Marc Bergevin
Marc Bergevin (s. 11. elokuuta 1965 Montreal[1]) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Bergevin pelasi uransa aikana 20 kautta kahdeksassa eri NHL-joukkueessa.[2] Bergevin on toiminut NHL-seura Montreal Canadiensin toimitusjohtajana vuodesta 2012 lähtien.[3]
Montrealissa syntynyt Bergevin varattiin vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella Chicago Blackhawksiin (Black Hawks). Juniorina hän pelasi Chicoutimi Saguenéensissa QMJHL:llää. Kaudeksi 1984–1985 Bergevin siirtyi Blackhawksiin ja pelasi seuraavat viisi kautta. Viiden kauden jälkeen Bergevin siirtyi pelaajakaupassa New York Islandersiin, mutta peliaika New Yorkissa jäi vähäiseksi. Suurimman osan urastaan Islandersin organisaatiossa hän pelasi Islandersin farmijoukkue Springfield Indiansissa, jossa Bergevin johdatti Indiansin kahteen perättäiseen Calder Cupin voittoon vuosina 1990 ja 1991.[4]
Islanders kauppasi Bergevin vuonna 1991 Hartford Whalersiin 5. kierroksen varausvuoroa vastaan. Whalersissa Bergevin nousi vakiokokoonpanoon. Seuraavalla kaudella 1991–1992 Whalersissa Bergevin teki koko uransa tilastollisesti parhaat pisteet. Kauden aikana hän teki seitsemän maalia ja antoi 17 maalin johtanutta syöttöä. Onnistuneen kauden jälkeen Bergevin siirtyi vapaana agenttina NHL-sarjaan juuri liittyneeseen Tampa Bay Lightningin joukkueeseen. Kokenut Bergevin nousi nopeasti nuoren organisaation tärkeimpien runkopelaajien joukkoon. Hyvät otteet runkosarjassa havaittiin myös Kanadan maajoukkueessa. Bergevin valittiin Kanadan joukkueeseen vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa Kanada voitti maailmanmestaruuden. Bergevin ura Tampa Bay Lightningin riveissä jatkui vielä kaksi kautta. Kaudeksi 1995–1996 Bergevin kaupattiin in riveihin. Bergevin pelasi kauden aikana paljon Paul Coffeyn pakkiparina varmistavana puolustajana Coffeyn noustessa tukemaan hyökkäyksiä. Detroit pelasi alkukauden erinomaisesti ja voitti runkosarjan selvällä piste-erolla voittaen Presidents’ Trophyn. Detroitin joukkueessa Bergevin eteni pääsi ensimmäistä kertaa pudotuspelien toiselle kierrokselle. Detroit kuitenkin hävisi läntisen konferenssin finaalisarjassa Colorado Avalanchelle otteluvoitoin 4–2. Lopulta Avalanche eteni aina Stanley Cup-voittoon asti.[5]
Seuraavalla kaudella 1996–1997 Bergevin siirtyi rajoittamattomana vapaana agenttina St. Louis Bluesiin, joka kuului Detroitin tavoin läntisen konferenssin kärkijoukkueisiin. Bergevin nousi Bluesissa tärkeäksi runkopelaajaksi. Bergevin edusti Bluesia kaikkiaan neljän kauden ajan. Joukkue ei kuitenkaan onnistunut kertaakaan pääsemään pudostuspeleissä toista pudotuspelikierrosta korkeammalle. Kaudella 1999–2000 St. Louis Blues pelasi pudostuspelien ensimmäisellä kierroksella San Jose Sharksia vastaan. Pudotuspelisarja muistetaan erityisesti Marc Bergevin tekemästä omasta maalista. Bergevin yritti heittää kiekkoa pois oman maalin edestä, mutta epäonnekseen Bergevin heittämä kiekko päätyi suoraan Bluesin omaan maaliin yllätäen täysin maalivahti Roman Turekin. [6]
Marc Bergevin uran todelliset kiertolaisvuodet alkoivat kaudella 2000–2001, kun hän siirtyi Bluesista Pittsburgh Penguinsin riveihin. Pittsburghin joukkueessa pelatessaan Bergevin pelasi uransa 1000 NHL:n runkosarjaottelun 13. tammikuuta 2001 New York Islandersia vastaan. Seuraavaksi kaudeksi 2001–2002 Bergevin palasi jälleen St. Louis Bluesin riveihin. Seuraavalla kaudella 2002–2003 Bergevin pelasi ensin Pittsburgh Penguinsissa ja loppukaudella yhden ottelun Tampa Bay Lightningin riveissä. Uransa viimeisen kauden 2003–2004 Bergevin aloitti jälleen Pittsburgh Penguinsissa, mutta hänet kaupattiin runkosarjan loppuhetkillä Vancouver Canucksiin yhtä varausvuoroa vastaan.. Canucksissa Bergevin pääsi vielä pelaamaan viiden vuoden tauon jälkeen NHL:n pudotuspelejä. Vancouver Canucksin kausi päättyi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella Calgary Flamesin voittaessa pudostuspelisarjan otteluvoitoin 4–3. Uran viimeisten vuosien aikana tapahtuneiden loukkaantumisen takia Marc Bergevin päätti lopettaa peliuransa 39-vuotiaana kauden 2003–2004 jälkeen. Pitkästä urasta huolimatta Marc Bergevin ei koskaan voittanut pelaajaurallaan Stanley Cup-mestaruutta.[7]
Marc Bergevin valittiin Kanadan maajoukkueeseen vuoden 1994 maailmanmestaruuskilpailuihin, jotka järjestettiin Italiassa. Kanada eteni turnauksessa aina finaaliin asti, jossa Kanada voitti Suomen rangaistuslaukauskilpailussa 2–1 (3–2 rl). Bergevin pelasi turnauksessa kaikissa kahdeksassa Kanadan ottelussa tehopisteittä.
Marc Bergevin tuli tunnetuksi NHL-uransa aikana nimenomaisesti kookkaana ja voimakkaana puolustavana puolustajana. Puolustuspään erityisosajan hyökkäyspään tehot jäivät tämän takia usein vähäisiksi. Pelaamissaan 1191 NHL:n runkosarjaottelussa Bergevin teki 36 maalia ja antoi 145 maaliin johtanutta syöttöä eli yhteensä 181 tehopistettä. Bergevin ehti uransa aikana pelata kahdeksassa eri NHL-joukkueessa sekä pari kautta farmiliigoissa. [8] Puolustavaksi puolustajaksi Bergevin ei kuitenkaan ollut erityisen jäähyherkkä pelaaja. Bergevin koko uran jäähymäärä jäikin vain 1090 minuuttiin. Toisaalta Bergevin pystyi tarvittaessa myös tappelemaan. Bergevin onnistui kuitenkin luomaan pitkän uran kovan työmoraalinsa ansiosta. Bergevin pystyi säilyttämään hyvän asenteensa, vaikka ei päässytkään aina pelaamaan. Puolustavan puolustajan roolin ohella Marc Bergevin tuli tunnetuksi NHL:ssä hyvänä pukukoppipelaajana ja hauskuuttajana. Bergevin muistetaan erityisesti hänen tekemistään kepposista.[9]
Peliuran päättymisen jälkeen Marc Bergevin aloitti Chicago Blackhawksin kykyjenetsijänä. Kaudella 2008–2009 Bergevin siirtyi Blackhawksin joukkueen apuvalmentajaksi. Kesäkuussa 2009 Bergevin valittiin Blackhawksin johtoryhmään tehtävänimekkeellä Director of Player Personnel. Kaudella 2009–2010 Chicago Blackhawks voitti pitkästä aikaa Stanley Cupin ja Marc Bergevin sai myös nimensä Stanley Cup pokaaliin. Kesäkuussa 2011 Bergevin nimitettiin Chicago Blackhawksin varatoimitusjohtajaksi. Toukokuussa 2012 Marc Bergevin nimitettiin Pierre Gauthierin tilalle Montreal Canadiensin uudeksi toimitusjohtajaksi.[10]
RunkosarjaPudotuspelitKausiJoukkueLiigaOMSPist,RM1982–1983Chicoutimi SaguenéensQMJHL64327301135000261983–1984Chicoutimi SagueneensQMJHL70103545125—————1983–1984Springfield IndiansAHL70112400001984–1985Chicoutimi SaguenéensQMJHL20114—————1984–1985Chicago Black HawksNHL6006654603321985–1986Chicago Black HawksNHL71771460300001986–1987Chicago BlackhawksNHL664101466310121987–1988Chicago BlackhawksNHL5816785—————1987–1988Saginaw HawksIHL1027920—————1988–1989Chicago BlackhawksNHL1100018—————1988–1989New York IslandersNHL582131562—————1989–1990Springfield IndiansAHL4771623661721113161989–1990New York IslandersNHL1804430100021990–1991Capital District IslandersAHL70556—————1990–1991Hartford WhalersNHL40004—————1990–1991Springfield IndiansAHL58423278518077261991–1992Hartford WhalersNHL757172464500021992–1993Tampa Bay LightningNHL782121466—————1993–1994Tampa Bay LightningNHL831151687—————1994–1995Tampa Bay LightningNHL4424651—————1995–1996Detroit Red WingsNHL7019103317101141996–1997St. Louis BluesNHL8204453610181997–1998St. Louis BluesNHL813710901001181998–1999St. Louis BluesNHL5211299—————1999–2000St. Louis BluesNHL8118975701162000–2001St. Louis BluesNHL20000—————2000–2001Pittsburgh PenguinsNHL36145261201122001–2002St. Louis BluesNHL300332700042001–2002Worcester IceCatsAHL20000—————2002–2003Pittsburgh PenguinsNHL6925736—————2002–2003Tampa Bay LightningNHL10000—————2003–2004Pittsburgh PenguinsNHL5218927—————2003–2004Vancouver CanucksNHL9022230002NHL yhteensä11913614518110908036952QMJHL yhteensä136136376242500026AHL yhteensä121114556159392182042
Calder Cup 1990 (Springfield Indians) Calder Cup 1991 (Springfield Indians) Jääkiekon maailmanmestaruus 1994 (Kanada) Stanley Cup 2010 (Chicago Blackhawks, Director of Player Personnel)
Luettelo tuhat ottelua pelanneista NHL-pelaajista Luettelo Chicago Blackhawksin pelaajista
Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt