Harakka (purjelentokone)
Harakka II oli 1940-luvun Suomessa hyvin yleinen purjelennon alkeiskoulukone. Se oli rinteiltä kumiköysien sinkoamana liitävä avoin 1-paikkainen ylätaso.
Suomalaiset löysivät vuonna 1941 Petroskoin kaupungista neuvostoliittolaisen purjelentokoulun jäämistön. Sotasaaliiksi otettiin UC-3-liitokone, joka oli Jämijärvellä miltei käyttämätön niin kauan kuin koulun johtajana toimi U.B. Nissinen.
Sodan loputtua tästä Ryssä-nimen saaneesta lentokoneesta tehtiin kopio, joka sai nimen Harakka. Kone todettiin hyväksi alkeiskoulukoneeksi.
Tämän parannettu versio oli PIK Harakka II. Sen suunnittelivat lentotekniikan diplomi-insinööreiksi opiskelevat J.Nurmi, Raimo Häkkinen ja Juhani Heinonen. Koneesta tehtiin myös versio Harakka III.
Konetta hinattiin ilmaan myös autolla ja vintturilla. Se on puurakenteinen ja kangaspäällysteinen. Sen korjattavuus on hyvä.
Valkeakosken Ilmailukerhon Harakka II on esillä Tampere-Pirkkalan lentoasemarakennuksen aulassa. Kone on rakennettu vuonna 1949 ja oli tuon kerhon ensimmäinen lentokone. Sitä käytettiin 1960-luvun lopulle asti. Viimeinen lento sillä tehtiin 1. huhtikuuta 2000. Tässä ajassa sillä lennettiin noin 2500 lentoa, joiden yhteiskesto oli 53 tuntia. Tämä kuvaa hyvin liitokoneiden lentojen kestoa.
Jämijärven lentopaikan ilmailumuistohuoneessa on 1990-luvulla rakennettu Harakka II-liitokoneen kopio.
PIK-07 Luokka:Suomalaiset purjelentokoneet Luokka:1940-luvun purjelentokoneet