Suviseurat
Suviseurat on vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen järjestämä vuosittainen kaikille avoin hengellinen seuroista koostuva tilaisuus, jolla käy vilkkaimman päivän aikana 90000 seuravierasta eri maista, valtaosa Suomesta. Nelipäiväisen tilaisuuden pitopaikka vaihtelee Suomessa vuosittain seurojen lähetysluonteen vuoksi. Suviseurat ovat kehittyneet SRK:n vuosikokouksen ympärille. Ensimmäiset suviseurat pidettiin kokouksen yhteydessä Oulussa vuonna 1906. Myös muissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Ruotsissa ja Venäjällä vanhoillislestadiolaiset pitävät kesäisin suuria seuroja tai suviseuroja.
Lestadiolaissaarnaajat kokoontuivat jo herätyksen alkuaikoina 1800-luvulla yhteen keskustelemaan opillisista asioista ja lähetystyöstä. Näitä saarnaajakokouksia alettiin pitää säännöllisemmin vuodesta 1872 Lannavaarassa Vittangin pitäjässä.[1] Vuonna 1888 Lannavaaraan valmistui Ruotsin prinsessa Eugenian rahoittama Lapin lähetyskoulu.[2] Tässä rakennuksessa alettiin pitää vuosittain, usein helmikuussa, kokouksia ja suuria seuroja.[3] Rakennuksessa oli nelisenkymmentä huonetta.[4]
Lannavaaran ulkopuolella pidettyjä suuria kokoontumisia olivat Ylitornion Alkkulassa ja Helsingissä pidetyt kokoukset.[5] Vuonna 1875 Alkkulassa pidettyyn kokoukseen osallistui arviolta noin 100 saarnaajaa ja 2000 seuravierasta.[6] Vuonna 1889 pidettiin saarnaajakokous Helsingissä. Siellä käsiteltiin opillisia asioita ja lähetystyötä.[7] Tilaisuus kesti 11 päivää ja sinne kokoontui lestadiolaissaarnaajia aina Lapista ja Pietarista saakka.[8]
Suviseurat on jatkumo Lannavaaran kokouksille. Uusheräys ei osallistunut Lannavaaran kokouksiin ollenkaan ja esikoislestadiolaiset lopettivat niissä käynnin vuonna 1897.[9] Lannavaaran kokouksien pitämistä jatkettiin Juhani Raattamaan toivomuksesta ja niihin osallistuivat enää vanhoillislestadiolaiset.[10] Vuonna 1906 vanhoillislestadiolaiset kokoontuivat Ouluun keskustelemaan opillisista kysymyksistä ja lähetystyöstä. Samassa kokouksessa perustettiin Ouluun Lähetystoimen päätoimisto. Samalla pidettiin seuroja. Kokoukseen osallistui noin 90 saarnaajaa ja 2000 seuravierasta.[11]
Vuosikokousseurat pidettiin aluksi talvella. Ensimmäisen kerran seurat pidettiin kesällä vuonna 1912 Rovaniemellä. Seurat siirrettiin kesälle paremman sään vuoksi. Alkuaikoina seurat pidettiin keskellä viikkoa, mutta vuoden 1964 jälkeen ne on pidetty viikonloppuisin. 1950-luvulla vuosikokousseuroja alettiin yleisemmin kutsua suviseuroiksi. Ennen suviseuroihin tultiin kävellen tai hevosella. Myöhemmin tultiin junalla, minkä vuoksi suviseurat järjestettiin yleensä lähellä rautatietä. Joskus saatettiin tilata kokonainen juna seuravieraiden kuljetusta varten ja seuravieraille myönnettiin alennuslippuja.
Seurapuheet ja laulut ovat kuuluneet alusta asti tapahtuman ohjelmaan. Jumalanpalveluksia on järjestetty sunnuntaisin vuodesta 1917 lähtien lähialueiden kirkoissa. 1960-luvulta lähtien jumalanpalvelus on pidetty myös suviseurateltassa.
Suviseurojen väkimäärä on kasvanut vuosien kuluessa ja yhä enemmän tulee vieraita myös ulkomailta. Vuonna 1914 Oulaisissa suviseurojen väkimäärä on ollut 8000 henkeä. Vuonna 1918 Lounaispuistossa Jyväskylässä oli tuhat vierasta omin eväin. Vuonna 1937 Jyväksylän Seminaarinmäellä oli 4000 seuravierasta. Vuonna 1958 Hippoksella väkimäärä oli noin 15000 henkeä. Vuonna 1967 Jämsässä väkimäärä oli 30000 seuravierasta. Vuonna 1987 Hankasalmella väkimäärä oli 65000 henkeä. Porissa 2017 vieraita oli lauantaina 87 000.[12] Suviseurojen väkimäärä lasketaan kertoimien avulla. Esimerkiksi autolla ja asuntoautolla on oma kertoimensa. SRK:n mukaan luotettava tulos kävijämääristä on tärkeää erityisesti huollon kannalta. Suviseuroista ei lasketa eri päivien kävijämääriä yhteen, vaan luku on lauantailta, jolloin alueella on eniten ihmisiä.[13]
Suviseurojen ohjelmana on seurapuheet eli saarnat, joita pidetään yhteensä noin 40. Seurapuhujina ei ole naisia. Suviseurat kestävät perjantaista maanantaihin, mutta osa seuravieraista saapuu paikalle jo keskiviikkona. Keskiviikkona ja torstaina pidetään aattoseurat. Lauantaina seurateltassa on ehtoollinen, jolla käy 20000–30000 seuravierasta[14]. Sunnuntaina seurateltassa on jumalanpalvelus, ja jumalanpalveluksia pidetään myös lähialueiden kirkoissa. Suviseurojen yhteydessä pidetään myös SRK:n vuosikokous, puhujien ja seurakuntavanhinten kokous sekä kansainvälisyysilta ulkomaalaisille. Vuosikokous ja puhujienkokous ovat suljettuja tilaisuuksia, joissa median edustajien ei sallita olevan paikalla. Vuosikokouksessa jäsenyhdistysten eli paikallisten rauhanyhdistysten valitsemat edustajat päättävät tavanomaisista yhdistyslain mukaisista kysymyksistä.
Suviseuroissa on keskusteltu ajankohtaisista asioista ja SRK on antanut niissä julkilausumia erilaisista asioista kuten ehkäisystä, alkoholista ja televisiosta 1960-luvulla. Uusimmat julkilausumat on annettu vuosina 1994, 2002 ja 2005. Vuonna 2005 ilmaistiin huoli Jumalan sanan väheksymisestä ja kerrottiin vanhoillislestadiolaisten torjuvasta suhtautumisesta avoliittoon sekä eutanasiaan ja torjuttiin samaa sukupuolta olevien suhteiden toteuttaminen syntinä, vaikkei taipumus itsessään ole syntiä[15].
Suviseuroissa saatetaan joskus pitää myös tiedotustilaisuuksia, joissa myös saatetaan tiedottaa liikkeen hengellisestä opeista[16]. Esimerkiksi vuonna 2009 Oripäässä tiedotettiin SRK:n lapsi- ja nuorisotyöstä sekä liikkeen kannasta ehkäisyyn[17] ja vuonna 2010 Liperissä seurajärjestelyistä sekä avioliitosta ja pyhyydestä[18].
Valtaosa seuravieraista on lapsia ja nuoria, sillä vanhoillislestadiolaiset perheet ovat suomalaisittain ajatellen erittäin suuria[19]. On arvioitu, että herätysliikkeen piirissä elää tätä nykyä yli 50 000 alle 18-vuotiasta. Ainoa erityisesti nuorille suunnattu ohjelma on perjantai-illan alustus.
Seurat ovat myös lähetystapahtuma, joten puheet tulkataan viidelle kielelle sekä viittomakielelle. Lisäksi suviseuroissa toimii suviseuraradio, joka lähettää saarnoja ja ohjelmaa noin kolmen miljoonan suomalaisen kuuluville sekä Internetin kautta kaikkialle maailmaan. Saarnojen välillä se tarjoaa toimitettua ohjelmaa lestadiolaisuudesta. Suviseura-alueella toimii myös lyhytkantoinen radiolähetin, jolta voi kuunnella saarnoja tulkattuna neljälle kielelle. Vuodesta 2004 alkaen saarnat on tallennettu internetiin kuunneltavaksi myöhemmin. Yle radioi kaksi saarnaa sunnuntaisin kello 18.00. Ylen valtakunnallinen radiointi on järjestetty vuoden 1939 Kemin suviseuroista lähtien.
Alueena on yleensä laaja noin yhden neliökilometrin peltoaukea, tai lentokenttä. Keskellä suviseura-aluetta on keskusaukea, jolla sijaitsee apteekki, ensiapu, info, grilli, isoteltta, juhlaportti, kioski, pankki, posti, ruokala ja SRK:n kirjamyymälä. Keskusalueen ympärillä on majoitusalueet, joille majoittautuu suurin osa vieraista asuntoautoihin, -vaunuihin ja telttoihin. Suomalaisen elintason kohotessa telttojen määrä on vähentynyt asuntovaunujen ja autojen osuuden kasvaessa. Alueille on ripoteltu myymälöitä ja vessoja, sekä yksi suihkupiste. Alueen laitamilla on pysäköintialueita, jonne voi pysäköidä kulkuneuvon käydessään alueella ilman yöpymistä. Hetkellisesti suviseura-alueesta tulee Suomen 11. suurin kaupunki Porin jälkeen. [20]
Saarnat kuuluvat isossa teltassa mutta myös muualla seurakentällä kaiutinjärjestelmän avulla. Kentälle on sijoitettu noin 200 kaiutinpylvästä. Ensimmäisen kerran kovaäänisiä on käytetty suviseuroissa Rovaniemellä vuonna 1931. Vuonna 1981 äänentoistoa parannettiin kehämenetelmällä päällekkäisen kaiun eliminoimiseksi.
Seuraorganisaatio pitää suviseurojen alla ja suviseurojen aikana tiedotustilaisuuksia, joissa kerrotaan mm. seurajärjestelyistä. Myös SRK on pitänyt tiedotustilaisuuden suviseurojen aikana, näissä on käsitelty esim. liikkeen kantaa ajankohtaisiin aiheisiin. Suviseuroissa on ollut myös julkistustilaisuus, jossa on julkaistu SRK:n uusia kirjoja ja äänitteitä. Suviseuroista valmistetaan suviseurajulkaisu, jossa vuoteen 2012 mennessä koottiin seurapuheet ja tietoa SRK:n toiminnasta. Vuodesta 2013 suviseurajulkaisussa ainoastaan avajaistilaisuuden puheet on litteroitu. Muut puheet on liitteenä mp3-muodossa. Suviseuroista tehdään verkkosivut. Sotkamon suviseuroista tehtiin myös wap-sivut.
Nettisivuilta on ollut mahdollista perehtyä suviseurojen tapahtumiin, kokousten julkilausumiin sekä kuunnella puheita myös jälkikäteen.
Suviseuroja varten valmistettiin postin erikoisleima, jota sai vain suviseurojen ajan. Ensimmäisen kerran erikoisleima (nro 389) julkaistiin vuonna 1966 Oulussa. Suviseuroista on perinteisesti lähetetty tervehdyssähke arkkipiispalle, hiippakunnan piispalle, Suomen presidentille, maaherralle ja sisarjärjestöille Amerikoihin ja Ruotsiin.[21]
pienoiskuva|Suviseurojen juhlaportilla 2018. Suviseurojen näkyvimmät maamerkit ovat keskusalueella sijaitsevat seurateltta, juhlaportti ja lippurivi. Ennen kännyköiden yleistymistä ilmoitustaulu, jolle vieraat kiinnittivät tapaamistoiveitaan, oli useita metrejä pitkä ja hyvin näkyvä maamerkki.
Suviseurateltta eli isoteltta on 80 metriä pitkä ja 35 metriä leveä eli pohjapinta-alaltaan noin 2800 m². Istumapaikkoja siellä on noin 4200 hengelle.[22] Vanha teltta oli noin 2100 neliömetrin suuruinen teltta, johon mahtuu yhtäaikaisesti noin 4200 henkeä (aiemman ilmoituksen mukaan 6000)[23][24]. Telttaa käytettiin myös opistoseuroissa. Teltassa oli yhdeksän isoa mastoa ja kymmeniä pienempiä. Sitä pystytti kerralla noin 100 hengen osasto, jota johti noin seitsemän ryhmänjohtajaa. Teltan pystyttämiseen meni aikaa noin kahdeksan tuntia.
Teltta oli käytössä ensimmäistä kertaa Kajaanissa 1938. Puolustusvoimat lainasi sitä talvisodassa siirtoväen tavaroiden säilytyspaikaksi. Teltan runko vaihdettiin vuonna 1960, koska 4000 hengen teltta oli rapistunut ja käynyt pieneksi. Uusi kangas hankittiin vuonna 1981. Vuoden 2009 suviseuroihin hankittiin uusi hieman isompi teltta.
Juhlaportissa on kuvattu ja kirjoitettu seurojen tunnuslause, joka on jokin Raamatun jae. Portti on rakennettu ensimmäisen kerran 1949 Haapajärvelle, jossa tunnuslause oli ”Sinä teit hyvin kun tulit”.
Lippurivi on kasvanut 19 lippuun, kun aluksi vuonna 1932 Iisalmessa oli käytössä vain Suomen, Ruotsin, Norjan ja Yhdysvaltain liput. Liput ovat ranskankielisessä aakkosjärjestyksessä. Kun Suomella on EU:n puheenjohtajuuskausi, lippurivissä on myös EU-lippu. Vuonna 1991 Jämijärvellä nähtiin sellainenkin erikoisuus, että käytännössä ateistisen Neuvostoliiton lippu liehui lippurivissä. Suviseuroissa Pyhäjoella oli 19 lippua, joista uusimmat olivat Ecuadorin ja Senegalin. Liput kuvaavat maita, joissa SRK:n seurapuhujat käyvät ajoittain järjestämässä seuroja.
Vuonna 2016 kaiutinmasto korvattiin uudella järjestelmällä. Radio- ja kaiutinmasto sijaitsi isonteltan vieressä. Itse masto oli 24 metriä korkea, mutta ukkosenjohdatin mukaan laskettuna sen kokonaiskorkeus oli 30 metriä. Masto oli koottu neljästä kuuden metrin elementistä. Se välitti ääntä radiotaajuuksille kuuden lähetysantennin kautta. Mastossa oli myös 20 suurta kaiutinta, joista ääni välitettiin seurakentälle.
Suviseurapaikkakunnat on jaettu alustavasti vuoteen 2027 asti, jolloin ne pidetään Kajaanissa.
(†) Vuoden 1915 suviseurat Ruotsin Alakainuussa (Nederkalixissa) peruuntuivat lavantauti-epidemian vuoksi. (††) Vuonna 1941 suviseurojen piti olla Haapajärvellä, mutta jatkosodan takia ne jäivät pitämättä. (†††) Vuoden 1944 suviseurat Nivalassa jäivät myös pitämättä jatkosodan takia virallisesti, mutta koska peruutusviesti ei tavoittanut kaikkia, paikalle saapui seuravieraita ja puhujia noin tuhat ja seurat pidettiin.
Vuoden 1936 suviseuroja siirrettiin myöhemmäksi 7.–9. päiväksi heinäkuuta eduskuntavaalien takia. Vuoden 1922 Viipurin suviseurat sekä vuoden 1951 suviseurat Rovaniemellä pidettiin ennen juhannusta. Maanantai tuli vakinaiseksi seurapäiväksi vuonna 1966.
Vaikka Suviseurat ovat erityisesti Suomelle ominaisia, niitä järjestetään muuallakin. Näitä seuroja järjestetään Pohjois-Amerikassa, Ruotsissa, Venäjällä ja Virossa. Kooltaan ne ovat Suomessa järjestettäviä seuroja pienempiä. Niiden sisältö on sama kuin Suomessakin, eli ne koostuvat saarnoista ja lauluista.
Ruotsin suviseurat järjestää Sveriges Fridsföreningars Centralorganisation (SFC). Suviseurat pidetään nykyisin vuorovuosin Taalainmaalla ja Tukholmassa helatorstaiviikonloppuna.[25]
Ensimmäiset Ruotsin suviseurat pidettiin vuonna 1985 Gagnefissa. Suviseurat on pidetty neljä kertaa Pohjois-Ruotsissa: Kalixissa vuosina 1988 ja 1992 sekä Haaparannalla vuosina 2006 ja 2009.
Pohjois-Amerikassa suviseurat järjestää Laestadian Lutheran Church (LLC). Seurat pidetään kesä–heinäkuun vaihteessa. Vierailijoiden määrät riippuvat pitopaikasta. Vuoden 2006 kesäseuroihin Rockfordiin odotettiin 4000–4500 vierasta.[26] Vieraita seuroihin tulee pääosin Pohjois-Amerikasta. Seurat järjestetään usein kouluilla ja urheiluhalleissa.
Citation error, replace with{{cite book| author = Palola, Ari-Pekka| title = Suvi on läsnä| publisher = Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys| year = 2006| isbn = 951-843-077-2}} Check date values in: |accessdate=, |date= (help) Check date values in: |accessdate= (help) Lohi, Seppo: Pohjolan kristillisyys. Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistys, 1997. ISBN 951-8940-69-X. Zidbäck, Aulis: Pohjolan suurin maallikkosaarnaaja. Juhani Raattamaan kristillisyydennäkemys ja suhde laestadiolaisuuden suuntamuodostukseen. Kysymys esikoisseurakunnasta. Otava, 1941.
Citation error, replace with{{cite book| author = Taskila, Matti (toim.)| title = Luonasi on elämän lähde: SRK:n suviseurat Maaningalla 2002| publisher = Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys| year = 2002| isbn = 951-843-030-6}} Citation error, replace with{{cite book| author = Palola, Ari-Pekka (toim.)| title = Suvi on läsnä – Suviseurojen historia| publisher = Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys| year = 2006| isbn = 951-843-077-2}}
Luokka:Vanhoillislestadiolaisuus Luokka:Uskonnolliset tapahtumat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit