natgillin/translations-raw huggingface dataset:
По-специално, условието за основание не се удовлетворява само от факта че, а) знакът е особено подходящ за идентифициране на продуктите, за които се използва, б) заявителят вече е използвал този знак за тези продукти или сходни продукти в рамките на съответната територия на ЕС и/или извън нея или в) заявителят се позовава на марка с дата на подаване, която е по-ранна от марката на възразяващия (решение от 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
In particular, the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the EU, or (c) the applicant invokes a trade mark with a filing date that is earlier than the opponent's trade mark (decision of 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
Що се отнася до търпимостта на притежателя на по-ранната марка, Съставът е определил, че тази търпимост е само за списания, но не и за стоки, които са по-близки до неговия пазарен сектор (т.е. текстил).
As regards the tolerance of the proprietor of the earlier mark, the Board held that such tolerance was merely for magazines and not for goods closer to its market sector (i.e. textiles).
Той е отбелязал, че националната съдебна практика сочи, че макар за всяка страна да е налице закрила в рамките на собствения ѝ стопански сектор, разширяване следва да бъде отказвано, когато се доближа до сферата на дейност на другата страна и би могло да наруши нейните права.
It noted that national case-law showed that while protection exists for each party within its own field of business, extension should be refused when they come closer to the other party's field of activities and could infringe upon their rights.
С оглед на тези фактори Съставът е заявил, че съвместното съществуване не представлява основание за разрешаване на регистрацията на марка на ЕС.
In light of these factors, the Board held that the coexistence did not constitute due cause permitting registration of a EUTM.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 and 126 Що се отнася до аргумента на заявителя, че има основание да използва заявената марка („Citigate“), тъй като е използвал разнообразие от марки, съдържащи или състоящи се от „Citigate“ във връзка със стоките и услугите, за които е заявена регистрация, Съдът е посочил следното: следва да се отбележи, че предоставените от заявителя документи само доказват, че има множество дружества, чието търговско наименование съдържа думата „Citigate“, и редица наименования на домейни, които също съдържат тази дума.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 and 126 Regarding the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for (Citigate), because it has used a variety of marks consisting of or containing Citigate in relation to the goods and services for which registration is sought, the Court stated the following: it should be noted that the documents produced by the applicant simply show that there are various companies whose business name contains the word Citigate and a number of domain names that also contain that word.
Това доказателство не е достатъчно, за да се установи основание, защото не доказва действително използване на марката „Citigate“.
That evidence is not sufficient to establish due cause, because it does not demonstrate actual use of the Citigate mark.
Що се отнася до аргумента на заявителя, че има основание да използва заявената марка, тъй като встъпилите страни са изразили съгласие с използването на „Citigate“ във връзка със стоките и услугите, обхванати от заявката за регистрация, Съдът е заявил, че не може да се изключи възможността в някои случаи съвместното съществуване на по-ранни марки на пазара да намали (...) вероятността да се направи връзка между две марки съгласно член 8, параграф 5 от Регламента за марките на ЕС.
As regards the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for since the interveners have acquiesced to the use of Citigate in relation to the goods and services covered by the application for registration, the Court stated that the possibility cannot be excluded that, in certain cases, the coexistence of earlier marks on the market could reduce (…) the likelihood of a connection being made between two marks in accordance with Article 8(5) EUTMR.
В настоящия случай съвместно съществуване не е доказано.
In the present case, coexistence was not proven.
Насоки за проверка в Службата, част В, Опозиция Страница 80
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 60
ДОКАЗАТЕЛСТВO ЗА ИЗПОЛЗВАНЕ
PROOF OF USE
1 Общи съображения 5
1 General Considerations 5
1.1 Функция на доказателството за използване 5
1.1 Function of proof of use 5
1.2 Правна уредба 5
1.2 Legislative framework 5
1.2.1.2 Член 47 от Регламента за марките на ЕС - последици от неизползването на марката 6
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use 6
1.2.1.3 Член 10 от ДРМЕС - процедурни правила, доказателства и език 8
1.2.1.3 Article 10 EUTMDR - procedural rules, evidence and language 7
1.2.2 Директивата и националното законодателство за въвеждането ѝ 8
1.2.2 The Directive and national law implementing it 8
2 Материално право 9
2 Substantive Law 8
2.1 Реално използване: принципите на Съда на ЕС 9
2.1 Genuine use: the principles of the Court of Justice 8
2.2 Реално използване: степен на доказване, прилагана от Службата 10
2.2 Genuine use: standard of proof applied by the Office 9
2.3 Естество на използване 12
2.3 Nature of use 11
2.3.1 Използване на марка в съответствие с нейната функция 12
2.3.1 Use of a mark in accordance with its function 11
2.3.1.1 Използване на индивидуални марки 12
2.3.1.1 Use of individual marks 11
2.3.1.2 Използването на колективни и сертификатни марки 15
2.3.1.2 Use of collective and certification marks 13
2.3.2 Публично използване в процеса на търговия 15
2.3.2 Public use in the course of trade 13
2.3.2.1 Публично използване спрямо вътрешно използване 15
2.3.2.1 Public use versus internal use 13
2.3.2.2 Търговска дейност спрямо дейност за популяризиране 16
2.3.2.2 Commercial activity versus promotional activity 14
2.3.3 Използване във връзка със стоки или услуги 17
2.3.3 Use in relation to goods or services 15
2.3.3.1 Използване във връзка със стоки 17
2.3.3.1 Use in relation to goods 15
2.3.3.2 Използване във връзка с услуги 18
2.3.3.2 Use in relation to services 16
2.3.3.3 Използване в реклама 18
2.3.3.3 Use in advertising 16
2.3.3.4 Използване в интернет 20
2.3.3.4 Use on the internet 18
2.4 Място на използване 22
2.4 Place of use 19
2.4.1 Използване на „вътрешния“ пазар 22
2.4.1 Use on the ‘domestic' market 19
2.4.2 Марки на ЕС: използване в Европейския съюз 23
2.4.2 EUTMs: use in the European Union 20
2.4.3 Национални марки: използване в съответната държава-членка 24
2.4.3 National marks: use in the relevant Member State 21
2.4.4 Използване за целите на вноса и износа 24
2.4.4 Use in the import and export trade 21
2.5 Време на използване 25
2.5 Time of use 22
2.5.1 Опозиции, подадени на 23.3.2016 г. и след това 25
2.5.1 Oppositions filed on or after 23/03/2016 22
2.5.2 Опозиции, подадени преди 23.3.2016 г. 26
2.5.2 Oppositions filed before 23/03/2016 22
2.6 Степен на използване 26
2.6 Extent of use 23
2.6.1 Критерии 26
2.6.1 Criteria 23
2.6.2 Примери за недостатъчно използване 28
2.6.2 Examples of insufficient use 25
2.6.3 Примери за достатъчно използване 30
2.6.3 Examples of sufficient use 26
2.7 Използване на марката под форми, различни от регистрираната 32
2.7 Use of the mark in forms different from that registered 28
2.7.1 Въведение 32
2.7.1 Introduction 28
2.7.2 Критерии на Съда 33
2.7.2 Criteria of the Court 28
2.7.3 Практика на Службата 33
2.7.3 Office practice 29
2.7.3.1 Добавени елементи 34
2.7.3.1 Additions 30
2.7.3.2 Пропуснати елементи 43
2.7.3.2 Omissions 38
2.7.3.3 Други промени 48
2.7.3.3 Other alterations 42
2.8 Използване на стоките или услугите, за които марката е регистрирана 55
2.8 Use for the goods or services for which the mark is registered 49
2.8.1 Сравнение между използвани стоки/услуги и спецификация на стоките/услугите 56
2.8.1 Comparison between goods/services used and specification of goods/services 50
2.8.2 Значение на класификацията 58
2.8.2 Relevance of the classification 51
2.8.3 Използване и регистрация за общите означения в „заглавията на класове“ 58
2.8.3 Use and registration for general indications in ‘class headings' 52
2.8.4 Използване за подкатегории на стоки/услуги и сходни стоки/услуги 59
2.8.4 Use for subcategories of goods/services and similar goods/services 52
2.8.4.1 По-ранна марка, регистрирана за широка категория стоки/услуги 59
2.8.4.1 Earlier mark registered for broad category of goods/services 52
2.8.4.2 По-ранна марка, регистрирана за точно определени стоки/услуги 61
2.8.4.2 Earlier mark registered for precisely specified goods/services 54
2.8.4.3 Примери 61
2.8.4.3 Examples 54
2.8.5 Използване на марката по отношение на неделими части и следпродажбено обслужване на регистрираните стоки 65
2.8.5 Use of the mark as regards integral parts and after-sales services of the registered goods 57
2.9 Използване от страна на притежателя или от негово име 66
2.9 Use by the proprietor or on its behalf 58
2.9.1 Използване от страна на притежателя 66
2.9.1 Use by the proprietor 58
2.9.2 Използване от упълномощени трети лица 66
2.9.2 Use by authorised third parties 58
2.9.3 Използване на колективни и сертификатни марки от оправомощени лица 67
2.9.3 Use of collective and certification marks by authorised users 59
2.10 Законосъобразно използване 67
2.10 Legal use 59
2.11 Основания за неизползване 67
2.11 Justification of non-use 59
2.11.1 Бизнес рискове 68
2.11.1 Business risks 60
2.11.2 Държавна или съдебна намеса 68
2.11.2 Government or court intervention 60
2.11.3 „Защитни“ регистрации 70
2.11.3 Defensive registrations 62
2.11.4 Форсмажорни обстоятелства 70
2.11.4 Force majeure 62
2.11.5 Следствия от основанията за неизползване 70
2.11.5 Consequences of justification of non-use 62
3 Процедура 71
3 Procedure 62
3.1 Допустимост на искането за доказване на използване 71
3.1 Admissibility of the request for proof of use 62
3.1.1 Момент на подаване на искането 71
3.1.1 Time of request 63
3.1.2 По-ранна марка, регистрирана преди не по-малко от 5 години 71
3.1.2 Earlier mark registered for not less than 5 years 63
3.1.2.1 По-ранни марки на ЕС 72
3.1.2.1 Earlier EUTMs 63
3.1.2.2 По-ранни национални марки 72
3.1.2.2 Earlier national marks 63
3.1.2.3 По-ранни международни регистрации, посочващи държава-членка 73
3.1.2.3 Earlier international registrations designating a Member State 64
3.1.2.4 По-ранни международни регистрации, посочващи Европейския съюз.
3.1.2.4 Earlier international registrations designating the European Union 66
3.1.3 Искането трябва да бъде безусловно, изрично и недвусмислено 76
3.1.3 Request must be unconditional, explicit and unambiguous 66
3.1.4 Интерес на заявителя първо да поиска доказателство за използване 77
3.1.4 Applicant's interest to deal with proof of use first 67
3.1.5 Реакция, ако искането е недействително 77
3.1.5 Reaction if request is invalid 68
3.2 Изрична покана от страна на Службата 78
3.2 Express invitation by the Office 68
3.3 Реакция от страна на възразяващия: предоставяне на доказателство за използване 78
3.3 Reaction from the opponent: providing proof of use 69
3.3.1 Краен срок за предоставяне на доказателство за използване 78
3.3.1 Time limit for providing proof of use 69
3.3.2 Доказателствени средства 80
3.3.2 Means of evidence 70
3.3.2.1 Принципи 80
3.3.2.1 Principles 70
3.3.2.2 Препратки 83
3.3.2.2 References 72
3.3.2.3 Декларации 83
3.3.2.3 Declarations 73
3.4 Реакция от страна на заявителя 86
3.4 Reaction from the applicant 75
3.4.1 Препращане на доказателства 86
3.4.1 Forwarding of evidence 75
3.4.2 Не са внесени доказателства или са внесени неотносими доказателства 86
3.4.2 No evidence or no relevant evidence submitted 75
3.4.3 Липса на реакция от страна на заявителя 86
3.4.3 No reaction from applicant 76
3.4.4 Официално оттегляне на искането 87
3.4.4 Formal withdrawal of the request 76
3.5 Следваща реакция от страна на възразяващия 87
3.5 Further reaction from the opponent 76
3.6 Езици в производствата за доказване на използване 87
3.6 Languages in proof of use proceedings 76
3.7 Решение 88
3.7 Decision 77
3.7.1 Компетентност на Службата 88
3.7.1 Competence of the Office 77
3.7.2 Необходимост от оценка на доказателството за използване 89
3.7.2 Need for assessing proof of use 78
3.7.3 Цялостна оценка на представените доказателства 89
3.7.3 Overall assessment of the evidence presented 78
3.7.4 Обработка на поверителна информация 90
3.7.4 Treatment of confidential information 79
3.7.5 Примери 91
3.7.5 Examples 79
3.7.5.1 Прието реално използване 91
3.7.5.1 Genuine use accepted 80
3.7.5.2 Не е прието реално използване 93
3.7.5.2 Genuine use not accepted 81
Приложение: 5годишен период за оценка на използването на национални марки 95
Annex: 5year period for assessing use of national trade marks 83
Доказателство за използване
Proof of Use
Насоки за проверка в Службата, част В, Опозиция Страница 99
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 40
Общи съображения
1 General Considerations
Функция на доказателството за използване
1.1 Function of proof of use
Съгласно законодателството на Европейския съюз относно марките притежателят на регистрирана марка има задължението реално да използва тази марка.
European Union legislation on trade marks establishes an obligation for the owner of a registered trade mark to use that mark in a genuine manner.
Задължението за използване не се прилага веднага след регистриране на по-ранната марка.
The obligation of use is not applicable immediately after registration of the earlier mark.
Вместо това притежателят на регистрирана марка разполага с „гратисен период“ от 5 години, през който не е необходимо да доказва използването на марката, за да се позовава на правото си върху нея - включително при производство по опозиция пред Службата.
Instead, the owner of a registered mark has a ‘grace period' of 5 years, during which it is not necessary to demonstrate use of the mark in order to rely upon it - including in opposition proceedings before the Office.
След този гратисен период от притежателя може да се изиска да докаже използването на по-ранната марка за съответните стоки и услуги.
After this grace period, the owner may be required to demonstrate use of the earlier mark for the relevant goods and services.
Преди изтичането на този период, самата формална регистрация дава на марката пълна закрила.
Before this period lapses, the mere formal registration gives the mark full protection.
Основанието за изискването да се докаже, че по-ранните марки са били действително използвани, е да се ограничи броят на регистрираните марки, които се ползват със закрила, и съответно броят на противоречията между тях (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
The reason behind the requirement that earlier marks can be required to demonstrate that they have been put to genuine use is to restrict the number of trade marks registered and protected and, consequently, the number of conflicts between them (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
Що се отнася до изискването да се докаже използване при производство по опозиция пред Службата, е важно да се има предвид, че предназначението на член 47, параграфи 2 и 3 от Регламента за марките на ЕС не е да се оцени търговският успех или да се контролира стопанската стратегия на дадено предприятие, нито да се ограничи защитата на марка само за случаите на широкомащабно търговско използване на марките (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
When it comes to the requirement to prove use in opposition proceedings before the Office, it is important to bear in mind that the purpose of Article 47(2) and (3) EUTMR is not to assess commercial success or to review the economic strategy of an undertaking, nor is it to restrict trade-mark protection to only large-scale commercial use of the marks (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
Службата не прави проверки по служебен път за това дали по-ранната марка е използвана.
The Office does not inquire ex officio whether the earlier mark has been used.
Такава проверка се извършва, само когато заявителят на марка на ЕС подаде изрично искане за доказателство за използване.
Such examination takes place only when the EUTM applicant makes an explicit request for proof of use.
Това искане, в случай че са спазени законовите изисквания, поражда процедурните и материалноправните последици, определени в Регламента за марките на ЕС, ДРМЕС и Регламента за прилагане на Регламента за марките на Европейския съюз
Such a request, if the legal requirements are met, triggers the procedural and substantive consequences laid down in the EUTMR, EUTMDR and EUTMIR.
Правна уредба
1.2 Legislative framework
Правната уредба се състои от разпоредби на Регламента за марките на ЕС, ДРМЕС и Регламента за прилагане на Регламента за марките на Европейския съюз и Директива (ЕС) 2015/2436 за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките („директивата“), както са въведени в националното законодателство на държавите-членки.
The legislative framework consists of provisions of the EUTMR, the EUTMDR, the EUTMIR and Directive (EU) 2015/2436 approximating the laws of the Member States relating to trade marks (the Directive), as implemented in the national law of the Member States.
[2: Директива (ЕС) 2015/2436 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно марките]
[2: Directive (EU) 2015/2436 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks]
Съгласно член 18, параграф 1, букви а) и б) от Регламента за марките на ЕС използването на марката на ЕС под форма, различаваща се от формата, под която тя е регистрирана, по елементи, които не променят отличителния характер на марката, независимо от това дали марката под формата, в която е използвана, е също регистрирана на името на притежателя, и поставянето на марката на ЕС върху стоките или върху тяхната опаковка в Европейския съюз единствено за целите на износа, също представлява използване по смисъла на член 18, параграф 1 от Регламента за марките на ЕС.
According to Article 18(1)(a) and (b) EUTMR, use of the EUTM in a form differing in elements that do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered, regardless of whether or not the trade mark in the form as used is also registered in the name of the proprietor, and the affixing of the EUTM to goods or to the packaging thereof in the European Union solely for export purposes, also constitute use within the meaning of Article 18(1) EUTMR.
В съответствие с член 18, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС използването на марката на ЕС със съгласието на притежателя се счита за използване от притежателя..
According to Article 18(2) EUTMR, use of the EUTM with the consent of the proprietor will be deemed to constitute use by the proprietor.
Член 47 от Регламента за марките на ЕС - последици от неизползването на марката
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use
Последиците от неизползване на дадена марка при производство по опозиция са разгледани в член 47, параграфи 2 и 3 от Регламента за марките на ЕС.
The consequences of a lack of use in opposition proceedings are dealt with in Article 47(2) and (3) EUTMR.
Съгласно член 47, параграф 2 от Регламента за марките на ЕС:
According to Article 47(2) EUTMR:
По молба на заявителя притежателят на по-ранна марка на ЕС, който е направил опозиция, представя доказателства, че през петте години, предхождащи датата на подаването или датата на приоритета на заявката за марка на ЕС, по-ранната марка на ЕС е била реално използвана в Съюза за стоките или услугите, за които е регистрирана и на които се обосновава опозицията, или че съществуват основателни причини за неизползването, доколкото към тази дата по-ранната марка на ЕС е била регистрирана преди не по-малко от пет години.
If the applicant so requests, the proprietor of an earlier EU trade mark who has given notice of opposition shall furnish proof that, during the five-year period preceding the date of filing or the date of priority of the EU trade mark application, the earlier EU trade mark has been put to genuine use in the Union in connection with the goods or services in respect of which it is registered and which he cites as justification for his opposition, or that there are proper reasons for non-use, provided the earlier EU trade mark has at that date been registered for not less than five years.
При липса на такива доказателства, опозицията се отхвърля.
In the absence of proof to this effect, the opposition shall be rejected.
Ако по-ранната марка на ЕС е била използвана само за една част от стоките или услугите, за които е регистрирана, тя се смята за регистрирана, за целите на разглеждането на опозицията, само за тази част от стоките или услугите.
If the earlier EU trade mark has been used in relation to only part of the goods or services for which it is registered it shall, for the purposes of the examination of the opposition, be deemed to be registered in respect only of that part of the goods or services.
За опозиции, подадени преди датата на влизане в сила на Регламента за изменение (ЕС) 2015/2424, съответният период ще продължи да се отчита от датата на публикуване на оспорваната заявка за марка на ЕС.
For oppositions filed before the date of entry into force of Amending Regulation (EU) 2015/2424, the relevant period will continue to be counted from the date of publication of the contested EUTM application.
[3: Регламент (ЕС) 2015/2424 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2015 година за изменение на Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета относно марката на Общността и Регламент (ЕО) № 2868/95 на Комисията за прилагане на Регламент (ЕО) № 40/94 на Съвета относно марката на Общността и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2869/95 на Комисията относно таксите, събирани от Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни).]
[3: Regulation (EU) 2015/2424 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 amending Council Regulation (EC) No 207/2009 on the Community trade mark and Commission Regulation (EC) No 2868/95 implementing Council Regulation (EC) No 40/94 on the Community trade mark, and repealing Commission Regulation (EC) No 2839/95 on the fees payable to the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs).]
Съгласно член 47, параграф 3 от Регламента за марките на ЕС:
In accordance with Article 47(3) EUTMR:
Параграф 2 се прилага по отношение на по-ранните национални марки, посочени в член 8, параграф 2, буква а), като се изхожда от това, че използването в Съюза е заменено с използване в държавата-членка, в която е защитена по-ранната национална марка.
Paragraph 2 shall apply to earlier national trade marks referred to in Article 8(2)(a), by substituting use in the Member State in which the earlier national trade mark is protected for use in the Union.
В Регламента за марките на ЕС няма изрична разпоредба съгласно която тези форми на използване, които са посочени в член 18, параграфи 1 и 2 от Регламента за марките на ЕС, могат също да се считат за използване на по-ранни национални марки.
There is no express provision in the EUTMR that such forms of use as mentioned in Article 18(1) and (2) EUTMR may also be regarded as use of earlier national trade marks.