Oscar-palkinto
Oscar-palkinnot ( ’akatemian palkinnot’) eli ”Oscarit” (engl. Oscars) ovat Yhdysvaltain elokuva-akatemian (Academy of Motion Picture Arts and Sciences) vuosittain jakamia palkintoja, joita jaetaan eri kategorioissa vuoden parhaille elokuville ja näiden tekijöille. Nimitys Oscar tulee palkintoina olevasta miestä esittävästä patsaasta, jota nimitetään Oscariksi. Nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta ensimmäinen viittaus palkintoon Oscarina tehtiin vuonna 1934.[1][2] Palkintojen saajat äänestetään akatemian jäsenten kesken. Jäseniä on yli 6000.[3]
Elokuva-akatemia perustettiin vuonna 1927 ja ensimmäiset palkinnot jaettiin Hollywood Roosevelt -hotellissa 16. toukokuuta 1929. Jännitystä tapahtumassa ei juuri ollut, koska voittajat oli ilmoitettu jo kolme kuukautta etukäteen.[4]
Yksi elokuva on voittanut enimmillään yksitoista palkintoa. Tähän saavutukseen on yltänyt vain kolme elokuvaa: Ben-Hur (1959), Titanic (1997) ja Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003).[5]
Vuoden 2019 Oscar-gaala järjestetään 24. helmikuuta.
Oscar-patsas on tehty britanniumista, joka on silattu kullalla. Patsas seisoo mustalla metallijalustalla, ja on 34 senttimetriä korkea ja painaa 3,85 kilogrammaa. Patsas kuvaa ristiretkeilijän miekkaa pitävää ritaria filmikelan päällä. Tarinan mukaan Cedric Gibbons suunnitteli patsaan muistioonsa kokouksen aikana.[6][7]
Patsaan nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta usein sen väitetään saaneen nimensä elokuva-akatemian kirjastonhoitaja Margaret Herrickiltä, joka huomautti patsaiden näyttävän hänen Oscar-sedältään. Toisen tarinan mukaan Bette Davis nimesi sen ensimmäisen miehensä mukaan, koska se näytti niin paljon häneltä.[8][9]
Oscar-voittaja tai hänen perijänsä ei saa myydä patsasta, ellei ensin tarjoa sitä takaisin elokuva-akatemialle. Jos Oscar-voittaja ei suostu tuohon sopimukseen, akatemia pitää patsaan itsellään.[10][11]
Tärkeimmät palkinnot jaetaan televisiossa suorana lähetettävässä seremoniassa. Dolby-teatterissa (entinen Kodak-teatteri)[12][13] tapahtuva seremonia pidetään yleensä maaliskuussa, kuusi viikkoa ehdokkaiden julkistamisen jälkeen. Kutsuvieraat saapuvat paikalle kuuluisaa punaista mattoa pitkin pukeutuneena kuuluisimpien muotisuunnittelijoiden suunnittelemiin vaatteisiin, mikä on tehnyt tapahtumasta merkittävän myös muotimaailman kannalta.[14][15][16]
Päästäkseen ehdokkaaksi elokuvan ensimmäinen Los Angelesissa esitettävä näytös täytyy järjestää kyseisen vuoden aikana. Lyhytelokuvakategorioita lukuun ottamatta elokuvan täytyy myös olla kokopitkä (vähintään 40 minuuttia).[17]
Elokuva-akatemian eri alojen jäsenet nimittävät oman alansa ehdokkaat. Esimerkiksi näyttelijät siis valitsevat näyttelijäehdokkaat, ja ohjaajat ohjaajaehdokkaat. Parhaan elokuvan ehdokkuuksista äänestävät kuitenkin kaikki akatemian jäsenet. Voittajat valitaan toisella kierroksella, jolla kaikki jäsenet saavat äänestää kaikkien kategorioiden ehdokkaita.[18][19]
Vuoteen 1935 saakka äänestäjät saivat valita oman ehdokkaansa myös valmiin ehdokaslistan ulkopuolelta. Ainoa ehdokasluettelon ulkopuolinen Oscar-palkinnon saanut on Hal Mohr, joka palkittiin Kesäyön unelman kuvauksesta vuonna 1935.[20]
Erikoispalkintokategorioissa ei nimetä ehdokkaita, ja niiden voittajia eivät päätä elokuva-akatemian jäsenet vaan erilliset komiteat.
Elokuva (1928–) Miespääosa (1928–) Miessivuosa (1936–) Naispääosa (1928–) Naissivuosa (1936–) Animaatioelokuva (2001–) Lavastus (1928–) Kuvaus (1928–) Puvustus (1948–) Ohjaus (1928–) Dokumentti Lyhytdokumentti Leikkaus (1935–) Vieraskielinen elokuva (1947–) Maskeeraus (1981–) Musiikki (1934–) Kappale (1934–) Sovitettu käsikirjoitus (1928–) Alkuperäinen käsikirjoitus (1940–) Lyhytanimaatio (1931–) Lyhytelokuva (1932–) Äänitehosteet (1963–) Äänitys (1930–) Erikoistehosteet (1939–)
Kunniapalkinto (1928–) Erityinen saavutus Tieteellisen tai teknisen saavutuksen Oscar-palkinto (1931–) Irving G. Thalbergin muistopalkinto (1938–) Jean Hersholtin humanitaarinen palkinto Gordon E. Sawyerin palkinto
Avustava ohjaaja (1933–1937) Tanssiohjaus (1935–1937) Lavastustehosteet (1928) Sovitettu musiikki Värillinen lyhytelokuva (1936–1937) Kahden kelan lyhytelokuva (1936–1956) Uutislyhytelokuva (1932–1935) Alkuperäinen tarina (1928–1956) Otsikkokirjoitus (1928) Ainutlaatuinen ja taiteellinen tuotannon laatu (1928)
Nuorisopalkinto (1934–1960)
Kun Oscarit jaettiin ensimmäistä kertaa, parhaan ohjauksen palkinto jaettiin erillisissä draama- ja komediaelokuvien kategorioissa.[4] Joinakin vuosina parhaan musiikin palkinto on samalla tavoin jaettu erikseen draama- ja komediaelokuvien kesken.[22] Nykyään musiikista on mahdollista jakaa palkinnot parhaasta alkuperäisestä sävellyksestä, partituurista ja musikaalista.[21] 1930-luvulta lähtien vuoteen 1968 asti parhaan kuvauksen, lavastuksen ja puvustuksen palkinnot jaettiin erikseen mustavalkoisille ja värillisille elokuville.[23]
Ben-Hur (1959) Titanic (1997) Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (The Lord of the Rings: Return of the King, 2003)
West Side Story (1961)
Gigi (1958) Viimeinen keisari (The Last Emperor, 1987) Englantilainen potilas (The English Patient, 1996)
Tuulen viemää (Gone with the Wind, 1939) Täältä ikuisuuteen (From Here to Eternity, 1953) Alaston satama (On the Waterfront, 1954) My Fair Lady (1964) Cabaret (1972) Gandhi (1982) Amadeus (1984) Slummien miljonääri (Slumdog Millionare, 2008)
Kulje tietäni (Going My Way, 1944) Parhaat vuodet (The Best Years of Our Lives, 1946) Kwai-joen silta (The Bridge on the River Kwai, 1957) Arabian Lawrence (Lawrence of Arabia, 1962) Panssarikenraali Patton (Patton, 1970) Puhallus (The Sting, 1973) Minun Afrikkani (Out of Africa, 1985) Tanssii susien kanssa (Dances with Wolves, 1990) Schindlerin lista (Schindler's List, 1993) Rakastunut Shakespeare (Shakespeare in Love, 1998) Gravity (2013)
Rouva Miniver (Mrs. Miniver, 1942) Kaikki Eevasta (All About Eve, 1950) Pariisin lumoissa (An American in Paris, 1951) Paikka auringossa (A Place in the Sun, 1951) Kunnian mies (A Man for All Seasons, 1966) Oliver! (1968) Kummisetä, osa II (The Godfather Part II, 1974) Tähtien sota (Star Wars, 1977) Forrest Gump (1994) Chicago (2002) The Hurt Locker (2008) Mad Max: Fury Road (2015) La La Land (2016)
Viisi tärkeintä Oscaria ovat: Paras elokuva, Paras ohjaus, Paras miespääosa, Paras naispääosa ja Paras käsikirjoitus. Vain kolme elokuvaa on palkittu niillä kaikilla;
Tapahtui eräänä yönä (It Happened One Night, 1934) Yksi lensi yli käenpesän (One Flew Over the Cuckoo's Nest, 1975) Uhrilampaat (The Silence of the Lambs, 1991)
Oscar-gaalassa menestyneiden elokuvien jatko-osat eivät ole usein menestyneet gaalassa hyvin. Tähän on listattu vain ne elokuvasarjat, jonka elokuvista vähintään kaksi on voittanut Oscar-palkintoja. Vain kaksi jatko-osaa on voittanut parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja ne ovat Kummisetä osa II (1980) ja Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003).
Taru sormusten herrasta (2001–2003), 17 Oscar-palkintoa Kummisetä (1972–1990), 9 Oscar-palkintoa Tähtien sota (alkuperäinen trilogia 1977–1983), 7 Oscar-palkintoa
Eniten henkilökohtaisia Oscareita on kerännyt Walt Disney, 26 kappaletta. Eniten Oscareita naispäänäyttelijänä voittanut on Katharine Hepburn (paras naispääosa vuosina 1934, 1968, 1969 ja 1982).[24] Eniten Oscareita miespäänäyttelijänä voittanut on Daniel Day-Lewis (paras miespääosa vuosina 1990, 2007 ja 2012). Eniten ehdokkuuksia kerännyt naisnäyttelijä on Meryl Streep 20 kappaleella.[25] Hän on voittanut kolmesti.
Kaikkien aikojen vanhin Oscar -voittaja on Christopher Plummer. Hän voitti parhaan miessivuosan palkinnon roolistaan Beginners -elokuvasta ollessaan 82-vuotias.[26] Nuorimpana näyttelijä-Oscarin on voittanut Tatum O’Neal ollessaan kymmenvuotias. Hän sai parhaan naissivuosan palkinnon elokuvasta Paperikuu vuonna 1973.[27] Kathryn Bigelow voitti vuonna 2010 ensimmäisenä naisohjaajana parhaan ohjaajan Oscar-palkinnon elokuvastaan The Hurt Locker.[28] Peter Finch (paras miespääosa elokuvassa Kasvot kuvaruudussa 1977) ja Heath Ledger (paras miessivuosa elokuvassa Yön ritari) ovat ainoat kuolemansa jälkeen palkitut näyttelijät.[29] Isä Henry Fonda voitti ainoan Oscarinsa (miespääosa elokuvassa Kultalampi 1982) kun tytär Jane Fonda oli jo voittanut kaksi Oscaria (1971 ja 1978). Henry ja Jane olivat ensimmäinen isä ja tytär, jotka oli ehdolla samana vuonna (1982).[30]
Äänitarkkailija Kevin O’Connell on ollut ehdokkaana 19 kertaa eikä ole voittanut yhtään Oscaria. Peter O’Toole on ainoa näyttelijä, joka on ollut kahdeksan kertaa ehdolla voittamatta kertaakaan. Hän sai elämäntyö-Oscarin vuonna 2003.[31] Elokuvilla Käännekohta (1977) ja Häivähdys purppuraa (1985) oli 11 ehdokkuutta, mutta ne eivät voittaneet yhtään palkintoa.[32]
Kun Ingmar Bergmanin elokuva Fanny ja Alexander voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin vuonna 1983, palkinnon vastaanotti elokuvan tuottaja Jörn Donner yhdessä Bergmanin vaimon Ingrid von Rosenin kanssa, koska Bergman itse ei saapunut paikalle[33].
Tekniikan tohtori Janne Kontkanen vastaanotti ”teknisen Oscarin” kehittämästään 3D-teknologiasta vuonna 2014[34]. Vuonna 2017 parhaiden erikoistehosteiden sarjan voitti Viidakkokirja-elokuva, jonka visuaalisten tehosteiden toteutukseen osallistui suomalainen Tommi Saaristoranta[35].
Aki Kaurismäen Mies vailla menneisyyttä oli ensimmäisenä suomalaisena elokuvana ehdolla Oscarin voittajaksi parhaan vieraskielisen elokuvan sarjassa vuonna 2002[33][36].
Vuonna 2014 Selma Vilhusen Pitääkö mun kaikki hoitaa? kilpaili parhaan lyhytelokuvan sarjassa[34].
1973 Maa on syntinen laulu (ohjaus: Rauni Mollberg) 1980 Tulipää (ohjaus: Pirjo Honkasalo ja Pekka Lehto) 1981 Pedon merkki (ohjaus: Jaakko Pakkasvirta) 1984 Pessi ja Illuusia (ohjaus: Heikki Partanen) 1986 Tuntematon sotilas (ohjaus: Rauni Mollberg) 1987 Lumikuningatar (ohjaus: Päivi Hartzell) 1990 Talvisota (ohjaus: Pekka Parikka) 1993 Ripa ruostuu (ohjaus: Christian Lindblad) 1995 Kivenpyörittäjän kylä (ohjaus: Markku Pölönen) 1996 Kauas pilvet karkaavat (ohjaus: Aki Kaurismäki) 1997 Neitoperho (ohjaus: Auli Mantila) 1998 Kuningasjätkä (ohjaus: Markku Pölönen) 1999 Häjyt (ohjaus: Aleksi Mäkelä) 2000 Seitsemän laulua tundralta (ohjaus: Anastasia Lapsui ja Markku Lehmuskallio) 2001 Joki (ohjaus: Jarmo Lampela) 2002 Mies vailla menneisyyttä (ohjaus: Aki Kaurismäki) 2003 Näkymätön Elina (ohjaus: Klaus Härö) 2004 Lapsia ja aikuisia – kuinka niitä tehdään? (ohjaus: Aleksi Salmenperä) 2005 Äideistä parhain (ohjaus: Klaus Härö) 2006 Laitakaupungin valot (ohjaus: Aki Kaurismäki) 2007 Miehen työ (ohjaus: Aleksi Salmenperä) 2008 Tummien perhosten koti (ohjaus: Dome Karukoski) 2009 Postia pappi Jaakobille (ohjaus: Klaus Härö) 2010 Miesten vuoro (ohjaus: Joonas Berghäll) 2011 Le Havre (ohjaus: Aki Kaurismäki) 2012 Puhdistus (ohjaus: Antti Jokinen) 2013 Oppipoika (ohjaus: Ulrika Bengts) 2014 Betoniyö (ohjaus: Pirjo Honkasalo) 2015 Miekkailija (ohjaus: Klaus Härö) 2016 Hymyilevä mies (ohjaus: Juho Kuosmanen)[38] 2017 Tom of Finland (ohjaus: Dome Karukoski)[36] 2018 Armomurhaaja (ohjaus: Teemu Nikki)
Luettelo postuumeista Oscar-palkinnon voittajista ja ehdokkaista Luokka:Oscar-gaalat Luokka:Oscar-palkitut Hollywood
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit