natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Докато индивидуалното инструктиране или наставничество са добре познати концепции от доста дълго време, то наблюдението и взаимното наблюдение традиционно са били ограничавани в продължение на десетилетия до социално-психологическите професионални среди и едва от скоро са въведени в съдебната система.
Whereas tutoring or mentoring has been a well-known concept for quite some time, supervision and intervision have traditionally been restricted to socio-psychological professional environments for decades, and have only been introduced into the judiciary of late.
III.2.
III.2.
ИНДИВИДУАЛНО ИНСТРУКТИРАНЕ ИЛИ НАСТАВНИЧЕСТВО
Tutoring or Mentoring
При този метод отделно обучавано лице се прикрепя към опитен практикуващ юрист с дидактически умения, за да усвои професионалните изисквания в конкретна област на знания, способности и умения по доста практически начин сред колеги.
This method consists of putting an individual trainee together with an experienced and didactically skilled practitioner to learn about professional requirements in a specific field of knowledge, capabilities and skills in a very hands-on way in a peer-to-peer situation.
Този метод на обучение на работното място се използва основно при първоначалното обучение и при въвеждащото обучение.
This workplace training method is primarily used in initial training and in induction training.
Основната отговорност на наставниците е да окажат подкрепа на новите съдии, като ги запознаят със съответните теми, включително с параметрите на програмата за съдебно наставничество, подробностите относно приключването на съдебна практика, процедурите и политиките за наемане на работа, етичните съображения и съвети относно живота в съдебната общност.
Mentors maintain a primary responsibility for assisting new judges by familiarizing them with pertinent topics, including the parameters of the judicial mentoring programme, details of closing a law practice, employment procedures and policies, ethical considerations, and tips for living within a judicial community.
Подходът на наставниците трябва да бъде съобразен с различните типове личности и стилове на учене на новите съдии.
The mentors’ approach must be adjusted to accommodate the different personality types and learning styles of the new judges.
Успешната програма за наставничество насърчава общественото доверие в почтеността и безпристрастността на работещите в сферата на правосъдието.
A successful mentoring programme promotes public confidence in the integrity and impartiality of the judiciary.
III.3.
III.3.
НАБЛЮДЕНИЕ
Supervision
Наблюдението е специфична форма на професионално консултиране, което се осъществява под формата на интервенция на работното място.
Supervision is a specific form of professional counselling taking the form of intervention in the workplace.
То включва три страни:
It brings together three parties:
• работодателя;
• the employer,
Целта е значително да се подобрят професионалните способности и умения на наблюдавания(ите) субект(и), независимо дали това са цели организации, групи или лица.
The goal is to sustainably improve the professional capacities and skills of the supervisee(s), be it entire organizations, groups or individuals.
Тъй като наблюдението може да се окаже доста скъпоструващо, понеже наблюдаващите са по правило специално обучени специалисти, не е възможно то да бъде всеобхватно.
As supervision might prove rather expensive – supervisors are as a rule specifically trained professionals – it cannot be intended to be comprehensive.
Поради това изключително важно е въпросните три страни правилно и точно да определят нуждите от обучение на наблюдаваните субекти и след това да постигнат конкретно целево споразумение относно обхвата, честотата, цената и целите на интервенцията.
It is therefore of utmost importance that the three parties concerned properly and accurately identify supervisees’ training needs, and then reach a concrete target agreement on the scope, frequency, price and objectives of the intervention.
Задачата на работодателя обикновено приключва с постигането на целевото споразумение.
The employer’s task regularly ends when the target agreement is reached.
Той може да участва на по-късен етап в оценяването или оценката на наблюдението, но това ще бъде до известна степен трудно в съдебна обстановка, тъй като, първо, поверителността е от изключително значение при провеждащо се наблюдение, и на второ място, съдебната независимост на наблюдавания(ите) субект(и) не трябва никога да се компрометира.
He or she might participate later on in the assessment or evaluation of the supervision, but this will be somewhat difficult in a judicial setting as, firstly, confidentiality is a preeminent feature of a functioning supervision, and secondly, the judicial independence of the supervisee(s) should never be at issue.
Каква е задачата на наблюдаващия?
What is the task of the supervisor?
Наблюдаващият съпровожда от една страна наблюдавания субект при ежедневните му професионални дейности, за да установи динамиката на ролята, както и потенциалните конфликти между наблюдаваните субекти, а от друга — при отношенията между наблюдавания субект и трети страни.
The supervisor accompanies the supervisee(s) in day-to-day professional work in order to detect role dynamics as well as potential dysfunctions among the supervisees, on the one hand, and in the relations between the supervisee(s) and third parties, on the other.
Съответно оценката на ситуацията е изходната точка.
Thus a situational appraisal is the starting point.
Прилагането от страна на наблюдаващия на естествен и недвусмислен подход, предразполагащ към доверие, ще помогне за „разчупването на леда“.
A trust-oriented, authentic and emphatic approach by the supervisor will help to “break the ice”.
Поверителността е гарантирана, като наблюдаващият по-специално няма никога да замени наблюдавания субект в контактите му с „външния свят“ (т.е. извън системата на наблюдение).
Confidentiality is guaranteed, and the supervisor will in particular never replace the supervisee(s) in contacts with the “outside world” (i.e. outside the supervision system).
От гледна точка на наблюдаваните субекти целта на наблюдаващия е да им помогне да открият възможни начини за подобряване на своите професионални способности и умения.
From the perspective of the supervisees, the supervisor’s goal is to help them detect practicable ways to self-improve their professional capabilities and skills.
Успехът ще се проверява редовно в рамките на системата на наблюдение.
Success will be checked regularly within the supervision system.
В дългосрочен план целта е да се постигнат дългосрочни промени в поведението на наблюдавания субект и по този начин да се повиши неговата независимост от наблюдаващия.
In the long term, the goal is to bring about long-term behavioural changes in the supervisee(s), and thus increase their independence from the supervisor.
Типичните методи на наблюдение са аналитичен размисъл, интерактивност по дадена тема чрез ролеви игри или други подобни дейности, анализ на видеоматериали, задачи за самостоятелна работа вкъщи и др.
Typical methods of supervision are analytical reflection, topic-focused interactivity by role playing or the like, video analysis, homework, etc.
Типичните форми на наблюдение в съдебна обстановка са:
Typical forms of supervision in judicial settings are:
В този случай много често целта е да се постигне трайно подобрение на процесите на управление на промените и организационното управление на качеството.
The target here is very often to bring about lasting improvement in change management processes and organizational quality management.
• Наблюдение на казуси: това е особено полезен метод на обучение на работното място, когато конкретен казус или необичайна ситуация поражда особени предизвикателства, които включват голям брой „служители“ на съд или прокуратура (съдии, прокурори и персонала) за определен период от време.
• Case supervision: This is a particularly useful training method in the workplace when a specific case or unusual situation presents particular challenges which engage a large number of “employees” of a court or a prosecution service (judges, prosecutors and staff) for a length of time.
Целта е да се разкрият начини за ефективното управление на качеството в контекста на конкретния казус, които след това биха могли да служат като модел за бъдещи съпоставими казуси.
The target is to open paths to efficient quality management within the particular setting of the case, which could then serve as a model for future comparable cases.
• Индивидуално наблюдение: Тази конкретна форма на персонализирано наблюдение е особено полезна, когато целта е да се помогне на даден съдия или прокурор, който изпитва трудности (поради каквито и да е било причини), да ги преодолее, като преоткрие способности и умения, неизползвани в продължение на дълго време под натиска на ежедневието.
• Individual supervision: This specific form of face-to-face supervision is especially useful when the goal is to put a judge or prosecutor “in difficulties” (for whatever reasons these difficulties have occurred) back on track by making him or her rediscover capacities and skills buried for a long time under his or her daily routine.
Наблюдението в тези ситуации често се нарича „индивидуално обучение“, но тъй като този озадачаващ термин няма ясно формулирано и единно научно значение, за предпочитане е да се използва понятието „индивидуално наблюдение“.
Supervision in such situations is often called “coaching”, but as this enigmatic term has no clear-cut and uniform scientific meaning, it is preferable to use the notion of individual supervision.
Значително предимство на тази разновидност на наблюдението е особено високата степен на поверителност.
A significant advantage of this sub-form of supervision is the especially high degree of confidentiality.
Съдията или прокурорът могат да разкрият душата си полесно при индивидуален контакт, отколкото в група.
A judge or prosecutor might bare his or her soul more easily a one-on-one situation than in a group.
III.4.
III.4.
ВЗАИМНО НАБЛЮДЕНИЕ (НАБЛЮДЕНИЕ МЕЖДУ КОЛЕГИ)
Intervision (Peer Supervision)
Взаимното наблюдение, наричано още наблюдение между колеги, е по същество форма на групово наблюдение без наблюдаващ.
Intervision, also called peer supervision, is in essence a form of group supervision without a supervisor.
„Наблюдаваните субекти“ се наблюдават взаимно.
The “supervisees” mutually supervise themselves.
Едно осезаемо предимство за обучаваните е особено поверителната обстановка.
One palpable advantage for the trainees is a particularly confidential setting.
Участието в групата, в която се провежда взаимното наблюдение, е строго ограничено до колеги.
The intervision group is strictly limited to peers.
Друго предимство на взаимното наблюдение, поне в съдебна обстановка, е строго доброволният характер на консултирането.
Another advantage of intervision – at least in a judicial setting – is the strictly voluntary character of the counselling.
Докато в частния сектор има ситуации, при които взаимното наблюдение просто се изисква от работодателя, то когато става въпрос за главни съдии и прокурори, най-многото, което те могат да направят, е да стимулират взаимното наблюдение, като обяснят неговите полезни въздействия.
Whereas in the private sector, there are situations where intervision is simply required by the employer, the most a chief judge or a prosecutor can do is to incentivize intervision by explaining its beneficial effects.
На практика форми на взаимно наблюдение се осъществяват най-вече сред по-младите, новоназначени, съдии или прокурори.
In practice, forms of intervision are in particular to be found among younger – newly-appointed – judges or prosecutors.
Когато е приложимо, формите на взаимно наблюдение са също част от механизмите за оценяване между колеги при докладите за постигнатите резултати.
Forms of intervision are, where applicable, also part of peer-to-peer appraisal mechanisms for performance reports.
Опитът обаче показва, че опитните съдии или прокурори могат също да извлекат големи ползи от наблюдението между колеги.
But experience shows that experienced judges or prosecutors can also largely benefit from peer supervision.
Например проверката на начина, по който опитен колега провежда изслушване, може да помогне за премахване на лични дългогодишни особености, за които проверяващият съдия не е бил наясно.
Inspecting, for example, the way an experienced colleague conducts a hearing might help to eradicate personal long-standing idiosyncrasies of which an inspecting judge had not been aware.
IV.
IV.
ИЗПОЛЗВАНЕ НА СЪВРЕМЕННИ ТЕХНОЛОГИИ
USE OF MODERN TECHNOLOGY
Използването на съвременни технологии следва да бъде предмет на задълбочено вземане на решения.
Use of modern technology should be a matter of thorough decision-making.
Целесъобразността на методите на електронно обучение следва да се определи, като се вземат под внимание профилът на обучаваните, целите на обучението и самото съдържание.
The appropriateness of e-learning methods is to be determined bearing in mind the profile of the trainees, the training goals, and the content itself.
Знанията, разбирането на знанията и приложенията биха могли да се предават ползотворно чрез методи на електронно обучение.
Knowledge, understanding of knowledge and applications could be fruitfully transferred through e-learning methods.
Подходът на очно обучение определено би бил уместен при развиването на умения и поведения, но използването на модули за електронно обучение за предаването на нови знания е по-ефективно от гледна точка на разходите.
A face-to-face approach would definitely work on skill and behaviour development but it is cost-effective to employ e-learning modules for new knowledge transfer.
Недостатъци.
Disadvantages.
Следва да се отбележи обаче, че образователният потенциал на електронното обучение в съдебна обстановка е ограничен, дори когато се отнася само за предаването на нови знания.
It is to be noted, however, that the learning potential of e-learning in a judicial setting is limited even when it is restricted to new knowledge transfer.
Уеб-базираната информация може да предостави преди всичко основни сведения по дадена тема.
Web-based information can above all provide basic information on a given topic.
Но за разбирането на сложните правни концепции и практиката на висшите съдилища по отношение на тези концепции се изисква взаимодействие между съответните страни.
But understanding complex legal concepts and upper courts’ jurisprudence on these concepts necessitates interaction between the relevant parties.
Освен това трябва винаги да се има предвид фактът, че електронното обучение до известна степен е скъпо, когато се провежда правилно.
And it should always be borne in mind that e-learning is somewhat expensive when done properly.
Трябва да се разработят учебни инструменти, а след етапа на електронното обучение да се организират последващи действия.
Learning tools have to be prepared, and a follow-up after the e-learning phase has to be organized.
Предадените знания ще бъдат точни само ако в рамките на институцията са предвидени мерки за редовна актуализация на съдържанието на уеб-базираните инструменти и на използваната методология.
The knowledge transferred will only be accurate if institutional provisions are made for regular updates of the content in the web-based tools and the methodology used.
IV.1.
IV.1.
ОБУЧЕНИЕ, ОСНОВАНО НА ТЕХНОЛОГИИТЕ, И СМЕСЕНО ОБУЧЕНИЕ
Technology-Based Training and Blended Learning
Обучението, основано на технологиите, възникна като алтернатива на обучението, водено от инструктор.
Technology-based training has emerged as an alternative to instructor-led training.
Основното предимство на този подход за учене е броят на лицата, които могат да се обучат.
The major advantage that this approach to learning offers is the number of people that can be instructed.
Електронното обучение е също така по-ефективно от гледна точка на разходите, тъй като то дава възможност на съдиите да съчетаят своите задължения с процеса на постоянно учене.
E-learning is also more cost-effective, as it allows judges to combine their duties with the continuous learning process.
Понастоящем ползите от електронното обучение са добре установени, ако бъдат взети под внимание ресурсите.
The benefits of e-learning are at present well established if the resources are taken into account.
Остава обаче фактът, че един практически подход за обучение включва много повече от онлайн интервенции в дистанционното обучение.
But the fact remains that a practical approach to training involves more than online interventions in distance learning.
Поради това смесеното обучение е изключително находчива форма на обучение.
This is why blended learning is highly resourceful in training.
Има много определения за смесено обучение, но не и единно общоприето такова.
There are many definitions of blended learning, yet no single accepted definition.
Съгласно едно от найшироко разпространените определения смесеното обучение означава структурирани възможности за учене, при които се използва повече от един метод на учене или обучение, в класна стая или извън нея.
One of the common definitions of blended learning refers to structured opportunities to learn, which use more than one learning or training method, inside or outside the classroom.
Това определение включва:
This definition includes:
• различни методи за улесняване на ученето (лекции, обсъждане, насочена практика, четене, игри, проучване на казуси, симулация);
• Different methods to facilitate learning (lecture, discussion, guided practice, reading, games, case study, simulation);
• различни методи на провеждане на обучението (на живо в класната стая или посредством компютър);
• Different delivery methods (live classroom or computer mediated);
• различен график (синхронно или асинхронно);
• Different scheduling (synchronous or asynchronous);
• различни нива на насочване (индивидуално, водено от инструктор или експерт, или групово или социално учене).
• Different levels of guidance (individual, instructor or expert led, or group or social learning).
Смесеното обучение има потенциала да създаде ефективно обучение, да спести на институциите за обучение както време, така и пари, да направи обучението по-интересно и удобно за учащите, а така също и да предложи на учещите специалисти възможност за нововъведения.
Blended learning offers the potential to create effective training, to save training institutions both time and money, to make training more engaging and convenient for learners, and to offer learning professionals the chance to innovate.
Поддръжниците на смесеното обучение подчертават възможността за събиране на данни и за персонализиране на инструктирането и оценяването като две от основните предимства на този подход.
Supporters of blending learning underline the opportunity for data collection and customization of instruction and assessment as two major benefits of this approach.
Не следва обаче да се забравя, че смесеното обучение зависи в много голяма степен от техническите ресурси, с които се организира този процес.
But we should not forget that blended learning is heavily dependent on the technical resources with which the blended learning experience is delivered.
Тези инструменти трябва да бъдат надеждни, лесни за използване и актуални, за да може използването на интернет да има съществено въздействие върху процеса на учене.
These tools need to be reliable, easy to use and up-to-date for use of the Internet to have a meaningful impact on the learning experience.
Основните предимства от това съчетаване на методи на обучение в съдебната система са следните:
The main advantages of this combination of training methods in the judiciary are the following:
• модераторите на курсове за дистанционно обучение могат да гарантират, че участниците получават едно и също ниво на знания в областта на съдебната система, така че по време на очните сесии те могат да бъдат по-активни в практическото прилагане и в обмена на опит;
• Facilitators of distance-learning courses can make sure that participants receive the same level of judicial knowledge so that during face-to-face meetings they can be more active in practical applications and the exchange of experience.
• материалите и цифровата среда на учене остават достъпни за справка за по-дълъг период;
• Materials and the digital learning environment remain accessible for long-term consultation.
• курсът може да се проведе самостоятелно, за да бъде съобразен с индивидуалните графици.
• The course can be carried out autonomously to suit individual schedules.
IV.2.
IV.2.
МЕТОДЪТ НА ОНЛАЙН ОБУЧЕНИЕ В РЕАЛНО ВРЕМЕ
The Live Case Method
Чрез използването на онлайн подкастове и видеоконферентни връзки може да се осигури широкомащабно разпространение на информация, ако има налично техническо оборудване.
The use of online podcasting and videoconferencing can also ensure a large-scale dissemination of information if the technical equipment is available.
Съдии и прокурори от цялата страна могат да се свържат и да получат разяснения по въпроси от особен интерес.
Judges and prosecutors from the whole country could connect and get clarifications on issues of high interest.
Видеоконферентните връзки събират на едно място професионалната общност.
Videoconferencing brings the professional community together.
Освен този аспект, тези методи на обучение предлагат също и други възможности, като свързване на обучител, практикуващ юрист, съдия или прокурор от дадена институция за обучение със съд по време на устни изслушвания.
Besides this aspect, such training methods offer other possibilities as well, such as connecting a trainer, practitioner, judge or prosecutor from a training institution with a court during oral hearings.
Това е известно като метод на онлайн обучение в реално време.
This is known as the Live Case Method.
СЪВРЕМЕННО ПРОЕКТИРАНЕ НА ОБУЧЕНИЕ ПРИ ПЪРВОНАЧАЛНОТО ОБУЧЕНИЕ
V. MODERN TRAINING DESIGN IN INITIAL TRAINING
Лекциите, груповата работа, семинарите, симулативните учебни съдебни и арбитражни/апелативни процеси, анализът на съдебната практика, интервютата, електронното обучение, курсовете, практическите стажове с очна форма на индивидуално инструктиране или наставничество и др. представляват най-често използваната методология за програмите за първоначално обучение и за въвеждащо обучение.
Lectures, group work, seminars, mock and moot trials, case law analysis, interviews, e-learning, courses, practical internships with face-to-face tutoring or mentoring, etc. constitute the most widely used methodology for initial and induction training programmes.
V.1.
V.1.
УЧЕНЕ В ГРУПИ
Learning in Groups
По правило принципите, определени в настоящата глава относно съвременното проектиране на учене в групи, се прилага в същата степен и за груповото учене при първоначалното обучение.
As a rule, the principles laid out in this chapter on the modern design of learning in groups apply equally to group learning in initial training.
Тази форма на групово учене при първоначалното обучение обаче има някои специфични особености в сравнение с груповото учене при непрекъснатото обучение на работното място.
However, the form taken by group learning in initial training shows certain specific features compared to group learning in continuous in-service training.
Предвид факта, че основните цели на първоначалното обучение е да се запознаят обучаваните с обработването на преписките, груповото учене при първоначалното обучение трябва да бъде изцяло с практическа насоченост и с интерактивен характер.
Given one of the key objectives of initial training is to familiarise trainees with the handling of case files, group learning in initial training must be entirely practice-oriented and interactive in nature.
Съвети за обучителите.
Tips for trainers.
Следователно в този случай особено добри инструменти за обучение са ролевите игри, симулативните учебни съдебни процеси и проучванията на казуси въз основа на действителни казуси.
Consequently, role-playing, mock trials and case studies based on “real” cases are particularly appropriate training tools in this instance.