на даден компонент на знак предимно въз основа на неговото местоположение, мащаб, размери и/или използването на цветове, доколкото те влияят върху неговото визуално въздействие.
As a result, the Office's practice is that the dominant character of a component of a sign is mainly determined by its position, size, dimensions and/or use of colours, to the extent that they affect its visual impact.
Както Съдът е определил:
As stated by the Court:
По отношение на преценката на доминиращия характер на един или повече определени компоненти на комплексна марка следва да се вземат предвид по-специално присъщите качества на всеки от тези компоненти, като те бъдат съпоставени с тези на другите компоненти.
With regard to the assessment of the dominant character of one or more given components of a complex trade mark, account must be taken, in particular, of the intrinsic qualities of each of those components by comparing them with those of other components.
В допълнение към това Съдът се е произнесъл, че:
In addition, the Court has held that:
Следователно фактът, че даден компонент на марка може или не може да се счита за неотличителен (или за притежаващ малка степен на отличителен характер), не е от значение за оценката за доминиращия характер.
Consequently, the fact that a component of a mark may or may not be considered non-distinctive (or as having a low degree of distinctiveness) has no bearing on the assessment of dominant character.
По правило следва да се вземе под внимание следното.
As a rule of thumb, the following should be considered.
Оценката за доминиращ характер се прилага за двата сравнявани знака.
The assessment of dominant character applies to both the signs under comparison.
За да се направи заключение, че е налице доминиращ компонент, знакът следва да има най-малко два идентифицируеми компонента.
For a finding that there is a dominant component, the sign should have at least two identifiable components.
Словните марки нямат доминиращи елементи, тъй като по определение те се изписват в стандартни видове шрифтове.
Word marks have no dominant elements because by definition they are written in standard typeface.
Фигуративните елементи могат да бъдат доминиращи в знаци, където присъстват също и словни елементи.
Figurative elements may be dominant in signs where word elements are also present.
Дали даден елемент е визуално изпъкващ или не, може да се определи чрез визуално сравняване на знаците; ако случаят е такъв, следва да се постигне съгласуваност с последваща оценка за доминиращ характер.
Whether or not an element is visually outstanding may be determined in the visual comparison of the signs; if that is the case, it must be consistent with an evaluation of dominant character.
И накрая, ако е трудно да се определи кой от (поне) двата компонента е доминиращ, това може да е показател, че няма доминиращ елемент или че никой елемент не е по-доминиращ от друг (което включва случаи на съвместно доминиране).
Lastly, if it is difficult to decide which of the (at least) two components is dominant, this may be an indication that there is no dominant element or that no element is more dominant than the other (which includes cases of codominance).
Установяването на доминиращ характер означава, че един компонент е визуално изпъкващ в сравнение с останалите компоненти в марката.
The establishment of dominant character implies that one component is visually outstanding compared to the other component(s) in the mark.
Ако това се отнася за два или повече компонента, те са съвместно доминиращи.
If this applies to two or more components, they are codominant.
Ако е трудно да се направи такава оценка, това означава, че няма доминиращ или съвместно доминиращ(и) елемент(и).
If that assessment is difficult to make, it is because there is no dominant or codominant element(s).
Примерни случаи:
Examples of cases
Сравняване на знаци
3.4 Comparison of signs
В следващите параграфи ще бъде обяснено прилагането на принципите, пояснени по-горе, по отношение на визуалните (вж. точка 3.4.1 по-долу), фонетичните (вж. точка 3.4.2 по-долу) и концептуалните аспекти на сравняване (вж. точки 3.4.3 и 3.4.4 по-долу).
In the following paragraphs the application of the principles explained above will be explained with regard to the visual (see paragraph 3.4.1 below), phonetic (see paragraph 3.4.2 below) and conceptual comparison (see paragraphs 3.4.3 and 3.4.4 below).
След това ще бъде представено влиянието на отличителния характер и доминиращия характер на общите и различните елементи (вж. точка 3.4.5 по-долу) и други принципи, които трябва да бъдат взети предвид при сравняването на знаците (вж. точка 3.4.6 по-долу).
Thereafter, the impact of distinctiveness and dominant character of the common and differing elements (see paragraph 3.4.5 below) and other principles to be taken into account in the comparison of signs (see paragraph 3.4.6 below) will be presented.
Визуално сравнение
3.4.1 Visual comparison
В рамките на визуалното сравнение е важно първо да се отбележи, че потребителите възприемат словесните елементи на дадена марка по различен начин от другите елементи.
Within the visual comparison it is important to note first that the public perceives word elements of a mark in a different way from other elements.
Елементите в Word могат да бъдат прочетени или свързани с поредица от букви.
Word elements can be read or associated with a sequence of letters.
Другите елементи се оценяват само по отношение на техните графични или фигуративни характеристики.
Other elements are just assessed as to their graphical or figurative characteristics.
По-долу ще бъдат представени принципите на визуално сравнение в зависимост от вида на съответните марки.
In the following, the principles of visual comparison will be presented depending on the type of trade marks involved.
Словна марка спрямо словна марка
3.4.1.1 Word mark versus word mark
Когато е включена поне една словна марка, закрилата се отнася за самата дума, а не за начина на изписването ѝ.
When at least one word mark is involved, the word as such is protected, not its written form.
Съгласно съдебната практика словната марка е марка, която се състои изцяло от букви, думи или словосъчетания, изписани в печатни символи с нормален шрифт, без специален графичен елемент (20/04/2005, T211/03, Faber, EU:T:2005:135, § 33; 13/02/2007, T353/04, Curon, EU:T:2007:47, § 74).
According to the case-law, a word mark is a mark consisting entirely of letters, of words or of associations of words, written in printed characters in normal font, without any specific graphic element (20/04/2005, T211/03, Faber, EU:T:2005:135, § 33; 13/02/2007, T353/04, Curon, EU:T:2007:47, § 74).
Закрилата, която регистрацията на словната марка предоставя, се прилага за думата, посочена в заявката за регистрация, а не за индивидуалните графични или стилистични характеристики, които е възможно да притежава марката (22/05/2008, T254/06, RadioCom, EU:T:2008:165, § 43).
The protection offered by the registration of a word mark applies to the word stated in the application for registration and not to the individual graphic or stylistic characteristics which that mark might possess (22/05/2008, T254/06, RadioCom, EU:T:2008:165, § 43).
Следователно е без значение дали словната марка е изобразена с малки или главни букви.
Therefore, it is irrelevant whether the word mark is depicted in lower or upper case letters.
При словните марки визуалното сравнение се базира на анализ на броя и на последователността на буквите/символите, позицията на съвпадащите букви/символи, броя думи и структурата на знаците (напр. дали словните елементи са отделени с интервали или с тирета).
For word marks, the visual comparison is based on an analysis of the number and sequence of the letters/characters, the position of the coinciding letters/characters, the number of words and the structure of the signs (e.g. whether word elements are separated or hyphenated).
Въпреки това средният потребител обикновено възприема знака като цяло и не извършва анализ на различните му детайли.
However, the average consumer normally perceives a sign as a whole and does not proceed to analyse its various details.
Следователно малките разлики в (броя на) буквите често не са достатъчни, за да се изключи констатация за визуално сходство, особено ако знаците имат обща структура.
Therefore, small differences in the (number of) letters are often not sufficient to exclude a finding of visual similarity, particularly when the signs have a common structure.