PlayStation 3
PlayStation 3 (viralliselta lyhenteeltään PS3) on kolmas Sony Computer Entertainmentin valmistama pelikonsoli, joka julkaistiin Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa marraskuussa 2006 ja Euroopassa maaliskuussa 2007. PlayStation 3 kilpaili Microsoftin Xbox 360:n ja Nintendon Wiin kanssa seitsemännen sukupolven pelikonsoleiden markkinoilla. Konsolin seuraaja PlayStation 4 saapui myyntiin 32 maassa marraskuussa 2013.[1]
PlayStation 3:n suurimmat erot sen edeltäjään, PlayStation 2:een, ovat verkko-ominaisuuksissa ja konsolin teknologiassa. Konsolin verkkopalvelun nimi on PlayStation Network. Muita PlayStation 3:n merkittäviä ominaisuuksia ovat konsolin monipuoliset multimediaominaisuudet, Cell-suoritin ja Full HD -teräväpiirtotuki. PlayStation 3 -pelit on tallennettu aluekoodittomille Blu-ray-levyille.[2]
Konsolia oli myyty lokakuuhun 2013 mennessä yli 80 miljoonaa kappaletta.[3][4]
Sony on ilmoittanut marraskuussa 2017 lopettavansa konsolin valmistuksen Japanissa.[5] Sivustot, kuten Independent, arvioivat, että valmistus loppuu myös muualla tämän jälkeen.[5]
Konsolin toimitukset Japanissa ovat päättyneet toukokuussa 2017.[3]
Sony Computer Entertainment paljasti PlayStation 3:n virallisesti suurelle yleisölle vuoden 2005 E3-messuilla 16. toukokuuta 2005. Laite ei ollut esillä kuitenkaan vielä toiminnallisessa muodossa, niin kuin ei myöskään vuoden 2005 Tokyo Game Show’ssa syyskuussa. Messuilla esiteltiin kuitenkin joitakin tulevia pelejä, kuten Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots, kehitystyökalujen ja Intel-pohjaisten tietokoneiden avulla. Myös esimallinnettua videomateriaalia näytettiin messuilla yleisölle. Perustuen tulevan laitteiston arvioituun suorituskykyyn videoilla esiteltiin, millaisia PlayStation 3:lle kehitettävät sovellukset, kuten pelit, saattaisivat olla. Niistä huomattavimpia olivat Final Fantasy VII:n ja Killzone 2:n tulevaa teknologiaa esittelevät videot. [6][7][8]
Laitteen ensimmäinen prototyyppi oli näytillä toukokuussa 2005. Se sisälsi kaksi HDMI-porttia, kolme Ethernet-porttia ja kuusi USB-porttia. Kun laitetta esiteltiin E3 2006 -messuilla, porttien määrä oli supistettu yhteen HDMI-porttiin, yhteen Ethernet-porttiin ja neljään USB-porttiin. Syy porttien poistoon oli todennäköisesti kustannusten alentaminen. Samalla laitteesta paljastettiin kaksi eri mallia: 20 ja 60 gigatavun mallit. Ainoastaan 60 gigatavun mallissa oli HDMI-portti, Wi-Fi-yhteys, Flash-kortinlukijat sekä kromikoristelu hopeisella logolla. Kummatkin mallit ilmoitettiin julkaistavaksi samaan aikaan maailmanlaajuisesti: 11. marraskuuta 2006 Japanissa ja 17. marraskuuta Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.
Sony Computer Entertainment julkaisi 1. huhtikuuta 2010 järjestelmäpäivityksen 3.21, joka poisti OtherOS-toiminnallisuuden PlayStation 3:sta[9]. Sony oli käyttänyt OtherOS:ää laitteen markkinoinnin alkuvuosina myydäkseen laitetta yleiskäyttöisenä tietokoneena[10]. Tämä sai aikaan vastalauseiden vyöryn, mikä huipentui useisiin oikeudenkäynteihin ja valituksiin kuluttajaviranomaisille, joista osa on yhä käsittelyn alla. Suomessa Kuluttajariitalautakunta suositti, että Sonyn tulisi maksaa yhdessä myyjän kanssa kuluttajille korvausta menetetystä toiminnallisuudesta.[11] Päätökset ovat vain suosituksia eivätkä sido oikeudellisesti, ja Sony kieltäytyi maksamasta hyvitystä.[12]
Sony ilmoitti tuovansa 3D:n laitteelle vuoden 2010:n aikana.[13] Myös useita 3D-Blu-ray-elokuvia oli saatavilla, ja niissä oli käytössä vääräväritekniikka (puna- tai magenda/vihreä-lasit)[14]. Sonyn tekniikan on arveltu käyttävän 120 Hz:n aitoa kenttäpäivitystä suljinlaseilla. Alkaen 1.4-versiosta HDMI:ssä on tuki 3D:lle, ja Sony toi vuonna 2010 käyttöjärjestelmäpäivityksen PlayStation 3:lle. Alan standardit, joita hyödynnetään 3D:ssä, eivät ole vielä vakiintuneet.
Sony Computer Entertainmentin, Toshiban ja IBM:n kehittämässä Cell-suorittimessa on yhdeksän 3,0 gigahertsin taajuudella toimivaa RISC-pohjaista ydintä. PlayStation käyttää vain seitsemää ydintä valmistuksen tehostamiseksi [15] Ytimistä seitsemän kappaletta on yksinkertaisempia signaalinkäsittelysuorittimia (SPE, Synergistic Processing Element), jotka hoitavat suuren osan laskennasta. Niitä ohjaa yksi yleiskäyttöinen pääprosessori, kaksisäikeinen POWER Processing Element (PPE). Kuusi SPE:tä on tarkoitettu pelien käyttöön, ja yksi on käyttöjärjestelmää varten.
Konsolin näytönohjain on NVIDIAn valmistama, Sony Computer Entertainmentin ja NVIDIAn yhdessä suunnittelema sekä NVIDIAn G70-arkkitehtuuriin (myös: NV47) perustuva PlayStation 3 -käyttöön räätälöity piiri nimeltään ”Reality Synthesizer” eli lyhyemmin RSX. RSX:n kellotaajuus on 550 megahertsiä, ja sillä on 256 megatavua omaa GDDR3-muistia, joka toimii 700 megahertsin kellotaajuudella. Transistoreja piirissä on 300 miljoonaa, ja se kykenee High Dynamic Range (HDR) -laskentaan sekä suurimpaan HDTV-tarkkuuteen.
Konsolissa on yhteensä 512 megatavua muistia. Puolet keskusmuistista, 256 megatavua, on 3,2 GHz:n nopeudella toimivaa XDR DRAMia, joka on Cell-prosessorin käytössä. Toiset 256 megatavua koostuu 700 megahertsin nopeudella toimivasta GDDR3 VRAMista, joka on varattu RSX-grafiikkaprosessorille, jolla on pääsy myös nopeampaan XDR DRAMiin.
Konsolissa on digitaalinen HDMI 1.3 -liitäntä sekä lisäksi analogiset S-Video, RGB, komponenttivideo ja komposiittivideo Multi-AV-liittimen kautta. Äänen voi kuljettaa HDMI:n yli 2-, 5.1- tai 7.1-kanavaisena PCM:nä, 5.1-kanavaisena Dolby Digitalina tai DTS:nä ja AAC:nä. Laitteen takapaneelissa on lisäksi optinen S/PDIF-liitin.
Verkkoon pääsee langallisesti Ethernet-portin ja suurimmassa osassa malleja langattomasti WLANin kautta. Konsolissa on myös liitännät Bluetooth 2.0 sekä USB 2.0 oheislaitteille. Bluetoothiin voi liittää seitsemän laitetta kerrallaan.[16]
PlayStation 3:sta on julkaistu monia malleja, jotka on ryhmitelty kiintolevyn koon mukaan. Konsolin julkaisussa tarjolla olivat 20 sekä 60 Gt:n kiintolevyllä varustetut mallit.
Pelikonsolista julkaistiin Euroopassa aluksi vain kalliimpi, 60 gigatavun kiintolevyllä varustettu malli. 60 Gt:n mallin erot 20 Gt:n malliin olivat 60-gigatavuisessa oleva WLAN sekä Secure Digital-, MultiMediaCard-, Memory Stick- ja Compact Flash -muistikorttipaikat etupaneelissa. 20 ja 60 gigatavun mallit olivat lisäksi myös yhteensopivia PlayStation 2 -pelien kanssa. 20 gigatavun mallin myynti lopetettiin 11. huhtikuuta 2007, eikä sitä julkaistu Euroopassa.
40 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa lokakuussa 2007 sekä Amerikassa ja Japanissa marraskuussa 2007. Mallissa oli kaksi USB-porttia muiden mallien neljän sijasta. Laitteesta puuttuvat lisäksi muistikortinlukijat ja tuki PlayStation 2 -peleille. Mallissa on paranneltu Blu-ray-soitin. Sony Computer Entertainment Europen johtaja David Reeves ilmoitti heinäkuussa 2008, että 40 gigan malli korvataan 80 gigan mallilla.
80 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa ja Amerikassa elokuussa 2008. Se korvasi pienemmän 40 gigatavun mallin. Kiintolevytilan suurenemisen lisäksi ohjain vaihdettiin DualShock 3 -ohjaimeen. Mallissa ei ole PlayStation 2 -pelien yhteensopivuutta eikä Flash-kortinlukijoita, ja siinä on vain kaksi USB-paikkaa.
160 gigatavun malli julkaistiin Euroopassa vuoden 2008 lokakuussa ja Amerikassa saman vuoden marraskuussa. Se vastaa 80 gigatavun mallia, vain kiintolevy on suurempi. Malli sisälsi noin 3–5 PlayStation Storesta ladattavaa peliä. Malli on poistunut myynnistä.
PlayStation 3:sta tuli myyntiin syyskuun 2009 alussa pienempikokoisempi CECH-2000-versio, joka tunnetaan myös nimellä PS3 Slim. Siinä on 120 gigatavun kiintolevy, ja se sisältää samat ominaisuudet kuin aiempi mallisto, mutta siinä ei ole tukea kolmannen osapuolen käyttöjärjestelmän asentamiseksi. Lisäksi levyn poistamiseen ja konsolin kytkemiseen päälle ja pois päältä käytetyt hipaisukytkimet on korvattu tavallisemmilla painikkeilla. Slimiin on lisätty Bravia Sync -toiminto, jolla se voidaan yhdistää Sonyn Bravia-televisioon. Toiminnon ollessa päällä television sammuttamisen jälkeen sammuu myös pelikonsoli, ja television ollessa valmiustilassa se käynnistyy, kun PlayStation 3 käynnistetään.
Syksyllä 2009 Slim-mallista tuli saataville myös 250 gigatavun versio ja vuonna 2010 320 gigatavun versio (CECH-3000)
Vuonna 2012 on julkaistu 500 gigatavun versio.[17] Britanniassa on ollut myös 12 gigatavun SSD-levyllä varustettu versio.[17] Vuoden 2012 CECH-4000 malleja kutsutaan SuperSlim-malleiksi, joissa levyasema on päältä ladattava.
SuperSlim-malleja on myyty 12, 250 ja 500 gigatavun tallennustilalla CECH-4000-, CECH-4200- ja CECH-4300-mallinumerosarjoilla.
Kaikissa malleissa on Bluray-asema. WLAN-tuki on kaikissa paitsi CECHB-mallisarjassa. Saman laitesukupolven malleja on ollut saatavilla eri kokoisilla kiintolevyillä, joita on listattu alla olevassa taulukossa kentässä ominaisuudet.
PlayStation 3 -konsoliin voi kytkeä enintään seitsemän ohjainta. LED-merkkivalo ilmaisee ohjainpaikat 5–7 kahdella valolla, koska valoja on vain neljä. Jos esimerkiksi ohjain on paikassa 6, valot 4 ja 2 palavat yhtä aikaa. Ohjaimessa on myös USB mini-B -liitin, jota pitkin ohjaimen akku ladataan. Ohjaimen akku kestää täydellä latauksella reilusti yli kymmenen tuntia. PlayStation 3 -ohjaimena voi myös käyttää useita kolmannen osapuolen ohjaimia, jotka kytketään USB-liittimellä.
PlayStation 3:n ohjain Sixaxis on samantyyppinen kuin PlayStation 2:ssa käytössä ollut DualShock 2, mutta siitä on tehty kevyempi ja langaton. Uusina piirteinä ohjaimessa ovat kiihtyvyyttä ja kallistusta mittaavat anturit. Analoginapit ovat saaneet lisää tarkkuutta entisestä kahdeksasta bitistä 10 bittiin. Kiihtyvyysantureiden takia Sixaxis-ohjaimesta jätettiin pois värinätoiminto.[21] Myöhemmin julkaistussa DualShock 3 -ohjaimessa tärinätoiminto kuitenkin palautettiin.
Ulkoisesti Sixasis poikkeaa hieman edeltäjästään DualShock 2:sta. Kaksi alinta päätynappia (R2 ja L2) ovat muuttuneet pitempiliikerataisiksi liipaisimiksi. Edessä on lisäksi neljä LED-merkkivaloa, joita käytetään ilmaisemaan, mitkä ohjaimet ovat langattomassa yhteydessä keskusyksikköön, ja tunnistamaan ohjaimet keskenään. Ohjaimen keskellä on pyöreä PS-nappi, jolla voi langattomasti kytkeä konsolista virrat pois ja päälle sekä tarkistaa ohjaimen akun tilan.
DualShock 3 -ohjain on ulkoisesti samanlainen kuin PlayStation 3:n alkuperäinen Sixaxis-ohjain, joskin ohjaimen tuotemerkki on muuttunut DualShock 3:ksi. Myös muilta ominaisuuksiltaan DualShock 3 on lähes identtinen, Sixaxis-ohjaimesta poiketen DualShock 3 sisältää tärinämoottorit. Moottorit tuovat ohjaimeen hieman lisää massaa.
DualShock 3 julkaistiin Japanissa marraskuussa 2007, Pohjois-Amerikassa huhtikuussa 2008 ja Euroopassa heinäkuussa 2008. Ohjain on aluevapaa, joten kaikkia ohjaimia voi käyttää muiden alueiden konsolien kanssa.
Sony esitteli maaliskuussa 2010 liikkeentunnistusohjaimen PlayStation 3:lle. PlayStation Move -liikkeentunnistusohjain toimii yhteistyössä Eye-kameran ja PlayStation 3:n kanssa.
Järjestelmä hahmottaa pelaajan liikkeet, kulmat ja sijainnin kolmiulotteisessa tilassa. Tämän pitäisi luoda tunteen siitä, että pelaaja on itse ”pelin sisällä”.
PlayStation Moven myynti aloitettiin Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa syyskuussa 2010.
Vakuutusyhtiö SquareTraden vuonna 2009 tekemän tutkimuksen mukaan PlayStation 3:n kahden vuoden vika-aste oli 10 prosenttia.[22] PlayStation 3 -konsoleiden vikojen määrä on kulutuselektroniikan normaaleiden vikamäärien rajoissa.[23]
BBC:n televisio-ohjelma Watchdog julkaisi syyskuussa 2009 tutkimuksen, jonka mukaan PlayStation 3:n yellow light of death (”keltainen kuolemanvalo”) -ongelma koskee noin puolta prosenttia Isossa-Britanniassa myydyistä konsoleista. Keltainen valo ilmaisee laitteistovikaa, joka tekee järjestelmästä käyttökelvottoman. Ohjelma huomioi vian ilmaantuvan yleensä 1,5–2 vuoden käytön jälkeen, jolloin vuoden takuu on jo umpeutunut ja konsolinomistajan on maksettava Sonylle saadakseen kunnostetun konsolin.[24] Sony Computer Entertainmentin varatoimitusjohtaja Ray Maguire kritisoi ohjelmaa ja sen mahdollista yritystä vahingoittaa Sonyn ja PlayStationin brändiä. Hän totesi myös, etteivät ohjelman testaamat kolme konsolia ole riittävä todiste valmistusviasta.[25][26]
Monet alkuperäisen PlayStation 3 -konsolimallin omistajista havaitsivat 1. maaliskuuta 2010 virheitä, jotka liittyivät järjestelmän sisäiseen kelloon. Virheellä oli monia ilmenemismuotoja. Alun perin ongelma vaikutti olevan kykenemättömyys yhdistää PlayStation Networkiin. Ongelman perimmäinen syy ei kuitenkaan ollut PlayStation Network, sillä käyttäjät, jotka eivät koskaan olleet pelanneet verkossa, eivät pystyneet pelaamaan kovalevylle tallennettuja pelejä tai käyttämään järjestelmäteemoja. Samalla monien käyttäjien järjestelmän kellonajaksi muuttui 31. joulukuuta 1999.[27]
Näytölle ilmestyvä virhekoodi oli tavallisesti 8001050F, ja sen saaneet käyttäjät eivät pystyneet kirjautumaan sisään, pelaamaan pelejä, käyttämään dynaamisia teemoja ja katselemaan tai synkronoimaan palkintoja.[28] Ongelma koski vain ensimmäisen, toisen ja kolmannen sukupolven PlayStation 3 -järjestelmiä eikä Slim-malleja niiden erilaisen kellolaitteiston vuoksi.
Sony vahvisti virheet ja antoi lausunnon: ”Kartoitamme ongelmaa ja jatkamme töitä palauttaaksemme palvelun kaikille.”[29] Maaliskuun toiseen päivään mennessä alkuperäisen PlayStation 3 -konsolimallin omistajat pystyivät jälleen yhdistämään PlayStation Networkiin, eikä kello enää ilmoittanut ajaksi 31. joulukuuta 1999.[30] Sony ilmoitti, että ongelman kokeneet mallit havaitsivat vuoden 2010 virheellisesti karkausvuodeksi binäärikoodin desimaalin esitysmuodossa olleen virheen vuoksi.[31][32] Joidenkin käyttäjien piti kuitenkin päivittää kello käsin tai hakea uusi aika verkosta.
Sony julkaisi kesäkuussa 2010 järjestelmäpäivityksen 3.40, joka paransi tapaa, jolla järjestelmän kello huomioi karkausvuodet.[33]
PlayStation 3:n versio Sonyn XrossMediaBarista sisältää yhdeksän vaakatasoista saraketta, joista löytyy konsolin kaikki toiminnot. Valikot ovat järjestyksessään seuraavat: käyttäjät, asetukset, kuvat, musiikki, videot, pelit, verkko, PlayStation Network ja ystävät. Käyttöliittymä on samankaltainen kuin PlayStation Portablessa. PlayStation 3:een voi tehdä hallitsija- eli master-käyttäjätunnuksia sekä toissijaisia eli sub-tunnuksia.
Laitteella voi katsoa teräväpiirtokuvia diaesityksenä musiikin kanssa tai ilman, soittaa omia musiikkikappaleita ja kopioida musiikkia kovalevylle sekä katsoa teräväpiirtovideoita ja -elokuvia. Konsoliin voi myös liittää USB- tai Bluetooth-hiiren sekä näppäimistön, ja konsolista löytyy verkkoselain, jonka avulla voi ladata joitakin tiedostoja internetistä. Ystävät-valikko antaa mahdollisuuden lisätä ja estää toisia käyttäjätunnuksia kaverilistalle, viestien lähettämisen sekä chatin kuulokemikrofonin ja PlayStation Eye- tai EyeToy-web-kameran kautta. PlayStation Network -valikosta löytyy PlayStation Store -verkkokauppa sekä PlayStation Home -verkkopalvelu.
Terra Soft Solutions julkaisi[34] marraskuussa 2006 [35] PlayStation 3:n käyttämälle Cell-prosessorille nimenomaisesti suunnitellun[36] Fedora Core 5 -pohjaisen Linux-käyttöjärjestelmän Yellow Dog Linuxin, jonka voi asentaa PlayStation 3:n kiintolevylle. Käyttöjärjestelmän voi ladata ilmaiseksi internetistä tai ostaa DVD:llä. Toimitettava kerneliversio on 2.6.16. Lisäksi mukaan tulee muita ohjelmia, kuten Mozilla Firefox, Mozilla Thunderbird ja OpenOffice.org, Cell SDK, GCC 3.4.4 sekä muita tarkemmin määrittelemättömiä ohjelmointityökaluja sekä video- ja internetohjelmia.[37] Ikkunamanagerina YDL käyttää E17:ää, joka valittiin muun muassa sen pienten resurssivaatimusten takia.[38]
Linuxin avulla voi asentaa Windows XP- tai Vista-käyttöjärjestelmän, mutta Windows-pohjaiset käyttöjärjestelmät ovat kuitenkin käytännössä käyttökelvottomia. Windows ei tue Cell-suorittimen arkkitehtuuria, ja näin ollen sen täytyy Linuxin alaisuudessa emuloida kokonaista x86-suoritinta, mikä taas johtaa todella kehnoon suorituskykyyn.[39]
Linuxin käyttö ei ole mahdollista syyskuussa 2009 julkaistussa Playstation 3 Slim -mallissa. Järjestelmäpäivitys 3.21 poisti Install Other OS -toiminnallisuuden myös vanhoista malleista.[40]
Konsolin voi yhdistää PlayStation Network -verkkopalveluun[41]. Sony Computer Entertainment julkisti palvelun vuoden 2006 PlayStation Business -tapahtumassa Tokiossa. Sony Computer Entertainment myös vahvisti, että palvelu tulee aina olemaan yhteydessä, se on ilmainen ja se sisältää verkkopelimahdollisuuden. Kun palvelu käynnistettiin, rekisteröityminen oli mahdollista vain PlayStation 3:n ja PlayStation Portablen kautta. Tämä on sittemmin muutettu, ja kirjautuminen on mahdollista myös tietokoneen kautta PlayStation Networkin sivuilla.
Tokyo Game Showssa 21. syyskuuta 2006 paljastettiin, että käyttäjillä tulee olemaan mahdollisuus ladata joitakin PlayStation- ja PlayStation 2 -pelejä PlayStation Networkista. Ensin ladattaviksi tulivat pienimmänkokoiset pelitiedostot.
Toukokuussa 2007 Sony julkisti PlayStation Network Card -kortit, jotka olivat ikään kuin sähköistä rahaa, jota voitiin käyttää ostoksiin. PlayStation Network -lipukkeita, joiden arvot ovat 1000, 3000, 5000 ja 10000 jeniä, voi ostaa Japanista joistakin kaupoista. Jokainen lipuke sisältää 12 merkkiä sisältävän koodin, jonka voi syöttää PlayStation Networkiin ja näin laittaa rahaa virtuaalilompakkoon. PlayStation Network Cardit saapuivat kesällä 2007 myös Etelä-Koreaan, Hongkongiin ja Taiwaniin, ja ne tulivat myös Pohjois-Amerikkaan keväällä 2008. Japanin lipukkeiden sijaan PlayStation Network Cardit olivat näissä maissa kortteja, mutta ne toimivat muuten samoin kuin Japanissakin. Eurooppaan kortit tulivat myyntiin syksyllä 2009.
Pelijulkaisijat voivat periä omia maksuja MMORPG-peleistä. Lisäksi PlayStation Networkiin kuuluvasta PlayStation Store -verkkokaupasta voi ostaa maksullista sisältöä, kuten lisäpaketteja peleihin, elokuvia ja musiikkia sekä aiempien PlayStationeiden pelejä. Maksullisen sisällön ohella tarjolla on myös ilmaista sisältöä.[42]
Huhtikuussa 2011 PlayStation Network hakkeroitiin, minkä seurauksena Sony sulki Networkin ja laittoi sen huoltoon. Sony palautti PlayStation Networkin toimintaan noin kuukauden kuluttua. Yhteensä 77 miljoonan käyttäjän tietoja katosi tietomurron yhteydessä. Hakkeroitujen tietojen mukana lähti muun muassa käyttäjien luottokorttitietoja.
PlayStation 3:n Pohjois-Amerikan julkaisun yhteydessä julkaistiin 14 peliä, ja ennen vuoden loppua julkaistiin vielä kolme lisää. Pohjois-Amerikan ensimmäisen myyntiviikon jälkeen vahvistettiin, että parhaiten myynyt julkaisupeli oli ollut Insomniac Gamesin Resistance: Fall of Man, joka sai myös myönteisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi IGN ja GameSpot kehuivat peliä ja nostivat sen vuoden 2006 parhaaksi PlayStation 3 -peliksi. Muutamat pelit, kuten The Elder Scrolls IV: Oblivion ja F.E.A.R., eivät ehtineet julkaisuun vaan myöhästyivät vuoden 2007 alkuun. Japanin julkaisussa parhaiten myynyt peli oli puolestaan Ridge Racer 7, mutta myös Mobile Suit Gundam: Crossfire myi hyvin. PlayStation 3 julkaistiin Euroopassa 24 pelin valikoimalla. Mukana oli myös pelejä, joita ei ollut tarjolla aiemmissa julkaisuissa, kuten MotorStorm, Virtua Fighter 5 ja Formula One Championship Edition. Resistance: Fall of Man ja MotorStorm olivat vuoden 2007 myydyimmät PS3-pelit. Molemmat saivat odotetusti jatko-osat Resistance 2 ja MotorStorm: Pacific Rift.
Vuoden 2007 E3-pelimessuilla heinäkuussa Sony Computer Entertainment näytti monia tulevia PlayStation 3 -pelejään, kuten Heavenly Sword, Lair, Ratchet & Clank: Tools of Destruction, Warhawk ja Uncharted: Drake’s Fortune, jotka kaikki ilmestyivät loppuvuodesta 2007. Näytteillä oli myös lukuisia nimikkeitä, jotka oli tarkoitus julkaista vuosina 2008 ja 2009. Näistä merkittävimpiä olivat Killzone 2, Infamous, Gran Turismo 5 Prologue ja LittleBigPlanet. Joitakin ulkopuolisten studioiden pelejä oli myös nähtävillä, esimerkkeinä Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots, Grand Theft Auto IV, Call of Duty 4: Modern Warfare ja Resident Evil 5. Final Fantasy XIII ja Final Fantasy Versus XIII näytettiin Tokyo Game Showssa lokakuussa 2007, sillä ne olivat suunnattu erityisesti japanilaisille markkinoille.
Myöhemmin Sony Computer Entertainment alkoi julkaista parhaiten myyneistä peleistään edullisempia versioita, jotka tunnetaan Euroopassa Platinum-peleinä (kuten PlayStation 2:lla), Amerikassa Greatest Hits -nimikkeellä ja Aasiassa PlayStation 3 the Best -nimikkeellä.
Kesäkuun 2010 loppuun mennessä PlayStation 3:n pelejä oli myyty yhteensä noin 290 miljoonaa kappaletta.[43]
Konsolille oli julkaistu 4332 peliä vähittäismyynnissä vuoden 2013 loppuun mennessä.[4]
Kaikki laitteiden TRC:tä (Technical Requirements Checklist) noudattavat PlayStation, PlayStation Portable ja PlayStation 2 -pelit ovat pelattavissa vain konsolin vanhemmilla versioilla.[44] Vanhempien PlayStationeiden muistikortit eivät käy suoraan PlayStation 3:een, ja niitä varten täytyy ostaa erillinen adapteri. PS2-ohjaimet voi liittää PS3:een kaapelin avulla.
PlayStation 3:n alkuvaiheen tuotantokustannusten arvioitiin olevan noin 805,85 dollaria 20 gigan mallille ja 840,35 dollaria 60 gigan mallille. Malleja myytiin kuitenkin 499 dollarin ja 599 dollarin hinnoilla, mikä tarkoitti sitä, että jokainen konsoli myytiin arviolta 250 dollarin tappiolla. Tämän seurauksena Sony Computer Entertainmentin peliosasto ilmoittikin, että heidän maaliskuussa 2007 päättyneen tilivuotensa tulos oli 232,3 miljardia jeniä (1,97 miljardia dollaria) tappiolla. Huhtikuussa 2007 eli pian sen jälkeen, kun nämä tulokset olivat julkistettu, Sony Computer Entertainmentin johtaja Ken Kutaragi ilmoitti jäävänsä eläkkeelle ja poistuvansa tehtävistään. Jotkin uutislähteet, kuten The Times ja The Wall Street Journal, raportoivat, että tämä johtui PlayStation 3:n huonoista myynneistä. Sony Computer Entertainment kertoi kuitenkin, että Kutaragi oli suunnitellut vetäytymistä jo kuusi kuukautta ennen poistumistaan.
Tammikuussa 2008 Sony Computer Entertainmentin toimitusjohtaja Kaz Hirai ilmoitti, että konsoli saattaa alkaa tehdä voittoa vuoden 2009 alkuun mennessä. Hän sanoi, että ”seuraava tilivuosi alkaa huhtikuussa (2008), ja jos voimme yrittää saavuttaa voittotavoitteemme, niin se olisi hieno asia” ja että ”voiton tuottaminen ei ole ensisijainen saavutus, mutta siihen pyrimme”[51]. Analyytikkoryhmä Nikko Citigroup ennusti, että laite saattaisi tuottaa voittoa jo elokuuhun 2008 mennessä. Tammikuussa 2009 Sony Computer Entertainment ilmoitti, että heidän peliosastonsa oli voitolla siitäkin huolimatta, että konsolia myytiin vielä tappiolla. Heinäkuussa 2008 Kaz Hirai kertoi haastattelussa, että hänen tavoitteensa on myydä 150 miljoonaa PlayStation 3:a yhdeksän vuoden aikana. Tämä ylittäisi PlayStation 2:n yhdeksän vuoden myynnit, jotka olivat 140 miljoonaa.
Tuotantokustannukset ovat laskeneet merkittävästi siitä, mitä ne olivat konsolin julkaisussa. PlayStation 2 -emulaattorin eli Emotion Enginen poistaminen PlayStation 3:sta ja muiden osien halpeneminen ovat olleet osana konsolin halpenemisessa. Cell-prosessorin tuottaminen on halventunut merkittävästi 65 nanometrin kehittämistekniikkaan siirtymisen vuoksi, ja Blu-ray-diodien valmistus on tullut myös halvemmaksi. Yhden konsolin valmistaminen maksoi tammikuussa 2008 noin 400 dollaria.
Luokka:Sonyn pelikonsolit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit