Valkoinen talo
Valkoinen talo () on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva Yhdysvaltain presidentin virka-asunto ja pääasiallinen työpaikka. Valkoinen talo on valkoiseksi maalattu, uusklassista tyyliä edustava, hiekkakivestä rakennettu kartano. Se koostuu presidenttiperheen kotina toimivasta vuonna 1800 käyttöön otetusta keskusrakennuksesta sekä myöhemmin valmistuneista länsi- ja itäsiivestä. Keskusrakennuksen suunnitteli arkkitehti James Hoban. Keskusrakennuksessa on neljä maanpäällistä ja kaksi maanalaista kerrosta.
Presidentin työpaikkana käsitettä ”Valkoinen talo” käytetään myös metonyymisesti kuvaamaan presidentin hallintoa.
Ennen Valkoisen talon rakentamista Yhdysvaltain presidentti oli asunut New Yorkissa ja Philadelphiassa. Ajatuksen Yhdysvaltain presidentin virallisesta asuintalosta esitti maan hallitus 1789. Seuraavana vuonna asunto säädettiin asuinpaikka-asetuksessa (Residence Act), joka määräsi liittovaltion pysyvän pääkaupungin perustamisesta. Kaupunki nimettiin Washingtoniksi ensimmäisen presidentin George Washingtonin mukaan.[1]
George Washington valitsi taiteilijan ja insinöörin Pierre Charles L’Enfantin kanssa rakennuksen paikan 1791.[2] Suunnittelusta järjestettiin kilpailu, jonka voitti irlantilaissyntyinen arkkitehti James Hoban. Hoban käytti talon mallina irlantilaista Leinsterin herttuan taloa, joka oli vähemmän palatsimainen kuin suunnittelukilpailun muut ehdotukset. Rakennus tehtiin hiekkakivestä, ja siinä on vaikutteita palladiolaisesta arkkitehtuurista.[3]
Rakennuksen nurkkakivi muurattiin 1792. Kahdeksan vuotta myöhemmin vuonna 1800 presidentti John Adams muutti vaimoineen taloon sen ollessa yhä keskeneräinen.[4] Talo kalkittiin valkoiseksi vuonna 1798, jotta huokoisesta kivestä rakennetut seinät eivät jäätyisi. Myöhemmin seinät maalattiin valkoisiksi.[5]
Vuoden 1812 sodassa vuonna 1814 brittijoukot sytyttivät talon tuleen. Suunnittelija James Hoban pestattiin korjaamaan rakennus, ja vuonna 1817 presidentti James Monroe muutti siihen. Hänen hallintoaikanaan 1824 rakennettiin eteläinen portiikki ja Andrew Jacksonin aikana 1829 pohjoinen portiikki. Vuosisadan loppupuolella tehtiin useita suunnitelmia laajentaa presidentin rakennusta tai rakentaa kokonaan uusi talo presidentille, mutta suunnitelmat eivät toteutuneet.[4] Valkoinen talo oli Yhdysvaltain suurin talo vielä sisällissodan päättymisenkin jälkeen 1865.[2]
Rakennuksesta käytettiin alkuaikoina nimityksiä Presidential Palace (”Presidentin palatsi”), Presidential Mansion (”Presidentin kartano”) ja Executive Mansion (”Johtajan kartano”).[4] Myös nimeä ”Valkoinen talo” oli käytetty jo viimeistään vuonna 1812. Valkoinen talo -nimen virallisti presidentti Theodore Roosevelt vuonna 1901.[5][4] Roosevelt remontoi rakennuksen vuonna 1902 ja samalla siirsi presidentin työtilat toisesta kerroksesta uuteen länsisiipeen. Hänen seuraajansa William Howard Taft rakennutti länsisiipeen ensimmäisen Oval Officen presidentin työhuoneeksi. Presidentti Harry S. Truman teetti rakennukselle perusteellisen remontin, ja rakennus otettiin uudelleen käyttöön 1952.[4]
Moni presidentti on remontoinut ja uusinut Valkoista taloa viime vuosikymmeninä. Kennedyt uusivat keskusrakennusta 1960-luvun alussa laajasti, ja Nixon laajensi länsisiiven kokous- ja lehdistötiloja. Myös George W. Bushin aikana remontoitiin ja laajennettiin länsisiiven tiloja.[6]
Keskusrakennus (Executive Residence) on presidenttiperheen koti ja Valkoisen talon keskusrakennus. Se käsittää neljä maanpäällistä kerrosta: pohjakerros, ensimmäinen kerros eli valtiokerros, toinen kerros, kolmas kerros, sekä kaksi maanalaista kerrosta.
Pohjakerroksessa (Ground Floor) ovat muun muassa keittiö, kirjasto ja diplomaattien vastaanottohuone.[7] Valtiokerroksessa (First Floor eli State Floor) järjestetään viralliset valtiolliset vastaanotot. Kerroksessa ovat myös ruokailuhuoneet.[8] Toisessa kerroksessa (Second Floor) ovat presidenttiperheen yksityistilat ja joitain vierasmakuuhuoneita.[9] Kolmannessa kerroksessa (Third Floor) on presidenttiperheen virkistyskäyttöön tarkoitettuja huoneita kuten biljardihuone, kuntoiluhuone, musiikkihuone ja solarium, sekä joitain vierashuoneita.[10]
Trumanin kaudella 1948–1952 rakennetuissa kahdessa maanalaisessa kerroksessa (Sub-Basement ja Basement Mezzanine) on varastotiloja, palvelusväen tiloja ja talotekniikan laitteistoja, kuten ilmastointilaitteistot.[11]
Katolla on aurinkokennoja, jotka presidentti Barack Obama asennutti 2013. Katolla ja pihalla on jo Jimmy Carterin ja George W. Bushin aikana ollut pienempiä aurinkokennojärjestelmiä.[12]
Keskusrakennus on 51 metriä leveä ja 26 metriä syvä ilman etu- ja takajulkisivun portiikkeja ja 46 metriä syvä portiikkien kanssa. Katto on korkeudeltaan 18,4 metriä pohjoispuolella ja 21,3 metriä eteläpuolella. Talon kuuden kerroksen yhteenlaskettu lattiapinta-ala on 5110 m².[13]
Keskusrakennuksessa on kuusi kerrosta (neljä maanpäällistä ja kaksi maanalaista) ja 132 huonetta: 16 perhevierashuonetta, 3 keittiötä, 3 ruokasalia, 35 kylpyhuonetta. Keskusrakennuksessa on myös 412 ovea, 147 ikkunaa, 28 tulisijaa, 8 portaikkoa ja 3 hissiä.[4][13]
Pohjakerroksen diplomaattien vastaanottohuone Ensimmäinen nainen Barbara Bush pohjakerroksen Posliinihuoneessa 1991 Valtiokerroksen Punainen huone Valtiokerroksen Cross Hall -aula
Länsisiivessä (West Wing) on presidentin työhuone, soikionmuotoinen Oval Office. Siellä presidentti tapaa valtiovieraat ja pitää useimmat televisiopuheensa kansakunnalle. Ensimmäisen Oval Officen suunnitteli arkkitehti Nathan C. Wyeth presidentti William Howard Taftin toimeksiannosta 1909. Huone vaurioitui tulipalossa 1929 ja korjattiin vuoteen 1934 mennessä, jolloin presidentti Franklin D. Roosevelt samalla siirsi sen nykyiselle paikalleen. Huoneen arkkitehtuurissa yhdistyy barokki, uusklassismi ja Yrjöjen aikakauden tyyli. Huoneessa on neljä ovea eri suuntiin, ja presidentin pöydän takana on kolme suurta ikkunaa. Kukin presidentti on sisustanut huonetta oman makunsa mukaisesti ja valinnut uudet verhot, huonekalut ja maton. Taulut valitaan Valkoisen talon omista kokoelmista tai lainataan museoista koko virkakauden ajaksi kerrallaan.[14]
Länsisiivessä on myös presidentin ylimmän henkilökunnan toimistot, kuten henkilöstöpäällikön, lehdistösihteerin, presidentin avustajien ja hallinnon neuvonantajan omine henkilökuntineen.[15]
Itäsiipi (East Wing) rakennettiin nykymuodossaan 1942; sitä ennen paikalla oli ollut 1902 rakennettu pienempi sisääntulohuone ja narikka. Itäsiivessä on nykyisin presidenttipuolison työhuone ja hänen alaistensa kuten sosiaalisia tapahtumia järjestävän sihteerin työhuone. Lisäksi siellä on puutarhahuone, elokuvateatteri ja vierasaula. Kiertokäynneillä tullaan sisään itäsiiven ovesta.[16]
Valkoisen talon tontin aidattu osa on 7,3 hehtaarin laajuinen. Pihasta ja muureista vastaa National Park Service. Vakituisia piha- ja puutarhatyöntekijöitä on 13. Pihalla on puutarhojen (ruusupuutarha ja Kennedyn puutarha) ja nurmikkojen lisäksi uima-allas, koripallokenttä ja tenniskenttä.[17]
Vuonna 2008 Valkoisessa talossa kävi 1,2 miljoonaa vierasta.[18] Valkoisen talon kiertokäynnille täytyy nykyisin varata aika kongressiedustajan tai oman maan lähetystön kautta vähintään kolme viikkoa ja enintään kuusi kuukautta etukäteen. Kiertokäynneillä ei ole opasta, ne ovat ilmaisia, ja niitä järjestetään aamupäivisin maanantaista torstaihin ja perjantaista lauantaihin.[19]
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:72.2 Rakennukset, rakennustyypit