Noormarkku
Noormarkku () on Suomen entinen kunta, joka sijaitsi Satakunnan maakunnassa. Noormarkusta tuli osa Poria vuonna 2010. Kunnassa asui ihmistä ,[1] ja sen pinta-ala oli km2, josta km2 on vesistöjä.[2] Väestötiheys on Expression error: Unrecognized punctuation character "[". asukasta/km2. Noormarkun naapurikunnat ennen kuntaliitosta olivat Lavia, Pomarkku, Pori ja Ulvila. Aikaisempia naapurikuntia olivat Porin kaupunkiin vuonna 1967 liitetty Porin maalaiskunta ja samoin Poriin vuonna 1972 liitetty Ahlainen sekä Ulvilaan vuonna 2005 liitetty Kullaa.
Noormarkun vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1956.[3]
Noormarkun entisen kunnan alueen länsi-itä-suuntainen pituus Kokemäenjoen suistosta Kairilan kylän koillispuolelle on lähes 40 kilometriä.
Pääosa Noormarkusta kuuluu Karvianjoen vesistöalueeseen.
Karvianjoki laskee Pomarkun puolelta Kynäsjokena Lassilan länsipuolella Pomarkun rajalla sijaitsevaan Inhottujärveen, johon laskee myös idästä Lavian puolelta Karhijärvestä tuleva Myöntäjän- eli Lassilanjoki.
Inhottujärvi laskee lännen suuntaan kahta reittiä, pohjoisempaa Pomarkunjokea ja eteläisempää Noormarkunjokea myöten.
Pomarkunjoki lakee Isojärveen Pomarkussa. Myös se on Inhottujärven tapaan bifurkaatiojärvi, jonka toisena lasku-uomana on Merikarvianjoki Siikaisissa ja Merikarvialla, toisena Noormarkun Poosjärveen laskeva Salmusoja, jonka lasku-uomana on Noormarkusta Ahlaisten suuntaan laskeva Pohjajoki, joka Laskee Keikveden merenlahteen Ahlaisissa Porissa.
Noormarkunjoki virtaa Noormarkun kirkonkylän kautta niin Ikään Ahlaisten suuntaan ja laskee mereen Ahlaisten kirkonkylän luona Ahlaisissa Porissa. Noormarkunjoen leventymänä Noormarkun kirkonkylän yläpuolella oli aiemmin Torajärvi, joka kuivatettiin 1900-luvun vesistöjärjestelyissä. Myös se oli bifurkaatiojärvi ja laski Keskisjoen kautta myös Poosjärveen. Vesistöjärjestelyiossä tämä järvibifurkaatio kuitenkin hävisi.
Kairilan ja Lassilan itäpuolella olevat pikkujärvet laskevat Lavian puolelle Karhijärveen ja sieltä takaisin Noormarkun puolelle.
Noormarkun keskiosissa on myös Harjunpäänjoen latvajärviä.
Normarkun eteläosa Söörmarkussa kuuluu Söörmarkunjoen eli Kellahdenjoen valuma-alueeseen.
Noormarkun kautta kulkevat valtatie 8 Porista Vaasaan ja valtatie 23 Porista Jyväskylään sekä 1980-luvulla käytöstä poistettu Porin ja Haapamäen välinen rautatie. Muita tärkeitä väyliä ovat seututiet Noormarkun kirkonkylästä Kullaalle (nykyisin Ulvilaa) ja Laviaan (nykyisin Poria). Koilliskulman halki Kairilan kylän kautta kulkee Pomarkun ja Lavian välinen maantie, ja koillisrajaa sivuaa maantie Laviasta Pomarkun Honkakoskelle.
Helsinki 255 km Jyväskylä 240 km Kankaanpää 40 km Pori 15 km Tampere 120 km Turku 155 km Vaasa 180 km
Alueella on kuljettu runsaiden riista- ja kalavarojen vuoksi jo kivikaudella. Ensimmäinen maininta Noormarkku-nimellä on vuodelta 1400. Tällöin alue oli tunnettu epätavallisen runsaasta oravakannastaan, minkä vuoksi orava päätyi myös Noormarkun vaakunan kuva-aiheeksi.
Noormarkun ensimmäinen kirkko paloi kansalaissodan aikana vuonna 1918, mutta sipulikattoinen kellotapuli vuodelta 1757 on yhä paikallaan. Nykyisen kivikirkon on suunnitellut Armas Lindgren ja sen peruskivi laskettiin vuonna 1931. Kirkko vihittiin käyttöön seurakunnan 200-vuotisjuhlassa vuonna 1933. Lassilassa on oma puinen kyläkirkko vuodelta 1852.
1868 Noormarkusta tuli virallisesti kunta.
1700-luvulla Noormarkussa toimi kaksi sahaa ja 1800-luvun alussa rautaruukki.
1870 Antti Ahlström osti sahan, rautaruukin ja kartanon. Liiketoiminta lähti nopeaan kasvuun ja sitä jatkoi vuonna 1907 perustettu A. Ahlström Osakeyhtiö, joka jakautui vuonna 2001 kolmeksi yhtiöksi: Ahlstrom Oyj:ksi, Ahlström Capital Oy:ksi ja uudeksi A. Ahlström Osakeyhtiöksi. Viimeksimainittu yhtiö omistaa Noormarkun ruukkialueen ja metsäalueita Noormarkussa ja sen ympäristössä.
1900 Noormarkkuun liitettiin siihen saakka Karkun kuntaan kuulunut runsaan 10 neliökilometrin alue Kairilan koillispuolella Lavian ja Pomarkun rajalla. Kyseessä oli erään karkkulaisen talon vanha erämaaomistus, jonka Antti Ahlström oli ostanut jo vuonna 1873.
Noormarkussa käytiin kansalaissodan aikana Harjakankaan taistelu, joka oli sodan verisin taistelu Satakunnan rintamalla.
Lassilassa toimi vaneritehdas vuoteen 1928 saakka.
Junaliikenne Noormarkkuun alkoi vuonna 1933, jolloin valmistui arkkitehti Thure Hellströmin suunnittelema asemarakennus. Rautatieasemalla sijaitsi myös postitoimisto. Kokonaisuudessaan Pori–Haapamäki-rautatie valmistui vuonna 1938. Henkilöliikenne radalla lopetettiin vuonna 1981 ja rata poistettiin kokonaan käytöstä vuonna 1985. Noormarkun rautatieasema on nykyisin yksityisomistuksessa. [4]
Noormarkkuun asutettiin toisen maailmansodan jälkeen Hiitolan siirtoväkeä.
Noormarkun kunnanvaltuusto päätti 24.11.2008 kuntaliitoksesta Porin kanssa äänin 17–10. Vuoden 2010 alusta Noormarkusta tuli osa Poria.
Aiemmin mainitun kellotapulin lisäksi Noormarkussa on monia kulttuurihistoriallisesti arvokkaita nähtävyyksiä, suosituimpana Ahlströmin ruukkialue. Alueen puistoissa sijaitsee monia arkkitehtonisesti arvokkaita rakennuksia, kuten A. Ahlström Osakeyhtiön pääkonttori (Walter Jung ja Emil Fabritius 1916), Havulinna (G. A. Lindberg 1901), Isotalo (Evert Lagerspetz 1882) sekä Villa Mairea, jonka akateemikko Alvar Aalto suunnitteli Harry ja Maire Gullichsenin kodiksi vuonna 1938.
Noormarkku tunnetaan paitsi Ahlströmin ruukkialueesta, myös Noormarkkujoen upeissa maisemissa polveilevasta, noin 60 kilometrin pituisesta retkeilyreitistään. Reitti kytkeytyy maakunnalliseen patikointireittiverkostoon sekä Karvianjoen vesistön melontareittiin.
Yhdistystoiminta Noormarkun alueella on aktiivista. Siellä toimii myös Suomen suurin etunimiyhdistys, Suomalainen Markku-liitto. Markku-liitto juhlii vuosittain Söörmarkussa, jossa sen jäsenet lyödään oravanhännällä Söör Markuiksi.
Noormarkun pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla silakasta, lantusta ja perunasta tehty keitto nimeltä silakkalohkot, sekä kuivista leipäpaloista keitetty leipäressu.[5]
Finpyyn kylässä sijaitsee suurin koulu, Noormarkun yhtenäiskoulu. Koulun hyvän tukioppilastoiminnan johdosta se valittiin Suomen vuoden tukioppilaskouluksi vuonna 2009. Noormarkun alueella toimivat myös Kankaan ja Söörmarkun koulut.
Noormarkussa yleisimpiä harrastuksia ovat hiihtäminen, jalkapallo, koripallo ja yleisurheilu. Yleisurheilua ja hiihtämistä järjestää urheiluseura Noormarkun Nopsa, jonka tunnetuimpia jäseniä ovat hiihtäjä Kati Venäläinen sekä pikajuoksija Matti Välimäki. Jalkapallosta, lentopallosta ja koripallosta vastaa Noormarkun Koitto. Suunnistuksen maailmanmestari, Porin Rastikarhuja edustava Heli Jukkola on myös kotoisin Noormarkusta.
Noormarkun kyliä ovat (tieto vuodelta 1973):[6]
Finpyy ([7]) Harhala Harjakangas Kairila Karkku (myös Karkunkylä, alkujaan Karkun Karkunkylän Kollasen talon ulkopalsta Kairilan eli Painon kruununmaalla[8]) Lassila ([9]) Noormarkku ([10]) Rudanmaa Söörmarkku ([11]) Torajärvi (muodostettu Torajärven vesijätöistä yksinäistaloksi vuonna 1954[12])
Yllä lueteltujen lisäksi vuonna 1971 Noormarkkuun liitettiin eräitä tiloja Kullaan kunnan Paluksen kylästä.[13] Noormarkussa sijaitsee myös Kahaluodon () kulmakunta.
Nykyisessä Porin kaupungin tilastollisessa aluejaossa entisen Noormarkun alueet kylät Finby, Harhala, Harjakangas, Kairila, Karkunkylä, Lassila, Noormarkku, Palus, Rudanmaa ja Söörmarkku kuuluvat Pohjois-Poriin. Vuonna 2013 Finbyssä oli 2 168 asukasta, Harhalassa 39, Harjakankaalla 84, Karilassa 47, Karkunkylässä 8, Lassilassa 200, Noormarkussa 2 510, Paluksessa 32, Rudanmaalla 77 ja Söörmarkussa 1 004.[14] Näiden tietojen perusteella entisen Noormarkun kunnan alueella olisi 6 169 asukasta.
Citation error, replace with{{cite book| author = Avellan, Niilo J.| title = Satakunta - Kotiseutututkimuksia I| number = Tietoja muutamista entisen Ulvilan pitäjän maatiloista: Noormarkku| publisher = Satakuntalainen osakunta| year = 1907| format = [ Näköisversio verkossa] (pdf)| page = 181–187}}
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit