Edwin Linkomies
Edwin Johan Hildegard Linkomies (vuoteen 1928 Flinck; 22. joulukuuta 1894 Viipuri – 8. syyskuuta 1963 Helsinki)[1] oli Helsingin yliopiston Rooman kirjallisuuden professori, rehtori ja kansleri sekä suomalainen poliitikko ja pääministeri. Linkomiehen vaikutus sekä suomalaiseen tiedepolitiikkaan että valtakunnanpolitiikkaan on ollut merkittävä.
Akateemisella urallaan Linkomies oli monessa suhteessa ennätyksellinen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Rauman lyseosta jo 16-vuotiaana, hypättyään yli monta luokkaa. Helsingin yliopistossa, jossa hänen pääaineenaan oli latinan kieli, hän valmistui filosofian kandidaatiksi 19-vuotiaana ja tohtoriksi 25-vuotispäivänään 1919. Toimittuaan roomalaisen filologian dosenttina 1921–1923 Linkomies nimitettiin Rooman kirjallisuuden professoriksi 29-vuotiaana.[2]
Linkomies toimi historiallis-kielitieteellisen osaston (nykyinen humanistinen tiedekunta) dekaanina 1931–1932 ja yliopiston vararehtorina 1932–1943. Satakuntalainen Osakunta valitsi Linkomiehen 1934 inspehtorikseen, mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1944.[2]
Edwin Linkomies oli kannattanut koulupoikana Nuorsuomalaista Puoluetta, mutta hallitusmuototaistelun yhteydessä hän liittyi monarkismia kannattaneeseen Kansalliseen Kokoomuspuolueeseen ja liukui sen oikeistosiipeen kannattaen yhteistyötä Isänmaallisen kansanliikkeen kanssa. Linkomies toimi myös Suomalais-Saksalaisen seuran puheenjohtajana. Eduskuntaan hänet valittiin 1933 ja hän istui sen varapuhemiehenä 1939–1943.[1] Kokoomuspuolueen puheenjohtajana Linkomies oli 1943–1945.[2] Talvisodan loppuvaiheessa Linkomies kannatti Neuvostoliiton kanssa tehtävää rauhaa kovillakin ehdoilla. Talvi- ja jatkosodan välisen rauhan aikana hän kannatti aktiivisesti saksalaissuuntausta.
Edwin Linkomies toimi pääministerinä jatkosodan aikana 1943–1944.[1] Linkomiehen muodostama hallitus Tyko Reinikkaa (ml.) lukuun ottamatta kannatti rauhanpolitiikkaa ja se tiedustelikin Neuvostoliiton ehtoja useaan otteeseen. Hallitus totesi kuitenkin Neuvostoliiton ehdot liian koviksi, jotta niihin olisi voitu suostua silloisessa tilanteessa Suomen asevoimien ollessa edelleen Neuvostoliiton alueella, Karjalankannaksella ja Syvärillä saakka. Ainoastaan valtiovarainministeri Väinö Tanner (sd.) kannatti silloisten ehtojen hyväksymistä.
Neuvostoliiton aloitettua Viipurin-Petroskoin offensiivin ja tasavallan presidentti Risto Rytin solmittua kesäkuussa 1944 henkilökohtaisen Ribbentrop-sopimuksen, Ryti ilmoitti erostaan 1. elokuuta jättäen samalla presidentin tehtävien hoidon. Koska ylipäällikkö Gustaf Mannerheimistä tuli presidentti 4. elokuuta, Linkomies oli tasavallan presidentin tehtäviä hoitava pääministeri kolmen päivän ajan.
Linkomies joutui muun jatkosodan aikaisen valtiojohdon kanssa sotasyyllisyysoikeudenkäyntiin saaden viiden ja puolen vuoden vankeusrangaistuksen 1946. Hän vapautui ehdonalaiseen 1948 suoritettuaan tuomiosta puolet eli kaksi vuotta ja yhdeksän kuukautta.[2] Lopuksi presidentti J. K. Paasikivi armahti hänet ja neljä muuta jäljellä ollutta syyllisenä tuomittua 1949. Vankilavuosinaan Linkomies kirjoitti muistelmateoksen Vaikea aika, joka julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Linkomies ei enää palannut varsinaiseen päivänpolitiikkaan, vaan keskittyi yliopistouraansa. Hänen suhteensa sotasyyllisyysoikeudenkäynnin aikaiseen oikeusministeri Urho Kekkoseen normalisoituivat tämän ensimmäisen presidenttikauden aikana ja Linkomies tuki Kekkosta presidentinvaalissa 1962.
Vapauduttuaan sotasyyllisyysvankeudesta 1948 Edwin Linkomies jätti politiikan ja siirtyi pysyvästi tieteen pariin. Hän palasi paitsi Rooman kirjallisuuden professorin virkaansa myös moniin muihin sotaa edeltäneisiin tehtäviinsä. Satakuntalainen Osakunta valitsi hänet uudelleen inspehtorikseen 1950, mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1956. Aikakauslehti Valvojan päätoimittajana hän toimi uudelleen vuodet 1955–1963. Helsingin yliopiston rehtoriksi hänet valittiin vuonna 1956 ja kansleriksi vuonna 1961.[1]
Linkomies oli yksi 1950- ja 1960-lukujen merkittävimmistä tiedepoliittisista vaikuttajista ja toimi useiden yliopistolaitoksen toimintaa merkittävällä tavalla linjanneiden komiteoiden jäsenenä. Helsingin yliopisto promovoi Linkomiehen vuonna 1963 oikeustieteen kunniatohtoriksi.[1]
Edwin Linkomies kuoli Helsingissä syksyllä 1963, 68-vuotiaana. Kuollessaan hän oli ollut professorinvirassaan neljäkymmentä vuotta (tiettävästi Suomen ennätys). Hän määräsi vankilassa kirjoittamansa muistelmat salaisiksi vuoteen 1970 asti, jolloin ne julkaistiin Eino E. Suolahden toimittamina nimellä Vaikea aika.
Citation error, replace with{{cite book| title = Keisari Augustus ja Rooman perintö| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1946| version = Otavan kulttuurisarja 8}} Citation error, replace with{{cite book| title = Antiikin kulttuuri tutkimuksen kohteena| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1947}} Citation error, replace with{{cite book| title = F. E. Sillanpää: eräitä peruspiirteitä| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1948}} Citation error, replace with{{cite book| title = Homeros| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1948}} Citation error, replace with{{cite book| title = Ihmishengen tie: Valikoima puheita| location = Helsingissä| publisher = Otava| year = 1954}} Citation error, replace with{{cite book| title = Vaikea aika: Suomen pääministerinä sotavuosina 1943–44| location = Helsinki| publisher = Otava| year = 1970 (6. painos 2006)}} Citation error, replace with{{cite book| title = Latinan kielioppi| location = Jyväskylä| publisher = Gummerus| year = 1976| version = 21. painos}}
Citation error, replace with{{cite book| author = Jokisipilä, Markku| title = Edwin Linkomiehen poliittinen toiminta 1943–1946| publisher = Turku: Turun yliopisto| year = 1997}} Citation error, replace with{{cite book| author = Tommila, Päiviö & Heikkilä, Hannu (toim.)| title = Edwin Linkomies – suomalainen vaikuttaja| publisher = Helsinki: Otava| year = 1996}}
Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston rehtorit Luokka:Helsingin yliopiston kanslerit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajat Luokka:Suomen pääministerit Luokka:Sotasyylliset Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit