Britannian talous
Britannia on maailman kuudenneksi suurin kansantalous ostovoimakorjatulla BKT:lla mitattuna Yhdysvaltain, Kiinan, Intian, Japanin ja Saksan jälkeen. Euroopan unionissa sen talous on toiseksi suurin heti Saksan jälkeen. Maan taloudella on viime vuosikymmeninä mennyt kohtalaisen hyvin 1980-luvulla tehtyjen uudistusten jälkeen; muun muassa viimeisen kahden vuosikymmenen aikana valtio on yksityistänyt voimakkaasti ja purkanut sääntelyä. Britannian taloutta pidetäänkin nykyään etenkin Länsi-Euroopan maaksi erittäin uusliberaalina. Britannia ei kuulu euroalueeseen.
Britannian taloudella meni 1970-luvulla (mm. Tanskan ohella) kehnommin kuin useimmilla Länsi-Euroopan mailla. Teollisuus oli vanhakantaista ja rakenteet valtiokeskeisiä. Tultuaan valtaan oikeistolainen pääministeri Margaret Thatcher toteutti merkittäviä yksityistämistoimenpiteitä ja muita reformeja. Talous alkoi kasvaa ja työttömyys pieneni. Nousukautta kesti 1990-luvun taitteeseen saakka. 1990-luvun alun laman jälkeen ja 2000-luvulla talous oli yksi Euroopan terveimmistä; vaikka kasvun nopeus oli eurooppalaisittain korkeintaan keskitasoa, maa veti puoleensa investointeja sekä työttömyys oli matala työmarkkinoiden joustavuuden vuoksi. Kuitenkin finanssialan tärkeän roolin takia vuodesta 2008 finanssikriisi on vaikuttanut Britannian talouteen voimakkaasti, ja elpyminen taantumasta ollut takeltelevaa. Mutta 2013 alkupuolella, samaan aikaan kun monet Manner-Euroopan maat ovat kärsineet euroalueen velkakriisistä ja olleet lamassa, Britannia on ollut maanosan valopilkku osittain sen vuoksi että jäi euroalueen ulkopuolelle. Ensimmäisellä neljänneksellä 2013 talous kasvoi 0,3 ja toisella neljänneksellä 0,6 prosenttia.
Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n maakohtaisessa raportissa 2018 esitetään huolia Brexitin vaikutuksista maan ja Euroopan talouteen. Maan korkea hintataso johtuu muun muassa heikosta punnasta, joka ei kannusta kuluttamiseen. Myös investoijat odottavat Brexit-neuvottelujen tuloksia. Tilanne vaikuuttaa siten, että tuottavuus on saatava nousuun ja julkinen talous parempaan kuntoon. Esimerkiksi julkisen talouden velka on 87 % BKT:stä, mikä on kansainvälisessä vertailussa suhteellisen korkea. IMF ehdottaa lisäksi eläkkeiden nostamista ja verouudistusta.[1]
Ison-Britannian EU-erolla (Brexit) saattaa olla haitallisia vaikutuksia maidenväliselle kaupalle.[2] Britannian talous on hidastunut Brexit-päätöksen myötä ja eroneuvottelujen kestäessä vuoden 2018 aikana. IMF suosittelee muun muassa tehokkuuden ja tuottavuuden lisäämistä. IMF:n ehdotuksessa esitetään asuntotuotannon lisäämistä kalliin asumisen takia, infrastuktuurin laadullista parantamista ja koulujärjestelmän uudistuksia. [1] Britannian talouskasvu on ollut ennen vahvinta Euroopassa, mutta päätös erota EU:sta on heikentänyt talousnäkymiä selvästi. IMF arvioi, että Britannian talous kasvaa tänä vuonna 1,4 prosenttia.[3][4]
BKT:n kasvu kolmannen kvartaalin osalta vuonna 2018 on 0,6 % ja koko vuoden 2018 osalta 2,3% luokkaa. Finanssikriisin 2008 jälkeen Britannian talous on kasvanut voimaakaasti koko 2010- luvun.[5] Bruttokansantuote asukasta kohden oli vuonna 2017 39720 USD (vuonna 2016 40412). [6][7]
Työttömyysaste Britanniassa on vuonna 2018 ennätysalhaalla 4 %:ssa. Työttömyysprosentti on alimmillaan yli 40 vuoteen. Yhtenä syynä nähdään itsensätyöllistäjien kuten yksinyrittäjien ja ammatinharjoittajat määrän kasvaminen. Maatalousyrittäjiä ei pidetä itsensätyöllistäjinäTyöllisyysaste on 75,5 %. [5] Julkisella sektorilla työskentelee vuonna 2018 5,34 milj henkilöä. [8]
Maatalous on tehokasta ja pitkälle koneistettua, ja se tuottaa 60 % kulutetusta ruoasta vain 1%:lla työvoimasta. Viljelykasveista tärkeimpiä ovat muun muassa peruna, vehnä ja sokerijuurikas. Karjatalous on tärkeä osa maataloutta, mutta ala on kokenut pahoja takaiskuja hullun lehmän taudin ja vuoden 2001 laajan suu- ja sorkkatautikriisin vuoksi, joidenka vuoksi muun muassa brittiläisen lihan vientiä muualle maailmaan jouduttiin rajoittamaan. Saarivaltiona Britannia kuuluu myös Euroopan tärkeisiin kalastusmaihin ja vuotuinen kalansaalis on ollut noin 900000 tienoilla.
Rakentamisen osuus taloudesta on noin 6 % luokkaa. Britanniassa lama iski pahasti rakennusteollisuuteen noin 17% laskulla eikä se ole toipunut samalle tasolla takaisin. Kasvu on kohdistunut enemmän kotitalouksien tarpeisiin. Vuonna 2016 rakennettiin kaikkiaan 35400 asuintaloa, joista yksityisen rakentamisen osuus oli 86%. Britanniassa toimi vuonna 2016 kaikkiaan noin 296 093 rakennusalan yritystä, ja luku on kasvanut lähes 50 % vuodesta 2006 (194000) lamasta huolimatta.[9]
Britannia oli teollisen vallankumouksen kehto, mutta nykyisin teollisuus tuottaa enää 36 % bruttokansantulosta.[5] Esimerkiksi hiilen louhinta on lähes täysin mennyttä maailmaa. Teollisuuden osuus taloudesta on edelleen vähentymässä. 1970-luvulta lähtien maan talous sai piristysruiskeen Pohjanmeren öljylöydöistä ja se onkin lähes omavarainen öljyn ja kaasun suhteen. Energiantuotannon osuus on 10% BKT:stä, mikä yksi suurimpia osuuksia teollistuneissa maissa. Tärkeimpiä teollisuusaloja ovat muun muassa metalli-, kone-, kulkuneuvo-, kemian- ja elektroniikkateollisuus.
kivihiili öljy maakaasu tina kalkkikivi rautamalmi suola kalkki lyijy kipsi
Britannia on nykyään hyvin pitkälle palveluyhteiskunta ja palvelut tuottavatkin valtaosan maan BKT:stä sekä tuo lähes 80 % BKT:stä.[5]
Pankkiala on erittäin tärkeä Britannian taloudelle ja Lontoo onkin yksi maailman tärkeimmistä ja Euroopan tärkein finanssialan keskus.
Matkailu on myös tärkeä tulonlähde, mutta ilmeisesti Brexitin vaikutuksesta vuonna 2018 matkustaliikenne laski 11% verrattuna vuoden takaiseen. Vuonna 2017 maassa vieraili lähes 39,2 miljoonaa turistia, joka oli 4 % enemmän kuin edellisvuonna. Britit matkasivat maasta pois kaikkiaan 72 miljoonaa matkakertaa. Liikematkailu oli laskusuunnassa vuonna 2017 sekä Brittien että ulkomailta tulijoiden osalta. [10]
Ulkomaankauppa on Britannialle tärkeää, huolimatta kohtalaisen suurista kotimaanmarkkinoista. Maan kauppatase on perinteisesti ollut huomattavan alijäämäinen, eli maa on tuonut enemmän kuin vienyt, mikä ei toisaalta johdu niinkään vientiteollisuuden heikkoudesta vaan pikemminkin talouden avoimuudesta tuonnille sekä brittikuluttajien runsaasta kulutuksesta ja alhaisesta säästämisasteesta. Maan tärkeimpiä vientituotteita ovat muun muassa metalliteollisuuden tuotteet, kemikaalit ja mineraalit. Tärkeitä tuontituotteita ovat muun muassa elintarvikkeet, teollisuuden raaka-aineet ja tekstiilit. Britannian tärkeimpiä kauppakumppaneja ovat Yhdysvallat, Saksa, Ranska, Irlanti, Alankomaat ja Belgia.
Suomen kauppakumppanina Brittien osuus on merkittävä. Suomen viennin osalta britit olivat viidenneksi suurin kauppakumppani (vuonna 2016 1,5 mrd eur) ja tuonnin osalta toiseksi suurin kauppakumppani 2,4 mrd euron osuudella.[11]
Viennin osalta suurimmat kumppanit olivat vuonn 2016 Saksa, Belgia, Hollanti ja Espanja. Saksan viennin osuus oli suurin noin 68 mrd euron osuudella. [11]
Tuonnin osalta suurimmat kumppanit olivat vuonn 2016 Saksa, Belgia, Hollanti ja Espanja. Saksan tuonnin osuus on suurin noin 26 mrd euron osuudella. [11]