natgillin/translations-raw huggingface dataset:
След перорално приложение на еднократна доза от 300 mg тенофовир дизопроксил на заразени с HIV-1 пациенти на гладно, максимални концентрации тенофовир се постигат за един час, като Cmax и AUC (средна ± S.D.) (% CV) стойностите са съответно 296 ± 90 ng/ml (30 %) и 2 287 ± 685 ng•h/ml (30 %).
Following oral administration of a single 300 mg dose of tenofovir disoproxil to HIV-1 infected patients in the fasted state, maximum tenofovir concentrations were achieved within one hour and the Cmax and AUC (mean ± S.D.) (%CV) values were 296 ± 90 ng/ml (30%) and 2,287 ± 685 ng•h/ml (30%), respectively.
Atripla може да намали количеството атоваквон/прогуанил или артеметер/лумефантрин в кръвта Ви.
Atripla may reduce the amount of atovaquone/proguanil or artemether/lumefantrine in your blood.
s r.o. Tel: + 421 2 59298411
Tel: + 421 2 59298411
Прилагането преди лягане обикновено подобрява поносимостта свързана с тези симптоми (вж. точка 4.2).
Dosing at bedtime seems to improve the tolerability of these symptoms (see section 4.2).
Проба: еднократна доза от една комбинирана таблетка с фиксирана доза, приета на гладно.
Test: single fixed-dose combination tablet taken under fasted conditions.
Редки фотоалергичен дерматит
Rare photoallergic dermatitis angioedema
Метадон:
Methadone:
Вашият лекар да реши дали да промени дозата Ви или да Ви предпише друг антибиотик.
Your doctor may need to consider changing your dose or giving you an alternative antibiotic.
Средната (% CV) експозиция на тенофовир се повишава от 2,185 ng•h/ml (12 %) при пациенти с нормална бъбречна функция до 3 064 ng•h/ml (30 %), 6 009 ng•h/ml (42 %) и 15 985 ng•h/ml (45 %) при пациенти със съответно леко, умерено и тежко бъбречно увреждане.
The mean (%CV) tenofovir exposure increased from 2,185 ng•h/ml (12%) in patients with normal renal function, to 3,064 ng•h/ml (30%), 6,009 ng•h/ml (42%) and 15,985 ng•h/ml (45%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
Подобно намаляване на експозициите на индинавир се наблюдава, когато индинавир 1 000 mg q8h се прилага с ефавиренц 600 mg q.d. (CYP3A4 индукция)
A similar reduction in indinavir exposures was observed when indinavir 1,000 mg q8h was given with efavirenz 600 mg q.d.
В условията на имунно реактивиране сe съобщава също за развитие на автоимунни нарушения (като болест на Graves и автоимунен хепатит); обаче, времето до настъпването им, което се съобщава, е по-променливо и тези събития може да се случат много месеци след започване на лечението.
Autoimmune disorders (such as Graves' disease and autoimmune hepatitis) have also been reported to occur in the setting of immune reactivation; however, the reported time to onset is more variable and these events can occur many months after initiation of treatment.
Atripla може да причини обриви.
Rashes may be caused by Atripla.
Едновременното приложение на тенофовир дизопроксил и диданозин води до 40 - 60 % повишаване на експозицията на диданозин, което може да увеличи риска от свързани с диданозин
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Другите съставки в таблетката са кроскармелоза натрий, хипролоза, магнезиев стеарат, микрокристална целулоза, натриев лаурилсулфат.
- The other ingredients in the tablet are croscarmellose sodium, hyprolose, magnesium stearate, microcrystalline cellulose, sodium laurilsulfate.
Нивата на ефавиренц може да се повишат при спиране на жълтия кантарион.
Efavirenz levels may increase on stopping St. John's wort.
s r.o. Tel: + 420 221 016 111
Tel: + 420 221 016 111
Има също съобщения за редки реакции на бъбречно нарушение, бъбречна недостатъчност и нечести случаи на проксимална бъбречна тубулопатия (включително синдром на Fanconi), водеща понякога до костни аномалии (рядко до фрактури).
Rare events of renal impairment, renal failure and uncommon events of proximal renal tubulopathy (including Fanconi syndrome) sometimes leading to bone abnormalities (infrequently contributing to fractures) have also been reported.
Може да се очаква ↓ експозиция на имуносупресора (индукция на CYP3A4).
↓ exposure of the immunosuppressant may be expected (CYP3A4 induction).
Лекарства, използвани за понижаване на липидите в кръвта (също наречени статини):
- Medicines used to lower blood fats (also called statins): Atorvastatin, pravastatin,
Вашият лекар да коригира дозата Ви или да провери нивата на лекарствата в кръвта Ви.
In some cases, your doctor may need to adjust your dose or check your blood levels.
Не е известно доколко емтрицитабин или тенофовир могат да бъдат отстранени с перитонеална диализа.
It is not known whether emtricitabine or tenofovir can be removed by peritoneal dialysis.
s r.o. Tel: + 386 1 236 47 00
Tel: + 386 1 236 47 00
При маймуни, третирани с ефавиренц, се наблюдават малформации във фетусите (вж. точка 5.3).
Malformations have been observed in foetuses from efavirenz-treated monkeys (see section 5.3).
Ефавиренц+ламиву дин/зидовудин (N = 243)
Efavirenz+lamivudine/zid ovudine (N=243)
При многократно приложение на перорална доза емтрицитабин на 20 пациенти, заразени с HIV, стационарна Cmax е 1,8 ± 0,7 μg/ml (средна ± S.D.) (39 %CV), устойчивата Cmin е 0,09 ± 0,07 μg/ml (80 %) и AUC е 10,0 ± 3,1 μg•h/ml (31 %) за 24 часов интервал на дозиране.
Following multiple dose oral administration of emtricitabine to 20 HIV infected patients, steady-state Cmax was 1.8 ± 0.7 µg/ml (mean ± S.D.) (39%CV), steady-state Cmin was 0.09 ± 0.07 µg/ml (80%) and the AUC was 10.0 ± 3.1 µg•h/ml (31%) over a 24 hour dosing interval.
- признаци като кожен обрив.
- any signs of skin rash.
Неклиничните фармакологични проучвания за безопасност на тенофовир дизопроксил не показват особен риск за хора.
Tenofovir disoproxil: Non-clinical safety pharmacology studies on tenofovir disoproxil reveal no special hazard for humans.
Нежелани лекарствени реакции, свързани с Atripla, изброени според компонента(ите) на Atripla, на които се приписват нежеланите реакции
Table 2: Adverse reactions associated with Atripla listed by the component(s) of Atripla to which the adverse reactions are attributable
Не се наблюдават клинично значими фармакокинетични взаимодействия при прилагането на ефавиренц с азитромицин, цетиризин, фосампренавир/ритонавир, лоразепам, велфинавир, зидовудин, алуминиев/магнезиев хидроксид антиациди, фамотидин или флуконазол.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when efavirenz was administered with azithromycin, cetirizine, fosamprenavir/ritonavir, lorazepam, nelfinavir, zidovudine, aluminium/magnesium hydroxide antacids, famotidine or fluconazole.
При 144-седмично отворено рандомизирано клинично изпитване (GS-01-934), при което непровеждали антиретровирусно лечение HIV-1 заразени пациенти получават или един път дневно схема с ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил или фиксирана комбинация от ламивудин и зидовудин (Combivir) прилагани два пъти дневно и ефавиренц един път дневно (моля, вижте Кратката характеристика на продукта Truvada).
In a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) antiretroviral treatment-naïve HIV-1 infected patients received either a once-daily regimen of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil or a fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) administered twice daily and efavirenz once daily (please refer to the Summary of Product Characteristics for Truvada).
Някои пациенти по невнимание са взели 600 mg ефавиренц два пъти дневно.
Some patients accidentally taking 600 mg efavirenz twice daily have reported increased nervous system symptoms.
Тенофовир показва антивирусна активност срещу HIV-1 групи с общ предшественик A, B, C, D, E, F, G и O. Емтрицитабин и тенофовир, показват щамово-специфична активност срещу HIV-2 и антивирусна активност срещу HBV.
Emtricitabine displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, and G. Tenofovir displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, G, and O. Both emtricitabine and tenofovir showed strain specific activity against HIV-2 and antiviral activity against HBV.
Отделните лекарствени форми на ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил фумарат са използвани за определяне на фармакокинетиката на ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил, прилагани поотделно при HIV заразени пациенти.
The separate pharmaceutical forms of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil were used to determine the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil, administered separately in HIV infected patients.
Вашият лекар може да направи кръвни изследвания, за да провери дали бъбреците Ви функционират нормално;
Your doctor may do blood tests to see if your kidneys are working properly
Поради това едновременното приложение на атазанавир/ритонавир и Atripla не се препоръчва (вж. Таблица 1).
Therefore co-administration of atazanavir/ritonavir and Atripla is not recommended (see Table 1).
Средната (% CV) експозиция на емтрицитабин се повишава от 12 μg•h/ml (25 %) при индивиди с нормална бъбречна функция до 20 μg•h/ml (6 %), 25 μg•h/ml (23 %) и 34 μg•h/ml (6 %) при пациенти със съответно леко, умерено и тежко бъбречно увреждане.
The mean (%CV) emtricitabine exposure increased from 12 µg•h/ml (25%) in subjects with normal renal function to 20 µg•h/ml (6%), 25 µg•h/ml (23%) and 34 µg•h/ml (6%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
AUCinf (ng∙h/ml)
(ng∙h/ml)
Привидният клирънсът на тенофовир е средно около 307 ml/min.
The apparent clearance of tenofovir averaged approximately 307 ml/min.
Редки чернодробна недостатъчност3,4
Rare hepatic failure3,4
Очаквани:
Expected:
Те обикновено се появяват през първите един или два дни от лечението с ефавиренц и най-често отзвучават след първите две до четири седмици.
They usually begin during the first one or two days of efavirenz therapy and generally resolve after the first two to four weeks.
- ако приемате други лекарства, съдържащи ефавиренц, емтрицитабин, тенофовир дизопроксил, тенофовир алафенамид, ламивудин или адефовир дипивоксил.
- if you are taking other medicines that contain efavirenz, emtricitabine, tenofovir disoproxil, tenofovir alafenamide, or lamivudine or adefovir dipivoxil.
аминогликозиди, ванкомицин (лекарства за бактериални инфекции) фоскарнет, ганцикловир, цидофовир (лекарства за вирусни инфекции) амфотерицин B, пентамидин (лекарства за гъбични инфекции) интерлевкин-2 (за лечение на рак) нестероидни противовъзпалителни средства (НСПВС, за облекчаване на костни и мускулни болки)
Some examples include: - aminoglycosides, vancomycin (medicines for bacterial infections) - foscarnet, ganciclovir, cidofovir (medicines for viral infections) - amphotericin B, pentamidine (medicines for fungal infections) - interleukin-2 (to treat cancer) - non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs, to relieve bone or muscle pains)
Има съобщения за редки случаи на панкреатит и лактатна ацидоза, понякога фатална.
Rarely, pancreatitis and lactic acidosis, sometimes fatal, have been reported.
Норбупренорфин:
Norbuprenorphine:
Има съобщения от клиничната практика за бъбречна недостатъчност, бъбречно увреждане, повишаване на креатинина, хипофосфатемия и проксимална тубулопатия (включително синдром на Fanconi) при използване на тенофовир дизопроксил (вж. точка 4.8).
Renal failure, renal impairment, elevated creatinine, hypophosphataemia and proximal tubulopathy (including Fanconi syndrome) have been reported with the use of tenofovir disoproxil in clinical practice (see section 4.8).
Поради сходството с емтрицитабин, Atripla не трябва да се прилага едновременно с други цитидинови аналози, като ламивудин (вж. точка 4.5).
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine (see section 4.5).
Фармакокинетиката на емтрицитабин не е проучена при незаразени с HBV пациенти и с различна степен на чернодробна недостатъчност.
The pharmacokinetics of emtricitabine have not been studied in non-HBV infected patients with varying degrees of hepatic insufficiency.
Сертралин:
Sertraline:
Поради сходството си с емтрицитабин, Atripla не трябва да се прилага едновременно с други цитидинови аналози, като ламивудин.
Due to similarities with emtricitabine, Atripla should not be administered concomitantly with other cytidine analogues, such as lamivudine.
Пациентите в старческа възраст са с по-голяма вероятност за наличие на понижена чернодробна или бъбречна функция, следователно лечението на пациенти в старческа възраст с Atripla трябва да се прилага с повишено внимание (вж. точка 4.2).
Elderly patients are more likely to have decreased hepatic or renal function, therefore caution should be exercised when treating elderly patients with Atripla (see section 4.2).
Когато е показано преустановяване лечението с един от компонентите на Atripla, или когато се налага промяна на дозата, съществуват отделни препарати, съдържащи ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил.
Where discontinuation of therapy with one of the components of Atripla is indicated or where dose modification is necessary, separate preparations of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil are available.
След перорално приложение, тенофовир се разпространява широко в организма.
After oral administration, tenofovir is widely distributed throughout the body.
Емтрицитабин и тенофовир се фосфорилират от клетъчни ензими съответно до емтрицитабин трифосфат и тенофовир дифосфат.
Emtricitabine and tenofovir are phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate, respectively.
Ефавиренц
Efavirenz
Неклиничните фармакологични изпитвания за безопасност на ефавиренц не показват особен риск за хора.
Efavirenz: Non-clinical safety pharmacology studies on efavirenz reveal no special hazard for humans.
Поради ограничената информация, в допълнение към хормоналните контрацептиви трябва да се използва и надежден метод за бариерна контрацепция (вж. точка 4.6).
Because of the limited information available, a reliable method of barrier contraception must be used in addition to hormonal contraceptives (see section 4.6).
Ако пациентът повърне до 1 час след приема на Atripla, трябва да се вземе друга таблетка.
If the patient vomits within 1 hour of taking Atripla, another tablet should be taken.
Данни от четиридесет и осем седмици показват, че при пациенти, които са рандомизирани да преминат на Atripla, се поддържат високи нива на вирусологично потискане, сравними с тези при първоначалната лечебна схема (вж. Таблица 4).
Forty-eight week data showed that high levels of virologic suppression, comparable to the original treatment regimen, were maintained in patients who were randomised to change to Atripla (see Table 4).
Не са установени клинично значими фармакокинетични взаимодействия.
No clinically significant pharmacokinetic interaction.
Очаква се експозицията на тенофовир (AUC) да бъде приблизително 30% по-ниска при приложение на Atripla на гладно в сравнение с отделния компонент тенофовир дизопроксил приложен, с храна (вж. точка 5.1).
It is anticipated that tenofovir exposure (AUC) will be approximately 30% lower following administration of Atripla on an empty stomach as compared to the individual component tenofovir disoproxil when taken with food (see section 5.1).
Лопинавир/Ритонавир:
Lopinavir/Ritonavir:
Atripla трябва да се прилага с повишено внимание при пациенти с леко чернодробно увреждане (вж. точки 4.3 и 4.4).
Atripla should be administered with caution to patients with mild hepatic impairment (see sections 4.3 and 4.4).
Преустановяването на лечението с Atripla при пациенти, инфектирани едновременно с HIV и HBV може да причини тежко изостряне на хепатита.
Discontinuation of Atripla therapy in patients co-infected with HIV and HBV may be associated with severe acute exacerbations of hepatitis.
Atripla не трябва да се прилага едновременно с продукти, съдържащи ефавиренц, освен ако е необходимо за коригиране на дозата, напр. с рифампицин (вж. точка 4.2).
Atripla should not be co-administered with products containing efavirenz unless needed for dose adjustment e.g. with rifampicin (see section 4.2).
Едновременното приложение на Atripla с елбасвир/гразопревир е противопоказано, тъй като може да доведе до загуба на вирусологичен отговор към елбасвир/гразопревир.
Co-administration of Atripla with elbasvir/grazoprevir is contraindicated because it may lead to loss of virologic response to elbasvir/grazoprevir.
160 преди това са получавали ефавиренц, емтрицитабин и тенофовир дизопроксил, а 126 преди това са получавали Combivir и ефавиренц.
Data are available from 286 patients who switched to Atripla: 160 had previously received efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil, and 126 had previously received Combivir and efavirenz.
Тенофовир дизопроксил (n = 45)
Tenofovir disoproxil (n=45)
Като фиксирана комбинация Atripla не трябва да се прилага едновременно с други лекарствени продукти, съдържащи същите активни вещества, емтрицитабин или тенофовир дизопроксил.
As a fixed combination, Atripla should not be administered concomitantly with other medicinal products containing the same active components, emtricitabine or tenofovir disoproxil.
Atripla може да понижи нивата на статини в кръвта Ви.
Atripla can reduce the amount of statins in your blood.
Atripla не трябва да се прилага едновременно с терфенадин, астемизол, цисаприд, мидазолам, триазолам, пимозид, бепридил или алкалоиди на моравото рогче (например, ерготамин, дихидроерготамин, ергоновин и метилергоновин), тъй като потискането на техния метаболизъм може да доведе до тежки, животозастрашаващи състояния (вж. точка 4.3).
Atripla must not be administered concurrently with terfenadine, astemizole, cisapride, midazolam, triazolam, pimozide, bepridil, or ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine), since inhibition of their metabolism may lead to serious, life-threatening events (see section 4.3).
Нечести синдром на StevensJohnson, еритема мултиформе3, тежък обрив (< 1 %)
Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme3, severe rash angioedema4
Мутацията M184V/I се е развила при 2/19 (10,5%) анализирани изолата от пациенти в групата ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил и при 10/29 (34,5%) анализирани изолата от пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + ламивудин/зидовудин (p-стойност < 0,05 при анализа за точност по Fisher, при който са сравнени всички пациенти от групата, получаваща емтрицитабин + тенофовир дизопроксил, с групата, лекувана с ламивудин/зидовудин).
• The M184V/I mutation developed in 2/19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil group and in 10/29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/zidovudine group (p-value < 0.05, Fisher's Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil group to the lamivudine/zidovudine group among all subjects).
Тъй като Atripla е комбиниран продукт с фиксирана доза, дозата на ефавиренц не може да бъде променяна; поради което вориконазол и Atripla не могат да бъдат прилагани едновременно.
Since Atripla is a fixeddose combination product, the dose of efavirenz cannot be altered; therefore, voriconazole and Atripla must not be co-administered.
АЗБУКА Атрипла [само на вторичната опаковка]
Atripla [outer packaging only]
Емтрицитабин (n = 45)
Emtricitabine (n=45)
Atripla не се препоръчва при пациенти с умерено или тежко бъбречно увреждане (креатининов клирънс (CrCl) < 50 ml/min).
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance (CrCl) < 50 ml/min).
Едновременното приложение на атоваквон/прогуанил с Atripla трябва да се избягва.
Concomitant administration of atovaquone/proguanil with Atripla should be avoided.
p-стойност < 0,05, Fisher's Exact test, сравняващ групата на ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил с групата на ефавиренц + ламивудин/зидовудин сред всички пациенти.
* p-value < 0.05, Fisher's Exact test comparing efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil group to efavirenz
Atripla може да причини замайване, нарушена концентрация и сънливост.
Driving and using machines Atripla may cause dizziness, impaired concentration and drowsiness.
Описание на избрани нежелани лекарствени реакции за повече подробности.
3 See section 4.8 Description of selected adverse reactions for more details.
HMG Co-A редуктазни инхибитори:
Total active HMG Co-A reductase inhibitors:
3A4 с ефавиренц може да предизвика потискане на метаболизма и създаване на възможност за сериозни или животозастрашаващи нежелани лекарствени реакции (например, сърдечни аритмии, продължителна седация или потискане на дишането) (вж. точка 4.5).
Competition for cytochrome P450 (CYP) 3A4 by efavirenz could result in inhibition of metabolism and create the potential for serious and/or life-threatening adverse reactions (for example, cardiac arrhythmias, prolonged sedation or respiratory depression) (see section 4.5).
При жени лекувани с Atripla трябва да се избягва забременяване.
Pregnancy should be avoided in women receiving Atripla.
Взаимодействия между компонентите на Atripla или неговите отделни компонент(и) и други лекарствени продукти са изброени в Таблица 1 по-долу (повишението е отбелязано с “↑”, понижението с “↓”, липсата на промяна с “↔”, два пъти дневно с “b.i.d.”, един път дневно с “q.d.” и един път на всеки 8 часа с “q8h”).
Table 1 below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “b.i.d.”,
- признаци като замаяност, трудно заспиване, сънливост, затруднена концентрация или ярки сънища.
- Once you start taking Atripla, look out for: - signs of dizziness, difficulty sleeping, drowsiness, difficulty concentrating or abnormal dreaming.
Ако Atripla се прилага едновременно с рифампицин на пациенти с тегло 50 и повече kg, може да се обмисли допълнително 200 mg/дневно (800 mg общо) ефавиренц (вж. точка 4.5).
Dose adjustment: If Atripla is co-administered with rifampicin to patients weighing 50 kg or more, an additional 200 mg/day (800 mg total) of efavirenz may be considered (see section 4.5).
Не се препоръчва корекция на дозата на рифампицин при едновременно приложение с Atripla.
No dose adjustment of rifampicin is recommended when given with Atripla.
Тъй като Atripla е продукт с фиксирана комбинация, дозата ефавиренц не може да бъде променена; поради това вориконазол и Atripla не трябва да бъдат прилагани едновременно (вж. точка 4.3 и Таблица 1).
Since Atripla is a fixed-dose combination product, the dose of efavirenz cannot be altered; therefore, voriconazole and Atripla must not be co-administered (see section 4.3 and Table 1).
Може да се очаква намалена експозиция на етоногестрел (CYP3A4 индукция).
Decreased exposure of etonogestrel may be expected (CYP3A4 induction).
Не е установен клинично значим ефект върху фармакокинетиката на ефавиренц.
No clinically significant effect on efavirenz pharmacokinetics.
85,8 % 8,9 % (-7,7 % до 25,6 %)
8.9% (-7.7% to 25.6%)
Тази нежелана реакция беше установена при постмаркетингово проучване за ефавиренц, емтрицитабин или тенофовир дизопроксил.
4 This adverse reaction was identified through post-marketing surveillance for either efavirenz, emtricitabine or tenofovir disoproxil.
Тъй като тенофовир дизопроксил може да причини бъбречна токсичност, се препоръчва внимателно наблюдение на бъбречната функция при всички пациенти с леко бъбречно увреждане, лекувани с Atripla (вж. точки 4.2, 4.4 и 5.2).
Patients with renal impairment: Since tenofovir disoproxil can cause renal toxicity, close monitoring of renal function is recommended in any patient with mild renal impairment treated with Atripla (see sections 4.2, 4.4 and 5.2).
0,5 % (-7,0 % до 9,3 %)
0.5% (-7.0% to 9.3%)