Kaktuspöllö
Kaktuspöllö (Micrathene whitneyi) on pöllöihin kuuluva lintu, joka pesii Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikossa. Se on maailman pienin pöllö, jonka jälkeen toiseksi pienin on varpuspöllö. Sen pituus on 12–30cm, ja siipienväli on noin 40cm, pyrstö on lyhyt. Sen jalat ovat melko pitkät, ja usein se näyttää länkisääriseltä. Linnun paino on 30–40 g. Niiden ääntelyä kuuluu hämärissä tai auringonlaskun aikaa, kun ne huutelevat toisilleen. Ääni on korkea yninää tai hykerrystä. Uros ja naaras syöksähtelevät puiden seassa ja huutelevat toisilleen.
Kaktuspöllö valitsee pesimispaikaksi yleensä hylättyjä pohjoisen suuntaan olevia tikankoloja saguarokaktuksessa[1], plataanissa, virginianpoppeliissa ja muissa kovissa puulajeissa. Naaras munii kolme pyöreää valkoista munaa. Munia haudotaan kolme viikkoa, minkä jälkeen poikaset kuoriutuvat. Ne ovat lentokykyisiä kymmenviikkoisina. Poikaset kuoriutuvat yleensä kesäkuun puolivälissä tai heinäkuun alussa. Heinäkuun lopulla ne ovat yleensä lentokykyisiä ja lähtevät pesästä.
Niitä näkee usein chapparal-alueella, ja pesimäaikaan niitä löytyy helposti. Kohdatessaan saalistajia, se tekeytyy kuolleeksi.
Kaktuspöllö muuttaa keväällä ja kesällä Arizonaan ja New Mexicoon, ja talvella niiden asuinaluetta ovat Keski- ja Etelä-Meksiko. Muuttavat kaktuspöllöt palaavat pohjoiseen huhtikuun puolivälissä tai toukokuussa.
Kaktuspöllö syö pääasiassa hyönteisiä, ja se valitsee asuinalueensa sen mukaan, että niitä esiintyy siellä. Agavet ja ocotillot ovat hyviä ruokapaikkoja, sillä yöperhoset ja monet muut hyönteiset nukkuvat niiden kukissa. Kaktuspöllöt syövät skorpioneja ja onnistuvat jotenkin poistamaan niiden piikin. Usein niiden näkee saalistavan lentäviä hyönteisiä, jolloin ne lentävät samaan tapaan kuin tyrannit hämärän laskeuduttua.
M. w. Idonea, on Teksasin eteläisimmistä osista Meksikoon ulottuvalla alueella asustava alalaji, samoin M. w. sanfordi Baja Californiassa ja M. w. graysoni Socorron saarella Baja Californian eteläkärjessä. Se laji on todennäköisesti hävinnyt 1900-luvulla, ehkä noin 1970.
Micrathene whitneyi graysoni Ridgway, 1886 Micrathene whitneyi idonea (Ridgway, 1914) Micrathene whitneyi sanfordi (Ridgway, 1914) Micrathene whitneyi whitneyi (J. G. Cooper, 1861)
National Geographic, Field Guide to the Birds of North, America ISBN 0-7922-6877-6 Handbook of the Birds of the World Vol 5, toim. Josep del Hoyo, ISBN 84-87334-25-3 National Audubon Society, The Sibley Guide to Birds, David Allen Sibley, ISBN 0-679-45122-6
Fireflyforest.net VIREO South Dakota Birds and Birding