natgillin/translations-raw huggingface dataset:
И в двете проучвания на седмица 24, се поддържа потискане на HIV РНК до по-малко от 50 копия/ml в 84,4% от групата на ралтегравир, в сравнение с 90,6% от групата на лопинавир (+) ритонавир (незавършили=неуспешно лекувани).
In both studies at Week 24, suppression of HIV RNA to less than 50 copies/ml was maintained in 84.4 % of the raltegravir group versus 90.6 % of the lopinavir (+) ritonavir group, (Non-completers = Failure).
С ралтегравир се постига вирусологичен отговор (при използване на подхода незавършен=неуспешен) от HIV РНК < 50 копия/ml при 61,7 % от пациентите на седмица 16, при 62,1 % на седмица 8 и при 57,0 % на седмица 96.
Raltegravir achieved virologic responses (using Not Completer=Failure approach) of HIV RNA < 50 copies/ml in 61.7 % of patients at Week 16, in 62.1 % at Week 48 and in 57.0 % at Week 96.
Не се изисква коригиране на дозата на DUTREBIS или хормонални контрацептиви (естроген- и/или прогестерон-базирани).
No dosage adjustment required for DUTREBIS or hormonal contraceptives (oestrogen- and/or progesterone-based).
Този вариант се появява както in vitro, така и при пациенти, инфектирани с HIV-1, лекувани с антиретровирусна терапия, включваща ламивудин.
This variant arises both in vitro and in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy.
Взаимовръзката между установената in vitro чувствителност на HIV към ламивудин и клиничния отговор към ламивудин-съдържаща терапия все още се проучва.
The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and clinical response to lamivudine-containing therapy remains under investigation.
IMPAACT P1066 е открито многоцентрово проучване фаза I/II, оценяващо фармакокинетичния профил, безопасността, поносимостта и ефикасността на ралтегравир при инфектирани с HIV деца.
IMPAACT P1066 is a Phase I/II open label multicentre study to evaluate the pharmacokinetic profile, safety, tolerability, and efficacy of raltegravir in HIV infected children.
Фармакокинетиката на DUTREBIS при педиатричните пациенти не е изследвана в клинични проучвания.
The pharmacokinetics of DUTREBIS in the paediatric patient population has not been studied in clinical studies.
При проучвания на ламивудин, въведен интравенозно, средният обем на разпределение е 1,3 l/kg.
In intravenous studies with lamivudine, the mean volume of distribution is 1.3 l/kg.
96 от включените 126 пациенти са получавали ралтегравир в препоръчителната доза (вж. точка 4.2).
Of the 126 patients, 96 received the recommended dose of raltegravir (see section 4.2).
алергичен обрив (включително червени петна или пъпки, понякога с мехури и подуване на кожата)
• allergic rash (including red spots or blotches sometimes with blistering and swelling of
Като цяло, резултатите от клиничните фармакологични проучвания с DUTREBIS показват подобни лекарствени експозиции в сравнение с отделните активни вещества ламивудин и ралтегравир, включително подобна променливост при ралтегравир C12 hr и Cmax.
Overall, the results of the clinical pharmacology studies with DUTREBIS demonstrate similar drug exposures compared to the individual components of lamivudine and raltegravir, including similar variability in raltegravir C12hr and Cmax.
Фармакокинетичните свойства, употребата при специални популации и взаимодействията от типа „лекарство-лекарство“ за всяко от отделните активни вещества (ламивудин и ралтегравир), са
The pharmacokinetic properties, use in special populations and drug-drug interactions for each of the individual components (lamivudine and raltegravir) are applicable to
Вирусите, носители на мутация в аминокиселина 148, заедно с една или повече допълнителни мутации, водещи до резистентност към ралтегравир, могат също да имат клинично значима
Viruses harbouring a mutation at amino acid 148, along with one or more other raltegravir resistance mutations, may also have clinically
При сравнение на 30 участници с генотип *28/*28 с 27 участници с генотип „див тип“, средното геометрично съотношение (90% CI) на AUC е 1,41 (0,96, 2,09) и средното геометрично съотношение на C12 hr е 1,91 (1,43, 2,55).
In a comparison of 30 subjects receiving raltegravir with *28/*28 genotype to 27 subjects with wild-type genotype, the geometric mean ratio (90 % CI) of AUC was 1.41 (0.96, 2.09) and the geometric mean ratio of C12 hr was 1.91 (1.43, 2.55).
При предозиране е добре да се предприемат стандартните поддържащи мерки, като изчистване на неабсорбирания материал от стомашно-чревния тракт, клинично проследяване (включително електрокардиограма) и при нужда - назначаване на поддържащо лечение.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the standard supportive measures, e.g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
Тъй като DUTREBIS съдържа ламивудин и ралтегравир, всички взаимодействия, които са били установени с тези вещества поотделно, могат да възникнат с DUTREBIS.
As DUTREBIS contains lamivudine and raltegravir, any interactions that have been identified with these agents individually, may occur with DUTREBIS.
При две проучвания на инфектирани с HIV-1 пациенти, получавали ралтегравир 400 mg два пъти дневно, ралтегравир се открива веднага в цереброспиналната течност.
In two studies of HIV-1 infected patients who received raltegravir 400 mg twice daily, raltegravir was readily detected in the cerebrospinal fluid.
Ламивудин не е специално проучван при HIV пациенти, ко-инфектирани с HBV.
Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
DUTREBIS не трябва да се прилага по време на бременност.
DUTREBIS should not be used during pregnancy.
След перорално приложение фармакокинетиката на ламивудин при жени в напреднала бременност е сходна с тази при жените, които не са бременни.
Following oral administration, lamivudine pharmacokinetics in late pregnancy were similar to non-pregnant women.
повишени нива на млечната киселина в кръвта, което в редки случаи може да доведе до лактатна ацидоза; повишени нива на захар и мазнини (триглицериди и холестерол) в кръвта; резистентност към инсулин (така че, ако сте диабетик, може да се наложи промяна на дозата на инсулина, за да контролирате кръвната захар).
• increased levels of lactic acid in the blood, which on rare occasions can lead to lactic acidosis; increased levels of sugar and fats (triglycerides and cholesterol) in the blood; resistance to insulin (so if you are diabetic, you may have to change your insulin dose to control your blood sugar).
Трябва да се вземат предпазни мерки, в съответствие с националните указания, за да
Precautions to prevent transmission should be taken in accordance with national guidelines.
DUTREBIS съдържа две лекарства: ламивудин и ралтегравир.
DUTREBIS contains two medicines: lamivudine and raltegravir.
Мутациите в аминокиселина 143 водят до по-висока резистентност към ралтегравир отколкото към елвитегравир, а мутацията E92Q води до по-висока резистентност към елвитегравир отколкото към ралтегравир.
Mutations at amino acid 143 confer greater resistance to raltegravir than to elvitegravir, and the E92Q mutation confers greater resistance to elvitegravir than to raltegravir.
Резултатите от стандартните проучвания за генотоксичност за оценяване на мутагенността и кластогенността са отрицателни.
Standard genotoxicity studies to evaluate mutagenicity and clastogenicity were negative.
По данни от клиничните проучвания, голяма част от пациентите са използвали атазанавир и/или тенофовир, двете средства, които водят до повишение на плазмените нива на ралтегравир по оптимизирани основни схеми.
From the clinical studies, a large proportion of patients used atazanavir and / or tenofovir, both agents that result in increases in raltegravir plasma levels, in the optimised background regimens.
Пациентите, приемащи ламивудин или друга АРТ, могат да продължат да развиват опортюнистични инфекции и други усложнения на HIV инфекцията, и поради тази причина пациентите трябва да останат под внимателно клинично наблюдение от лекари с опит в
Patients receiving lamivudine or any other ART may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV infection, and therefore should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of patients with associated HIV diseases.
Факторите, които намаляват вероятността за развитие на резистентност, включват по-ниски изходни стойности на вирусно натоварване и употребата на други антиретровирусни средства.
Factors that reduced the likelihood of developing resistance included lower baseline viral load and use of other active anti-retroviral agents.
Ефектът на тежката чернодробна недостатъчност върху фармакокинетиката на ралтегравир не е проучен (вж. точки 4.2 и 4.4).
The effect of severe hepatic insufficiency on the pharmacokinetics of raltegravir has not been studied (see sections 4.2 and 4.4).
По отношение на първичната крайна точка за ефикасност, частта (%) от пациенти, постигащи HIV РНК < 50 копия/ml в седмица 48 е 241/280 (86,1 %) в групата, получаваща ралтегравир и 230/281 (81,9 %) в групата, получаваща ефавиренц.
With respect to the primary efficacy endpoint, the proportion (%) of patients achieving HIV RNA < 50 copies/ml at Week 48 was 241/280 (86.1 %) in the group receiving raltegravir and 230/281 (81.9 %) in the group receiving efavirenz.
Ралтегравир се елиминира основно чрез глюкуронидиране в черния дроб.
Raltegravir is eliminated primarily by glucuronidation in the liver.
Отбелязаните клинично значими ефекти са намаление броя на червените кръвни клетки и
The clinically relevant effects noted were a reduction in red blood cell count and neutropenia.
Прилагането на триметоприм/сулфаметоксазол 160 mg/800 mg води до 40% повишаване на експозицията на ламивудин, дължащо се на триметоприм; сулфаметоксазоловата съставка не взаимодейства.
Administration of trimethoprim/sulfamethoxazole 160 mg/800 mg results in a 40 % increase in lamivudine exposure, because of the trimethoprim component; the sulfamethoxazole component did not interact.
Вашият лекар може да реши да промени дозата Ви, прилагайки лекарствата в DUTREBIS поотделно,
Your doctor may decide to change your dose by using the medicines in DUTREBIS separately, if you are taking rifampicin.
Ралтегравир в концентрация 31  20 nM води до 95% инхибиране (IC95) на HIV-1 репликацията (отнася се за нетретирана, инфектирана с вирус култура) в култури от човешки T-лимфоидни клетки, инфектирани с адаптирания към клетъчната линия HIV-1 вариант H9IIIB.
Raltegravir at concentrations of 31  20 nM resulted in 95 % inhibition (IC95) of HIV-1 replication (relative to an untreated virus-infected culture) in human T-lymphoid cell cultures infected with the cell-line adapted HIV-1 variant H9IIIB.
DUTREBIS не трябва да се приема с други лекарствени продукти, съдържащи ламивудин, ралтегравир или с лекарствени продукти, съдържащи емтрицитабин.
DUTREBIS should not be taken with any other medicinal products containing lamivudine, raltegravir or medicinal products containing emtricitabine.
При плъхове се установяват тумори на носа/назофаринкса (сквамозно клетъчен карцином) при 300 и 600 mg/kg/дневно при женските и при 300 mg/kg/дневно при мъжките животни.
In rats, tumours (squamous cell carcinoma) of the nose/nasopharynx were identified at 300 and 600 mg/kg/day in females and at 300 mg/kg/day in males.
При второто проучване (n=16), медианата на концентрацията в цереброспиналната течност е била 3% (диапазон от 1 до 61%) от съответната плазмена концентрация.
In the second study (n=16), the median cerebrospinal fluid concentration was 3 % (range 1 to 61 %) of the corresponding plasma concentration.
В седмица 240, разликата между леченията (ралтегравир - ефавиренц) е 9,5% със съответен 95% CI от (1,7, 17,3).
At Week 240, the treatment difference (raltegravir - efavirenz) was 9.5 % with an associated 95 % CI of (1.7, 17.3).
При инфекционен метод с един цикъл ралтегравир инхибира инфектирането на 23 HIV изолата, представляващи 5 не-B подвида и 5 циркулиращи рекомбинантни форми с IC50 стойности в диапазона от 5 до 12 nM.
In a single-cycle infection assay, raltegravir inhibited infection of 23 HIV isolates representing 5 non-B subtypes and 5 circulating recombinant forms with IC50 values ranging from 5 to 12 nM.
Жени с ХИВ инфекция не трябва да кърмят бебетата си, тъй като те могат да бъдат заразени с ХИВ чрез кърмата.
• Women with HIV should not breast-feed their infants because babies can be infected with HIV
Това е по-вероятно да се случи при дългосрочно лечение на ХИВ, при по-тежко увреждане на имунната система, наднормено тегло или при употреба на алкохол
This may be more likely with long-term HIV treatment, more severe damage to the immune system, overweight, or the use of alcohol or other medicines called corticosteroids.
Един пациент е развил свързани с лекарствения продукт нежелани реакции от степен 3, психомоторна хиперактивност, необичайно поведение и инсомния; един пациент е развил свързан с лекарствения продукт тежък алергичен обрив от 2-ра степен.
One patient experienced drug related clinical adverse reactions of Grade 3 psychomotor hyperactivity, abnormal behaviour and insomnia; one patient experienced a Grade 2 serious drug related allergic
Мускулна болка, чувствителност или слабост са съобщавани по време на лечението с
Muscle pain, tenderness, or weakness have been reported during treatment with raltegravir.
48 седмици
48 Weeks
В клиничните проучвания броят на пациентите с ХИВ, лекувани с ралтегравир, които са развили злокачествено заболяване, е сходен с този на пациенти, приемащи други лекарства за лечение
In clinical studies, the number of HIV patients taking raltegravir who developed cancer was similar to that of patients taking other HIV medicines.
In vitro ламивудин инхибира вътреклетъчното фосфорилиране на кладрибин; това води до потенциален риск от загуба на ефикасността на кладрибин при комбиниране в клинични условия.
In vitro lamivudine inhibits the intracellular phosphorylation of cladribine leading to a potential risk of cladribine loss of efficacy in case of combination in the clinical setting.
Профилът на безопасност в подгрупата с пациенти в клиничните проучвания фаза ІІІ, приемащи инхибитори на протонната помпа или Н2 антагонисти, е сравним с този при пациенти, неприемащи тези антиациди.
Safety profiles in the subgroup of patients in Phase III studies taking proton pump inhibitors or H2 antagonists were comparable with those who were not taking these antacids.
Безопасността и ефикасността на ламивудин не са установени при наличието на декомпенсирано чернодробно заболяване.
Safety and efficacy of lamivudine have not been established in the presence of decompensated liver disease.
интерферони, приемани със или без рибавирин - използвани за лечение на хепатит
• interferons taken with or without ribavirin - used to treat hepatitis.
< 50 копия/ml (95 % CI)
Percent HIV-RNA < 50 copies/ml (95 % CI)
Затова, когато е възможно, DUTREBIS трябва да се прилага с друга активна AРТ, за да се намали до минимум възможността за вирусологичен неуспех и развитие на резистентност (вж.
Therefore, whenever possible, DUTREBIS should be administered with another active ART to minimise the potential for virological failure and the development of resistance (see section 5.1).
Проведени са неклинични токсикологични проучвания с ралтегравир, включително конвенционални фармакологични проучвания за безопасност, за токсичност при многократно прилагане, генотоксичност, токсичност върху развитието и ювенилна токсичност при мишки, плъхове, кучета и зайци.
Non-clinical toxicology studies, including conventional studies of safety pharmacology, repeated-dose toxicity, genotoxicity, developmental toxicity and juvenile toxicity, have been conducted with raltegravir, in mice, rats, dogs and rabbits.
При първото проучване (n=18), медианата на концентрацията в цереброспиналната течност е била 5,8% (диапазон от 1 до 53,5%) от съответната плазмена концентрация.
In the first study (n=18), the median cerebrospinal fluid concentration was 5.8 % (range 1 to 53.5 %) of the corresponding plasma concentration.
Лечението с НИОТ трябва да се прекрати при установяване на симптоматична хиперлактатемия и метаболитна/лактатна ацидоза, прогресивна хепатомегалия или бързо покачване на нивата на аминотрансферазите.
Treatment with NRTIs should be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactatemia and metabolic/lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
При някои пациенти с напреднала ХИВ инфекция и които са имали опортюнистична инфекция в миналото, могат да се появят признаци и симптоми на възпаление от предишни инфекции скоро след започване на ХИВ лечението.
In some patients with advanced HIV infection and a history of opportunistic infection, signs and symptoms of inflammation from previous infections may occur soon after HIV treatment is started.
Кумулирането при AUC и Cmax е слабо до липсващо, като има данни за слабо акумулиране при C12 hr.
There is little to no accumulation in AUC and Cmax and evidence of slight accumulation in C12 hr.
Проучванията с изоформселективни химически инхибитори и кДНК-експресирана UDP-глюкуронозилтрансфераза (UGT) показват, че UGT1A1 е основният ензим, участващ в образуването на ралтегравир-глюкуронид.
Studies using isoform-selective chemical inhibitors and cDNA-expressed UDP-glucuronosyltransferases (UGT) show that UGT1A1 is the main enzyme responsible for the formation of raltegravir-glucuronide.
Макар че in vitro проучванията показват, че ралтегравир не е инхибитор на UDP глюкуронозилтранферазите (UGT) 1A1 и 2B7, въз основа на резултатите от едно клинично проучване се предполага, че е възможно да се развие известно инхибиране на UGT1A1 in vivo, на базата на ефектите, наблюдавани по отношение на глюкурониране на билирубин.
Although in vitro studies indicated that raltegravir is not an inhibitor of the UDP glucuronosyltransferases (UGTs) 1A1 and 2B7, one clinical study has suggested that some inhibition of UGT1A1 may occur in vivo based on effects observed on bilirubin glucuronidation.
Като цяло, профилът на безопасност на ралтегравир при пациенти с ко-инфекция с вирусите на хепатит B и/или хепатит C е подобен на този при пациенти без ко-инфекция с вирусите на хепатит B и/или хепатит C, въпреки че честотите на отклоненията в стойностите на АСАТ и АЛАТ са понякога по-високи в подгрупата с хепатит B и/или хепатит C вирусна ко-инфекция и за двете лекувани групи.
In general the safety profile of raltegravir in patients with hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection was similar to that in patients without hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection, although the rates of AST and ALT abnormalities were somewhat higher in the subgroup with hepatitis B and/or hepatitis C virus co-infection for both treatment groups.
Ламивудин е широко използван като част от антиретровирусна комбинирана терапия с други антиретровирусни средства от същия клас (НИОТ) или от различни класове (протеазни инхибитори, ненуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза, интегразни инхибитори).
Lamivudine has been widely used as a component of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors, integrase inhibitors).
DUTREBIS 150 mg/300 mg филмирани таблетки
DUTREBIS 150 mg/300 mg film-coated tablets
По-слабите UGT1A1 инхибитори (напр. индинавир, саквинавир) могат също да повишат плазмените нива на ралтегравир, но в по-малка степен в сравнение с атазанавир.
Less potent UGT1A1 inhibitors (e.g., indinavir, saquinavir) may also increase plasma levels of raltegravir, but to a lesser extent compared with atazanavir.
Това не изисква коригиране на дозата, освен ако пациентът има и бъбречно увреждане (вж. точки 4.5 и 4.2).
This does not require dose adjustment unless the patient also has renal impairment (see sections 4.5 and 4.2).
Видът и честотата на отделните злокачествени новообразувания са такива, каквито се очакват при популация с голям имунен дефицит.
The types and rates of specific cancers were those expected in a highly immunodeficient population.
Наблюдаваните в клинични проучвания обриви са леки до умерени по тежест и не са свързани с прекъсване на лечението (вж. точка 4.4).
The rashes observed in clinical studies were mild to moderate in severity and did not result in discontinuation of therapy (see section 4.4).
Кръстосаната резистентност, причинена от M184V RT, e ограничена при антиретровирусните средства от групата на нуклеозидните инхибитори.
Cross-resistance conferred by the M184V RT is limited within the nucleoside inhibitor class of antiretroviral agents.
Рифампицин намалява плазмените нива на ралтегравир; въздействието върху ефикасността на ралтегравир е неизвестно.
Rifampicin reduces plasma levels of raltegravir; the impact on the efficacy of raltegravir is unknown.
кладрибин - използван за лечение на косматоклетъчна левкемия.
• cladribine - used to treat hairy cell leukaemia.
Ламивудин не повлиява фармакокинетиката на триметоприм или сулфаметоксазол.
Lamivudine has no effect on the pharmacokinetics of trimethoprim or sulfamethoxazole.
Въз основа на in vitro данните е направено предположение, че продължаването на приема на ламивудин като част от антиретровирусната схема на лечение, въпреки развитието на M184V, може да осигури остатъчна антиретровирусна активност (вероятно поради увреждане на състоянието на вируса).
In vitro data tend to suggest that the continuation of lamivudine in anti-retroviral regimen despite the development of M184V might provide residual anti-retroviral activity (likely through impaired viral fitness).
DUTREBIS се използва в комбинация с други лекарства за лечение на възрастни, юноши и деца на възраст 6 години и по-големи, и с телесно тегло поне 30 kg, които са инфектирани с ХИВ.
DUTREBIS is used in combination with other medicines to treat adults, adolescents, and children 6 years of age and older and weighing at least 30 kg who are infected by HIV.
Голямо количество данни, събрани от бременни жени, приемащи ламивудин (повече от 1 000 случая на експозиция), обаче не показват малформативна токсичност.
There are no adequate data from the use of raltegravir in pregnant women; however, a large amount of data on pregnant women who were administered lamivudine (more than 1,000 exposed outcomes) indicate no malformative toxicity.
Бъбречната функция трябва да се наблюдава при пациенти, при които съществува по-голяма вероятност от намаляване на бъбречната функция.
Renal function should be monitored in patients more likely to have decreased renal function.
Като цяло са наблюдавани значителни интер- и интраиндивидуални вариации при фармакокинетиката на ралтегравир (вж. точки 4.5 и 5.2).
Overall, considerable inter- and intra-subject variability was observed in the pharmacokinetics of raltegravir (see sections 4.5 and 5.2).
НИОТ трябва да се прилагат с повишено внимание при всички пациенти (особено при жени със затлъстяване) с хепатомегалия, хепатит или други известни рискови фактори за развитие на чернодробно заболяване и чернодробна стеатоза (вкл. някои лекарствени продукти и алкохол).
Caution should be exercised when administering NRTIs to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Изходни характеристики и резултати за ефикасността на седмици 24 и 48 от IMPAACT P1066 (възраст от 2 до 18 години)
Baseline Characteristics and Efficacy Outcomes at Weeks 24 and 48 from IMPAACT P1066
Както е демонстрирано при здрави доброволци, на които са приложени еднократни перорални дози ралтегравир на гладно, AUC и Cmax на ралтегравир се повишават пропорционално на дозата в диапазон от 100 mg до 1 600 mg.
As demonstrated in healthy volunteers administered single oral doses of raltegravir in the fasted state, raltegravir AUC and Cmax increase dose proportionally over the dose range 100 mg to 1,600 mg.