Philadelphia
Philadelphia on noin 1553165 asukkaan kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on Pennsylvanian suurin ja Yhdysvaltain viidenneksi suurin kaupunki. Se on myös Philadelphian piirikunnan pääkaupunki, vaikkakin kaupungin- ja piirikunnanhallinnot ovatkin olleet yhdistettyinä vuodesta 1952. Kaupunki sijaitsee Pennsylvanian itäosissa Delaware- ja Schuylkilljokien yhtymäkohdassa. Kaupunkia ympäröi lähes kuuden miljoonan asukkaan metropolialue.
William Penn perusti Philadelphian 1682, ja se on ollut historiansa aikana poliittisesti, kulttuurisesti ja taloudellisesti Yhdysvaltain merkittävimpiä kaupunkeja. Kaupungissa allekirjoitettiin Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus vuonna 1776, ja se toimi myös Yhdysvaltain pääkaupunkina 1790–1800. Vaikka New York ja Washington ajoivat sen ohi talouden ja politiikan keskuksina, Philadelphia säilytti asemansa merkittävän alueellisena teollisuuskeskuksena. Nykyään sen talous on monipuolista, ja keskeisempiä aloja ovat informaatioala, lääketieteellinen tutkimus ja palvelut. Turismi on myös merkittävässä asemassa, sillä harvassa Yhdysvaltain kaupungissa on yhtä monta historiallista nähtävyyttä.
Philadelphian taidekeskus on Broad Streetin taidebulevardi, jonka varrella on useita kulttuurikohteita. Kaupungissa sijaitsevat muun muassa Yhdysvaltain vanhin taidemuseo, Pennsylvanian kuvataideakatemia, ja Philadelphian taidemuseo. Lisäksi Philadelphiassa on enemmän julkisia veistoksia kuin missään muussa Yhdysvaltain kaupungissa ja paljon muraalitaidetta. Urheilun saralla Philadelphiasta on joukkue jokaisessa Yhdysvaltain merkittävimmistä ammattilaisurheilusarjoissa, MLB:ssä, NFL:ssä, NBA:ssa ja NHL:ssä.
Philadelphian maapinta-ala on 347 neliökilometriä.[1] Philadelphia sijaitsee Pennsylvanian osavaltion itäosassa Delaware- ja Schuylkilljokien yhtymäkohdassa. Kaupungin matalin kohta on noin 1,5 ja korkein noin 130 metriä merenpinnan yläpuolella.[2] Philadelphian ympärillä on New Jerseyn, Delawaren ja Marylandin osavaltioihin ulottuva Philadelphian–Camdenin–Wilmingtonin metropolialue.[3]
Philadelphian ilmastoa tasapainoittivat Appalakit lännessä ja Atlantti idässä. Kumpikin tekijöistä vähentää ääriolosuhteiden esiintymistä. Vuoden keskilämpötila on 12 astetta. Joulukuussa keskilämpötila on noin 0 astetta ja elokuussa noin 24 astetta. Sadetta tulee melko tasaisesti läpi vuoden, mutta yleensä suurimmat sateet tulevat kesällä.[2]
Philadelphian keskusta on suunniteltu ruutukaavan mukaan, ja sen keskuksena on Pennin aukio Delaware- ja Schuylkilljokien puolessavälissä. Aukiolla on nykyään vuonna 1901 avattu Philadelphian kaupungintalo. Länteen aukiosta on John F. Kennedyn bulevardi, jolla on Penn Center, ja Broad Streetiä aukiolta pohjoiseen ja etelään kutsutaan taiteiden bulevardiksi usein kulttuurinähtävyyksiensä ansiosta. Benjamin Franklin Parkway kulkee Pennin aukiolta luoteeseen ruutukaavan halki. Se ympäröi matkansa varrella Logan Square -aukion ja päättyy Fairmountin puistoon, joka on Yhdysvaltain suurin kaupunkialueella sijaitseva maisemoitu puisto. Philadelphian vanhimmat osat, Southwark, Society Hill ja Independence Hallin alue, sijaitsevat itään Pennin aukiolta. Southwark on kaupunginosista kaikkein vanhin.[4]
Independence Hall, jossa itsenäisyysjulistus ja Yhdysvaltain perustuslaki hyväksyttiin, on kuulunut vuodesta 1979 Unescon maailmanperintöluetteloon. Se ja osa kaupungin keskustasta kuuluu 1956 perustettuun Independence National Historical Park -kansallispuistoon, jonka alueella sijaitsee monia Yhdysvaltain perustamishistoriaan liittyviä merkittäviä rakennuksia sekä vuosina 2001–2003 avatut teemamuseot Independence Visitor Center, National Constitution Center ja Liberty Bell Center.[4]
Monet keskusta-alueen ulkopuolella olevista kaupunginosista ovat aikaisemmin jonkin etnisen ryhmän asuttamia. Tällainen alue on esimerkiksi Pohjois-Philadelphian Germantown, jonka asuttivat saksalaiset 1600–1700-lukujen taitteessa.[4] Germantownin vieressä olevalla Chestnut Hillillä on kaupungin korkein kohta. Muita pohjoisosien kaupunginosia ovat muun muassa Schuylkilljoen varrella oleva Manayunk, jonka arvostus on noussut viimeisten 20 vuoden aikana, ja Northern Liberties, jossa on rinnakkain alaluokan asuntoja ja uusia miljoonataloja.[5] Philadelphian eteläosia pidetään kaupungin värikkäimpänä ja monimuotoisimpana. Siellä sijaitsevat myös Philadelphia Sports Complex ja Philadelphian laivastontelakka. Länsi-Philadelphiassa sijaitsee University City, jossa ovat Drexelin yliopiston ja Pennsylvanian yliopiston kampukset. Sitä asuttavat lähinnä opiskelijat.[6]
Philadelphian alueen ensimmäiset asukkaat olivat delaware-intiaaneja.[7]Ruotsalaiset perustivat ensimmäisen pienen eurooppalaisen siirtokunnan Philadelphian alueelle 1640-luvulla. Ruotsilla oli 1600-luvun puolivälissä Pohjois-Amerikan itärannikolla oma siirtomaansa nimeltä Uusi Ruotsi. Delaware-joen varrella sijainneessa Uudessa Ruotsissa oli neljä aluetta: Finland, Lapland, Upland ja Takamaa. Takamaalla, Schuykill-sivujoen varressa sijaitsi Tornio-niminen asuttu paikka, joka on siis nykyään osa Philadelphiaa. Suomalainen paikannimi ei ollut sattumaa. Tornion lähistöltä löytyivät Uuden Vaasan kuin Uuden Korsholmankin linnoitukset.
William Penn on saanut maineen Philadelphian kaupungin perustajana. Englannin kuningas Kaarle II oli velkaa Pennin isälle amiraali William Pennille. Nuorempi Penn pyysi velan maksuna aluetta Delawarejoen länsirannalta. Maa-alue sai nimekseen Pennsylvania tai ”Pennin metsä”. Penn asettui alueelle, jossa Delawarejokeen liittyy Schuylkilljoki, sillä ruotsalaiset omistivat maat Delawaren yläjuoksulla.[8]
Vaikka Penn oli saanut maat lahjoituksena, hän halusi silti ostaa ne myös alkuperäisasukkailta.[9] Hän halusi muutenkin kohdella intiaaneja tasavartaisesti eikä halunnut rakentaa siksi kaupungin ympärille edes muuria.[8] Penn oli kveekari, ja hän suunnitteli Philadelphiasta, eli veljellisen rakkauden kaupungista, paikkaa, jossa hän pystyi uskonveljiensä kanssa harjoittamaan uskoaan ja hallitsemaan itse itseänsä. Penn kutsui serkkunsa suunnittelemaan kaupungin asemakaavan.[9] Kaupunki järjestettiin ruutukaavan mukaan, ja siellä oli leveitä puistokatuja, sillä Penn tiesi ahtaiden kujien aiheuttaman riskin, joka oli toteutunut Lontoon suuressa palossa 1666.[8]
Philadelphia kasvoi nopeasti, ja 1600-luvun loppuun mennessä siellä oli yli 7000 asukasta. Satamakaupunkina siitä tuli merkittävä talouskeskus, ja sitä kautta tuotiin maahan sokeria, rommia ja melassia Karibialta. Samalla kaupungin teollisuus ja laivanrakennusala alkoi kukoistaa. Benjamin Franklin, yksi kaupungin kuuluisimmista asukkaista, saapui Philadelphiaan 1723. Hänen ansiostaan kaupungista tuli merkittävä kulttuurikeskus. Lisäksi hän perusti Thomas Bondin kanssa Pennsylvania Hospitalin, Yhdysvaltain ensimmäisen julkisen sairaalan.[10]
Yhdysvaltain vapaussodan aikana Philadelphiassa allekirjoitettiin 1776 Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus. Seuraavana vuonna britit valloittivat kaupungin, mutta se vapautettiin 1783.[11] Philadelphia toimi Yhdysvaltain pääkaupunkina 1790–1800. Siellä oli vuonna 1800 lähes 70000 asukasta ja se oli Yhdysvaltain suurin kaupunki.[10]
Philadelphian taloudellinen ja poliittinen merkitys alkoi pienentyä 1800-luvun alkupuolella, kun Washingtonista tehtiin pääkaupunki ja talous alkoi keskittyä New Yorkiin paremman satamapaikkansa ansiosta. Philadelphiassa keskityttiin enemmän teollisuuteen, ja siitä tulikin alueellinen tekstiili-, rauta- ja terästeollisuuden keskus. Kaupunki kasvoi kuitenkin edelleen, ja se laajeni myös varsinaisen kaupunkialueen ulkopuolelle esimerkiksi Germantowniin ja Chestnut Hilliin.[12] Vuonna 1854 päätettiin Philadelphiaa ympäröivien paikkakuntien liittämisestä kaupunkiin. Tuolloin Philadelphia laajennettiin käsittämään koko Philadelphian piirikunnan alue.[13]
Yhdysvaltain sisällissodan aikana Philadelphian talous kukoisti, kun se tuotti pohjoisvaltioiden joukoille aseita, ammuksia ja sotalaivoja. Yhdysvallat täytti 100 vuotta 1876, jolloin Philadelphiassa järjestettiin maailmannäyttely, joka oli ensimmäinen laatuaan Yhdysvalloissa.[12] Philadelphian talous kukoisti jälleen ensimmäisen maailmansodan aikana. Suuri lama koetteli myös Philadelphiaa, mutta toinen maailmansota elvytti teräs- ja kemianteollisuuden.[14]
Philadelphia kärsi 1900-luvun alkupuoliskolla laajasta korruptiosta. Vasta 1950-luvulla uudistusmieleiset pormestarit Joseph S. Clark ja Richardson Dilworth auttoivat kehittämään kaupungin uuden perustuskirjan. Sen ansiosta kaupungin korruptiota onnistuttiin siistimään. Kaupungissa syntyi rotukiistoja 1960-luvulla, ja ne kärjistyivät mellakoihin sekä kaupungissa että vankiloissa. Vuonna 1971 pormestariksi valittiin entinen poliisi Frank Rizzo, joka otti kovat keinot käyttöön jengiväkivaltaa vastaan. Hän jakoi kuitenkin kaupungin sekä taloudellisten syiden että kovien otteidensa takia. Philadelphiaan valittiin myös Yhdysvaltain ensimmäinen afroamerikkalainen pormestari, Wilson Goode.[15] Hän hyväksyi 1985 radikaalin tummaihoisten vapautusjärjestön MOVE:n päämajan pommituksen, jossa kuoli 11 ihmistä.[14]
Philadelphian olot tasaantuivat 1980-luvun lopulla.[14] Kaupunki oli ajautunut kuitenkin lähes konkurssin partaalle. Seuraavien vuosien aikana talous saatiin kuitenkin nousuun. Pormestariksi vuonna 1992 valittu Ed Rendell lupasi radikaaleja muutoksia, ja hän onnistui yhdessä valtuuston puheenjohtajan John F. Streetin avustuksella nostamaan kaupungin talouden ennätyksellisesti ylijäämäiseksi.[9]
Philadelphia on samannimisen piirikunnan pääkaupunki,[16] joskin kaupunki ja piirikunta ovat kattaneet maantieteellisesti saman alueen vuonna 1854 tapahtuneesta kuntaliitoksesta lähtien.[17] Kaupungin ja piirikunnan hallinnot yhdistettiin vuonna 1952.[18] Philadelphian piirikunta on kuitenkin edelleen olemassa paperilla, ja se on väkiluvultaan Pennsylvanian suurin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin piirikunta.[16]
Philadelphiassa on käytössä hallintomalli, jossa on sekä vaaleilla valittu pormestari että valtuusto. Sen nykyinen muoto vahvistettiin 1951, jolloin valtaa siirrettiin pormestarille.[19] Philadelphian kaupunginvaltuustossa on 17 jäsentä, ja niistä 7 valitaan koko kaupungin alueelta ja lisäksi 1 jokaisen 10 vaalipiirin alueelta. Jokainen jäsen valitaan neljäksi vuodeksi.[20] Myös pormestari valitaan neljän vuoden välein.[19] Michael Nutter valittiin pormestariksi 2011.[21]
Jokaisen uuden säädöksen pitää olla valtuuston jäsenen ehdottama. Tämän jälkeen ehdotuksen pitäisi käydä asiasta vastaavan komitean käsiteltävänä, ja käsittelyn tuloksen pitää tulla jokaisen valtuuston jäsenen nähtäväksi, ja se pitää saattaa yleiseen jakeluun. Pormestarilla on veto-oikeus kumota ehdotus, mutta valtuusto voi ohittaa vedon kahden kolmasosan kannatuksella.[20]
Teollisuustuotanto on perinteisesti vetänyt Philadelphian taloutta. Toisen maailmansodan jälkeen monet Koillis-Yhdysvaltojen teollisuuskaupungeista ovat kokeneet talouden murroksen, kun teollisuus on muuttanut esikaupunkeihin tai muualle maahan. Philadelphian talous on kehittynyt monipuoliseksi, ja sen keskeisimpiä toimijoita ovat informaatioala ja palvelut. Philadelphiassa on paljon lääketieteelliseen tutkimukseen keskittyneitä yrityksiä, kuten lääketeollisuutta, tutkimuslaitoksia ja lääketieteellisten instrumenttien valmistajia. Turismi on myös merkittävä osa kaupungin taloutta, sillä harvassa Yhdysvaltain kaupungissa on yhtä monta historiallista nähtävyyttä.[22]
Philadelphian suurimmat työllistäjät ovat liittovaltion hallitus ja Philadelphian kaupunki. Myös terveys- ja koulutuspalvelut työllistävät ison osan kaupungin asukkaista. Yrityksistä suurimpia työllistäjiä ovat lääkeyhtiö MSD ja kemianteollisuusyritys DuPont.[22]
Philadehian merkittävin julkista linja-auto- ja raideliikennettä hoitava taho on Southeastern Pennsylvania Transportation Authority eli SEPTA. Sillä on sekä paikallista maanpäällistä että maanalaista raideliikennettä.[23] Walk Score -indeksin mukaan Philadelphia on Yhdysvaltain yli 100000 asukkaan kaupungeista yhdeksänneksi jalankulkijaystävällisin.[24] Yhteensä noin 37 prosenttia kaupungin työssäkäyvistä asukkaista käyttää työmatkaliikenteeseen julkisia liikennevälineitä, polkupyörää tai jalankulkua.[25]
Philadelphian keskustassa autoilua ei pidetä kovin hankalana. Monet keskustan kaduista on yksisuuntaisia.[26] Philadelphian suurimmat tiet ovat jokien uomia mukailevat Delaware Expressway (Interstate 95) ja Schuylkill Expressway (Interstate 76).[27] Delawarejoen yli New Jerseyyn kulkee kaupungin alueella neljä siltaa, jotka ovat etelästä pohjoiseen Delaware River Port Authorityn hallinnoimat Walt Whitmanin silta, Benjamin Franklinin silta ja Betsy Rossin silta sekä New Jerseyn Burlingtonin piirikunnan hallinnoima Tacony–Palmyra Bridge.[28][29]
Philadelphiaan saapuvaa junaliikennettä hallinoi Amtrak. Suurin osa liikenteestä kulkee Northeast Corridor -reittiä pitkin. Kaupungin päärautatieasema on 30th Street Station.[27] Sillä yhdistyvät Amtrakin Northeast Corridor ja Keystone Corridor, SEPTAn paikallislinjat ja New Jersey Transitin Atlantic City Line.[30]
Philadelphiassa on Philadelphian kansainvälinen lentoasema, joka sijaitsee sen lounaiskulmassa ja osin naapurikunta Tinicumin puolella, ja yleisilmailun käytössä oleva Koillis-Philadelphian lentoasema. Philadelphian kansainvälinen lentoasema oli maailman 12. vilkkain lentoasema vuonna 2010.[31] Sieltä on SEPTAn junayhteys keskustaan.[32]
Kaupungin etelärannalla on vanha laivastotelakka, jossa nykyisin toimii pääasiassa kontti- ja säiliöaluksia rakentava Akerin Philadelphian-telakka.[33] Itärannalla on Philadelphia Regional Port Authorityn tavaraterminaaleja.[34] Penn’s Landingistä liikennöi useita pieniä matkustaja-aluksia, muun muassa Philadelphian ja New Jerseyn Camdenin väliä kulkeva RiverLink Ferry.[35] Vanhalla laivastotelakalla on myös suuria risteilyaluksia varten kunnostettu matkustajaterminaali, jonka käyttö on kuitenkin vähäistä.[36]
Philadelphian asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 1526006. Edelliseen väestönlaskuun verrattuna Philadelphian asukasluku oli kasvanut 0,6 prosenttia. Edellisen kerran kaupungin asukasluku oli kasvanut vuoden 1950 väestönlaskennassa.[37] Philadelphia onkin Yhdysvaltain viidenneksi suurin kaupunki.[38] Philadelphian metropolialueella oli vuonna 2010 Yhdysvaltain viidenneksi suurin, ja siellä oli kaikkiaan 5965343 asukasta.[39]
Philadelphian väestössä tummaihoiset ovat nykyään enemmistönä, sillä heitä on 43,4 prosenttia väestöstä ja valkoihoisia 41,0 prosenttia. Aasialaisia on 6,3 prosenttia ja Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaita 0,5 prosenttia.[1] Vuosien 1990–2010 aikana Philadelphian valkoihoisten määrä on tippunut 31,9 prosenttia. Tummaihoisten lukumäärä on pysynyt 20 vuoden ajan suurin piirtein samana, sillä se on kasvanut vain 3,3 prosenttia.[40]
Philadelphian koulupiirin opiskelijamäärä on Yhdysvaltain kahdeksanneksi suurin.[43] Sen alaisuudessa on yhteensä 329 koulua.[44][45] Koulupiirin kouluissa on kaikkiaan 192089 oppilasta.[46][45]
Philadelphiassa ja sen lähialueilla on yli 80 yliopistoa ja collegea. Philadelphian kaupungin alueella niistä on lähes 30. Siellä sijaitsee muun muassa arvostettu Swarthmore College. Philadelphian alueen kuudesta lääketieteellisestä koulusta valmistuu lähes 20 prosenttia kaikista Yhdysvaltain lääkäreistä.[47] Pennsylvanian yliopisto on Yhdysvaltain parhaimpia yliopistoja, ja U.S. News & World Reportin vuoden 2012 yliopistorankingissä se sijoittui jaetulle viidennelle sijalle.[48]
Philadelphian ensimmäiset rakennukset olivat yksinkertaisia hirsitaloja, mutta ne on jo aikoja sitten purettu. Seuraavaksi alettiin rakentaa tiilisiä kirkkoja ja kokouspaikkoja. Tältä ajalta on säilynyt esimerkiksi noin vuonna 1700 rakennettu Gloria Dei (Old Swedes’) Church.[49] Monet 1700-luvulla rakennetut rakennukset edustavat Yrjöjen aikakauden arkkitehtuuria. Tällainen on esimerkiksi brittiläisen Christopher Wrenin tyylistä vaikutteita saanut Independence Hall. Yrjöjen tyylistä kehittyi siirtokunnissa oma Federal Style -nimellä kutsuttu arkkitehtuurisuuntaus, joka kukoisti noin 1820-luvulle.[50]
Uuskreikkalainen arkkitehtuuri hallitsi 1800-luvun alkupuoliskoa. Philadelphian arkkitehtuurissa alkoi vaikuttaa ensimmäisiä Yhdysvalloissa syntyneitä arkkitehtejä, kuten William Strickland.[49] Viktoriaanista arkkitehtuuria edustaneita rakennuksia alkoi kohota 1850-luvulla. Tyyliä edustaa muun muassa philadelphialaissyntyisen Napoleon LeBrunin Academy of Music.[51] Philadelphiaan alkoi 1900-luvun alkupuolella kasvaa myös pilvenpiirtäjiä, vaikka ensimmäiset niistä olivatkin nykymittapuulla melko vaatimattomia. William Lescazen ja George Howen suunnittelemaa, vuonna 1932 valmistunutta PSFS Buildingia pidetään varhaisena kansainvälisen tyylin edustajana. Modernia arkkitehtuuria edustaa myös kaupungissa vaikuttanut Louis Kahn, joka teki suurimman osan töistään kuitenkin muualla.[52]
Philadelphian taiteen keskus on noin 5,5 kilometriä pitkä Broad Streetin osuus, jota kutsutaan nimellä ”Avenue of Arts” (). Sen varrella ovat muun muassa 1857 avattu Academy of Music ja esittävien taiteen Kimmel-keskus. Keskuksessa esiintyivät esimerkiksi Philadelphian orkesteri, Philly Pops, Pennsylvania Ballet ja Philadelphian kamariorkesteri. Pennsylvanian Ballet’n Pähkinänsärkijästä on tullut kaupungin jouluperinne.[53]
Pennsylvanian kuvataideakatemia on Yhdysvaltain vanhin taidemuseo. Taiteilija Charles Willson Peale perusti sen 1805.[54] Philadelphian taidemuseon kokoelmissa puolestaan on yli 500000 työtä, ja se onkin maailman suurimpia taidemuseoita. Museon alaisuudessa on Rodin-museo, jonka hallussa sanotaan olevan maailman suurin Auguste Rodinin veistoskokoelma Pariisin ulkopuolella.[53] Philadelphiasta on kotoisin jopa Yhdysvaltain merkittävimmäksi taiteilijaksi mainittu Thomas Eakins.[54]
Smithsonian-instituutin tutkimuksen mukaan Philadelphiassa on enemmän julkisia veistoksia kuin missään muussa Yhdysvaltain kaupungissa.[55] Lisäksi kaupungissa on ollut vuodesta 1984 ollut käynnissä graffitien vastaiseen kampanjaan liittynyt seinämaalausprojekti. Sen käynnistyi, kun taiteilija Jane Goldenia pyydettiin ottamaan yhteyttä graffitien tekijöihin, jotta ne voisivat siirtyä haitallisista graffiteista seinämaalauksiin. Projektin seurauksena kaupunkiin on luotu yli 3000 seinämaalausta.[56]
Philadelphiassa on kaksi merkittävää joka päivä ilmestyvää sanomalehteä, Philadelphia Inquirer ja Philadelphia Daily News. Muita lehtiä ovat afroamerikkalaisille suunnattu Philadelphia Tribune, talouslehti Philadelphia Business Journal, Philadelphia City Paper ja Philadelphia Weekly. Kaupungissa näkyy kaikki Yhdysvaltain merkittävimmät valtakunnalliset televisioverkot ja monia kaapelikanavia. Radioasemilta tulee monipuolisesti ohjelmaa.[57]
Philadelphia on yksi harvoista yhdysvaltalaiskaupungeista, joista on edustaja jokaisessa Amerikan neljässä suurimmassa ammattilaissarjassa.[58] Philadelphia Phillies pelaa baseballin MLB:ssä, Philadelphia Eagles amerikkalaisen jalkapallon NFL:ssä, Philadelphia 76ers koripallon NBA:ssa ja Philadelphia Flyers jääkiekon NHL:ssä.[59]
Philadelphiasta tai lähistöltä on kotoisin kuusi yliopistourheilujärjestö NCAA:n I-divisioonaan kuuluvaa koulua: Drexel, La Salle, Pennsylvania, Saint Joseph, Temple ja Villanova.[60] Koulut ovat saavuttaneet menestystä etenkin koripallossa, jossa ne Drexeliä lukuun ottamatta muodostavat Philadelphia Big 5 -ryhmittymän.[61] Merkittäviä yliopistourheilutapahtumia Philadelphiassa ovat Yhdysvaltain vanhin juoksutapahtuma Penn Relays ja Yhdysvaltain suurin yliopistojen soututapahtuma Dad Vail Regatta.[62] Muita merkittäviä urheilutapahtumia ovat Philadelphian maraton[63] ja ammattilaispyöräilijöiden Philadelphia International Championship[64]
Philadelphia on hakenut neljästi kesäolympialaisten isännyyttä: 1920, 1948, 1952 ja 1956.[65]
Check date values in: |accessdate= (help)CS1 maint: unrecognized language (link) Citation error, replace with{{cite book| author = McCutcheon, Lauren & Havranek, Carrie| title = Frommer's Philadelphia and the Amish Country| location = Hoboken, New Jersey| publisher = Wiley Publishing, Inc| year = 2011| id = ISBN 978-1-118-01622-0| language = Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead.| format = [ Google-kirjat]| accessdate = 13.2.2012}} Citation error, replace with{{cite book| author = Varr, Richard| title = FPhiladelphia and the Pennsylvania Dutch Country| location = Lontoo| publisher = Dorling Kindersley| year = 2009| id = ISBN 978-1-4053-4332-9}}
Luokka:44 Pohjois-Amerikka * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit