Nokia (yritys)
Nokia Oyj (vuosina 1966–1997 Oy Nokia Ab[1]) on suomalainen maailmanlaajuisesti toimiva tietoliikennealan yhtiö, jonka pääliiketoimintoja ovat verkkoinfrastruktuuri, kartta- ja sijaintipalvelut sekä teknologiakehitys ja lisensointi.[2] Yhtiön matkapuhelinliiketoiminnot siirtyivät huhtikuussa 2014 Microsoftille[3].
Vuonna 2015 Nokia ilmoitti ostavansa Alcatel-Lucentin. Kyseessä on Suomen historian suurin yrityskauppa.[4] Yritykset aloittivat toimintansa yhdistyneenä yhtiönä 14. tammikuuta 2016.[5]
Nykyisen Nokian edeltäjiä olivat emoyhtiö Suomen Gummitehdas Oy ja sen tytäryhtiöt[6] Suomen Kaapelitehdas Oy ja Nokia Aktiebolag.
Vanhin näistä kolmesta yhtiöstä oli Nokia Aktiebolag, jonka historia alkaa Fredrik Idestamin vuonna 1865 Tammerkoskelle, Tampereelle perustamasta puuhiomosta. Vuonna 1868 Idestam perusti toisen tehtaan Nokianvirran rannalle Nokialle,[7] ja vuonna 1871 yritys muutettiin osakeyhtiömuotoon saaden nimekseen Nokia Aktiebolag (Nokia Osakeyhtiö).[8] Enemmistöosakkaaksi tuli Idestam ja perustajaosakkaisiin kuului muiden muassa tuleva senaattori Leo Mechelin. Myöhemmin yhtiön osakkaaksi ja hallituksen jäseneksi tuli muiden muassa C. G. E. Mannerheim.
Nokia Aktiebolag oli vararikon partaalla 1910-luvulla, jolloin sen osti naapurissa toiminut kalosseja valmistava Suomen Gummitehdas Oy. Eduard Polónin Helsingissä vuonna 1898 perustama tehdas oli muuttanut Nokiankosken rannalle vuonna 1904. Gummitehdas sai käyttövoimansa puunjalostusta ja sähkövoiman tuotantoa harjoittavan Nokia Ab:n puuhiomon voimalaitoksesta. Turvatakseen energiansaantinsa Gummitehdas osti konkurssikypsän puuhiomon 1918.[9]
Suomen Gummitehdas käytti tuotemerkkinään ”Nokia” heti muuton jälkeen, vuosisadan vaihteessa, korostaakseen tuotteiden suomalaisuutta venäläisiä kilpailevia kalossituotteita vastaan. Yhtiö laajentui myöhemmin valmistamaan muitakin kumituotteita, tunnetuimpina kumisaappaat ja autonrenkaat. Suomen Gummitehtaan tavaramerkki ja brändi ”NOKIA” oli yhtiön kulutustavaramainoksissa jo useita vuosia ennen kuin yhtiö vuonna 1918 osti Nokia Ab:n. Koko yritysrypästä ryhdyttiinkin aikanaan kutsumaan Nokiaksi juuri emoyhtiön, Suomen Gummitehtaan, tehtaan sijaintipaikan perusteella nimettyjen kumituotteiden mukaan eikä sen takia, että Polón oli hankkinut yrityksen tytäryhtiöksi tuolloin pahoissa talousvaikeuksissa olleen Nokia Ab:n.
Eduard Polón (1861–1930) oli suomalainen yritysjohtaja, joka voidaan katsoa koko Nokia-yhtymän perustajaksi.[10] Polón oli Suomen Gummitehtaan perustaja, toimitusjohtaja, hallituksen puheenjohtaja ja pääomistaja. Polón oli lisäksi aktiivinen yhteiskunnallinen vaikuttaja. Polónin aloitteesta Suomeen syntyi kumiteollisuus ja myöhemmin nykyaikainen puu- ja kaapeliteollisuus. Ensimmäisen maailmansodan suhdanteiden ansiosta hankkimallaan varallisuudella Eduard Polónin omistama ja johtama Suomen Gummitehdas loi sen yhtymän, jota nykyisin kutsutaan Nokia Oyj:ksi.
Vuonna 1922 Suomen Gummitehdas osti Suomen Kaapelitehdas Oy:n, joka valmisti puhelin- ja lennätinkaapeleita.[11] Suomen Kaapelitehdas Oy:n juuret ulottuivat Arvid Wikströmin vuonna 1912 perustamaan Suomen Punomotehtaaseen. Nokia Aktiebolagin nimi muutettiin vuonna 1944 muotoon Nokia Osakeyhtiö – Nokia Aktiebolag ja Gummitehtaan nimi vaihtui vuonna 1959 Suomen Kumitehdas Oy:ksi.
Vaikka näitä kolmea yllä mainittua yritystä ei muodollisesti yhdistetty, koska laki ei siihen aikaan sallinut sitä, syntyi Eduard Polónin sijoittaja-aivojen ja hänen tehtaansa kumituotteiden kaupallisen menestyksen ansiosta 1920-luvun alussa omistuksen yhdistämä kolmen suuryrityksen rypäs, ”tosiasiallinen konserni”, jonka ”holding-yhtiön hallituksena” toimi Gummitehtaan johtokunta ja sen vahva toimitusjohtaja, omistaja ja hallituksen puheenjohtaja Eduard Polón. Kun yhtiöt virallisesti fuusioituivat Oy Nokia Ab:ksi, voidaan Eduard Polónia pitää sen todellisena perustajana.[10]
Vuodenvaihteessa 1966–1967 Suomen Kumitehdas, Nokia Osakeyhtiö ja Suomen Kaapelitehdas fuusioitiin Oy Nokia Ab:ksi, josta tuli nykyisen Nokia-konsernin emoyhtiö Nokia Oyj.[12]
Kaapelitehtaalle oli perustettu elektroniikka-osasto vuonna 1960 ja vuonna 1964 tehdas julkaisi ensimmäisen VHF-puhelimensa. Samaan aikaan Salora kehitti oman VHF-puhelimensa ja seitsemän vuotta myöhemmin autoradiopuhelimen. Vuonna 1979 Nokia ja Salora perustivat Mobira-yhtiön. Mobira tuli sanoista mobile ja radiotelephone[13]. Vuorineuvos Kari Kairamon johdolla monialayhtiö alkoi kehittää NMT-tekniikkaa. Mobira julkaisi ensimmäisen NMT-puhelimensa 1982. Nokia osti Saloran 1984. Vuonna 1986 Mobiran nimi muutettiin Nokia-Mobiraksi osoittamaan Nokian yksinomistusta. GSM-tekniikan kehitysvaiheessa yhtiöstä lähtenyt Jorma U. Nieminen kumppaneineen perusti Benefonin (myöh. GeoSentric). Vuonna 1989 Nokia-Mobiran nimeksi muutettiin Nokia Mobile Phones ja kahta vuotta myöhemmin Nokia julkisti ensimmäisen GSM-puhelimensa.
Samanaikaisesti puhelinlaitteiden kanssa yhtiössä kehitettiin myös puhelinverkkoja. 1970-luvulla yritys julkaisi Nokia DX200 -nimisen Euroopan ensimmäisen digitaalisen puhelinkeskuksen. Vuonna 1977 perustettu Telefenno Oy oli valtionyritys Televa Oy:n ja Nokian yhteisyritys, joka jatkoi puhelinverkkojen kehitystä. Yrityksen nimeksi vaihtui vuonna 1981 Telenokia Oy ja radiopuhelintoiminnot siirrettiin vuonna 1983 Mobira Oy:lle. Valtio myi osuutensa Telenokia Oy:stä Nokia Oy:lle, ja vuonna 1992 yrityksen nimeksi vaihdettiin Nokia Telecommunications.
Nokia kehitti ja valmisti myös tietokoneita ja niiden oheislaitteita, muiden muassa Mikko- ja MikroMikko-tuotenimillä. 1990-luvulla Nokia käytti resurssinsa hyvin pitkälle pelkästään matkapuhelimiin, niiden verkkotuotteisiin ja muihin tietoliikennealan järjestelmiin. Tällöin se luopui televisio- ja tietokonetoiminnoistaan. Puunjalostus myytiin 1989–1991, kumiteollisuus 1988–1995, tietokoneet ICL:lle 1991, kaapelituotanto 1995 NKF:lle ja televisiot 1996 Semi-Techille.
Jorma Ollila toimi Nokian toimitusjohtajana vuosina 1992–2006, jolloin yhtiö nousi maailman johtavaksi ja suurimmaksi matkapuhelinyhtiöksi. 1990-luvulla matkapuhelimet yleistyivät eri puolilla maailmaa ennennäkemättömällä vauhdilla. Nokiassa ennustettiin oikein Kiinan ja Intian kaltaisten maiden merkitys tulevaisuudessa. Nokia ohitti Motorolan maailman suurimpana matkapuhelimien valmistajana vuonna 1998.[14] Vuosi 1999 oli erittäin menestyksellinen, ja markkinat arvioivat yhtiön peräti 203 miljardin euron arvoiseksi.[15] 2000-luvulla on aina vain leimaa-antavampaa ollut Nokian laajentuminen puhelinten ja verkkojen valmistajasta palvelubisnekseen.
19. kesäkuuta 2006 Nokia ja Siemens ilmoittivat verkkoliiketoimintojen yhdistämisestä. Yhteisyrityksen nimeksi tuli Nokia Siemens Networks, ja se aloitti toimintansa 1. huhtikuuta 2007.[16] Alun perin yhteisyrityksen oli tarkoitus aloittaa toimintansa vuoden 2007 alussa, mutta Siemensin lahjussyytteiden takia aloitusta lykättiin.
Saksan Bochumin tehdas suljettiin kesäkuussa 2008 ja yhtiö ilmoitti marraskuussa 2008 aloittavansa neuvottelut Turun toimipisteen lopettamisesta tammikuussa 2009.[17][18] Helmikuussa 2009 Nokia ilmoitti sulkevansa Jyväskylän toimipisteensä (320 työntekijää), joka oli siirretty Jyväskylään Äänekoskelta 1990-luvun lopulla.
Vuoden 2010 helmikuussa Nokialla oli 10 matkapuhelintuotantolaitosta yhdeksässä eri maassa (Brasilian Manaus, Ison-Britannian Fleet, Etelä-Korean Masan, Intian Chennai, Kiinan Peking ja Dongguan, Meksikon Reynosa, Romanian Cluj-Napoca, Suomen Salo sekä Unkarin Komárom). Tutkimus- ja tuotekehityshenkilöstöä Nokialla oli joulukuussa 2008 yli 39000.[19] Nämä toimivat 16 eri maassa.[19]
Pahimmat virheet tapahtuivat Ollilan ja Kallasvuon valtakaudella[20]. Alkuperäiseen johtokuntaan kuuluivat Jorma Ollila, Sari Baldauf, Matti Alahuhta, Pekka Ala-Pietilä ja Olli-Pekka Kallasvuo, joka muuttui vuoden 2004 organisaatiomuutoksessa.[21] Organisaatiomuutos teki keskenään kilpailevia tuotekehitysyksiköitä Nokian sisällä.[22] Korvaajan kehittäminen Symbianille alkoi jo vuonna 2002 Tampereella.[22] Useilla tuotteilla oli oma versionsa Symbianista ja pahimmillaan niitä oli käytössä yli 50, jonka johdosta tuotekehityskustannukset olivat korkeita.[22] Syyskuussa 2010 Olli-Pekka Kallasvuo irtisanottiin ja hänen seuraajakseen tuli kanadalainen Stephen Elop.[22] Pian sen jälkeen Nokian Mobile Solutions -yksikköä johtava Anssi Vanjoki ilmoitti irtisanoutumisestaan.[22][23] Vanjoki oli yrityksen toinen vahva henkilö, joka oli ollut vahva ehdokas Kallasvuon seuraajaksi.[23] Kilpailu globaaleilla älypuhelinmarkkinoilla oli kiristynyt. Nokia hallitsi maailmanlaajuisia markkinoita, mutta uudet kilpailijat uhkasivat Yhdysvalloissa ja halpamarkkinoilla.[24][25][26]
Nokia ilmoitti vuonna 2011, että se luopuu älypuhelimissaan Symbian-käyttöjärjestelmästä ja alkaa yhteistyöhön Microsoftin kanssa ja kehittämään älypuhelimia ensisijaisesti Microsoftin Windows Phone -käyttöjärjestelmällä. Samoihin aikoihin Nokia luopui Ovi-brändistään. Nokian sovelluskauppa Ovi-Store muuttui Nokia Storeksi. Myös Ovi-Maps:n nimi muutettiin Nokia Maps:ksi. Yhtiön ensimmäiset Windows Phone -puhelimet olivat Nokia Lumia 800 ja Lumia 710, jotka esiteltiin Nokia World -tapahtumassa Lontoossa 26. lokakuuta 2011.[27][28]
Pian Nokia ilmoitti 6800 työpaikan vähentämisestä tutkimuksesta ja tuotekehityksestä ja myöhemmin 3500 työpaikan vähentämisestä tuotannosta.[29] Nokian on sanottu tehneen vuonna 2012 irtisanomisten Suomen ennätyksen 3700 irtisanotullaan.[30] Kesäkuussa 2012 Nokia ilmoitti sulkevansa Salon tehtaansa.[31] Suomen 3700 irtisanottavasta 850 lähti Salon matkapuhelintehtaasta, mikä on Suomen yrityshistorian suurin yksittäinen irtisanominen.[32] Yhtiön palveluksessa oli vuoden 2012 lopussa yli 97000 henkilöä. Liikevaihto vuonna 2012 oli 30,2 miljardia euroa ja liiketappio noin kaksi miljardia euroa.[33] Suomessa Nokialla oli 24495 työntekijää vuonna 2000, mutta määrä oli pudonnut 15900 työntekijään vuonna 2012.[34] Joulukuussa 2012 Yle uutisoi, että Nokian irtisanomisista on aiheutunut Oulussa parisuhdeongelmia erityisesti pienten lasten vanhemmilla.[35]
Tammikuussa 2013 Nokian veronkiertoepäilyjä Intiassa selviteltiin ministeritasolla asti.[36] Samaan aikaan Nokia ilmoitti ulkoistavansa 715 tietohallinnon työntekijää intialaisille HCL Technologies ja TATA Consultancy Services (TCS) -yhtiöille.[37] Helmikuussa 2013 Nokia ilmoitti irtisanovansa yli 200 työntekijää tietohallinnostaan.[38] Huhtikuussa 2013 TCS ilmoitti aloittavansa yt-neuvottelut koskien kaikkia Nokiasta siirtyneitä henkilöitä Suomessa.[39] YTN:n puheenjohtajan Pertti Porokarin mukaan Nokia ulkoisti näin irtisanomisensa alihankkijoilleen kuten Accenture-yhtiön kanssa aiemmin.[40]
Nokia ilmoitti 3. syyskuuta 2013 Microsoftin ostavan yhtiön matkapuhelinliiketoiminnan.[41] Samalla Nokian toimitusjohtajana toiminut Stephen Elop siirtyi Microsoftille. Risto Siilasmaa siirtyi Nokian väliaikaiseksi pääjohtajaksi ja Timo Ihamuotila toimitusjohtajaksi.[42] Yksikön myynnin jälkeen Nokia keskittyi omilla toimialoillaan johtaviin Nokia Solutions & Networksiin (NSN), HERE-liiketoimintaan ja Advanced Technologies -liiketoimintaan.[43] Microsoft maksaa ostosta aiemmin ilmoitettua 5,44 miljardia euroa hiukan enemmän 5,61 miljardia euroa. Yritysjärjestely toteutui huhtikuussa 2014. Nokialla oli vuonna 2014 enää alle 7000 työntekijää Suomessa.[44]
Nokia ilmoitti 3. elokuuta 2015 myyvänsä HEREn saksalaisille autonvalmistajille: Audille, BMW:lle ja Daimlerille. Kauppa toteutui vuoden 2016 ensimmäisellä neljänneksellä.[45][46]
Alcatel-Lucent -kaupan seurauksena Nokia ilmoitti 6. huhtikuuta 2016 massiivisista irtisanomisista Suomessa.[47]
Julkisuudessa ounasteltiin kesällä 2015, että Nokia suunnittelee matkapuhelinten suunnittelun aloittamista.[48] Keväällä 2016 Nokia ilmoitti antavansa tavaramerkkinsä käyttöoikeuden suomalaiselle HMD Globalille matkapuhelinten ja tablettien valmistuksessa.[49]
Vuonna 1981 Nokia osti Televan osake-enemmistön ja nimesi sen Telenokia Oy:ksi.[50] Vuonna 1992 Nokia osti valtion osuuden Telenokiasta ja antoi sille nimen Nokia Telecommunications.[51] Lokakuussa 1999 yhtiön nimeksi tuli Nokia Networks, koska se oli keskittynyt tietoliikenneverkkoihin.[52] Vuonna 2007 Nokia ja Siemens yhdistivät verkkoliiketoimintansa nimelle No­kia Sie­mens Net­work­s (NSN).[51] Kesällä 2013 Nokia osti Siemensin puolikkaan yrityksestä, jolloin siitä tuli Nokian tytäryhtiö Nokia Solutions and Networks (NSN)[53] Vuonna 2014 verkkoliiketoiminnasta oli jo tullut Nokian päätoimiala, tappiollinen matkapuhelintoiminta myytiin Microsoftille, NSN nimettiin Nokia Networksiksi ja sen toimitusjohtaja Rajeev Surista tuli koko Nokian uusi toimitusjohtaja.[51][54]
Nokian organisaatio koostui 1. heinäkuuta 2010 alkaen kolmesta toimialaryhmästä, jotka olivat Mobile Solutions, Mobile Phones ja Markets.
Mobile Solutions: Älypuhelimet ja mobiilitietokoneet. Internet-palvelut Ovi-brändillä, painopistealueina kartat, navigaatio, musiikki, viestipalvelut ja media. Mobile Phones: Edulliset matkapuhelimet sekä niihin kuuluvat palvelut. Markets: Toimitusketju ja myyntikanavat, brändi- ja markkinointitoiminnot sekä ratkaisut.
Näiden lisäksi keskeisessä asemassa olivat tytäryhtiöt Nokia Networks ja Navteq.
Nokia Networks: Langattomia ja kiinteitä verkkoratkaisuja sekä palveluita operaattoreille ja muille tietoliikennepalvelujen tarjoajille. Navteq: Digitaalisten karttatietojen sekä niihin liittyvien paikkatietoisten sisältöjen ja palvelujen toimittaja autoteollisuudelle, langattomiin navigaatiolaitteisiin, Intenet-karttapalveluihin sekä viranomais- ja yritysjärjestelmiin.
Nokian toimitusjohtajana toimii Rajeev Suri. Edeltävänä väliaikaisena toimitusjohtajana toimi Timo Ihamuotila. Aiempi toimitusjohtaja Stephen Elop siirtyi 3. syyskuuta 2013 Devices & Services -yksikön johtoon. Elop siirtyi Microsoftilta Nokialle syyskuussa 2010, kun hänen edeltäjänsä Olli-Pekka Kallasvuo erotettiin toimitusjohtajan tehtävästään.
Markkinatutkimusyritys Millward Brownin mukaan vuonna 2009 Nokialla oli maailman 13. arvokkain tuotemerkki. Edellisestä listauksesta Nokia-brändi oli laskenut neljä sijaa. Nokian tuotemerkin arvo oli Millward Brownin laskelmien mukaan 35,2 miljardia dollaria. Tuotemerkin arvo oli laskenut viidenneksen edellisvuodesta, jolloin se oli ollut lähes 44 miljardia dollaria. Vuonna 2007 tuotemerkin arvo oli 31,7 miljardia dollaria.[55] Nokia oli maailman arvokkain ei-yhdysvaltalainen brändi, sijalla 8.[56]
Yhdysvaltalainen BusinessWeek-lehti puolestaan arvioi Nokian maailman viidenneksi arvokkaimmaksi tavaramerkiksi vuonna 2007 ja laski sen brändin arvoksi tuolloin 33,7 miljardia dollaria (noin 25 miljardia euroa).[57] Interbrandin raportin mukaan Nokia oli vuonna 2009 viidenneksi paras globaalinen brändi maailmassa. Nokia oli samalla sijalla vuodesta 2007.[58] Nokian markkinaosuus oli vuoden 2009 viimeisellä neljänneksellä arviolta 39 %.[59]
Fortune-lehden vuosittaisen ihailluimpien yhtiöiden vertailun mukaan Nokia katosi vuonna 2011 maailman 350 ihailluimman yrityksen joukosta, vaikka yhtiö oli vielä edellisenä vuonna listalla 41. sijalla.[60]
Nokia putosi sadan arvostetuimman brändin listalta vuonna 2012.[61] Vuonna 2013 Nokian brändin arvo oli pudonnut sijalle 57.[62]
Nokian osake noteerataan Helsingin, New Yorkin ja Pariisin pörsseissä[63]. Nokia Oyj on liikevaihdoltaan Helsingin pörssin suurin yritys, ja sen osake on Helsingin pörssin vaihdetuin osake. Vuoden 2012 lopussa 27 % yhtiön osakkeista oli suomalaisten omistuksessa, ja rekisteröityjä osakkeenomistajia oli yli 250000. Nokian osakekannan markkina-arvo vuoden 2014 lopussa oli 23,9 mrd. € (2012: 10,9 mrd.[64]). Nokian osake on ollut korkeimmillaan 64,88 euroa [65] ja matalimmillaan 2000-luvulla 1,33 € .[66]
Nokia Osakeyhtiön logo.[67] (Perustettu Tampereella 1865, yhtiöitetty Nokialla 1871.) Nokia Osakeyhtiön logo (1965).[68] Nokian edeltäjän, Suomen Kumitehdas Oy:n logo 1965–1986. Nokian ”nuolilogo” ennen Connecting People -logon käyttöönottoa (n.1987–1991). Connecting People -slogan, jonka Ove Strandberg keksi (1992).[69] (Typografiaa uudistettiin 2006, ks. seuraava logo) Nokian logo vuosina 2006-2011. Nokian logo vuodesta 2011. (Slogan ”Connecting People” poistettiin[70]) Nokia Networksin logo.
Yhtiön alihankkijoiden kautta on tullut tietoa, että Nokia harjoittaisi sanelupolitiikkaa, ja työntekijöiden edustajat ovat julkisuudessakin arvostelleet yhtiön toimintatapoja.[71]
Saksassa Nokian toiminta kuumensi mielipiteitä alkuvuodesta 2008, kun yhtiö sulki matkapuhelintehtaan Bochumissa (300 työpaikkaa) ja siirsi tuotannon halvemman työvoiman Romaniaan. Sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Kurt Beck sanoi Bild am Sonntag -lehden haastattelussa, että ”hänen kodissaan ei tästä lähtien ole Nokian puhelimia”. Saksan ammattiliittojen keskusjärjestö DGB kehotti boikotoimaan Nokian tuotteita, ja liittokansleri Angela Merkel vaati Nokialta selitystä, miksi Bochumin tehdas oli suljettu. Saksassa keskusteltiin myös siitä, että Nokian saamat tuet pitäisi periä takaisin. Bochumin tehtaan ammattiosaston johto järjesti mielenosoituksia, ja tehtaassa oli ainakin yksi täydellinen työnseisaus.[72] Nokian Bochumin tehdas oli viimeinen Saksassa oleva minkään yhtiön matkapuhelintehdas.[73][74]
Taloustoimittaja Risto Pennanen on arvellut, että Bochumin tehdasta olisi tuskin lopetettu yhtä ”tökerösti”, jos Nokia olisi miettinyt asiaa paitsi juridiikan ja talouden, myös viestinnän kannalta. Hänen mukaansa Nokia yrittää kaikin voimin näyttää tehokkaalta ja kannattavalta. Sijoittajille se onkin tärkeää, mutta syntynyt imago ei kuitenkaan houkuttelee ihmisiä ostamaan matkapuhelimia.[71]
Myös Nokian alihankintaketjussa tapahtuvia työntekijöiden oikeuksiin liittyviä puutteita on arvioitu. Selvityksissä ongelmalliseksi on todettu työntekijöiden epävarmat työsuhteet ja elämiseen riittämättömät palkat.[75]
Olli-Pekka Kallasvuon mukaan Steve Jobs arvosteli Nokiaa vuonna 2008 ohjelmistoalustan puutteesta.[21]
Nokian 11. maaliskuuta 2008 julkaisema musiikkikauppa[76] saa osakseen arvostelua siitä, että palvelu toimii ainoastaan Internet Explorer -selaimella ja musiikki on DRM-suojattua[77]. Aikaisemmin Nokiaa on arvosteltu siitä, että Nokia PC Suite -ohjelmistoa ei ole käännetty muille käyttöjärjestelmille kuten Linuxeille ja Mac OS X:lle.
Nokia-kirjan Menestyksen hinta kirjoittaja Ari Hakkarainen arveli syksyllä 2009, että Nokia ei ole menestynyt online-bisneksessä. Syynä voi olla sekin, ettei Nokialla ole globaaliin hankkeeseen tarvittavaa kärsivällisyyttä, kun vuosineljännestulokset ovat usein tärkeämpiä kuin pitkälle tähtäävät hankkeet.[78]
Vuonna 1982 Nokian kondensaattoritehtaan jätevarastosta upotettiin salaa muun muassa ympäristömyrkky PCB:tä sisältäviä myrkkytynnyreitä Dragsfjärdin edustalle Lounais-Suomeen. Nokian tiedotuspäällikön mukaan yhtiö toimi laillisesti ja joutui petoksen uhriksi.[79]
Nokian kondensaattoritehdas laski jätevetensä 1980-luvulla Tampereella Hatanpäällä Pyhäjärveen laskevaan Viinikanojaan. Alueen simpukoissa 2000-luvun alussa mitatut PCB:n pitoisuudet ylittivät enimmäisraja-arvot jopa 800-kertaisesti.[80]
Afora Oy Oy Airam Electric Ab (entinen Oy Airam Ab) Draka NK Cables (entinen Nokia Kaapeli) Filtronic LK Oy (entinen LK-Products Oy) Kemira Chemicals (entinen Finnish Chemicals Oy, sitä ennen Nokia Chemical) SCA Tissue Finland Oy (entinen Nokian Paperi ja Georgia-Pacific Nordic Oy) PKC Group Oyj (entinen Nokia Johdinsarjat Oy) Prysmian Cables and Systems Oy Micro Analog Systems Oy (entinen Micronas Oy) Microsoft Mobile Oy (ennen eriytymistä Devices & Services -yksikkö) Nextrom SA, Beneq Oy ja Maillefer Extrusion Oy (entinen Nokia-Kaapelikoneet, myöh. Nokia-Maillefer) Grid Solutions (entinen Alstom Grid Oy, Nokian Capacitors Oy, Nokia Kondensaattorit Oy) Nokian Jalkineet (nykyisin osa Berner-yhtiötä) Nokian Renkaat Oyj Nordic Aluminium Oyj Salcomp Oy Teknikum-Yhtiöt Oy Vertu Ltd HERE
Nokia tune Jedem das Seine (Nokian brändimoka, brändin epäonnistuminen, engl. brand failure) Lex Nokia Luettelo Nokian tuotteista
Citation error, replace with{{cite book| author = Doz, Yves – Wilson, Keeley| title = Ringtone: Exploring the Rise and Fall of Nokia in Mobile Phones| location = Oxford| publisher = Oxford University Press| year = 2017| isbn = 978-0-19-877719-9}} Citation error, replace with{{cite book| author = Hakkarainen, Ari| title = Menestyksen hinta. Nokian matkapuhelinten tarina napaansa tuijottavien liikemiesten ja hullujen sammakoiden maailmassa| location = Helsinki| publisher = Readme.fi| year = 2009| version = (Behind the Screen: Nokia’s Success Story in an Industry of Navel-gazing Executives and Crazy Frogs, 2009.) Suomentanut Marko Niemi| id = ISBN 978-952-220-112-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Häikiö, Martti| title = Nokia: Matka maailman huipulle| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2009| id = ISBN 978-951-37-5492-1}} Citation error, replace with{{cite book| author = Häikiö, Martti| title = Nokia Oyj:n historia 1–3| location = Helsinki| publisher = Edita| year = 2001| id = ISBN 951-37-3467-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Lindén, Carl-Gustav| title = Nokia och Finland: Rapport från de galna åren| location = Helsingfors| publisher = Schildts & Söderströms| year = 2015| isbn = 978-951-52-3716-3| language = (in Swedish)}} Citation error, replace with{{cite book| author = Palmu-Joronen, Anne-Liisa| title = Nokia-vuodet: Mitä johtamisesta voi oppia| publisher = Atena| year = 2010| id = ISBN 978-951-79-6644-3}} Citation error, replace with{{cite book| author = Steinbock, Dan| title = Winning Across Global Markets: How Nokia Creates Strategic Advantage in a Fast-changing World| publisher = Jossey Bass| year = 2010| id = ISBN 978-0470339664| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.}}
Yle Elävä arkisto: Yle Elävä arkisto:
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit