Galicia
Galicia on itsehallintoalue Espanjassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla, ja sen rajanaapureita ovat idässä Asturia ja Kastilia ja León ja etelässä Portugali.
Galicia koostuu A Coruñan, Ourensen (Orense), Pontevedran ja Lugon maakunnista. Tärkeimpiä kaupunkeja ovat Vigo, A Coruña, Pontevedra, Lugo, Ferrol, Ourense ja pääkaupunki Santiago de Compostela.
Galicia sijaitsee Espanjan luoteisnurkassa. Lännessä se rajoittuu Atlantin valtamereen, pohjoisessa Biskajanlahteen. Galician itärajalla kulkee pohjois-eteläsuunnassa Leonin vuorijono, joka erottaa sen muusta Espanjasta.[1] Galiciaa kutsutaan ”tuhannen joen maaksi”, sillä sitä halkovat lukuisat sisämaan vuoristosta mereen virtaavat vesiväylät.[2] Pisimpiin jokiin kuuluu Minho ja sen sivujoki Sil.
Ilmasto on rannikolla selvästi viileämpi ja kosteampi kuin sisämaassa.[1] Rannikon A Coruñassa vuoden lämpimintä aikaa on heinäkuusta syyskuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on noin 22 astetta. Keskimääräinen alin lämpötila on koko vuoden 8–16 astetta. Sadetta saadaan lokakuusta helmikuuhun yli sata millimetriä kuukaudessa.[3] Sisämaan Ourensessa elokuun keskimääräinen ylin lämpötila on lähes 30 astetta ja kuukauden sademäärä ylittää 100 mm vain joulukuussa.[4]
Galicia koostuu neljästä maakunnasta:
A Coruña, pääkaupunki A Coruña Lugo, pääkaupunki Lugo Ourense, pääkaupunki Ourense Pontevedra, pääkaupunki Pontevedra
Maakunnat jakaantuvat kaikkiaan 313 kuntaan, joista 93 sijaitsee A Coruñassa, 67 Lugossa, 92 Ourensessa ja 61 Pontevedrassa.[5]
KuntaAsukasluku1.Vigo292 9862.A Coruña244 0993.Ourense105 6364.Lugo97 9955.Santiago de Compostela96 4566.Pontevedra82 6717.Ferrol67 5698.Narón39 2809.Vilagarcía de Arousa37 47910.Oleiros35 198
Galiciassa on lukuisia jäänteitä kivikaudelta ja roomalaisvallan ajoilta.[6]
Galician kuningaskunta on ollut itsenäinen kahteen otteeseen: ensin 400-luvulla germaanien hallitsemana ja uudelleen 1000-luvulla, kun Ferdinand I jakoi valtakuntansa pojilleen.
Viikingit hyökkäilivät Galiciaan 800-luvulta 1000-luvun ensimmäiselle vuosisadalle asti.[7]
Maurien Iberian-valloitus ei juuri koskettanut Galiciaa. Vuonna 813 uudelleen löydetty apostoli Jaakobin hauta Santiago de Compostelassa nousi tärkeäksi symboliksi, kun kristityt kuningaskunnat aloittivat Reconquistan eli Iberian niemimaan takaisinvaltauksen islaminuskoisilta maureilta. Sinne vievä Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitti kasvoi Rooman ja Jerusalemin veroiseksi pyhiinvaelluskohteeksi.[8]
Galician suuri Irmandiños-sota käytiin vuosina 1467–1469. Siinä olivat keskeisessä roolissa Irmandiños-veljeskunnat, jotka kapinoivat paikallista aatelia vastaan, samoin kuin pienemmässä vuosien 1431–1435 kapinassa.[9]
Asetus Galician autonomiasta hyväksyttiin kansanäänestyksessä jo 1936, mutta sen täytäntöönpano viivästyi Espanjan sisällissodan ja Francon diktatuurin takia vuoteen 1979 asti.[10]
Galician kieli on Galician toinen virallinen kieli espanjan ohella.[11]
Galician tärkeimmät tuotantoalat ovat autoteollisuus, tietotekniikka, metsäteollisuus ja uusina aloina hyvinvointi, biotekniikka ja uusiutuva energia. Se on Espanjan suurin puutavaran tuottaja, ja tuulivoiman tuotannossa se on maailman kuudenneksi suurin.[12]
Rosalía de Castro on Galician tärkeimpiä kansallisia symboleita; hänen runokokoelmiaan Cantares gallegos (1863) ja Follas novas (1880) pidetään modernin galicialaisen kirjallisuuden ensimmäisinä merkkiteoksina. Federico García Lorca julkaisi teoksen Seis poemas galegos (”Kuusi galicialaista runoa”) vuonna 1935. Eduardo Blanco Amor uudisti galicialaista kirjallisuutta vuonna 1959 ilmestyneellä teoksellaan Esmorga.
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit