Wii
Wii (koodinimeltään Revolution) on Nintendon viides pelikonsoli ja Nintendo GameCuben seuraaja. Wii julkaistiin Yhdysvalloissa 19. marraskuuta, Japanissa 2. joulukuuta ja Euroopassa 8. joulukuuta 2006. Wiin valmistus lopetettiin vuonna 2013.[1] Konsolin seuraaja Wii U julkaistiin vuonna 2012.
Wii erottuu muista seitsemännen sukupolven videopelikonsoleista ohjaustapansa vuoksi: peliohjain Wii Remote toimii osoitusperiaatteella ja tunnistaa liikkeen kolmessa ulottuvuudessa. Konsolissa on valmiustilaominaisuus WiiConnect24, jonka avulla voi vastaanottaa viestejä ja päivityksiä Internetin välityksellä. Virtual Console -palvelun avulla Wiille voi ladata vanhoja pelejä usealta eri alustalta. Wii on myös taaksepäin yhteensopiva GameCube-pelien kanssa.
Nintendo paljasti laitteen koodinimellä Revolution vuoden 2005 E3-messujen lehdistötilaisuudessa. Konsolin ohjaimen prototyyppi paljastettiin vasta myöhemmin samana vuonna Tokyo Game Show -messuilla Nintendon toimitusjohtaja Satoru Iwatan puheen aikana. Vuoden 2006 E3-messuilla Wiitä pidettiin laajalti suurena menestyksenä sekä toimittajien että pelaajien keskuudessa.[2]
Wiin kehitys aloitettiin heti Nintendo GameCuben julkaisemisen jälkeen vuonna 2001. Shigeru Miyamoton mukaan konseptina oli keskittyä pelaajan ja pelin väliseen vuorovaikutukseen. ”Yhteinen mielipide oli, että tehojen määrä ei merkitse kaikkea konsolista puhuttaessa. Ei voi olla olemassa liian monta tehokasta konsolia. Se on sama kuin olisi ainoastaan raivokkaita dinosauruksia. Ne voivat taistella ja vaarantaa oman olemassaolonsa”.[3]
Kaksi vuotta myöhemmin teknikot ja suunnittelijat alkoivat jatkojalostaa konsolin konseptia. Vuoteen 2005 mennessä ohjain oli jo saanut muotonsa, mutta sen julkinen esittely jätettiin pois saman vuoden E3-messuilta. Miyamoton mukaan ohjainta piti testata vikojen löytämiseksi; konsoli kuitenkin esiteltiin messuilla.[3] Satoru Iwata esitteli ohjaimen myöhemmin saman vuoden syyskuussa Tokyo Game Show -messuilla.
Nintendo DS:n on sanottu vaikuttaneen Wiin muotoiluun. Suunnittelija Ken'ichiro Ashidan mukaan DS oli kehittäjien mielessä Wiitä työstettäessä: tiimi muun muassa suunnitteli kosketusnäytön liittämistä ohjaimeen, ja teki siitä myös prototyypin. Idea kuitenkin kaatui, sillä konsolista olisi tullut lähes identtinen DS:n kanssa. Miyamoto on myös sanonut, että jos DS ei olisi menestynyt kaupallisesti, Wiinkin parissa olisi todennäköisesti palattu takaisin piirustuspöydän ääreen.[3]
Wii tunnettiin aikaisemmin koodinimellä Revolution, mutta nimi vaihdettiin vuoden 2006 E3-messujen alla.[4] Nintendon tyylioppaan mukaan konsolin nimi on vain ”Wii”, ei ”Nintendo Wii”. Wii on Nintendon ensimmäinen Japanin ulkopuolella markkinoima konsoli, jonka nimessä ei mainita yrityksen nimeä. Nintendon mukaan Wiin kaksi pientä i-kirjainta kuvaavat sekä kahta pelaajaa kokoontumassa yhteen että konsolin kahta ohjainta. Nintendo on kertonut monta syytä nimen vaihtoon:
Nintendon perusteluista huolimatta monet lehdistön edustajat, nettiyhteisöt ja pelikehittäjät[5] reagoivat nimenmuutokseen aluksi negatiivisesti. Eräät heistä ilmaisivat pelkonsa, että nimi välittäisi laitteesta lapsellisen kuvan;[6] toisten mielestä Nintendon olisi pitänyt pitäytyä Revolutionissa;[7] jotkut pilkkasivat sanan ääntämyksen yhtäläisyyttä englannin sanaan ”wee”.[5] BBC uutisoi pian nimen vaihdon jälkeen nimeen pohjautuvista vitseistä, joita oli ilmestynyt internetiin.[8] Amerikan Nintendon toimitusjohtaja Reggie Fils-Aime selitti nimenvaihdosta seuraavasti:
Nintendo toivoo saavuttavansa Wiillä laajemman yleisön kuin mikään muu seitsemännen sukupolven konsoli.[9] Dragon Quest IX:n lehdistötilaisuudessa Satoru Iwata sanoi, että Nintendo ei ajattele kilpailevansa Sonyn kanssa, vaan pikemminkin pyrkii saamaan uusia ihmisiä pelaamaan videopelejä.[10]
Tämä lähestymispolitiikka näkyy Nintendon televisiomainoksissa Pohjois-Amerikassa, joiden ohjaajana toimi Oscar-voittaja Stephen Gaghan, ja Internet-mainoksissa. Mainoslauseet ovat ”Wii would like to play”[11] ja ”Experience a new way to play”[12]. Ensimmäinen mainoslause leikkii Wiin nimellä, joka lausuttuna kuulostaa aivan englanninkielen sanalta ”we”. Nämä mainokset lähtivät levitykseen 15. marraskuuta 2006 noin 200 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetilla.[13] Yksi näistä mainoksista menestyi YouTubessa saaden lyhyessä ajassa yli miljoona katsojaa.[14]
Wii on Nintendon pienin kotikonsoli tähän mennessä: se on ilman jalustaa vain 44mm leveä, 157mm korkea ja 215,4mm pitkä,[15] eli noin kolmen päällekkäisen DVD-kotelon kokoinen. Konsolia on mahdollista pitää joko vaaka- tai pystysuorassa asennossa. 1,2 kilogramman painoisena se on seitsemännen sukupolven kevein konsoli.[16] Laitteen ja sen osien numerointien etuliite on ”RVL-”, joka tulee Wiin kehitysnimestä Revolution.
Konsolin etuosassa on sinisellä valolla valaistu itsestään latautuva (kelkaton) levyasema, joka hyväksyy sekä Wiin 12cm:n että GameCuben 8cm:n optiset levyt. Aseman valo syttyy lyhyeksi ajaksi konsolin käynnistyessä, WiiConnect24:ään yhdistettäessä, tai uutta dataa, kuten viestejä, vastaanotettaessa. Valo ei pysy päällä pelaamisen aikana tai käytettäessä muita konsolin ominaisuuksia. Laitteen takaa löytyy kaksi USB-porttia, ja etuosan läpän takana on yksi SD-muistikorttipaikka. SD-muistikorttia voi käyttää valokuvien lataamiseen Wiille sekä pelitilannetallenteiden ja ladattujen Virtual Console -pelien säilytykseen. Digitaalisen käyttöoikeuksien hallinnan takia Virtual Console -pelejä ei voi tallentaa muille Wii-konsoleille kuin alkuperäiselle latausalustalle. Jotta SD-muistikorttia voisi käyttää pelitilannetallenteiden varastointiin, käyttäjän pitää päivittää Wiin ohjelmisto.
Nintendo esitteli Wiitä useissa eri väreissä,[17] kuten hopea, limenvihreä, valkoinen, musta, sininen ja punainen. Viime hetkellä sitä oli saatavilla vain valkoisena, mustana ja punaisena. Wii Remote tulee myös samoissa väreissä kuin konsoli. Konsolin lopulliseen muotoiluun tehtiin lukuisia pieniä muutoksia esittelyversioon nähden, joista suurimmat olivat ”Nintendo”-sanan poistaminen laitteen nimestä ja muutamien näppäinten uudelleensijoittelu.
Wiin jälleenmyyntipakkaus sisältää konsolin, jalustan konsolille, yhden Wii Remoten, yhden Nunchuk-lisäosan ohjaimelle, yhden tunnistinpalkin, tuen tunnistinpalkille, ulkoisen virtalähteen, kaksi AA-paristoa, yhden RCA-liitännällä varustetun komposiittivideokaapelin, ohjekirjan ja (kaikilla muilla alueilla kuin Japanissa) Wii Sports -pelin (on myös pakkauksia joissa on Wii Sports Resort -peli sekä Motion Plus -lisäosa tai Remote Plus -ohjain).
Nintendon tiedottaja on kertonut, että Nintendo suunnittelee julkaisevansa konsolista toisen version DVD-toisto-ominaisuudella. Tiedottaja myös kertoi, että version julkaisua muilla alueilla kuin Japanissa ei ole vielä suunniteltu.[18] Nintendo of America varmisti DVD-toisto-ominaisuudella varustetun Wiin tulevan myyntiin myös Pohjois-Amerikassa, kalliimmalla hinnalla kuin normaali Wii. Ominaisuuden lisääminen vaati enemmän kuin pelkästään ohjelmiston päivityksen, joten sen lisääminen Wiihin WiiConnect24:n avulla ei tule olemaan mahdollista. [19]
Wii Balance Board on tasapainolauta, jota käytetään Wii Fit ja Wii Fit Plus -pelien pelaamiseen. Wii Balance Board julkistettiin ensimmäisen kerran E3-messuilla heinäkuussa 2007. Wii Balance Board julkaistiin Wii Fitin kanssa Japanissa joulukuussa 2007 ja muualla maailmassa vuonna 2008.
Wiin pääohjainta, Wii Remotea, pidetään yhdessä kädessä ja se muistuttaa kaukosäädintä. Ohjain on Bluetoothin välityksellä langattomasti yhteydessä konsolin kanssa.[20] Ohjaimessa on perinteisiä näppäimiä sekä sisäänrakennettu kiihtyvyydentunnistin, joka mahdollistaa kolmiulotteisen liikkeentunnistuksen. Konsoliin voi yhdistää enintään neljä ohjainta, jotka toimivat enimmillään kymmenen metrin päästä laitteesta; osoittimena käytettäessä etäisyys voi olla enintään viisi metriä.[20] Ohjaimessa on myös tärinäominaisuus sekä sisäänrakennettu kaiutin ja sitä voi käyttää poikittain käännettynä NES-ohjaimen tapaan; poikittain käännettyä ohjainta voi myös muun muassa käyttää ajopeleissä rattina. Wii Remote sisältää 4 kt vapaata muistia[21] ja voi toimia käytännössä 30 tuntia kahden AA-pariston avulla, mikäli värinätoiminto ja ohjaimen kaiutin ovat kytkettyinä päälle.
Wii Remoteen voi kiinnittää myös monia lisäosia, joita ovat muun muassa rajoitetulla liikkeentunnistusominaisuudella, analogisella tatilla ja kahdella näppäimellä varustettu Nunchuk sekä Classic Controller, jota käytetään Virtual Console -pelien pelaamiseen. GameCube-pelien pelaamista varten Wiihin voi liittää myös Nintendo GameCube -ohjaimen, jota voi käyttää myös Virtual Console -pelien pelaamiseen, jollei omista Classic Controlleria.
Nintendo on julkaissut virallisesti vain muutamia Wiin sisäiseen tekniikkaan liittyviä tietoja, mutta osa järjestelmän ominaisuuksista on tästä huolimatta vuotanut yleisön tietoisuuteen. Vaikka mitään näistä raporteista ei ole virallisesti vahvistettu, ne yleensä kertovat Wiin olevan laajennus tai edistys GameCuben laitteistosta. Tarkemmin Wiitä kuvaillaan noin 1,5 tai 2,0 kertaa tehokkaammaksi kuin edeltäjänsä.[22][21] Tehollisesti se on kuitenkin kilpailijoitaan PlayStation 3:a ja Xbox 360:ä selvästi jäljessä.[23] Tekniikasta tiedetään:[24][22] Suorittimet:
CPU: PowerPC-pohjainen suoritin "Broadway" (729 MHz)
GPU: ATI "Hollywood" GPU (243 MHz)
88 Mt:n päämuisti (24 Mt:n ”sisäinen” 1T-SRAM ja 64 Mt:n ”ulkoinen” RAM) GPU:n 3 Mt:n tekstuurimuisti
1–4 Wii Remote -ohjainta (langattomasti Bluetoothin välityksellä) Yksi SD-muistikorttipaikka Kaksi USB 2.0 -porttia Yksi tunnistinpalkkiportti Yksi oheislaiteportti Wii Remoten pohjassa Neljä Nintendo GameCube -ohjainporttia Kaksi Nintendo GameCube -muistikorttiporttia Langattoman lähiverkon sovitin: Mitsumi DWM-W004 WiFi 802.11b/g Yhteensopiva valinnaisen LAN-adapterin kanssa (USB 2.0, Ethernet)
BBFC, CERO, ESRB, OFLC, OFLC (NZ), PEGI, USK
512 Mt:n sisäinen flash-muisti Laajennus mahdollinen SD-muistikortin avulla, maksimi 32 Gt GameCuben muistikortit (vain GC-pelien pelitilanteen tallentamiseen) Itsestään latautuva levyasema: GameCuben 8 cm:n optinen levy Wiin 12 cm:n optinen levy Macronixin Mask ROM[25]
480p (PAL/NTSC) tai 576i (PAL/SECAM), standardi 4:3-kuva ja 16:9-suhteen anamorfinen laajakuva[26] Ulostulot: komponenttivideo (sisältää tuen lomittamattomalle kuvalle), RGB-SCART (vain PAL), S-Video (vain NTSC), komposiittivideo ja D-Terminal[27]
Keskusyksikkö: Stereo - Dolby Pro Logic II -yhteensopiva[28] Ohjain: sisäänrakennettu kaiutin
Interlink Electronics haastoi Nintendon oikeuteen patenttirikkomuksesta koskien Wii Remoten osoitintoimintoja väittäen myyntiensä, tekijänpalkkioidensa ja voittojensa laskeneen.[29] Myös texasilainen Anascape Ltd haastoi Nintendon oikeuteen patenttirikkomuksesta.[30] Green Welling LLP puolestaan nosti joukkokanteen Nintendon viallisista rannehihnoista.[31]
Wiitä muokkaamalla eli modaamalla on mahdollista laajentaa konsolin yleisesti käyttämätöntä potentiaalia muun muassa pelaamisen ulkopuolelle. Modaamiseen kuuluu joko DVD-asemaan juotettavan mod-piirin asennus tai niin kutsutun ”Twilight Hackin” asentaminen ja suorittaminen. Twilight Hackia voi käyttää esimerkiksi Homebrew Channelin asentamiseen, jolloin käyttäjä voi yksinkertaisesti käynnistää homebrew-ohjelmien eli käyttäjien tekemien epävirallisten ohjelmien ajamiseen tarkoitetun kanavan Wii Menusta. Käyttämällä oikeita ohjelmia Wiillä on mahdollista muun muassa katsella elokuvia DVD:ltä, SD-muistikortilta tai USB-massamuistilta, varmuuskopioida pelejä ja saada Wii hyväksymään niiden käyttö sekä asentaa omia kanavia Wii Menuun.[32]
”Team Twiizers” sai ensimmäisenä homebrew-ohjelmat toimimaan Wiillä. Ryhmä esitteli niiden käyttöä 24c3-konferenssissa vuonna 2007.[33]
Wiin käyttöliittymä on suunniteltu televisiokanava-konseptin ympärille, ja sen kanaviin pääsee Wii Menun kautta. Eri kanavat on esitetty ruudukossa, ja niitä selataan joko Wii Remotella osoittamalla tai ohjaimen ”-”- ja ”+”-näppäimillä. Ruudukko on täysin muokattavissa lukuun ottamatta Disc Channelia (Levykanava), joka on aina ylävasemmalla; käyttäjä voi sijoittaa valikon 48 ruutuun linkkejä eri kanaviin tai virtuaalikonsolin peleihin.
Liittymässä on kuusi pääkanavaa: Disc Channel (levykanava), Mii Channel (Mii-kanava), Photo Channel (kuvakanava), Wii Shop Channel (Wii-kauppakanava), Forecast Channel (sääkanava) ja News Channel (uutiskanava). Wii Shop Channelista voi ladata neljä valinnaista kanavaa: maksullisia Virtual Console Channeleita (yhden tai useamman), Internet Channelin, jonka täysiversio julkaistiin 12. huhtikuuta 2007 (oli maksullinen, muutettiin myöhemmin ilmaiseksi), ilmaisen Everybody Votes Channelin, jossa käyttäjä voi ottaa osaa erinäisiin äänestyksiin, Mii Contest Channelin, jolla voi lähettää Mii-hahmoja erilaisiin kilpailuihin, ja Today and Tomorrow Channelin.
Wii on taaksepäin yhteensopiva kaikkien hyväksyttyjen Nintendo GameCuben pelien ja enimpien lisäosien, kuten DK Bongon ja Nintendo GameCube-Game Boy Advance -kaapelin, kanssa. Wiin itsestään latautuva levyasema hyväksyy myös Wiin levyjä pienemmät GameCuben levyt. Lisäksi Wiin päällä on kaksi luukkua, joiden alla on paikat neljälle GameCuben ohjaimelle ja kahdelle muistikortille. Muut GameCuben oheislaitteet kiinnitetään samoihin ohjainportteihin.
Wii Remotea tai Classic Controller -ohjainta ei voi käyttää GameCube-pelien pelaamiseen, eikä Wiin sisäistä flash-muistia GameCube-pelien pelitilanteen tallentamiseen. Wiissä ei ole nopeita sarjaportteja GameCuben tapaan, joten GameCuben laajakaista- ja modeemiadapterit eivät sovellu yhteen Wiin kanssa. Tästä syystä GameCube-pelien verkkoliitettävyyttä hyödyntävät ominaisuudet eivät toimi Wiillä. Myöskään Game Boy Player sekä GameCuben AV-kaapeli ja virtalähde eivät sovellu Wiihin.
Wii tukee langatonta yhteyttä Nintendo DS:n kanssa. Shigeru Miyamoto kertoi toukokuussa 2006, että yhdistettävyyttä hyödyntävien ominaisuuksien pitäisi tulla saataville pian Wiin julkaisun jälkeen.[34] Satoru Iwata täsmensi kesäkuussa 2006, että DS käyttää langatonta yhdistettävyyttään kommunikoidakseen konsolin kanssa, ja että lisäosia ei tarvittaisi ollenkaan.[35]
Ensimmäinen Nintendon antama esimerkki pelistä, joka käyttää Wii-DS-liitettävyyttä, oli Pokémon Battle Revolution. Pokémon Diamondin tai Pearlin omistajat voivat käyttää Nintendo DS:ää ohjaimena ja käydä Diamond- tai Pearl-peliensä pokémoneilla taisteluja 3D:nä televisioruudulla.[35] On myös varmistettu, että Wiille ladattuja Nintendo DS -demoja voi liitettävyyden avulla pelata DS:llä.[36]
Wiissä on lapsilukkojärjestelmä, joka estää nuorempia käyttäjiä pelaamasta ikäisiltään kiellettyjä pelejä. Kun peli laitetaan sisälle laitteeseen, laite lukee levylle tallennetun ikäluokituksen: jos luokitus on korkeampi kuin konsolille asetettu, peli ei käynnisty ilman oikeaa salasanaa. Lapsilukkojärjestelmä ei kuitenkaan koske Nintendo GameCuben pelejä.
Eurooppalaiset konsolit käyttävät pääasiassa ikäluokitusjärjestelmänä PEGI:ä [37], kun taas pohjoisamerikkalaiset konsolit käyttävät ESRB:tä [38]. Wii tukee myös monien muiden maiden luokitusjärjestelmiä, kuten CERO:a Japanissa, USK:ta Saksassa, BBFC:tä Isossa-Britannissa (vaikka Isossa-Britanniassa videopeleissä käytetäänkin PEGI:ä), ja OFLC:tä Australiassa sekä Uudessa-Seelannissa.
Wii voi ottaa yhteyden Internetiin sisäisen 802.11b/g Wi-Fi:nsä avulla tai USB-Ethernet-adapterilla, ja molemmilla tavoilla käyttäjät pääsevät Nintendo Wi-Fi Connection -palveluun.[22] Yhteistä vastaavan Nintendo DS -palvelun kanssa on, että Nintendo ei laskuta käyttäjiä palvelun käytöstä[9][39], ja ystäväkoodisysteemi kontrolloi pelaajien yhteyksiä toisiinsa.[40][39] Tätä systeemiä käytetään myös konsolipohjaisissa ohjelmistoissa, kuten Wii Message Boardissa (), jonka yhdeksi ominaisuudeksi on harkittu rekisteröityneille ystäville lähetettävää viestiä vastikään hankitusta pelistä.[41]
Konsoli pystyy myös kommunikoimaan toisten Wii-konsoleiden välillä itsetuotetun langattoman lähiverkon välityksellä. Tämä mahdollistaa paikallisen langattoman moninpelin useilla televisioilla. Battalion Wars 2 oli ensimmäinen peli, joka esitteli moninpeliä jaettuna useille televisioille. Nintendo on julkaissut Wiille myös Ethernet-pakkauksen, jonka avulla käyttäjä voi linkittää Wiin tavalliseen internetreitittimeen, jossa ei ole tukea langattomalle yhteydelle. Konsolin voi yhdistää Internetiin myös Nintendo Wi-Fi USB Connectorilla.[42]
Palvelussa on monia Wiille tarkoitettuja ominaisuuksia kuten Virtual Console, WiiConnect24 ja Internet Channel. Virtual Console on Xbox Live Arcaden tapainen verkkopalvelu, jonka kautta pelaaja voi ladata maksua vastaan paitsi Nintendo Entertainment Systemin, Super Nintendo Entertainment Systemin ja Nintendo 64:n, myös Sega Mega Driven ja Hudson Softin / NEC:n PC Enginen pelejä. Hankitut pelit näkyvät itsenäisinä kanavina käyttöliittymässä.
Internet Channel on Nintendo DS -selaimen kaltainen Opera Softwaren kehittämä verkkoselain, jonka täysiversio julkaistiin 12. huhtikuuta 2007 ja oli ladattavissa ilmaiseksi Wii Shop Channelista saman vuoden kesäkuuhun asti, jonka jälkeen se on maksanut 500 Wii Points -valuutan yksikköä.[43]. Verkkoselain tallennetaan Wiin 512 Mt:n flash-muistille. Käyttäjällä on rajaton pääsy Internetiin, selaimen tukiessa samoja verkkostandardeja kuin Opera 9.
WiiConnect24-palvelu mahdollistaa Wiin yhteydenoton Internetiin konsolin ollessa valmiustilassa. Ominaisuuden käyttömahdollisuuksiin lukeutuvat muun muassa toisen käyttäjän vierailu Animal Crossing -kylässä ja laitteistopäivitysten lataaminen, vaikka Wii olisi kytketty pois päältä. On myös sanottu, että palvelun avulla olisi mahdollista ladata Nintendo DS:n mainonnallisia demoja ja myöhemmin siirtää ne DS:ään.[44]
Wiin ohjelmisto vaatii ajoittain päivitystä. Yksiköt toimitetaan jälleenmyyjille aina viimeisimmällä ohjelmistopäivityksellä. Ensimmäinen ohjelmistopäivitys WiiConnect24:n välityksellä teki joistakin konsoleista käyttökelvottomia, jolloin kuluttajien oli joko lähetettävä konsolinsa Nintendolle korjaukseen, jolloin menetetyt tallennukset palautettiin, tai vaihtaa se ilmaiseen korvaavaan yksikköön. Jälkimmäinen vaihtoehto oli nopeampi, mutta kuluttaja menetti tallennetun datansa.[45]
Tärkeimpiä kaikilla alueilla julkaistuja pelejä ovat muun muassa Super Mario Galaxy, The Legend of Zelda: Twilight Princess ja Metroid Prime 3: Corruption. Kolmannesta osapuolesta etenkin Ubisoft, THQ ja Capcom ovat julkaisseet useita pelejä Wiille. Electronic Arts puolestaan on ilmoittanut aikeistansa nousta Wiin toiseksi suurimmaksi kehittäjäksi heti Nintendon jälkeen.[46] EA on myös hankkinut pitkäaikaisen yhteistyöyrityksen Headgate Studiosin, joka keskittyy yksinomaan Wii-peleihin.[47] Vastaavasti Buena Vista Games perusti uuden studion, Fall Linen, joka keskittyy vain Nintendon uusimpiin konsoleihin. Studio kehittää pelejä Disneyn nimikkeistä.[48]
Wiin julkaisupelivalikoima kattoi Euroopassa 23 nimikettä, joista merkittävimpiä olivat The Legend of Zelda: Twilight Princess, Wii Sports, Wii Play ja Red Steel.[49] Pelivalikoima vaihteli alueittain, eikä esimerkiksi Wii Sports tullut Japanissa yhteenpakattuna Wiin kanssa. Nintendon ensimmäisen osapuolen peleistä Pokémon Battle Revolution julkaistiin vain Japanissa ja Excite Truck vain Amerikassa.
Wii on aluelukittu konsoli, joten sillä ei voi pelata muista maanosista tuotuja pelejä. Vaikka Perrin Kaplan alun perin kertoi Wiin olevan aluelukitsematon,[50] Nintendo of America ja Nintendo of Europe ovat kertoneet konsolin tukevan aluelukitusta.[51]
Wii-pelien jälleenmyyntikopiot on tallennettu DVD:n kaltaisille optisille levyille ja pakattu DVD-koteloihin. Nintendo GameCube-pelien tapaan koteloiden sivureunan alakulmaan on painettu vihreä kolmio.
Wii-pelien lisäksi Wiillä voi pelata Nintendo GameCube -pelejä ja Virtual Consolesta ladattuja klassikkopelejä.
Wii Minin ominaisuuksia on karsittu rajusti: konsolista puuttuu kokonaan GameCube-pelien tuki, WI-FI-tuki, Nintendo Shop Channel, Internet Channel ja verkkomonipelimahdollisuus sekä muut internet-yhteyttä tarvitsevat toiminnot. Wii Minin levyasema on konsolin päällä. Wii Minin julkaisupäivä oli 7. joulukuuta 2012 ja suositushinta 99 dollaria.[52]
Wii voitti vuoden 2006 E3-messuilla Game Critics Awardsin palkinnon parhaasta esityksestä ja laitteistosta.[53] Spike TV:n Video Games Award puolestaan myönsi konsolille palkinnon sen läpimurtoteknologiasta.[54] GameSpotin Best and Worst 2006 -palkintogaalassa Wii sai palkinnon parhaasta laitteistosta.[55] PC World -lehdessä Wii pääsi vuoden 2006 20 innovatiivisimman tuotteen listalle sijalle neljä.[56]
Palkintojen ja kehujen lisäksi Wii on saanut myös kritiikkiä Wii Remotesta ja laitteistostaan. Wiitä on kritisoitu kilpailijoihin nähden vähäisistä tehoista, minkä vuoksi se ei kykene samanlaiseen näyttävyyteen etenkään HDTV:n kanssa.[23] Free Radical Design on sanonut, että Wiin laitteistossa ei ole tarpeeksi tehoa pyörittämään heidän muille seitsemännen sukupolven konsoleille suunnittelemiaan pelejä.[57] GameSpotin Jeff Gerstmann on väittänyt Wii Remoten kaiuttimen tuottavan heikkolaatuista ääntä.[58] Factor 5:n toimitusjohtaja Julian Eggebrecht puolestaan on kritisoinut laitteiston äänipuolen olevan sukupolvelleen ala-arvoista, sanoen Wiin olevan lähinnä "GameCube1.5".[59] Eräs Frontline Studiosin johtopuolen työntekijöistä on myös kertonut, että suurimmat julkaisijat ovat varovaisia julkaisemaan yksinoikeuspelejä konsollille. Tämä perustuu havaintoon, jonka mukaan Nintendon käyttäjät eivät tue kolmansia osapuolia ensimmäisen osapuolen lailla.[60] Myös Wiin verkko-ominaisuudet ovat saaneet osakseen kritiikkiä. IGN:n Matt Casamassina sanoi Wiin verkkoliitettävyyttä yhtä epäintuitiiviseksi kuin Nintendo DS:n vastaavaa.[61]
Wiitä on myyty maailmanlaajuisesti 30. kesäkuuta 2015 mennessä 101,56 miljoonaa yksikköä, mikä tekee siitä seitsemännen sukupolven konsoleista eniten myydyimmän.[62]
Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.
* Luokka:Wi-Fi-laitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit