Jackie Milburn
Jackie Milburn (11. toukokuuta 1924 Ashington, Northumberland, Iso-Britannia – 9. lokakuuta 1988 Ashington, Northumberland, Iso-Britannia) oli englantilainen entinen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Milburn on Newcastle Unitedin seurahistorian kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä. Urheilu-uransa jälkeen Englannin jalkapallomaajoukkueessa myös pelannut Milburn toimi News of the World -lehden urheilutoimittajana.
Jackie Milburn syntyi Ashingtonissa, Northumberlandin kreivikunnassa vuonna 1924. Hänen vanhempansa olivat Annie Thompson ja Alexander Milburn. Hänen isänsä Alexander työskenteli paikallisessa hiilikaivoksessa. Milburn lopetti koulunkäynnin neljätoistavuotiaana ja muutti Dorkingin kaupunkiin paikallisen maanomistajan palvelukseen. Pian hänen kuitenkin siirtyi takaisin Ashingtoniin ja sai töitä kaupasta. Täytettyään kuusitoista vuotta Jackie Milburn siirtyi työskentelemään Ashington Coal Companyn palvelukseen paikalliseen hiilikaivokseen.
Vapaa-aikansa Milburn vietti jalkapalloilun parissa pelaten paikallisissa amatöörijoukkueissa. Jalkapallo oli Jackie Milburnille luonnollinen valinta harrastukseksi, sillä Milburnin serkuista tunnettuja jalkapalloilijoita olivat Jack Milburn, George Milburn, Jimmy Milburn ja Stan Milburn. Lisäksi Jackie Milburnin serkun Cissien molemmat pojat Jack Charlton ja Bobby Charlton nousivat myöhemmin tunnetuiksi jalkapalloilijoiksi, jotka esiintyivät myös Englannin jalkapallomaajoukkueessa.[1]
Amatöörijoukkueissa nuoren Jackie Milburnin nopeus ja maalintekokyky alkoivat nousta esille ja huomio Newcastlen alueella alkoi nousta. Vuonna 1943 Newcastlen Wilf Taylor havaitsi 19-vuotiaassa Milburnissa hyvän jalkapalloilijan merkkejä. Pian Newcastle United kutsui Milburnin seuraan koeajalle. Ensimmäisessä ottelussaan Newcastlen paidassa Milburn teki kaksi maalia ja seuraavassa ottelussa Milburn onnistui tekemään jo kuusi maalia. Newcastlen manageri Stan Seymour tarjosi Milburnille sopimusta ja lopulta neuvottelujen jälkeen Milburn allekirjoitti sopimuksen Newcastlen kanssa. Sopimukseen sisältyi kymmenen punnan allekirjoituspalkkio sekä ottelukohtainen puolentoista punnan palkkio jokaista pelattua ottelua kohden.[2]
Toisen maailmansodan päätyttyä Englannin jalkapallosarjat käynnistyivät uudelleen kaudella 1946–1947. Newcastle United jatkoi Englannin 2. divisioonassa tavoitteenaan nousta 1. divisioonaan. Sarjanousua tavoittelevassa Newcastlessa erityisesti hyökkäyksessä riitti leveyttä. Lokakuussa 1946 Newcastlen hyökkäys vahvistui edelleen Newcastlen manageri Stan Seymourin hankkiessa seuraan hyökkääjä Len Shackletonin ennätysmäisellä 13 000 punnan siirtosummalla. Siirron jälkeen Newcastlessa peliajasta kilpailivat neljä hyökkääjää eli Len Shackleton, Ernie Taylor, Charlie Wayman ja Jackie Milburn. Heti ensimmäisessä ottelussaan Len Shackleton teki kuusi maalia, kun Newcastle voitti Newport Countyn 13-0. Hyökkäyspään ylitarjonnan takia manageri Seymour ryhtyi peluuttamaan nopeaa ja juoksuvoimaista Jackie Milburnia laitalinkkinä. Newcastlen ensimmäinen kausi 2. divisioonassa 2. maailmansodan jälkeen sujui kohtalaisesti. Kaivattua sarjanousua 1. divisioonaan ei kuitenkaan saavutettu, sillä seura sijoittui vasta viidenneksi 2. divisioonassa. FA Cupissa Newcastle eteni aina välieriin asti, jossa Charlton Athletic voitti Newcastlen 4–0. Jackie Milburnin osalta ensimmäinen kausi Newcastlessa sujui hyvin ja hänen sopeutui joukkueeseen. Laitalinkkinä Milburn onnistui myös hyvin maalinteossa, sillä kauden 24 ottelussa syntyi 7 maalia.[3]
Seuraavalla kaudella 1947–1948 Newcastlen uudeksi manageriksi nimitettiin George Martin. Lokakuussa 1947 hyökkääjä Charlie Wayman siirtyi Newcastlesta Southamptoniin. Waymanin siirron jälkeen Milburn siirtyi laitalinkistä hyökkääjäksi ja sai pelipaitansa uudeksi pelinumerokseen arvostetun numeron 9, jolla esimerkiksi maineikas hyökkääjä Hughie Gallacher oli jo pelannut Newcastlessa 1920-luvulla. Milburn vakiinnutti paikkansa hyökkäyksessä ja onnistui tekemään pelaamissaan 39 ottelussa 20 maalia. Kausi oli myös koko seuralle menestykäs, sillä kauden päätteeksi Newcastle nousi takaisin 1. divisioonaan. Sarjanousun jälkeinen kausi 1948-1949 sujui 1. divisioonassa loistavasti, kun Newcastle sijoittui neljänneksi sarjassa. Joukkueen tärkeimmiksi pelaajiksi nousivat Jackie Milburn ja Newcastlen uusi hankinta, chileläinen hyökkääjä George Robledo. Seuraavalla kaudella 1949-1950 Newcastle sijoittui 1. divisioonassa viidenneksi Milburnin ja Robledon muodostaessa jälleen vaarallisen hyökkäyskaksikon. Kaudesta 1950–1951 muodostui myös menestyksekäs. Newcastle pysyi koko kauden 1. divisioonan kärkisijoilla sijoittuen lopulta sarjassa neljänneksi Robledon ja Milburnin johdolla. Newcastle eteni myös pitkästä aikaa FA Cupin finaaliin. Finaalissa Blackpool hävisi Newcastlelle 2-0 Jackie Milburnin tehdessä ottelun molemmat maalit johdattaen Newcastle FA Cupin voittoon ensimmäistä kertaa urallaan.[4]
Newcastlen seuraavasta kaudesta 1951–1952 muodostui myös menestyksekäs. George Robledo teki kauden aikana 33 maalia voittaen 1. divisioonan maalikuninkuuden. Jackie Milburn pelasi myös erinomaisesti viimeistelen kauden aikana 25 maalia. Huolimatta hyökkääjien hyökkäyspään tehoista Newcastle ei kuitenkaan sijoittunut 1. divisioonan kärkipäähän vaan sijoittui vasta kahdeksanneksi. FA Cupissa Newcastle eteni jälleen FA Cupin finaaliin Arsenalia vastaan. Finaalissa Arsenalin Wally Barnes loukkaantui parikymmenen peliminuutin jälkeen ja Arsenal joutui taistelemaan sisukkaasti kymmenellä miehellä aina ottelun loppuhetkille asti. Lopulta ottelu ratkasi 84 peliminuutilla Newcastlen George Robledon tekemään 1–0 maaliin. Newcastle United saavutti näin historiansa viidennen FA Cupin voiton ja Jackie Milburnin uransa toisen FA Cupin voiton.[5]
Kausi 1952–1953 muodostui vaikeaksi sekä Newcastlelle että Jackie Milburnille. Milburn kärsi kauden aikana polvivaivoista ja pelasi vain 16 ottelua.[6] Newcastle sijoittui 1. divisioonassa vasta kuudennelletoista sijalle. Kauden 1952-1953 jälkeen Jackie Milburnin ja George Robledon yhteinen aika Newcastlessa päättyi. Robledon siirtyi pelaamaan seuraavaksi kaudeksi Chilen pääsarjassa pelaavan Colo-Colon joukkueeseen.[7]
Seuraava kohokohta Jackie Milburnin uralla oli kaudella 1954–1955, kun Newcastle eteni kolmatta kertaa 1950-luvulla FA Cupin finaaliin, jossa vastustajana oli Manchester City. Jackie Milburn vei Newcastlen johtoon heti ottelun alussa. Manchester Cityn Jimmy Meadows loukkaantui ensimmäisellä jaksolla ja Manchester City jatkoi peliä kymmenellä pelaajalla. Taivaansinisten Bobby Johnstone tasoitti finaalin miesalivoimasta huolimatta. Toisella puoliajalla Bobby Mitchell vei Newcastlen johtoon ja George Hannah teki Newcastlen kolmannen maalin. FA Cupin voitto oli Newcastlen ja Jackie Milburn kolmas viidessä vuodessa.[8]
Kaudella 1955–1956 Jackie Milburnin ura alkoi kääntyä selvään laskuun. Hän ei ollut enää yhtä nopea kuin aikaisemmin. Osaltaan juoksuvoimaisuutta heikensi Milburnin runsas tupakointi. Kunnon heikentyessä Milburn alkoi myös menettämään itseluottamustaan. Kesällä 1957 Milburn päätti siirtyä pois Newcastlesta. Pohjois-Irlannin pääsarjassa pelannut Linfield tarjosi Milburnille pelaajamanagerin paikkaa viiden vuoden sopimuksella. Milburn hyväksyi tarjouksen ja päätti näin hienon uransa Newcastlessa.[9]
Vuosien 1946–1957 aikana Milburn pelasi 353 ottelua Newcastlen paidassa 1. ja 2. divisioonassa tehden 177 maalia. FA Cupissa Milburn pelasi Newcastlen paidassa 44 ottelua tehden 23 maalia. Siirtyessään Newcastlesta pois Milburn oli noussut Newcastlen historian parhaimmaksi maalintekijäksi 200 maalilla. Tämän ennätyksen rikkoi vasta vuonna 2006 Alan Shearer.[10]
Jackie Milburn nousi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueeseen vuonna 1948, kun hänet valittiin Ison Britannian mestaruuskilpailuihin osallistuneeseen joukkueeseen. Milburn teki heti ensimmäisessä maaottelussaan Irlantia vastaan maalin. Milburn oli myös mukana Englannin maajoukkueessa vuoden 1950 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Jackie Milburn pelasi Englannin maajoukkueessa vuosien 1948–1951 välisenä aikana yhteensä 13 maaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Milburn toimi Linfieldin pelaaja-valmentajana vuoteen 1960 saakka. Tämän jälkeen Milburn siirtyi liigojen ulkopuoliseen Yiewsleyhin, jossa hän toimi seuran pelaaja-valmentajana kahden kauden ajan. Tämän jälkeen Milburn siirtyi kaudella 1963-1964 Ipswich Townin manageriksi.[13] Ipswich Townin kaudesta Englannin 1. divisioonassa muodostui vaikea. Erityisesti joukkue kärsi heikosta puolustuksesta. Vaikea kausi päättyi Ipswich Townin putoamiseen 1. divisioonasta. Pudotus oli raju, sillä joukkue oli voittanut 1. divisioonan mestaruuden vain kaksi kautta aiemmin. Huonot otteet jatkuivat seuraavalla kaudella 2. divisioonassa ja syyskuun alussa vuonna 1964 Jackie Milburn erotettiin managerin tehtävistä.[14]
Ipswichista Milburn palasi Newcastleen ja työskenteli News of the World -lehdessä jalkapallotoimittajana. Hiljaisena ja vaatimattomana miehenä Milburn nautti suurta arvostusta Newcastlessa. Milburnin kuoli keuhkosyöpään lokakuussa 1988. Hautajaiset järjestettiin Newcastlen tuomiokirkossa. Pian Milburnin kuoleman jälkeen Newcastle United avasi vuonna 1988 uuden länsisivun katsomon St James' Parkille, joka nimettiin Jackie Milburnin mukaan the Milburn Standiksi.[15]
Jackie Milburn muistetaan edelleen erityisesti Englannin koillisosassa yhtenä oman aikakautensa parhaista jalkapalloilijoista. Eräänä osoituksena hänen merkityksestään ovat lukuisat hänen saamansa huomionosoitukset. Milburn valittiin vuonna 2006 englantilaisen jalkapallon kunniagallerian English Football Hall of Famen jäseneksi tunnustuksena hänen merkittävästä työstään englantilaisessa jalkapalloilussa. Jackie Milburnin kunniaksi Newcastle United myöntää vuosittain kauden parhaalle nuorelle pelaajalle Wor Jackie -palkinnon.[16]
FA Cupin voitto: 1951, 1952, 1955 Irlannin Valioliigan mestaruus: 1959, 1960 Irlannin Cupin voitto: 1960
Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet