Me Too -kampanja
Me Too -kampanja on lokakuussa 2017 maailmanlaajuiseksi someilmiöksi levinnyt liike. Kampanja muotoutui aihetunnisteeksi () yhdysvaltalaisen näyttelijän Alyssa Milanon 15. lokakuuta 2017 julkaiseman twiittauksen myötä, jossa hän kehotti seuraajiaan jakamaan kokemuksiaan seksuaalisesta häirinnästä tunnisteella #metoo.[1] Se on siis seksuaalista ahdistelua vastustava kampanja.
Me Too on alun perin nuorisojärjestö Just Be Inc.:n perustajan Tarana Burken vuonna 2007 kehittämä seksuaalista häirintää vastustava kampanja. Burke kertoo aloittaneensa sen ruohonjuuritason liikkeenä tavoittaakseen seksuaalisen hyväksikäytön uhreja vähäosaisissa yhteisöissä.[1]
Nuorisotyöntekijänä Burke työskenteli pääasiassa afroamerikkalaisten lasten ja nuorten kanssa. Työssään hän kuuli lukuisia kertomuksia erityisesti nuorten naisten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, ja erään hyväksikäytetyn tytön tarina inspiroi häntä aloittamaan kampanjan. Bruke antaa ymmärtää, että häntä olisi itseäänkin seksuaalisesti häiritty.[2]
Kampanja keskittyy nuoriin naisiin, jotka ovat kokeneet seksuaalista hyväksikäyttöä tai häirintää. Just Be Inc.:n mukaan Yhdysvalloissa monilla asiantuntijatahoilla ei ole resursseja tarjota apua kaikille nuorille naisille. Ongelma on nähtävissä erityisesti afroamerikkalaisten naisten keskuudessa, sillä heillä on kulttuurillisista syistä keskimäärin korkeampi kynnys kertoa kokemastaan häirinnästä. Kampanjan keskiössä olikin alun perin tarve näyttää afroamerikkalaisille naisille, etteivät he ole yksin kokemustensa kanssa.[3]
Just Be Inc.:n tavoitteena on Me Too -ohjelman avulla kehittää erilaisia tukiverkostoja, kuten maanlaajuinen puhelinpalvelu sekä nettisivu, joka tarjoaa ryhmäkeskustelumahdollisuuksia Yhdysvaltojen eri kaupungeissa ja osavaltioissa.[3]
Me Too -tunniste levisi sosiaalisessa mediassa nopeasti todella laajalle. Ensimmäisen vuorokauden aikana #MeToo-tunnistetta käytettiin Twitterissä yli 500000 kertaa ja Facebookissa 12 miljoonaa kertaa. Somehuomion myötä kampanjan painotus laajeni alkuperäisestä kontekstistaan myös muun muassa työpaikoilla tapahtuvaan seksuaaliseen häirintään.[4]
Julkisuuden henkilöistä Me Too -tunnistetta ovat käyttäneet muun muassa Lady Gaga,[5] Sheryl Crow,[5] Ellen DeGeneres,[6] Björk,[7] Angelina Jolie,[8] Jennifer Lawrence[8] ja Rupi Kaur.[9]
Yksi tunnetuimmista Me Too -kampanjan myötä esiin nousseista tapauksista on yhdysvaltalaista elokuvatuottaja Harvey Weinsteinia vastaan nostetut syytteet. Näyttelijä Ashley Judd syytti Weinsteinia seksuaalisesta ahdistelusta lokakuussa 2017 The New York Times -lehden artikkelissa.[10] Weinsteinin väitetään ahdistelleen lukuisia naisia vuosikymmeniä kestäneellä urallaan, minkä seurauksena hän joutui esimerkiksi eroamaan The Weinstein Companyn johdosta[11] ja Oscar-akatemia erotti hänet jäsenyydestä.[12] Juddin syytösten myötä muitakin uhreja astui julkisuuteen. Muun muassa Angelina Jolie, Gwyneth Paltrow ja Léa Seydoux syyttivät Weinsteinia seksuaalisesta häirinnästä.[11]
Me Too -kampanja on herättänyt paljon keskustelua taide- ja kulttuurialalla. Kampanja ravisutti koko Yhdysvaltojen elokuva-alaa, sillä joukossa oli paljon tunnettuja nimiä. Los Angelesin syyttäjäviranomaiset päättivät marraskuussa perustaa erillisen yksikön tutkimaan Hollywoodin häirintäsyytöksiä. Yksikön perustamista on pidetty merkkinä siitä, kuinka merkittävä ongelma ahdistelu on elokuva-alalla.[13]
Seksuaalissävytteisten taideteosten poistamisesta museoista ja gallerioista on keskusteltu jo ennen Me Too -kampanjaa. Kampanjan myötä keskustelu on noussut jälleen pinnalle. Manchesterin taidegalleriassa kampanja vaikutti John William Waterhousen ”Hylas and the Nymphs” (1896) -maalauksen väliaikaiseen poistamiseen.[14][15] Maalauksessa nuoret nymfit viettelevät komeaa nuorukaista kohti houkutuksia, jotka lopulta johtavat hänen kuolemaansa. Taulun poistamisen myötä galleriaa syytettiin sensuurista, mutta museo puolustelee tekoaan halulla herättää keskustelua.[16]
Ateneumin kokoelmiin kuuluvaa Akseli Gallen-Kallelan taulua Aino-taru (1891) pyydetään aika ajoin poistettavaksi näkyviltä yleisötoiveiden johdosta, sillä jotkut kokevat sen sisällöltään sopimattomaksi.[16] Taideteoksessa vanha Väinämöinen havittelee Joukahaisen alastonta Aino-sisarta, jonka tämä on luvannut Väinämöiselle puolisoksi. Vaikka yhtäkään suoraan #metoo-liikehdinnästä johtuvaa Aino-taru-taulun poistovaatimusta ei ole tullut, se on osaltaan nostanut pintaan keskustelua seksuaalissävytteisten taideteosten poistamisesta Suomessa.[17]
Työoikeuden professori Seppo Koskinen kertoi iloitsevansa kampanjasta, sillä se on nostanut esiin seksuaalisen häirinnän yleisyyden. Hän kertoi odottaneensa ahdistelukeskustelun koskevan lisäksi työelämää, jossa häirintä on yllättävän yleistä. Koskisen mielestä muutaman kuukauden ehdollinen vankeusrangaistus olisi sakon ohella oiva keino muistuttaa ilmiön vakavuudesta ja vastenmielisyydestä.[18]
Venäjän presidentin Vladimir Putinin mukaan jokaisessa sivistyneessä maassa poliisin ja oikeuslaitoksen täytyy hoitaa kyseisenlaiset tapaukset. Putin ihmetteli, miksi tapauksia nostetaan esiin 10, 20 tai 30 vuotta väitettyjen tapahtumien jälkeen. Putinin mielestä tapauksiin liittyviä kysymyksiä ja konkreettisia tapauksia ei pitäisi tehdä jonkinlaiseksi kampanjaksi.[19]
Kirjailija Margaret Atwoodin mukaan Me Too -kampanja on seurausta rikkinäisestä oikeusjärjestelmästä. Hän vaatii parempaa läpinäkyvyyttä erityisesti tapaukseen, jossa entistä yliopistoprofessoria Steven Gallowayta syytettiin seksuaalisesta häirinnästä. Atwood vetoaa yhtäläisiin ihmisoikeuksiin toteamalla, että niiden tukeminen ei ole sotimista naisia vastaan. Hän siis vaatii tasa-arvoa ja sitä, että miehiä kuunneltaisiin tapauksissa enemmän.[20] Ranskalainen näyttelijätär Catherine Deneuve ja joukko muita tunnettuja ranskalaisnaisia julkaisivat Le Monde -sanomalehdessä kirjoituksen, jossa he väittävät Me Too -kampanjan menneen liian pitkälle ja johtaneen miesten syyllistämiseen. Kirjoitus herätti keskustelua, ja Ranskassa feministit sekä useat naispoliitikot ovat tuominneet kirjoitukset.[21]
Suomessa kirjailja Pirkko Saision mielestä Me Toon puitteissa on ”niin sanotusti menty yli”. Saision mukaan seksuaaliseen häirintään on puututtava, mutta Me Toon yhteydessä puhutaan ”aika sekaisin monista asioista”, kuten Lauri Törhösen sekä Aku Louhimiehen tapauksissa, joissa toista syytetään seksuaalisesta häirinnästä ja toista kyseenalaisista ohjaustavoista. Saisio ei myöskään osaa sanoa, onko tarpeellista vetää yksityisiä ihmisiä näin julkisuuteen. Lisäksi Saisio perää vastuuta yhteisöiltä ja ihmettelee, miksei kyseisiin häirintöihin ole aikoinaan puututtu, vaikka niillä on väistämättä ollut paljon silminnäkijöitä. Hänen mielestään ei ole ”kauhean rohkeaa huutaa kuorossa mitään asiaa” ja massaliikkeet ovat aina pelottavia.[22]
Perussuomalaisten kansanedustaja Teuvo Hakkarainen kertoi pitävänsä Me Too -kampanjaa ”hömppänä”. Hänen mukaansa seksuaalinen ahdistelu ei jätä uhriin jälkiä.[23]
Me Too -kampanja sai merkittävästi huomiota myös Suomessa. Suomalaisista julkisuuden henkilöistä kampanjaan osallistuivat muun muassa muusikot Paula Vesala, Chisu ja toimittaja Hanna Sumari.[24] Myös koomikko Iikka Kivi osallistui kampanjaan myöntämällä Facebook-sivuillaan syyllistyneensä itse seksuaaliseen häirintään, ja hän korostikin, että myös tekijöiden tulisi astua esiin.[25]
Me Too -kampanjan myötä Suomessa nousi laajasti esiin Lauri Törhösen tapaus. Palkittu elokuvaohjaaja ja elokuvakerronnan professori Lauri Törhönen on lukuisten naisten mukaan häirinnyt heitä seksuaalisesti 1980- ja 2000-lukujen välisenä aikana. Törhösen kollegana Aalto-yliopiston taideteollisessa korkeakoulussa toiminut lavastusosaston professori Katriina Ilmaranta toteaa häirinnän muodostuneen suorastaan sukupolvikokemukseksi. Me Too -kampanjan aikana monet entiset opiskelijat ovat kertoneet häirintäkokemuksistaan.[26] Yle Teema -kanava jätti kohun vuoksi esittämättä Törhösen Insiders-elokuvan.[27] Törhönen on esittänyt julkisen anteeksipyynnön STT:n (Suomen Tietotoimisto) kautta.[28]
Laulaja Tomi Metsäketo irtisanottiin Mamma Mia! -musikaalista ja Tähdet, Tähdet -televisiosarjasta kampanjan myötä esiin nousseiden häirintätapausten vuoksi.[29] Myös Metsäkedon kanssa sovittuja joulukonsertteja ja muita esiintymisiä peruttiin. Syyskuussa 2018 Metsäketo arvioi itse menettäneensä kohun vuoksi noin 90 prosenttia töistään ja kärsineensä noin 80000 euron ansionmenetykset. Metsäketo on haastanut Mamma Mia! -musikaalin tuotantoyhtiön oikeuteen ja vaatii tältä 30000 euron korvauksia työsuhteen perusteettomasta irtisanomisesta.[30]
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi lokakuussa 2018 neljä naista Tomi Metsäkedon kunnian loukkaamisesta 25 päiväsakkoon. Naiset olivat Facebookissa ja Twitterissä lokakuussa 2017 julkaisemissaan kirjoituksissa väittäneet Metsäkedon syyllistyneen seksuaalirikoksiin ja käyttäneet hänestä halventavia ilmaisuja. Kirjoittelu oli ollut osa laajempaa, muun muassa Facebookin suljetussa CIA Naisten Olohuone -ryhmässä loka- ja marraskuussa 2017 käytyä keskustelua. Oikeus katsoi kirjoitusten aiheuttaneen Metsäkedolle vahinkoa, yleistä halveksuntaa ja henkisiä kärsimyksiä. Kukaan tuomituista ei ollut koskaan tavannut Metsäketoa henkilökohtaisesti. Lisäksi syytetyt tuomittiin korvaamaan yhteisvastuullisesti Metsäkedon oikeudenkäyntikuluja yli 7400 euron arvosta. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen Me Too -kampanjasta aiheutunut oikeudenkäynti.[31]
Ruotsalainen teatterinjohtaja Benny Fredriksson teki itsemurhan. Häntä oli syytelty 16 vuoden aikana väitetysti tapahtuneista teoista.[32]
Televisiojuontaja Martin Timelliä syyteltiin mediassa. Hänen ohjelmansa TV4-kanavalla peruttiin.[33]
Ruotsalainen julkisen sanan neuvostoa vastaava median valvontaelin, Ruotsin lehdistökomitea PON antoi yliampuvasta #metoo-uutisoinnista langettavia päätöksiä maan merkittävimmille sanomalehdille. Komitean mukaan syytöksissä oli liian hatarat perusteet ja uutisointi oli omiaan aiheuttamaan harmia.[33]
Ennen Me Too -somekampanjan perustamista, suomalaiset jakoivat Twitterissä seksuaalisen ahdistelun kokemuksiaan tunnisteella #lääppijä. Lääppijä-kampanjan aloitti tammikuussa 2016 oululainen Satu Lapinlampi toisen anonyyminä pysyttelevän henkilön kanssa.[34] Suomalaisista julkisuudenhenkilöistä muun muassa muusikko Paula Vesala ja poliitikko Outi Alanko-Kahiluoto jakoivat kokemuksiaan sosiaalisessa mediassa tunnisteella #lääppijä.[35]
John William Waterhouse (Tapaus Hylas ja nymfit)
Luokka:Seksuaalipolitiikka Luokka:Internet-ilmiöt