Allegoria
Allegoria (kreikan sanoista αλλος ’toinen’ ja αγορευειν ’puhua julkisesti’) eli vertauskuva tai vertauksellinen esitystapa[1] on kirjallisuudessa tai kuvataiteissa käytettävä symbolistinen kuvaustapa, jossa alkuperäinen käsite tai idea korvataan toisella. Nimitystä allegoria käytetään myös tällaisen esitystavan mukaisesta taideteoksesta.
Allegoriassa teoksen tai ilmaisun todellinen merkitys on jokin muu kuin sen kirjaimellinen ilmiasu. Esimerkiksi jokin abstrakti käsite tai luonnonvoima voidaan kuvata elollisena oliona tai ihmiset muina eläiminä. Tyypillisiä esimerkkejä allegoriasta ovat faabelit ja osa Raamatun näyistä.
Allegoria on periaatteeltaan lähellä metaforaa. Metaforan tavoin myös allegoriassa jotakin asiaa (teema) kuvataan toisen asian (reema) kautta. Allegorian ja metaforan keskeisimpänä erona on se, että allegoriassa kaksi käsitettä korvaa toisensa sopimuksenvaraisesti, kun taas metafora edellyttää teeman ja sitä kuvaavan reeman välillä jotakin luonnollista yhteyttä. Allegoriat perustuvat siten merkkien symboliseen käyttöön. Allegorista vertauskuvaa ei siis voida yleensä ymmärtää suoraan päättelemällä, vaan sitä tulkitsevan on myös tiedettävä tai oivallettava, mitä käsitteitä vertauskuvassa on korvattu.[2]
Platonin Valtio (luola-allegoria) Platonin Faidros-dialogi (hevosvaunu-allegoria) Jeesuksen vertaukset Dante Alighieri – Jumalainen näytelmä Edgar Allan Poe – Punaisen kuoleman naamio William Golding – Kärpästen herra George Orwell – Eläinten vallankumous John Green – Tähtiin kirjoitettu virhe
Sandro Botticelli, La Primavera (kevät), 1478. Filippino Lippi, Musiikin allegoria, 1475-1500. Albrecht Dürer, Melankolia I, 1514. Tizian, Ikä ja viisaus, noin 1560. Pieter Bruegel vanhempi, Sokeat, 1568. Jan Vermeer, Maalauksen allegoria, 1666.
Metafora Metonymia Semiotiikka Maisemamaalauksen sanastoa
Luokka:Semiotiikka Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Taidehistorian käsitteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit