natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Както е посочено по-горе, докато авторското право може да се използва като основа за обявяване на недействителност на марка на ЕС съгласно член 60, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС, заглавие попада в обхвата на член 8, параграф 4 от същия регламент единствено когато има „идентифицираща“ функция и служи като търговски знак за идентифициране на търговски произход.
As set out above, whilst a right in copyright may be used to invalidate an EUTM under Article 60(2) EUTMR, it is only where a title has an ‘identifying' function and acts as a trade sign identifying commercial origin that it comes within the scope of Article 8(4) EUTMR.
Следователно, за да може да се прави позоваване на такива знаци съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС в контекста на производствата по опозиция, в националното право трябва да е предвидена защита, която е независима от признаваната от законодателството в областта на авторските права (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43).
Therefore, for such signs to be relied on under Article 8(4) EUTMR in the context of opposition proceedings, the national law must envisage a protection that is independent from that recognised by copyright law (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43.)
Както при всички права по член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, заглавието трябва да е било използвано в процеса на търговия.
As with all rights under Article 8(4) EUTMR, the title must have been used in the course of trade.
Това обикновено изисква творбата, за която се отнася заглавието, да се предлага на пазара.
This will normally require that the work to which the title relates must have been placed on the market.
Когато заглавието се отнася до услуга (напр. телевизионна програма), тази услуга трябва да е била направена достъпна.
Where the title relates to a service (such as a television programme), the service must have been made available.
Същевременно има обстоятелства, при които реклама, предшестваща използването, може да е достатъчна, за да породи права, и при които тази реклама представлява „използване“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
However, there will be circumstances where pre-use advertising may be sufficient to create rights, and where such advertising will constitute ‘use' within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Във всички случаи заглавието трябва да е използвано като указание за търговския произход на въпросните стоки и услуги.
In all cases, the title must have been used as an indicator of the commercial origin of the goods and services in question.
Когато заглавие е използвано, за да посочи само художествения произход на творбата, това използване попада извън обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31).
Where a title is used only to indicate the artistic origin of a work, such use falls outside the scope of Article 8(4) EUTMR (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31).
Пример: Решение от 12/01/2012, R 181/20111, в което е направено позоваване на заглавието на списание „ART“.
Example: 12/01/2012, R 181/20111, where the magazine title ‘ART' was invoked.
Изисквания за използване
3.3 Use requirements
За да се направи успешно позоваване на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС в производство по опозиция, по-ранните права трябва да са били използвани.
In order to successfully invoke Article 8(4) EUTMR in opposition proceedings, the earlier rights must be used.
Има два различни стандарта на изисквания за използване, които трябва да се вземат предвид:
There are two different use requirement standards which must be taken into account:
национален стандарт
national standard
европейски стандарт
European standard.
Двата стандарта на изисквания за използване, обаче, очевидно се припокриват.
The two use requirement standards, however, clearly overlap.
Те не трябва да се разглеждат самостоятелно, а да се използват заедно при оценката.
They must not be viewed in isolation but have to be assessed together.
Това важи по-специално за „интензивността на използване“ съгласно националния стандарт и „използването в търговия с по-голям обхват от местния“ съгласно европейския стандарт.
This applies, in particular, to the ‘intensity of use' under the national standard and ‘use in trade of more than mere local significance' under the European standard.
Национален стандарт
3.3.1 National standard
Националният стандарт е относим, тъй като определя обхвата на закрилата на по-ранните права, които често не е лесно да бъдат идентифицирани, най-вече защото тяхната закрила не е хармонизирана на равнището на ЕС (вж. точка 3.5.2 по-долу относно обхвата на закрила).
The national standard is relevant as it defines the scope of protection of the earlier rights, which are often not easily identifiable, all the more so since their protection is not harmonised on an EU level (see paragraph 3.5.2 below on the scope of protection).
Този стандарт определя наличието на националното право и условията за защита.
This standard determines the existence of the national right and the conditions of protection.
За нерегистрирани марки и други търговски знаци, идентифициращи търговския произход, които не изискват регистрация, използването представлява единствената фактическа предпоставка, която обосновава съществуването на правото, включително удостоверяването с точност на началото на неговото съществуване.
For non-registered trade marks and other trade signs identifying commercial origin that do not require registration, use constitutes the only factual premise justifying the existence of the right, including ascertainment of the beginning of its existence.
Националният стандарт определя също интензивността на използване съгласно съответното национално право, която може да варира от първо използване в търговията до използване, изискващо разпознаване или репутация.
The national standard also prescribes the intensity of use under the relevant national law, which may vary from mere first use in trade to use requiring recognition or reputation.
Например правото на нерегистрирана марка се придобива в Дания само със започване на използването ѝ на датска територия.
For example, right to an unregistered trade mark in Denmark is acquired by mere commencement of use of the mark in Danish territory.
В Германия обаче право на нерегистрирана марка се придобива чрез използване, което е довело до нейното разпознаване като марка от съответните потребители („Verkehrsgeltung“).
In Germany, however, the right to an unregistered trade mark is acquired through use that has led to recognition by the relevant public of it as a trade mark (Verkehrsgeltung).
Съгласно съдебната практика отличителните знаци изискват от 20 до 25% разпознаване, докато неотличителните трябва да доказват 50% разпознаване от съответните потребители.
According to case-law, distinctive signs require 20 to 25 % recognition whereas non-distinctive signs must demonstrate recognition by 50 % of the relevant public.
Европейски стандарт - използване в процеса на търговия с по-голям обхват от местния
3.3.2 European standard - use in the course of trade of more than mere local significance
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС съществуването на по-ранна нерегистрирана марка или на друг знак дава достатъчно основания за опозиция, ако знакът отговаря, наред с другото, на следните условия: той трябва да е използван в процеса на търговия и използването му трябва да бъде с по-голям обхват от местния.
Under Article 8(4) EUTMR, the existence of an earlier non-registered trade mark or of another sign gives good grounds for opposition if the sign satisfies, inter alia, the following conditions: it must be used in the course of trade and the use must be of more than mere local significance.
Двете условия по-горе са очевидни от самата формулировката на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС (повторно посочени в член 7, параграф 2 от ДРМЕС) и следователно трябва да се тълкуват с оглед на правото на ЕС.
The above two conditions are apparent from the very wording of Article 8(4) EUTMR (reiterated in Article 7(2)(d) EUTMDR), and must, therefore, be interpreted in the light of EU law.
Общата цел на двете условия, залегнали в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, е да се ограничат противоречията между знаците, като се избегне възможността по-ранно право, което не е достатъчно категорично, т.е. важно и значимо в процеса на търговия, да възпрепятства регистрацията на нова марка на Европейския съюз.
The common purpose of the two conditions laid down in Article 8(4) EUTMR is to limit conflicts between signs by preventing an earlier right that is not sufficiently definite - that is to say, important and significant in the course of trade - from preventing registration of a new European Union trade mark.
Такава възможност за опозиция трябва да бъде запазена само за знаците, които ефективно и действително присъстват на съответния им пазар (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157).
A right of opposition of that kind must be reserved to signs which actually have a real presence on their relevant market (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157).
Използване в процеса на търговия
3.3.2.1 Use in the course of trade
Първото изискване съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС е знакът да се използва в процеса на търговия.
The first requirement under Article 8(4) EUTMR is that the sign must be used in the course of trade.
Понятието „използване в процеса на търговия“ в съответствие с член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС не е същото като „реално използване“ в съответствие с член 47, параграфи 2 и 3 от същия регламент (30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 24-27).
The notion of ‘use in the course of trade' in accordance with Article 8(4) EUTMR is not the same as ‘genuine use' in accordance with Article 47(2) and (3) EUTMR (30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 24-27).
Целите и условията, свързани с доказването на реално използване на регистрирани марки на Европейския съюз или национални марки, са различни от тези, свързани с доказването на използване в процеса на търговия на знаците, посочени в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС (09/07/2010, T430/08, Grain Millers, EU:T:2010:304, § 26; 29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 143).
The aims and conditions connected with proof of genuine use of registered European Union or national trade marks are different from those relating to proof of use in the course of trade of the signs referred to in Article 8(4) EUTMR (09/07/2010, T430/08, Grain Millers, EU:T:2010:304, § 26; 29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 143).
Следователно използването трябва да се тълкува според конкретния вид разглеждано право.
Therefore, use must be interpreted according to the particular type of right at issue.
Съдът на Европейския съюз е постановил, че „използването на знака в процеса на търговия“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС се отнася до използването на знака „в процеса на стопански операции, насочени към реализиране на икономическа изгода, а не от частен характер“ (12/11/2002, C206/01, Arsenal, EU:C:2002:651, § 40; 25/01/2007, C48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 18; 11/09/2007, C17/06, Céline, EU:C:2007:497, § 17).
The Court of Justice ruled that the ‘use of the sign in the course of trade' within the meaning of Article 8(4) EUTMR refers to the use of the sign ‘in the course of a commercial activity with a view to economic advantage and not as a private matter' (12/11/2002, C206/01, Arsenal, EU:C:2002:651, § 40; 25/01/2007, C48/05, Opel, EU:C:2007:55, § 18; 11/09/2007, C17/06, Céline, EU:C:2007:497, § 17).
Същевременно Съдът на ЕС е определил също, че безплатните доставки могат да бъдат взети предвид, за да се установи дали условието за използване в процеса на търговия на по-ранното право е спазено, тъй като тези доставки могат да бъдат осъществявани в контекста на стопанска дейност, насочена към реализиране на икономическа изгода, а именно завладяването на нови пазари (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 152).
However, the Court of Justice also ruled that deliveries made without charge may be taken into account in order to ascertain whether the requirement for use of the earlier right in the course of trade has been met, since those deliveries could have been made in the context of a commercial activity with a view to economic advantage, namely to acquire new outlets (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 152).
Що се отнася до периода на използване на знака, възразяващият трябва да докаже, че използването е било преди подаване на заявката за марка на ЕС или приоритетната дата, ако е относимо (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 166-168).
As far as the time of use of the sign is concerned, an opponent must prove that use took place before the filing of the EUTM application or the priority date if relevant (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 166-168).
Освен това от доказателствата следва да става ясно, че използването продължава към датата на подаване на опозицията.
Moreover, it must be clear from the evidence that the use continues on the date of the filing of the opposition.
В този контекст в член 7, параграф 2, буква г) от ДРМЕС изрично се предвижда, че ако опозицията се основава на по-ранно право по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, възразяващият трябва да предостави доказателства за неговото придобиване, продължаващо съществуване (подчертаването е добавено) и за обхвата на защита на това право.
In this context, Article 7(2)(d) EUTMDR expressly states that if an opposition is based on an earlier right within the meaning of Article 8(4) EUTMR, the opponent must provide evidence of its acquisition, continued existence (emphasis added) and scope of protection of that right.
Следва пример за дело inter partes, свързано с производство по обявяване на недействителност.
The following is an example of an inter partes case relating to invalidity proceedings.
Обосновката и констатациите важат също за опозиции, имайки предвид, че член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС може да бъде посочен като основание както в производство по опозиция, така и в такова по обявяване на недействителност:
The reasoning and the findings also apply to oppositions, given that Article 8(4) EUTMR is a ground that can be invoked both in opposition and in invalidity.
Изискването знакът да е използван в процеса на търговия трябва, както е посочено по-горе, да се тълкува с оглед на правото на ЕС.
The requirement that the sign be used in the course of trade must, as stated above, be interpreted in the light of EU law.
То трябва да се разграничава от изискванията, предвидени съгласно приложимите национални закони, които може да налагат специални условия що се отнася до интензивността на използване.
It must be distinguished from the requirements provided for under the applicable national laws that might set specific requirements as far as the intensity of the use is concerned.
Европейското изискване за използване, предвидено по член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, е приложимо независимо дали националното право разрешава забраната за по-скорошна марка въз основа само на регистрацията на знака, тоест без изискване, свързано с използването.
The European Union use requirement as prescribed by Article 8(4) EUTMR applies independently of whether national law allows prohibition of a subsequent trade mark on the basis of the registration of a sign alone, that is, without any requirement relating to use.
Следва пример, в който възразяващият се е позовал на регистрацията на национално равнище на търговско име, но не е доказал, че знакът е използван в процеса на търговия.
The following is an example where the opponent relied on the registration, at national level, of a trade name, but failed to prove that the sign was used in trade.
В зависимост от приложимото национално право, може да се наложи възразяващият да докаже не само че знакът, на който е направено позоваване, е използван в процеса на търговия (което, както е посочено, е изискване съгласно правото на ЕС), но и че е регистриран пред компетентните национални органи.
Depending on the applicable national law, an opponent might have to prove not only that the sign relied on is used in the course of trade (this being, as stated, a requirement under EU law), but also that it has been registered with the competent national authorities.
Не би било достатъчно да е удовлетворено изискването на Европейския съюз за „използване в процеса на търговия“, ако изискването за регистрация не е изпълнено.
It would not be sufficient that the European Union requirement of ‘use in trade' is met if the registration requirement is not fulfilled.
Същевременно, съгласно някои национални закони, може да се направи позоваване на правата над наименование на дружество, при условие че наименованието на дружеството е било използвано преди регистрацията на субекта в регистъра на дружествата.
However, under certain national laws, rights in a company name may be invoked, as long as the company name has been used, prior to the registration of the entity in the companies register.
Следва пример, в който възразяващият се е позовал на предходни права над наименование на дружество, използвано в процеса на търговия в Германия, което не е било регистрирано в момента на подаване на оспорваната заявка за марка на ЕС.
The following is an example where the opponent invoked prior rights in a company name used in the course of trade in Germany that was not registered at the time of filing the contested EUTM application.
Знакът се използва в процеса на търговия, ако това използване е в контекста на стопанска операция, насочена към реализиране на икономическа изгода, а не от частен характер.
A sign is used in the course of trade where that use occurs in the context of commercial activity with a view to economic advantage and not as a private matter.
Следователно, Службата отхвърля опозицията при липсата на реално използване на знака, на който е направено позоваване.
Therefore, the Office will reject an opposition in the absence of actual use of the invoked sign.
Следват примери, в които възразяващият не е спазил това основно изискване.
The following are examples where the opponent failed to meet this basic requirement.
използване с по-голям обхват от местния
3.3.2.2 Use of more than mere local significance
На правата, спадащи към член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, може да се направи позоваване, само ако използването е с по-голям от местния обхват.
Rights falling under Article 8(4) EUTMR may only be invoked if their use is of more than mere local significance.
Това изискване важи за всички права в обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, т.е. както за нерегистрирани марки, така и за други търговски знаци, идентифициращи търговски произход.
This requirement applies for all the rights within the scope of Article 8(4) EUTMR, that is, both to unregistered trade marks and to other trade signs identifying commercial origin.
Притежателите на права, използвани само с местен обхват, запазват своите изключителни права съгласно приложимото национално право в съответствие с член 138 от Регламента за марките на ЕС.
The proprietors of rights the use of which is of mere local significance retain their exclusive rights under the applicable national law pursuant to Article 138 EUTMR.
Отговорът на въпроса дали използването на нерегистриран знак е с по-голям обхват от местния се дава, като се приложи единен европейски стандарт (18/04/2013, T506/11 & T507/11, Peek & Cloppenburg, EU:T:2013:197, § 19, 47-48).
The question whether the use of a non-registered sign is of more than mere local significance will be answered by applying a uniform European standard (18/04/2013, T506/11 & T507/11, Peek & Cloppenburg, EU:T:2013:197, § 19, 47-48).
Общият съд е определил, че обхватът на знак, използван за указване на конкретна търговска дейност, трябва да бъде определен във връзка с идентифициращата функция на този знак.
The General Court held that the significance of a sign used to identify specific business activities must be established in relation to the identifying function of that sign.
Това съображение изисква, на първо място, да се отчетат географските параметри на обхвата на знака, тоест територията, на която той се използва за идентифициране на стопанската дейност на неговия притежател, както следва от буквалното тълкуване на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
That consideration means that account must be taken, firstly, of the geographical dimension of the sign's significance, that is to say, of the territory in which it is used to identify its proprietor's economic activity, as is apparent from a textual interpretation of Article 8(4) EUTMR.
На второ място, следва да се вземат предвид икономическите параметри на обхвата на знака, които се оценяват с оглед продължителността от време, в което този знак е осъществявал функцията си в процеса на търговия и интензивността на използването му, също с оглед на кръга адресати, сред които въпросният знак е станал познат като отличителен елемент, а именно потребителите, конкурентите, дори доставчиците, или дори с оглед на разпространението на знака, например чрез реклама или по интернет (24/03/2009, T318/06 - T321/06, General Optica, EU:T:2009:77, § 36-37; 30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 19).
Account must be taken, secondly, of the economic dimension of the sign's significance, which is assessed in view of the length of time for which it has fulfilled its function in the course of trade and the degree to which it has been used, of the group of addressees among which the sign in question has become known as a distinctive element, namely consumers, competitors or even suppliers, or even of the exposure given to the sign, for example, through advertising or on the internet (24/03/2009, T318/06 - T321/06, General Optica, EU:T:2009:77, § 36-37; 30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 19).
Съдът на Европейския съюз е пояснил, че значимостта на даден знак не може да бъде функция само на географския обхват на неговата закрила, тъй като в такъв случай знак, който не е само с местен обхват на защита, би могъл дори само поради това обстоятелство да бъде основание за отказ на регистрацията на марка на Европейския съюз, макар да е бил използван само за кратко време в процеса на търговия.
The Court of Justice clarified that the significance of a sign cannot be a function of the mere geographical extent of its protection, since, if that were the case, a sign whose protection is not merely local could, by virtue of that fact alone, prevent registration of a European Union trade mark, even though the sign might be used only to a very limited extent in the course of trade.
Знакът трябва да е използван в достатъчно значителна степен в процеса на търговия и с географски обхват с по-голямо значение от местния, което предполага, че когато територията, на която този знак е защитен, може да бъде разглеждана като различна от местната, тогава знакът трябва да е използван на значителна част от тази територия (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 158-159).
The sign must be used in a sufficiently significant manner in the course of trade and its geographical extent must not be merely local, which implies, where the territory in which that sign is protected may be regarded as other than local, that the sign must be used in a substantial part of that territory (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 158-159).
Същевременно не е възможно да се определи a priori по абстрактен начин, коя част от дадена територия трябва да бъде взета предвид за доказване на това, че даден знак е използван с по-голям от местния обхват.
However, it is not possible to establish a priori, in an abstract manner, which part of a territory must be used to prove that the use of a sign is of more than mere local significance.
Следователно оценката на обхвата на знака трябва да бъде извършена конкретно и съобразно обстоятелствата при всеки индивидуален случай.
Therefore, the assessment of the sign's significance must be made in concreto, according to the circumstances of each case.