natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Той публикува своя модел на стиловете на учене за възрастни през 1984 г.16 Основното послание на неговата теория е следното:
He published his adult learning styles model in 1984.16 The main message behind the theory is:
„Ученето е процесът, посредством който се създава знание чрез преобразуване на опита.“
“Learning is the process whereby knowledge is created through the transformation of experience.”
Колб разглежда ученето като цялостен процес.
Kolb views learning as an integrated process.
Всички етапи се подпомагат взаимно и всеки от тях захранва следващия.
Each stage is mutually supportive of and feeds into the next.
В цикъла е възможно да се влезе на всеки един етап и да се премине логическата му последователност, като това става в зависимост от професията.
It is possible to enter the cycle at any stage and follow it through its logical sequence, depending on the profession.
Ефективно учене обаче се осъществява само тогава, когато учащият се е в състояние да изпълни всички четири етапа на модела.
However, effective learning occurs only when a learner is able to execute all four stages of the model.
Поради това нито един етап от цикъла не е ефективен като процедура за обучение сам по себе си.
Therefore, no single stage of the cycle is effective as a learning procedure on its own.
ПРИНЦИПИ НА УЧЕНЕТО ЗА ВЪЗРАСТНИ
Principles of Adult Learning
Теорията на ученето за възрастни осигурява вдъхновяващ принос за обучителите, тъй като различните видове учене могат да бъдат подобрени чрез различни методи на обучение.
The theory of adult learning provides inspiring input for trainers, since different types of learning could be enhanced by different training methods.
Ако архитектурата на обучението е ориентирана към учащите се, е препоръчително за методите на обучение да се мисли от тази гледна точка.
If the training architecture is trainee-oriented, it is advisable to think about training methods from this perspective.
В рамките на този непрекъснат насочен към развитие подход всеки човек може да открие времето и задачите, чрез които да се ангажира изцяло.
Within this continuous and developmental approach, each individual can find the time and tasks to get fully involved.
Ето някои препоръки как да се намери съответствие между целите на ученето и използваните методи и техники на обучение17:
Here are some recommendations for matching learning objectives to training methods and techniques used17:
Основната идея е, че възрастните се учат най-добре, когато участват пълноценно в обучението.
The main idea is that adults learn best when they fully participate in the training.
Това може да изглежда очевидно, но посещаването на учебно мероприятие не е равнозначно на участие в него.
This may seem obvious, but attending a training event does not mean participating in it.
Когато се провежда обучение за възрастни, е полезно да се помнят следните принципи:
It is useful to remember the following principles when delivering training to adults:
• Възрастните трябва да знаят защо трябва да научат нещо.
• Adults need to know why they need to learn something.
Запознайте се с контекста, в който работят обучаваните от вас.
Get to know the context that your trainees are working in.
Разберете трудностите, които те срещат в ежедневната си работа.
Understand the difficulties they face in their daily work.
Свържете новите умения с тези трудности.
Link the new skills to these difficulties.
Ако участниците не разбират защо трябва да придобият дадено ново умение, те вероятно няма да го използват след обучението.
If participants do not understand why they need to learn a given new skill, they will probably not use it after the training.
• Възрастните трябва да се учат, използвайки собствения си опит.
• Adults need to learn by using their own experiences.
Насърчавайте всеки участник да сподели своя опит по време на обучението.
Encourage each participant to offer his or her own experiences during the training.
Възрастните трябва да разбират релевантността на обучението.
Adults need to see the relevance of training.
Използването на реален опит, който може да бъде приложим за няколко други участници, прави ученето по-релевантно.
Using actual experiences that could apply to several other participants makes the learning more relevant.
• Възрастните подхождат към ученето като към решаване на проблеми.
• Adults approach learning as problem solving.
Наблягайте на реалния свят.
Emphasise the real world.
Концентрирайте се върху прилагането на съдържанието на курса в помощ на решаването на реалните проблеми, с които се сблъскват участниците.
Concentrate on applying the course content to help solve actual problems that the participants are facing.
• Възрастните учат най-добре, когато темата има непосредствена стойност.
• Adults learn best when the topic is of immediate value.
Това отново означава темата да бъде релевантна.
This again relates to making the topic relevant.
Ако участниците се върнат на работното си място след учебното мероприятие и започнат да използват новото умение веднага, те вероятно ще продължат да го използват.
If participants go back to their workplace after the training event and begin using the new skill immediately, they are likely to continue using it.
Ако има период от време между края на работната среща и момента, когато те изпробват за първи път новото умение, е възможно да са забравили някои аспекти и ще им бъде по-трудно да продължат да го прилагат.
If there is a gap between the end of the workshop and the first time they try the new skill, they may have forgotten some aspects and will find it more difficult to continue with it.
• Ученето за възрастни е активен процес на размисъл и дискусия.
• Adult learning is an active process of reflection and discussion.
Дайте време на участниците да помислят върху новите концепции и връзката им с техния собствен опит.
Give participants time to reflect on new concepts and link them to their own experience.
Процесът на говорене за идеите и обсъждането им помага на хората да си изяснят какво мислят или чувстват по отношение на нещо.
The process of talking about and discussing ideas helps people to clarify what they think or feel about something.
Обсъждането на идеи като група дава на всички поглед към нови начини на мислене.
Discussing ideas as a group exposes everyone to new ways of thinking.
ЗАДЪЛБОЧЕНО ОБЯСНЕНИЕ НА РАЗЛИЧНИ МЕТОДИ НА ОБУЧЕНИЕ, ОСОБЕНО ПОДХОДЯЩИ ЗА СЪДЕБНОТО ОБУЧЕНИЕ.
AN IN-DEPTH EXPLANATION OF A VARIETY OF TRAINING METHODS PARTICULARLY SUITABLE FOR JUDICIAL TRAINING.
Както предполага наименованието, обучението чрез участие означава, че хората участват активно в учебното мероприятие.
As the name suggests, participatory training entails people actively participating in the training event.
Традиционен модел на обучение
A traditional model of training
Обучение чрез участие
Participatory training
Архитектурата на обучението18 създава възможности за обмен на опит, поставяне на въпроси и пълноценно участие в планираните за целите на обучението практически дейности.
The training architecture18 creates opportunities for exchanging experience, questioning, and full participation in practical activities designed for learning purposes.
Обучителят улеснява учебните мероприятия като използва различни техники за подбуждане на възрастните участници.
The trainer facilitates training events by using different techniques to galvanise adult participants.
Всеки обучител разполага с достъп до методи за мотивиране на групите и отделните учащи се в контекста на тяхната специфична съдебна култура.
There are methods available to any trainer to motivate individuals and groups of learners within their specific judicial culture.
Това обяснява защо добрите практики понякога не могат да бъдат привнесени и не са непременно прехвърляеми.
This explains why good practices sometimes cannot be imported and are not necessarily transferable.
Все пак, ако знанията и разбирането на методите са ясни, идейният проект на архитектурата на обучение може да започне.
However, if the knowledge and understanding of the methods is clear, mental design of training architecture can start.
Всъщност това е основната цел на тази глава: да се създаде структура за всяка практика, която се е доказала като успешна.
In fact this is the main purpose of the chapter: to give backbone to each and every practice that has proven to be successful.
В известен смисъл тя може да се разглежда като контролен списък на методите на обучение.
It can be viewed in a way as a checklist of training methods.
Най-ефективните методи на обучение, изпитани в съдебната система, са:
The most effective training methods as experienced in the judiciary are:
МОЗЪЧНА АТАКА (БРЕЙНСТОРМИНГ)
Brainstorming
Мозъчна атака е името на метод, който може да се използва, когато група специалисти трябва да генерират идеи около определена област на интерес.
Brainstorming is the name of a method that can be used when a group of professionals need to generate ideas around a specific interest area.
Основното му предимство е това, че обучаваните участват активно от самото начало на учебната сесия.
Its main advantage is that trainees are actively involved from the beginning of the training session.
С помощта на правила, които премахват задръжките, хората са в състояние да мислят свободно и да се пренасят в нови области на мисълта.
Using rules which remove inhibitions, people are able to think freely and move into new areas of thought.
Описание на метода.
Description of the method.
Участниците се приканват да генерират идеи или решения на трудни проблеми.
Participants are invited to generate ideas or solutions to challenging problems.
Участниците изказват идеите в момента, когато им хрумват.
The participants voice ideas as they occur to them.
Всички идеи се отбелязват върху флипчарт, без да бъдат критикувани.
All ideas are noted down on a flipchart by the trainer and are not criticized.
Едва след записването на всички отговори има последващ анализ или категоризация, както и обсъждане на целесъобразността на идеите.
Only after all the responses are recorded is there subsequent analysis or categorisation, and a discussion on the appropriateness of the ideas.
ЛАВИНООБРАЗЕН ЕФЕКТ (ИЗГРАЖДАНЕ НА ПИРАМИДА)
Snowballing (pyramiding)
Този метод е бил възприет като средство за затвърждаване на обучението или за насърчаване на сътрудничеството при разработването на нови идеи.
This method has been adopted as a means of consolidating learning or to encourage collaboration in the development of new ideas.
Методът може да се използва за поощряване на творчеството, споделяне на учебния процес и подбуждане на участниците.
The method can be employed to encourage creativity, share learning and galvanise participants.
Необходими са достатъчно голяма стая, позволяваща на малки групи да работят заедно, и материали за отбелязване на техните идеи (флипчарт, бели дъски, хартия).
The requirements are a room large enough for small groups to work together and materials for them to capture their ideas (flipcharts, whiteboards, paper).
Добрият модератор ще насърчава групата да работи в екип.
A good facilitator will encourage the group to work collaboratively.
При метода „Лавинообразен ефект“/„Изграждане на пирамида“ участниците биват включени в следната групова архитектура:
Snowballing or pyramiding involves the participants in the following group architecture:
1. участниците работят сами;
1. the participants work alone;
2. след това по двойки;
2. then in pairs;
3. след това на групи по четирима;
3. then in groups of four;
4. след това на групи по осем.
4. then in groups of eight.
Задачите пред участниците могат да бъдат:
The tasks for the participants might be to:
• да отговорят на конкретен въпрос;
• answer a specific question;
Обучителят кани по един представител от всяка група да представи резултатите от техните дебати на другите групи, като представя констатациите им на листи от флипчарт.
The trainer invites a representative from each group to present the outcomes of their debates to the other groups by presenting their findings on flipchart sheets.
Главните предимства на този метод са, че:
The main advantages of this method are that:
• той насърчава добро споделено ниво на анализ на даден проблем, включително изслушване на мненията на другите участници и развиване на способността за обобщаване на изразените мнения с цел постигане на общо становище;
• It promotes a good shared level of analysis of a problem, including listening to the views of other participants and developing the ability to summarize the views expressed to achieve a common vision.
• при него участниците се приканват да покажат творчество и въображение чрез създаване на рамка за динамична дискусия.
• It asks participants to demonstrate creativity and imagination by creating a framework for dynamic discussion.
При лавинообразния ефект големите групи се разделят на по-малки и всички обучавани имат шанса да се изкажат.
Snowballing breaks down large groups into smaller groups and all trainees have the chance to speak.
Техниката работи с аудитория от 4 до 40 души.
The technique works with audiences of from 4 to 40 people.
Организацията за прилагането ѝ е бърза и тя е приложима за почти всяка тема.
It is quick to organize, and works with almost any topic.
Обучаваните обаче се нуждаят от ясни указания.
Trainees do however need clear instructions.
При тази техника се изисква също така сесия за представяне на резултатите с участие на всички обучаващи се.
This technique also requires a plenary “feedback” session.
ТЕХНИКИ ЗА РАЗЧУПВАНЕ НА ЛЕДА
Icebreakers
Техниките за разчупване на леда са кратки упражнения, които могат да се използват в началото на учебното мероприятие, за да се даде възможност на обучаваните да се опознаят, преди да започне основната работа по мероприятието.
Icebreakers are short exercises that could be used at the beginning of a training event to allow trainees to get to know each other before the main work of the event begins.
Те също така дават възможност на обучителя да прецени на поведенческо равнище членовете на групата.
They also enable the trainer to assess group members at behavioural level.
Някои техники за разчупване на леда могат да се използват за разделяне на хората, които вече се познават помежду си, и за да се насърчи смесването на групата.
Some icebreakers can be used to separate people who already know each other and encourage the group to mix.
Характеристики.
Characteristics.
Техниките за разчупване на леда:
Icebreakers:
Примери.
Examples.
Често въпросите са насочени към споделянето на професионални и лични интереси, хобита и др.
Frequent questions look into sharing professional and personal interests, hobbies, etc.
• Мълчаливо представяне: на всеки човек се дава лист хартия с указания да напише думи или да нарисува картини, които го описват, без да говори.
• Silent I.D. Give each person a piece of paper with instructions to write words or draw pictures that describe themselves without talking.
След това те трябва да закачат листа на гърдите си, да се разходят наоколо и да огледат останалите.
Then they are to pin their paper on their chest, walk around, and look at each other.
Рисунките се събират накуп и участниците се опитват да разпознаят на кого принадлежи всяка от тях.
Pictures are collected and shuffled and participants try to identify to whom each picture belongs.
• Споделяне по двойки: участниците биват поканени да се разходят из стаята и да намерят някого, когото не познават или познават най-малко от всички останали.
Ask the participants to move around the room and find someone they do not know or who they know the least of anyone else.
Когато всички са по двойки, модераторът обявява темите, за които могат да разговарят партньорите, както и определеното време за разговор.
When everyone is in pairs, the facilitator announces the topic partners can talk about, and a designated amount of time to do so.
• Кой е това?
• Who Is It?
Хората записват нещо за себе си, което смятат, че никой не знае.
People write down something about themselves they think no one knows.
Отговорникът прочита листчетата хартия и останалите предполагат кой е това.
The leader reads the slips of paper and others guess whom the person is.
Удивително е да се види какви неща разкриват някои хора за себе си.
It is amazing to see the things some people reveal about themselves.
Презентациите, заедно с груповата работа, са два метода на обучение в рамките на съдебното образование, които улесняват придобиването на нови знания.
Presentations combined with group work are two training methods in judicial education that facilitate new knowledge acquisition.
Изхождайки от факта, че участието е важен фактор за осигуряване на успех в ученето, се препоръчва предоставянето на достатъчно време за групови или индивидуални дискусии непосредствено след презентациите, както за да се даде възможност за изясняване на неясноти или объркване, така и за да се избегне опасността от „обикновено дидактическо“ преподаване (т.е. „хранене с лъжичка“).
Considering that participation is an important factor ensuring success in learning, it is recommended to allow adequate time for group or individual discussions immediately after the presentations, both to allow uncertainties or confusions to be clarified, and also to guard against any danger of “mere didactic” teaching (i.e. “spoon-feeding”).
Кога си служим с презентации?
When do we use presentations?
Презентациите могат да бъдат използвани при различни ситуации и за различни задачи:
Presentations can be used in a variety of situations and for a variety of tasks:
• принос от водещ практикуващ юрист, за да се подчертаят въпроси от практиката;
• Input from a leading practitioner to underline practicality issues;
• принос от членове на групата, за да се възприеме съпоставителен или интердисциплинарен подход към разискваната тема;
• Input from panel members to open up a comparative or interdisciplinary approach to the topic under discussion;
• кратки презентации от групите по определените им задачи, с които се дава възможност за установяване на различаващи се или нови подходи към дадена тема.
• Short presentations from groups on allocated tasks, thus allowing identification of contrasting or novel approaches to a topic.
Целта на презентациите не е самото им съдържание, а създаването на платформа за дискусии и обмен на мнения по нови теми, която се нуждае от захранване с информация.
The scope of presentations is not the content itself but the setting up of a platform for discussions and exchange of views on new topics that needs informational input.
Основните предизвикателства са:
The main challenges are:
• времетраенето на вниманието на аудиторията е максимум 20—30 минути;
• The attention span of the audience is a maximum of 20-30 minutes;
• различните стилове на учене на аудиторията могат да повлияят на предаването на информация;
• The different learning styles of the audience might affect information transfer;
• визуалните материали, слайдовете на PowerPoint, изготвени по подходящи стандарти.
• The visual materials, PowerPoint slides designed following appropriate standards.
Подготвителен етап: полезни съвети за обучителя.
Preparation stage: tips for the trainer
Независимо колко кратка е презентацията, тя трябва да бъде ориентирана към аудиторията.
No matter how short the presentation, it should be public-oriented.
Важно е да се започне с откриване на това от какво се интересува аудиторията и/или какво очаква от оратора.
It is important to start by working out what the audience is interested in and/or expects from the presenter.
Съставът на аудиторията ще определи колко формална или неформална трябва да бъде презентацията.
The composition of the audience will determine how formal or informal a presentation should be.
Разработете ясна и логична структура.
Work on a clear and logical structure.
Следва да има:
There should be:
Уводна част:
An introduction,
В уводната част трябва да кажете на аудиторията за какво ще говорите, може би като поставите въпрос, на който възнамерявате да отговорите.
In the introduction, you should tell the audience what you are going to be talking about, perhaps posing a question that you intend to answer.
Изложение:
A main body,
В изложението трябва да развиете темата, като разделите обсъждането на няколко подтеми, които се следват логически.
In the main body, you should expand on your topic, breaking down the discussion into a number of sub-topics that follow logically from one another.
Заключителна част:
A conclusion.
И на последно място, казаното от вас в заключението ще зависи от точно онова, което си поставяте за цел да постигнете.
Finally, what you say in conclusion will depend on exactly what you are setting out to achieve.
Ако просто описвате нещо, обобщение на основните моменти би следвало да е достатъчно.
If you are simply describing something, then a summary of the main points should suffice.
Ако се опитвате да докажете теза, от друга страна, може да е по-подходящо да посочите отново основния си аргумент или да отговорите на въпроса, който сте поставили в началото.
If you are trying to make a case for something, on the other hand, then a restatement of your main argument, or answering the question that you posed at the outset, might be more appropriate.
Структурата трябва да се съобщи на аудиторията.
The structure should be signalized to the audience.
Подборът на думите и стила на дискурса осигурява предаване на посланието.
The choice of words and style of discourse ensures message transfer.
Бихте могли да кажете например „Първият въпрос, който искам да разгледам, е […]“, „В този раздел ще говоря за […]“, „В заключение […]“.
You might want to say, for example, “The first point I want to make is […]”, “In this section I am going to talk about […]”, “In conclusion […]”.
Също така паузите между отделните точки или жестове като вдигане на един пръст за първата точка, на два за втората точка и т.н., могат да помогнат за подчертаване на важните връзки.
Similarly, pauses between points, or gestures, such as holding up one finger for your first point, two for your second, and so on, can help emphasize important links.
Много е важно да се прецени правилно времетраенето, защото другите хора може да разчитат, че ще говорите определен период от време, не повече и не по-малко.
It is very important to get the timing right because other people may be relying on you talking for a particular length of time, and no more or no less.
Всъщност, може би трябва да се стремите вашата презентация да бъде малко по-кратка от определеното време, тъй като е много вероятно в деня на презентацията да влезете в детайли или да се отклоните до известна степен от подготвената реч.
In fact, you should probably aim for your presentation to be marginally shorter than the allotted time because it is quite likely that, on the day, you will embroider or depart from your prepared speech to some extent.
Етап на изнасяне на презентацията: полезни съвети за обучителя.
Delivery stage: tips for the trainer
Обмислете способа на изнасяне, който ще използвате: какъв вид подсказки смятате да използвате?
Consider the mode of delivery that you are going to employ: What sort of prompts are you going to use?
Какви визуални помощни средства може да бъдат от полза?
What visual aids might be helpful?
Ще седите ли или ще стоите?
Will you be sitting or standing?
Какви жестове следва да използва обучителят?
What kind of gestures should a trainer use?
Помислете за скоростта, силата, дикцията и тона на гласа.
Consider the speed, volume, enunciation and tone of voice.
Изборът на правилната скорост е важен не само, за да се гарантира, че спазвате определената продължителност.
Getting your speed right is not only important for ensuring that you stick to your time limit.
Ако говорите твърде бързо, аудиторията няма да може да ви следи; ако сте твърде бавни, има вероятност да ги отегчите.
If you speak too quickly, the audience will not be able to keep up with you; if you are too slow you are likely to bore them.