natgillin/translations-raw huggingface dataset:
В проучвания, в които типранавир, приложен заедно с ниска доза ритонавир, се използва със или без енфувиртид, се наблюдава, че най-ниската стационарна плазмена концентрация на типранавир при пациентите, приемащи енфувиртид, е с 45% по-висока в сравнение с тази при пациентите, които не приемат енфувиртид.
In studies where tipranavir coadministered with low-dose ritonavir was used with or without enfuvirtide, it has been observed that the steady-state plasma tipranavir trough concentration of patients receiving enfuvirtide were 45% higher as compared to patients not receiving enfuvirtide.
Ефективният среден елиминационен полуживот на типранавир заедно с ритонавир при здрави доброволци (n = 67) и инфектирани с HIV възрастни (n = 120) е приблизително 4,8 и съответно 6,0 часа след прием на 500 mg/200 mg два пъти дневно с лека храна.
The effective mean elimination half-life of tipranavir with ritonavir in healthy volunteers (n = 67) and HIV-infected adult patients (n = 120) was approximately 4.8 and 6.0 hours, respectively, at steady state following a dose of 500 mg/200 mg twice daily with a light meal.
Най-разпространеният метаболит в урината, 11% от радиоактивността на урината (0,5% от приложената доза) е глюкурониден конюгат на типранавир.
The most abundant urinary metabolite, at 11.0% of urine radioactivity (0.5% of dose) was a glucuronide conjugate of tipranavir.
Предклиничните изпитвания с типранавир не показват нежелани ефекти върху фертилитета (вж. точка 5.3).
Preclinical studies performed with tipranavir showed no adverse effect on fertility (see section 5.3).
Вие трябва да приемате Aptivus в комбинация с:
You must take Aptivus together with:
Плазмените концентрации на ребепразол могат да се понижат в резултат на индуцирането на CYP2C19 от типранавир/ритонавир.
Rabeprazole plasma concentrations might decrease as a result of induction of CYP2C19 by tipranavir/r.
Освен това, при пациенти с телесна повърхност по-малка от 1,33 m2 при капсулите не може да се постигне подходящо коригиране на дозата.
Moreover, in patients with a body surface area of less than 1.33 m² appropriate dose adjustments cannot be achieved with the capsule formulation.
Ритонавир-подсиленият РІ е подбран измежду саквинавир, ампренавир, индинавир или лопинавир/ритонавир.
The ritonavir-boosted PI was chosen from among saquinavir, amprenavir, indinavir or lopinavir/ritonavir.
Лекарства според терапевтичната област
Drugs by Therapeutic Area
Генетичните експерименти върху обратимата резистентност показват, че е необходимо наличие на 6 мутации в протеазата (I13V, V32I, L33F, K45I, V82L, I84V), за да се получи 10 пъти по-голяма резистентност към типранавир, докато цялостният генотип, включващ 10 мутации, показва 69-кратна резистентност към типранавир.
Reverse genetic experiments showed that the presence of 6 mutations in the protease (I13V, V32I, L33F, K45I, V82L, I84V) was required to confer > 10-fold resistance to tipranavir while the full 10-mutation genotype conferred 69-fold resistance to tipranavir.
Aptivus перорален разтвор се предлага в бутилки,от тъмно стъкло съдържащи 95 ml перорален разтвор.
Aptivus oral solution is supplied in amber glass bottles containing 95 ml of oral solution.
Ефектът на типранавир, приложен с ниска доза ритонавир върху QTcF интервала е измерен в проучване, в което 81 здрави индивида са получили, два пъти дневно, за 2,5 дни, следната терапия: типранавир/ритонавир (500/200 mg), типранавир/ритонавир в доза над терапевтичната (750/200 mg), и плацебо/ритонавир (-/200 mg).
The effect of tipranavir with low dose of ritonavir on the QTcF interval was measured in a study in which 81 healthy subjects received the following treatments twice daily for 2.5 days: tipranavir/ritonavir (500/200 mg), tipranavir/ritonavir at a supra-therapeutic dose (750/200 mg), and placebo/ritonavir (-/200 mg).
Липсват данни за ефикасността и безопасността на Aptivus капсули при деца на възраст под 12 години.
No data are available on the efficacy and safety of Aptivus capsules in children less than 12 years of age.
Наблюдава се мощно инхибиране на действието на CYP 2D6 и на действието на интестинален и чернодробен CYP 3A4.
Potent inhibition of CYP 2D6 and both hepatic and intestinal CYP 3A4 activities were observed.
Изходните показатели и основните резултати за ефикасност след 48 седмици за педиатричните пациенти, приемащи Aptivus капсули са показани в таблицата по-долу.
The baseline characteristics and the key efficacy results at 48 weeks for the paediatric patients receiving Aptivus capsules are displayed in the tables below.
Особена предпазливост е необходима при предписване на фосфодиестераза 5 (PDE5) инхибиторите силденафил или варденафил на пациенти, получаващи Aptivus заедно с ниска доза ритонавир.
Particular caution should be used when prescribing the phosphodiesterase (PDE5) inhibitors sildenafil or vardenafil in patients receiving Aptivus, coadministered with low dose ritonavir.
На 12 годишна възраст децата, лекувани с Aptivus перорален разтвор трябва да преминат към капсули.
At the age of 12 years, children treated with Aptivus should be switched from the oral solution to the capsules.
Едновременната употреба с Aptivus/ritonavir води до понижение на експозицията на етравирин, което може значително да понижи повлияването на вирусната инфекция.
Concomitant use of Aptivus/ritonavir caused a decrease of etravirine exposure that could significantly impair the virologic response to etravirine.
Билкови продукти, съдържащи жълт кантарион (Hypericum perforatum), поради риск от понижение на плазмените концентрации и намаление на клиничните ефекти на типранавир (вж. точка 4.5).
Herbal preparations containing St John's wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of tipranavir (see section 4.5).
Едновременното приложение на валацикловир, типранавир и ниска доза ритонавир не е свързано с клинично значими фармакокинетични ефекти
Co-administration of valaciclovir, tipranavir and low dose ritonavir was not associated with clinically relevant pharmacokinetic effects.
Ако Вашето дете е пропуснало да приеме Aptivus Ако
If your child forgets to take Aptivus
Следователно, Aptivus, приложен заедно с ниска доза ритонавир, трябва да бъде приеман с храна.
Therefore Aptivus, co-administered with low dose ritonavir, should be given with food.
След 48-седмично проследяване честотата на промените на ALAT и/или ASAT от степен 3 или 4 е по-висока при пациенти, лекувани с типранавир заедно с ритонавир, отколкото сред пациентите от контролната група (съответно 10% и 3,4%).
After 48 weeks of follow-up, the frequency of Grade 3 or 4 ALAT and/or ASAT abnormalities was higher in tipranavir with ritonavir patients compared with comparator arm patients (10% and 3.4%, respectively).
Чернодробно мониториране
Liver monitoring
Повишаващата се в пъти фенотипна промяна в изолатите от изходното ниво към типранавир е съпоставима с намаления вирусологичния отговор.
Increasing baseline phenotypic fold change to tipranavir in isolates is correlated to decreasing virological response.
Отстранете капачката за спринцовка, която покрива върха на пероралната спринцовка (капачката няма да е поставена, ако спринцовката се използва за първи път).
Remove the syringe cap covering the tip of the oral syringe (the cap will not be attached if this is the first time you are using the syringe).
Неправилното приложение на типранавир с ритонавир води до понижени плазмени нива на типранавир, които могат да бъдат недостатъчни за постигане на желания антивирусен ефект.
Failure to correctly co-administer tipranavir with ritonavir will result in reduced plasma levels of tipranavir that may be insufficient to achieve the desired antiviral effect.
Това е много важно, защото ако Вашето дете приема други лекарства едновременно с Aptivus и ритонавир, това може да засили или отслаби ефекта на лекарствата.
If your child takes other medicines at the same time as Aptivus and ritonavir, this can strengthen or weaken the effect of the medicines.
Aptivus съдържа макроголглицерол рицинолеат който може да причини стомашно разстройство и диария.
Aptivus contains macrogolglycerol ricinoleate which may cause stomach upset and diarrhoea.
Пациенти, използващи естрогени като хормонална заместителна терапия, трябва да бъдат клинично мониторирани за признаци на естрогенен дефицит (вж. точка 4.4 и точка 4.6).
Patients using oestrogens as hormone replacement therapy should be clinically monitored for signs of oestrogen deficiency (see sections 4.4 and
Поради намаляване на нивата на активния метаболит норбупренорфин едновременното приложение на Aptivus с ниска доза ритонавир и бупренорфин/налоксен може да доведе до намалена клинична ефикасност на бупренорфин.
Due to reduction in the levels of the active metabolite norbuprenorphine, co-administration of Aptivus, coadministered with low dose ritonavir, and buprenorphine/naloxone may result in decreased clinical efficacy of buprenorphine.
Необходимо е да се вземат мерки за превенция, в съответствие с местните клинични стандарти.
Precautions to prevent transmission should be taken in accordance with national guidelines.
Лекарят на Вашето дете ще прецени внимателно, дали да го лекува с комбинация от Aptivus и тези протеазни инхибитори.
Your child's doctor will carefully consider whether to treat them with combinations of Aptivus and protease inhibitors.
Преобладаващите ефекти при многократно приложение на типранавир сред всички токсикологично тестувани видове са върху стомашно-чревния тракт (повръщане, редки изпражнения, диария) и черния дроб (хипертрофия).
The predominant effects of repeated administration of tipranavir across all species toxicologically tested were on the gastrointestinal tract (emesis, soft stool, diarrhoea) and the liver (hypertrophy).
РІ/ритонавир група (N=727).
3 in the comparator PI/ritonavir (N=727) arm.
Ако Вашето дете приема алуминиево- и магнезиево-базиран антиацид (използван за лечение на затруднено храносмилане/гастроезофагеален рефлукс), интервалът от време между Aptivus и антиацида трябва да е поне два часа.
If your child takes aluminium- and magnesium-based antacid (used to treat dyspepsia/ gastrooesophageal reflux), the time interval between Aptivus and antacid should be at least two hours.
Клиничната значимост на тези находки не е известна.
The clinical implications of these findings are not known.
Налице е повишен потенциал от възникване на нежелани реакции, свързани с PDE5 инхибитора (което включва зрителни смущения, хипотония, продължителна ерекция и припадък).
There is increased potential for PDE5 inhibitorassociated adverse events (which include visual disturbances, hypotension, prolonged erection, and syncope).
Наблюдаван е предшестващ повишен риск от възникване на интракраниална хеморагия при пациенти с напреднало HIV заболяване/СПИН, както този при пациентите, лекувани в клиничните проучвания с Aptivus.
An increased risk of ICH has previously been observed in patients with advanced HIV disease/AIDS such as those treated in the Aptivus clinical trials.
Говорете с Вашия лекар или фармацевт, преди да приемете Aptivus.
Warnings and precautions Talk to your doctor or pharmacist before taking Aptivus.
Едновременната употреба на Aptivus, приложен заедно с ниска доза ритонавир, със зидовудин или абакавир води до значимо понижение на плазмената концентрация на тези нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (NRTIs).
The concomitant use of Aptivus, co-administered with low dose ritonavir, with zidovudine or abacavir, results in a significant decrease in plasma concentration of these nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
В отворено проучване за определяне на дозата на типранавир плюс ритонавир (проучване 1182.14) 62 деца на възраст от 2 до 12 години приемат Aptivus перорален разтвор.
In an open-label, dose-finding study of tipranavir plus ritonavir (Trial 1182.14), 62 children aged 2 to 12 years received Aptivus oral solution.
Как да приемате Aptivus
How to take Aptivus
Честотата на значителните клинико-лабораторни отклонения (степен 3 или 4), регистрирани при минимум 2% от пациентите в групите с типранавир заедно с ритонавир във фаза ІІІ клиничните проучвания (RESIST-1 и RESIST-2) след 48 седмици е, както следва: повишение на ASAT (6,1%), повишение на ALAT (9,7%), повишена амилаза (6,0%), повишен холестерол (4,2%), повишени триглицериди (24,9%) и понижение на левкоцитите (5,7%).
Frequencies of marked clinical laboratory abnormalities (Grade 3 or 4) reported in at least 2% of patients in the tipranavir with ritonavir arms in the phase III clinical studies (RESIST-1 and RESIST2) after 48-weeks were increased ASAT (6.1%), increased ALAT (9.7%), increased amylase (6.0%), increased cholesterol (4.2%), increased triglycerides (24.9%), and decreased white blood cell count
Храната подобрява поносимостта към типранавир заедно с ритонавир.
Food improves the tolerability of tipranavir with ritonavir.
Като се имат предвид сходствата в елиминацията на правастатин и розувастатин, типранавир/ритонавир може да повиши плазмените концентрации на правастатин.
Based on similarities in the elimination between pravastatin and rosuvastatin, TPV/r could increase the plasma levels of pravastatin.
Рекомбинантни вируси, показващи ≥3-кратна резистентност към типранавир, се развиват с честота под 1% по малка от тази установена при изходния щам НІV-1 при еднакви условия.
Recombinant viruses showing ≥ 3fold resistance to tipranavir grow at less than 1% of the rate detected for wild type HIV-1 in the same conditions.
Направена е оценка и на връзките между изходната фенотипна чувствителност към типранавир, първичните РІ мутации, протеазните мутациите в кодони 33, 82, 84 и 90, свързаните с резистентност към типранавир мутации и отговора към лечение с типранавир в комбинация с ритонавир.
Relationships between baseline phenotypic susceptibility to tipranavir, primary PI mutations, protease mutations at codons 33, 82, 84 and 90, tipranavir resistance-associated mutations, and response to tipranavir with ritonavir therapy were assessed.
В сравнение с капсулите експозицията на типранавир е по-голяма, когато се прилага същата доза перорален разтвор (вж. също 5.2).
Compared to the capsules, tipranavir exposure is higher when administering the same dose as oral solution (see section 5.2).
Оценката на нежеланите реакции въз основа на данните, получени от HIV-1 клинично проучване, е базирана на опита от всички фаза II и фаза III изпитвания при възрастни, лекувани с 500 mg типранавир заедно с 200 mg ритонавир, прилагани два пъти дневно (n=1397), и са описани по-долу по системо-органни класове и по честота, като са използвани следните категории:
Assessment of adverse reactions from HIV-1 clinical study data is based on experience in all Phase II and III trials in adults treated with the 500 mg tipranavir with 200 mg ritonavir dose twice daily (n=1397) and are listed below by system organ class and frequency according to the following categories:
За разлика от това, оценката от проучванията RESIST-1 и RESIST-2 върху минималните стационарни плазмени концентрации на типранавир 10-14 часа след прием показва, че като цяло концентрациите при жените са по-високи, отколкото при мъжете.
By contrast, evaluation of the steady-state plasma tipranavir trough concentrations at 10-14 h after dosing from the RESIST-1 and RESIST-2 studies demonstrate that females generally had higher tipranavir concentrations than males.
Какво трябва да знаете, преди Вашето дете да приеме Aptivus
What you need to know before your child takes Aptivus
Проучване за взаимодействие при жени между типранавир, приложен заедно с ниска доза ритонавир, и етинил естрадиол/норетиндрон демонстрира висока честота на нетежък обрив.
An interaction study in women between tipranavir, co-administered with low dose ritonavir, and ethinyl oestradiol/norethindrone demonstrated a high frequency of non-serious rash.
Доза Aptivus (mg)
Dose Aptivus (mg)
Това е много важно, защото ако приемате други лекарства едновременно с Aptivus и ритонавир, това може да засили или отслаби ефекта на лекарствата.
If you take other medicines at the same time as Aptivus and ritonavir, this can strengthen or weaken the effect of the medicines.
Редки: може да засегнат до 1 на 1 000 души - чернодробна недостатъчност (включително с фатален изход)
Rare: may affect up to 1 in 1,000 people - Liver failure (including fatal outcome) - Hepatitis - Fatty liver
Не трябва да използвате Aptivus, ако никога преди това не сте провеждали антиретровирусно лечение или ако съществуват възможности за друго антиретровирусно лечение.
You should not use Aptivusif you have never received antiretroviral therapy or have other antiretroviral options available.
Повишение на ALAT
ALAT increased
Едновременното приложение на Aptivus и средства, индуциращи CYP3A и/или Pgp може да понижи концентрациите на типранавир и да намали терапевтичния му ефект (виж по-долу списъка на съответните средства и подробности за тях).
Co-administration of Aptivus and agents that induce CYP3A and/or P-gp may decrease tipranavir concentrations and reduce its therapeutic effect (see list and details of considered agents, below).
Трябва да се имат предвид други инхибитори на HMG-CoA редуктазата, като правастатин, флувастатин или розувастатин (вж. също точка 4.4 и препоръките за розувастатин и правастатин).
Other HMG-CoA reductase inhibitors should be considered such as pravastatin, fluvastatin or rosuvastatin (See also section 4.4 and rosuvastatin and pravastatin recommendations).
Не се очаква повишенето в фармакокинетичните параметри да има клинична значимост.
The increase in carbamazepine total PK parameters is not expected to have clinical consequences.
Приемът на Aptivus с атазанавир може да повиши значително кръвните нива на Aptivus и ритонавир.
Taking Aptivus, with atazanavir, may cause the blood levels of Aptivus and ritonavir to increase a lot.
Следните клинични показатели, имащи отношение към безопасността (хепатотоксичност, хиперлипидемия, хеморагични реакции, обрив) в проучванията RESIST са наблюдавани почесто сред лекуваните с типранавир заедно с ритонавир пациенти, отколкото при пациентите в контролните терапевтични групи или при приложение на типранавир заедно с ритонавир.
The following clinical safety features (hepatotoxicity, hyperlipidaemia, bleeding events, rash) were seen at higher frequency among tipranavir with ritonavir treated patients when compared with the comparator arm treated patients in the RESIST trials, or have been observed with tipranavir with ritonavir administration.
Ако пациентите не получават типранавир заедно с ритонавир с ново включен енфувиртид, намалението на терапевтичния отговор, което е наблюдавано към седмица 48 се свързва с употребата на ново включен енфувиртид (вж. таблицата по-долу).
If patients did not receive tipranavir with ritonavir with new enfuvirtide, diminished treatment responses at week 48 were observed, relative to new enfuvirtide use (see Table below).
Карбамазепин индуцира CYP3A4.
Carbamazepine induces CYP3A4.
По време на 48-седмичното лечение делът пациенти в групата типранавир заедно с ритонавир спрямо групата РІ/ритонавир с НІV-1 РНК <400 копия/ml е съответно 30% и 14%, а с НІV-1 РНК <50 копия/ml съответно 23% и 10%.
Through 48 weeks of treatment, the proportion of patients in the tipranavir with ritonavir arm compared to the comparator PI/ritonavir arm with HIV-1 RNA < 400 copies/ml was 30% and 14% respectively, and with HIV-1 RNA < 50 copies/ml was 23% and 10% respectively.
За постигане на ефективни плазмени концентрации на типранавир и режим на дозиране два пъти дневно основна роля играе едновременното приложение на типранавир заедно с ниска доза ритонавир два пъти дневно (вж. точка 4.2).
In order to achieve effective tipranavir plasma concentrations and a twice daily dosing regimen, coadministration of tipranavir with low dose ritonavir twice daily is essential (see section 4.2).
При приложение заедно с ритонавир в препоръчваната дозировка (вж. точка 4.2) крайният резултат е инхибиция на P450 CYP3A.
When coadministered with ritonavir at the recommended dosage (see section 4.2) there is a net inhibition of P450 CYP3A.
Двуизмерен баркод с включен уникален идентификатор
UNIQUE IDENTIFIER --- 2D BARCODE 2D barcode carrying the unique identifier included.
Група О и HIV-2 изолатите имат понижена чувствителност in vitro към типранавир със стойности на EC50 в диапазона от 0,164 до 1 µM и съответно от 0,233 до 0,522 µM (42-108 ng/ml).
Group O and HIV-2 isolates have reduced susceptibility in vitro to tipranavir with EC50 values ranging from 0.164-1 µM and 0.233-0.522 µM, respectively.
Те принадлежат към група лекарствени средства за лечение на ХИВ, наречени нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза (NRTIs).
These belong to a class of HIV medicines called nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
Проведени са анализи за оценка на вирусологичния отговор с помощта на броя на първичните РІ мутации (всяка промяна в протеазни кодони 30, 32, 36, 46, 47, 48, 50, 53, 54, 82, 84, 88 и 90) налични на изходно ниво.
Analyses were conducted to assess virological outcome by the number of primary PI mutations (any change at protease codons 30, 32, 36, 46, 47, 48, 50, 53, 54, 82, 84, 88 and 90) present at baseline.
Ако забележите появата на каквито и да е симптоми на инфекция или други симптоми, като мускулна слабост, слабост, започваща от ръцете и краката и преминаваща към тялото, сърцебиене, треперене или свръхактивност, моля незабавно информирайте Вашия лекар, за да назначи необходимото лечение.
If you notice any symptoms of infection or other symptoms such as muscle weakness, weakness beginning in the hands and feet and moving up towards the trunk of the body, palpitations, tremor or hyperactivity, please inform your doctor immediately to seek necessary treatment.
Ако приемате алуминиево- и магнезиево-базиран антиацид (използван за лечение на затруднено храносмилане/гастроезофагеален рефлукс), интервалът от време между Aptivus и антиацида трябва да е поне два часа.
If you take aluminium- and magnesium-based antacid (used to treat dyspepsia/gastrooesophageal reflux), the time interval between Aptivus and antacid should be at least two hours.
Не е известно дали комбинацията типранавир заедно с ритонавир може да причини значимо повишаване в експозицията на флутиказон.
It is unknown whether the combination of tipranavir with ritonavir might cause a larger increase in fluticasone exposure.
При някои пациенти с напреднала ХИВ инфекция (СПИН) и анамнеза за опортюнистична инфекция, скоро след започване на анти-ХИВ лечението могат да се появят признаци и симптоми на възпаление от предшестващи инфекции.
In some patients with advanced HIV infection (AIDS) and a history of opportunistic infection, signs and symptoms of inflammation from previous infections may occur soon after anti-HIV treatment is started.
Розови, продълговати меки желатинови капсули с напечатан код с черно “TPV 250”.
Pink, oblong soft gelatin capsules imprinted with “TPV 250” in black.
Макроголглицерол рицинолеат Етанол
Macrogolglycerol ricinoleate Ethanol
Допълнително, едновременното приложение на Aptivus и ниска доза ритонавир с лекарствени продукти, чийто клирънс е силно зависим от CYP2D6, като антиаритмиците флекаинид, пропафенон и метопролол, прилаган при сърдечна недостатъчност (вж. точка 4.5).
In addition, co-administration of Aptivus with low dose ritonavir, and medicinal products that are highly dependent on CYP2D6 for clearance, such as the antiarrhythmics flecainide, propafenone and metoprolol given in heart failure (see section 4.5).
Антиинфекциозни средства
Anti-infectives
В in vitro проучвания е установено, че типранавир инхибира тромбоцитната агрегация, когато се използват човешки тромбоцити (вж. точка 4.4) и тромбоксан А2 свързване при in vitro клетъчен модел при нива, съпоставими с експозицията, наблюдавана при пациенти, приемащи Aptivus заедно с ритонавир.
In in vitro studies, tipranavir was found to inhibit platelet aggregation when using human platelets (see section 4.4) and thromboxane A2 binding in an in vitro cell model at levels consistent with exposure observed in patients receiving Aptivus with ritonavir.