natgillin/translations-raw huggingface dataset:
г) право на забрана за използването на по-скорошна марка съгласно приложимото за този знак право (вж. точка 3.5 по-долу).
d) right to prohibit the use of a subsequent trade mark under the applicable law governing that sign (see paragraph 3.5 below).
Правомощия: пряко право, предоставяно на възразяващия
3.1 Entitlement: direct right conferred on the opponent
Правните системи на държавите-членки на ЕС, предоставят разнообразни средства за забрана на използването на по-скорошни марки на основата на по-ранни знаци, използвани в процеса на търговия.
The legal systems of the EU Member States provide various means of preventing the use of later marks on the basis of earlier signs used in the course of trade.
Същевременно, за да се противопостави по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, по-ранното право трябва да е придобито от даден притежател или от конкретен клас ползватели, които имат квази - собственически интерес към него, в смисъл, че то може да изключва или възпрепятства незаконното използване на знака от трети лица.
However, in order to come within the meaning of Article 8(4) EUTMR, the earlier right must be vested in a particular owner or a precise class of user that has a quasi-proprietorial interest over it, in the sense that it can exclude or prevent others from unlawfully using the sign.
Това се дължи на факта, че член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС е „относително“ основание за опозиция, а в член 46, параграф 1, буква в) от Регламента за марките на ЕС се предвижда, че опозиции могат да се подават само от притежателите на по-ранни марки или знаци, посочени в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, и от лица, които са упълномощени съгласно приложимото национално право да упражняват тези права.
This is because Article 8(4) EUTMR is a ‘relative' ground for opposition and Article 46(1)(c) EUTMR provides that oppositions may be filed only by the proprietors of earlier marks or signs referred to in Article 8(4) EUTMR and by persons authorised under the relevant national law to exercise these rights.
С други думи само лицата, които имат пряко признат от правните норми интерес да започват производства, имат правото да подават опозиция по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
In other words, only persons having an interest directly recognised by law in initiating proceedings are entitled to file an opposition within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Например в някои държави-членки използването на знака може да бъде забранено, ако то води до нелоялни или заблуждаващи търговски практики.
For example, in some Member States, the use of a sign may be prohibited if it results in unfair or misleading business practices.
В такива случаи, ако на по-ранното право липсва някое „качество във връзка със собствеността“, то не спада към член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
In such cases, if the earlier right lacks any ‘proprietorial quality', it will not fall within Article 8(4) EUTMR.
Без значение е дали тези знаци са защитени от подвеждащо или нелоялно използване съгласно правото за марките, правото, свързано с нелоялната конкуренция, или всеки друг набор от разпоредби.
It does not matter whether these signs are protected against misleading or unfair use under trade mark law, the law relating to unfair competition, or any other set of provisions.
Пример в тази връзка е немският правилник за използване на географското указание „Solingen“ за определени стоки (кухненски прибори, ножици, ножове и др.).
An example in this respect is the German regulation governing the use of the geographical indication ‘Solingen' for specific goods (cutlery, scissors, knives, etc.).
Този закон не би бил подходящо основание за опозиция съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, защото въпросният знак не притежава качество във връзка със собствеността и като такъв е с по-публичен характер.
This law would not be a proper basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR because the sign in question lacks any proprietorial quality and, as such, is more public in nature.
При оценката на собствеността върху знак, използван в процеса на търговия, Службата трябва да анализира по-конкретно дали възразяващият е придобил права над знака „в съответствие с националното право“ (18/01/2012, T304/09, BASmALI, EU:T:2012:13).
In assessing the proprietorship of a sign used in the course of trade, the Office must analyse specifically whether the opponent has acquired rights over the sign ‘in accordance with the national law' (18/01/2012, T304/09, BASmALI, EU:T:2012:13).
Видове права, попадащи в обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС
3.2 Types of rights falling under Article 8(4) EUTMR
Въведение
3.2.1 Introduction
При оценяване на това, на кои права на интелектуална собственост може да се направи позоваване съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС и на кои - не, се прилага европейски стандарт.
When assessing which kind of intellectual property rights can be invoked under Article 8(4) EUTMR and which cannot, a European standard applies.
Разликата произлиза от структурата на Регламента за марките на ЕС, и по-специално от разграничението, направено между видовете по-ранни знаци, на които може да се основе опозиция съгласно член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, и видовете други права, които могат да послужат за основа за обявяване на недействителност съгласно член 60, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС.
The distinction follows from the scheme of the EUTMR and, in particular, from the differentiation made between the kinds of earlier signs upon which an opposition may be based under Article 8(4) EUTMR and the types of further rights that may be the basis for invalidity under Article 60(2) EUTMR.
Докато член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС се отнася до знаци („нерегистрирана марка или ... друг знак“), член 60, параграф 2 от същия регламент се отнася за по-широк набор от права: а) право на име; б) право на лично изображение; в) авторско право; и г) право над индустриална собственост.
While Article 8(4) EUTMR refers to signs (‘non-registered trade mark or … another sign'), Article 60(2) EUTMR refers to a broader set of rights: (a) a right to a name; (b) a right of personal portrayal; (c) a copyright; and (d) an industrial property right.
Следователно, въпреки че обхванатите от член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС знаци спадат към широката категорията „права над индустриална собственост“, не всички права от този вид са „знаци“ по смисъла на тази разпоредба.
Therefore, although the signs covered by Article 8(4) EUTMR fall within the broad category of ‘industrial property rights', not all industrial property rights are ‘signs' for the purposes of Article 8(4) EUTMR.
Тъй като тази разлика се съдържа в Регламента за марките на ЕС, класификацията на право съгласно съответното национално законодателство не е решаваща и е без значение дали националното право, регулиращо съответния знак или право над индустриална собственост, разглежда и двата вида права в един и същ закон.
Since this distinction is contained in the EUTMR, the classification of a right under the respective national law is not decisive, and it is immaterial whether the national law governing the respective sign or industrial property right treats both types of rights in one and the same law.
Видовете права, спадащи към член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, са:
The types of rights falling under Article 8(4) EUTMR are:
„нерегистрирани марки“; и
‘non-registered trade marks'; and
„други знаци, използвани в процеса на търговия“, като:
‘other signs used in the course of trade' such as:
търговски имена
trade names
корпоративни наименования
corporate names
наименования на предприятия
establishment names
заглавия на публикации или сходни произведения
titles of publications or similar works
наименования на домейни.
domain names.
Категорията„ други знаци, използвани в процеса на търговия“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС обхваща главно нерегистрирани знаци.
The category of ‘other signs used in the course of trade' within the meaning of Article 8(4) EUTMR mainly covers non-registered signs.
Същевременно фактът, че даден знак е регистриран и в съответствие с изискванията на съответното национално право не възпрепятства позоваването на него във връзка с член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
However, the fact that a sign is also registered in accordance with the requirements of the respective national law does not bar it from being invoked under Article 8(4) EUTMR.
Нерегистрирани марки
3.2.2 Non-registered trade marks
Нерегистрирани марки на основата на използване съществуват в редица държави-членки и са знаци, които указват търговския произход на продукт или услуга.
Non-registered use-based trade marks exist in a number of the Member States and are signs that indicate the commercial origin of a product or service.
Следователно те са знаци, които функционират като марка.
Therefore, they are signs that function as a trade mark.
Правилата и условията, регулиращи придобиването на права съгласно приложимото национално право, варират от обикновено използване до използване, което е придобило репутация.
The rules and conditions governing acquisition of rights under the relevant national law vary from simple use to use having acquired a reputation.
Обхватът им на защита също не е единен, макар че като цяло е доста сходен с обхвата на защита съгласно разпоредбите в Регламента за марките на ЕС относно регистрираните марки.
Neither is their scope of protection uniform, although it is generally quite similar to the scope of protection under the provisions in the EUTMR concerning registered trade marks.
[2: Бенелюкс, Кипър, Хърватия, Естония, Франция, Унгария, Литва, Полша, Румъния, Словения и Испания не предоставят закрила на нерегистрирани марки (освен ако в някои юрисдикции те не се считат за общоизвестни по смисъла на член 6 второ от Парижката конвенция).]
[2: Benelux, Cyprus, Croatia, Estonia, France, Hungary, Lithuania, Poland, Romania, Slovenia and Spain do not protect unregistered trade marks (unless, for some jurisdictions, they are considered well known within the meaning of Article 6bis of the Paris Convention).]
Член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС отразява наличието на такива права в държавите-членки и предоставя на притежателите на нерегистрирани марки възможността да предотвратят регистрацията на заявка за марка на ЕС, ако те биха успели да предотвратят използването на тази заявка за марка на ЕС съгласно съответното национално право, като покажат, че са спазени условията, предвидени в националното право, забраняващи използването на по-скорошната марка на ЕС, както и че са спазени другите условия по член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
Article 8(4) EUTMR reflects the existence of such rights in Member States and grants the proprietors of non-registered marks the possibility of preventing the registration of an EUTM application where they would succeed in preventing use of that EUTM application under the relevant national law, by showing that the conditions set by the national law for prohibiting use of the later EUTM are satisfied and the other conditions of Article 8(4) EUTMR are met.
Тъй като нерегистрираните марки не се ползват със закрила на равнище Европейски съюз, „нерегистрирана марка на Европейския съюз“ не е допустима основа за опозиция.
As non-registered trade marks are not protected at European Union level, a ‘European Union non-registered trade mark' is not an eligible basis for opposition.
Пример: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, където е направено позоваване на нерегистрирана марка в Чешката република, и решение от 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, където е направено позоваване на нерегистрирана марка в Белгия и опозицията е отхвърлена като необоснована, тъй като нерегистрирани марки не се ползват със закрила в Белгия.
Example: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, where a non-registered trade mark in the Czech Republic was invoked and 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, where a non-registered trade mark in Belgium was invoked and the opposition rejected as unfounded because non-registered trade marks are not protected in Belgium.
Други знаци, използвани в процеса на търговия
3.2.3 Other signs used in the course of trade
„Други знаци, използвани в процеса на търговия“ е широка категория, чието съдържание не е изброено в член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
‘Other signs used in the course of trade' is a broad category that is not enumerated in Article 8(4) EUTMR.
За да могат такива знаци да попаднат в обхвата на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, те трябва да имат указваща функция по отношение на търговския произход, т.е. те трябва да служат за идентифициране на стопанска дейност, извършвана от техния притежател (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
In order for such signs to come within the ambit of Article 8(4) EUTMR, they must have an identifying function as to commercial origin, that is to say, they must serve to identify an economic activity engaged in by their proprietor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС не обхваща други видове права на интелектуална собственост, които не са „търговски знаци“ - като патенти, авторски права или права върху промишлен дизайн, които нямат предимно идентифицираща функция, но които защитават технически или артистични постижения, или „външния вид“ на дадено нещо.
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something.
По-долу са посочени някои примери за дела, в които се определя дали дадено право е „знак“ по смисъла на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
Some examples of cases dealing with whether a right is a ‘sign' for the purposes of Article 8(4) EUTMR are set out below.
Търговски имена
3.2.3.1 Trade names
Търговските имена са наименования, използвани за идентифициране на стопански предприятия, за разлика от марките, които идентифицират стоки или услуги, произведени или предлагани на пазара от дадено предприятие.
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking.
Не е задължително търговското име да е идентично с корпоративното наименование или търговското наименование, вписани в търговски или сходен регистър, тъй като търговските имена могат да обхващат други нерегистрирани наименования, например знак, който идентифицира и отличава дадено предприятие.
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment.
Търговските имена са защитени като изключителни права във всички държави-членки.
Trade names are protected as exclusive rights in all Member States.
Съгласно член 8 от Парижката конвенция търговските имена се ползват със защита, без да има изискване за регистрация.
Pursuant to Article 8 of the Paris Convention, trade names enjoy protection without any registration requirement.
Ако регистрацията за тези търговски имена е изискване на националното законодателство, съответната разпоредба не е приложима по силата на член 8 от Парижката конвенция по отношение на търговски имена, чийто титуляр е национална или друга договаряща се страна по Парижката конвенция.
If national legislation requires registration for national trade names, the respective provision is not applicable by virtue of Article 8 of the Paris Convention with respect to trade names held by a national of another contracting party to the Paris Convention.
Това важи и по отношение на гражданите на държава-членка на Споразумението на СТО.
This applies as well in respect of nationals of a member of the WTO Agreement.
Що се отнася до прилагането на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС за търговски имена, ако на основата на търговското име е направено позоваване на основание от правото на една от държавите-членки, в която регистрацията е условие за упражняване на правата над търговското име, Службата прилага това изискване в случаите, когато държавата-членка и националността на възразяващия съвпадат, но не го прилага в никой от останалите случаи, тъй като това би нарушило разпоредбите на член 8 от Парижката конвенция.
As regards the application of Article 8(4) EUTMR to trade names, where the trade name is invoked on the basis of the law of one of the Member States where a registration is a condition for the enforcement of rights in a trade name, the Office will apply this requirement where the Member State and the nationality of the opponent are the same, but will not apply this requirement in all other cases, since this would violate the provisions of Article 8 of the Paris Convention.
Примери: 16/08/2011, R 1714/20104, в което испанското търговско име „JAMON DE HUELVA“ е посочено като основание.
Examples: 16/08/2011, R 1714/20104, where the Spanish trade name ‘JAMON DE HUELVA' was invoked.
Корпоративни наименования
3.2.3.2 Corporate names
Корпоративно наименование или наименование на дружество е официалното означение на предприятие, регистрирано в повечето случаи в съответния национален търговски регистър.
A corporate name or company name is the official designation of an undertaking, in most cases registered in the respective national commercial register.
В член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС се определя изискване да бъде доказано действително използване, дори ако националното право предоставя на титуляра на такова наименование правото да забрани използването на по-скорошна марка въз основа само на регистрацията.
Article 8(4) EUTMR requires that actual use be shown, even if national law vests in the holder of such a name the right to prohibit the use of a subsequent trade mark on the basis of registration alone.
Същевременно, ако съгласно националното право регистрацията е предпоставка за защита, регистрацията също трябва да бъде доказана.
However, if under national law registration is a prerequisite for protection, registration must be demonstrated as well.
В противен случай не би имало национално право, на което възразяващият да може да се позове.
Otherwise, there would be no national right that the opponent could invoke.
Примери: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, в което е направено позоваване на испанското търговско наименование „OLIVE LINE“, и решение от 08/09/2011, R 21/20111, в което е направено позоваване на наименованието на френското дружество „MARIONNAUD PERFUMERIES“.
Examples: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, where the Spanish commercial name ‘OLIVE LINE' was invoked and 08/09/2011, R 21/20111, where the French company name ‘MARIONNAUD PARFUMERIES' was invoked.
Наименования на домейни
3.2.3.3 Domain names
Наименованието на домейн е комбинация от типографски символи, които съответстват на един или няколко цифрови IP адреси, които се използват за идентифициране на дадена уеб страница или набор от уеб страници в интернет.
A domain name is a combination of typographical characters corresponding to one or several numeric IP addresses that are used to identify a particular web page or set of web pages on the internet.
Като такова, наименованието на домейн функционира като „адрес“, използван за посочване на дадена локация в интернет (euipo.europa.eu) или на електронен адрес (@euipo.europa.eu).
As such, a domain name functions as an ‘address' used to refer to a specific location on the internet (euipo.europa.eu) or an email address (@euipo.europa.eu).
Наименованията на домейни са регистрирани към организации или търговски субекти, наречени „регистратори на наименования на домейни“.
Domain names are registered with organisations or commercial entities called ‘domain name registrars'.
Въпреки че наименованието на домейн е уникално и може да бъде ценен търговски актив, регистрацията на наименование на домейн сама по себе си не е право на интелектуална собственост.
Although a domain name is unique and may be a valuable commercial asset, a domain name registration per se is not an intellectual property right.
Такива регистрации не създават форма на изключително право.
Such registrations do not create any form of exclusive right.
Вместо това „регистрация“ в този контекст се отнася до договорно споразумение между лицето, което иска да регистрира наименование на домейн, и регистратора (регистъра) на наименования на домейни.
Instead, ‘registration' in this context refers to a contractual agreement between a domain name registrant and the domain name registrar.
Същевременно използването на наименование на домейн може да породи права, които да бъдат основание за опозиция съгласно член 8, параграф от Регламента за марките на ЕС.
However, the use of a domain name may give rise to rights that can be the basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR.
Това може да се случи, ако чрез използването на наименованието на домейн то придобие право на закрила като нерегистрирана марка или като търговски знак, идентифициращи търговския произход съгласно приложимото национално право.
This can occur if through the use of the domain name it acquires protection as a non-registered trade mark or a trade sign identifying commercial origin under the applicable national law.
Примери: 07/12/2011, R 275/20111, където е направено позоваване на права, основани на използването на немското наименование на домейн „lucky-pet.de“; решение B 1 719 379, където е направено позоваване на права, основани на използването на френското наименование на домейн „Helloresto.fr“; решение от 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240,, където е направено позоваване на права, основани на използването на италианското наименование на домейн „partidodellaliberta.it“ и Съдът е счел, че позоваванията на този сайт в италианската преса сами по себе си не обосновават използването му в контекста на търговска дейност.
Examples: 07/12/2011, R 275/20111, where rights based on the use of the German domain name ‘lucky-pet.de' were invoked; B 1 719 379, where rights based on the use of the French domain name ‘Helloresto.fr' were invoked; 14/05/2013, T321/11 & T322/11, Partito della libertà, EU:T:2013:240, where rights based on the use of the Italian domain name ‘partidodellaliberta.it' were invoked and the Court considered that references to this site in the Italian press did not in themselves substantiate its use in the context of a commercial activity.
Заглавия
3.2.3.4 Titles
Заглавията на списания и други публикации, или заглавията на сходни категории творби, като филми, телевизионни сериали и др., спадат към член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС, само ако съгласно приложимото национално право са защитени като търговски знак, идентифициращ търговски произход.
Titles of magazines and other publications, or titles of similar categories of works such as films, television series, etc. fall under Article 8(4) EUTMR only if, under the applicable national law, they are protected as a trade sign identifying commercial origin.
Фактът, че съгласно съответното национално право, авторското право върху заглавие на творба може да бъде противопоставено срещу по-скорошна марка, не е съществен за целите на член 8, параграф 4 от Регламента за марките на ЕС.
The fact that the copyright in a title of a work can be invoked under the respective national law against a subsequent trade mark is not material for the purposes of Article 8(4) EUTMR.