Andalusia
Andalusia () on itsehallintoalue Etelä-Espanjassa. Sitä rajoittavat Atlantin valtameri, Gibraltar ja Välimeri etelästä, Portugali, Extremadura, Kastilia-La Mancha ja Murcia pohjoisessa, lännestä itään.[1] Andalusian pääkaupunki on Sevilla.
Andalusia sijaitsee Espanjan etelärannikolla.
Andalusia on luonteeltaan varsin vuoristoista: yli puolet sen pinta-alasta on 500 metrin yläpuolella. Sierra Morenan vuoristo muodostaa sen pohjoisrajan Kastiliaa vasten. Eteläosassa lähellä Välimeren rannikkoa on Sierra Nevada, joka on osa Betican vuoristoa. Niiden välissä aukeaa laakea Guadalquivirin laakso.[2]
Sierra Nevadan itäpuolella sijaitsee Euroopan ainoa luonnollisesti muodostunut aavikko.
Suurin joki on Guadalquivir (657 km), joka virtaa Córdoban ja Sevillan läpi lounaaseen.[3]
Andalusiassa vallitsee välimerenilmasto, jolle tyypillisiä ovat sateettomat kesät. Andalusian kesät ovat Espanjan kuumimmat ja kuivimmat, mutta alueen länsiosassa saadaan talvella kohtuullinen määrä sadetta Atlantilta tulevien matalapaineiden mukana.[4]
Andalusia on jaettu kahdeksaan maakuntaan. Javier de Burgos jakoi Andalusian maakuntiin kuninkaallisen määräyksen johdosta vuonna 1833. Maakunnat on nimetty pääkaupunkiensa mukaan. Taulukon väkiluvut 1.1.2017.[5]
Täysin epävirallisesti Andalusia on perinteisesti jaettu kahteen suureen alueeseen: Ylä-Andalusiaan (tunnetaan myös nimellä Itä-Andalusia) sekä Ala-Andalusiaan (tunnetaan myös nimellä Länsi-Andalusia). Ylä-Andalusiaan kuuluvat Almerían, Granadan, Jaénin ja Málagan maakunnat, Ala-Andalusiaan Huelvan, Sevillan, Cádizin ja Córdoban maakunnat.
Andalusian kahdeksan maakuntaa on jaettu yhteensä 778 kuntaan.[6] Kuntien asema on määritelty Andalusian itsehallintoalueen lain kappaleen III pykälissä 91–95, jotka antavat kunnille itsehallinnon moniin sisäisiin asioihinsa. Kunnallistasolla esitykset, hallinto sekä lainkäyttö on keskitetty kunnallishallinnolle, jolla on vastuu yhdyskuntasuunnittelusta, yhteisön sosiaalipalveluista, veden välittämisestä ja käsittelystä, jätteen keräämisestä ja käsittelystä, sekä turismin, kulttuurin ja urheilun edistämisestä.
Rooman vallan aikana Andalusia tunnettiin Baetican maakuntana.[7] Arabit nimittivät maakuntaa nimellä al-Andalus vandaalien mukaan.[8] Visigoottien aikana kristinusko levisi Etelä-Espanjaan, mutta sitä seurasi 800-vuotinen arabien valta. Kristittyjen Iberian niemimaan takaisinvalloitus maureilta, Reconquista, päättyi 1492. Amerikan löytämisen jälkeen Sevilla oli ainoa satama, jossa kaupankäynti siirtomaiden kanssa oli sallittua. Amerikassa puhuttava espanja perustuukin Etelä-Espanjan murteeseen.
Andalusiasta tuli autonominen itsehallintoalue vuonna 1981.[1]
Oliiviviljelmät ja oliiviöljyn valmistus ovat tärkeitä Andalusian taloudelle. Noin kolmasosa Euroopassa käytetystä oliiviöljystä on peräisin Andalusiasta, erityisesti Córdoban ja Jaénin alueelta.
Andalusia on myös erittäin suosittu turistikohde sekä espanjalaisten että ulkomaalaisten keskuudessa. Suomalaisten kannalta suosituimpia turistikohteita ovat Málaga sekä sen lähistöllä sijaitsevat Torremolinos ja Fuengirola.
Andalusialaiset urheilijat ovat kilpailleet 16 olympiakisoissa, sekä talvi- että kesäolympialaisissa. Yhteensä andalusialaisten edustuksia olympialaisissa on ollut 220. Ensimmäinen andalusialainen olympiaedustaja ja samalla myös olympiamitalisti oli Leopoldo Sainz de la Maza, joka voitti vuoden 1920 kesäolympialaisissa hopeaa poolossa Espanjan joukkueessa.
Yhteensä andalusialaiset urheilijat ovat voittaneet olympialaisissa 6 kultamitalia, 11 hopeamitalia ja 2 pronssimitalia. Menestyneimpiä ovat olleet nyrkkeilijä Rafael Lozano (pronssia Atlantassa 1996 sekä hopeaa Sydneyssä 2000), purjehtija Theresa Zabell (kultaa sekä Barcelonassa 1992 että Atlantassa 1996) tennispelaaja Manuel Orantes (hopeamitali Méxicossa 1968, jolloin tennis oli tosin vielä näytöslajina), ratsastajat Ignacio Rambla ja Rafael Soto (hopeaa kouluratsastuksessa Ateenassa 2004) sekä kävelijä Paquillo Fernández (hopeaa Ateenassa 2004).
Useimmin olympialaisiin osallistuneet andalusialaiset ovat viidesti osallistuneet uimari María Peláez ja hiihtäjä María José Rienda. Ratsastaja Luis Astolfi ja soutaja Fernando Climent ovat osallistuneet molemmat neljästi olympialaisiin.
Sevilla on ollut toistuvasti ehdolla kesäolympialaisten pitopaikaksi, samoin kuin Granada talviolympialaisten pitopaikaksi. Toistaiseksi Andalusiassa ei ole järjestetty olympialaisia.
Yksi tärkeimmistä Andalusiassa järjestettävistä urheilutapahtumista on MotoGP:n Espanjan Grand Prix, joka pidetään joka kevät Jerezin moottoriurheiluradalla.
Tarifa on yksi maailman tärkeimmistä laine-, leija- ja purjelautailukeskuksista. Andalusiassa on myös hyvät mahdollisuudet harrastaa golfia varsinkin rannikkoseuduilla sekä ratsastusta sisämaa-alueilla.
Andalusialla on laajamittaista kokemusta suurten urheilutapahtumien järjestämisestä. Muun muassa Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1999 järjestettiin Sevillassa, Välimeren kilpailut 2005 Almeríassa, Ratsastuksen maailmanmestaruuskilpailut 2002 Jerezissä sekä Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1996 Sierra Nevadassa (Granadassa). Andalusiassa järjestetään myös merkittäviä jokavuotisia urheilutapahtumia, esimerkiksi pyöräilykilpailu Andalusian ympäriajo.
Yksi perinteisistä andalusialaisista ruoista on viileä gazpacho-keitto. Alkuperäinen gazpacho oli leipäkeitto, joka valmistettiin yhdistämällä kuivunutta leipää, valkosipulia, oliiviöljyä, suolaa ja viinietikkaa. Tomaatti ja paprika yleistyivät gazpachon aineksina vasta Kolumbuksen löydettyä Amerikan.
* Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit