Polygamia
Polygamia (+) eli moniavioisuus on avioliiton muoto, jossa yhdellä henkilöllä on samanaikaisesti useita aviopuolisoita.[1]
Käsitettä käytetään usein myös laajemmin, jolloin sillä voidaan tarkoittaa myös parisuhdetta, jossa henkilöillä on ulkopuolisia kumppaneita (avoin suhde) tai suhdetta, jossa on useampi kuin kaksi osapuolta (monisuhteisuus).
Moniavioisuutta esiintyy ainakin kolmessa eri muodossa: polygynia (miehellä useita vaimoja), polyandria (naisella useita aviomiehiä) ja ryhmäavioliitto (usean miehen ja usean naisen välinen liitto). Näistä muodoista polygynia on kaikkein yleisin.
Polygyniassa miehellä on useita naispuolisia aviokumppaneita. Tämä on polygamian muodoista kaikkein yleisin. Suurin osa historian miehistä on jäänyt lapsettomiksi: geenitestien mukaan lapsellisia naisia on ollut kaksi kertaan niin paljon kuin lapsellisia miehiä[2] Tämä tieto ei kuitenkaan tee eroa sen välillä, onko ihmiskunta ollut monogaminen vai esimerkiksi promiskuiteettinen.
Polyandriassa naisella on useita miespuolisia aviokumppaneita.
Huomattava esimerkki polyandriasta on hindukulttuurista kertovassa eepoksessa, Mahabharatassa, missä kuningas Pandun kahdesta vaimosta syntyneillä viidellä pojalla on yksi yhteinen vaimo, Draupadi. Nykyään polyandriaa tavataan joissain osin Intiaa ja Tiibetiä. Miehet ovat usein veljeksiä keskenään.
Ryhmäavioliitto voi esiintyä useissa muodoissa, sellaisissa missä useampi kuin yksi nainen ja useampi kuin yksi mies elää samassa perheessä avioliittomaisesti, ja kaikki jakavat vastuun liitosta syntyvistä lapsista. Ryhmäavioliittoja on esiintynyt useissa kulttuureissa eri puolilla maailmaa[3].
Ryhmäsuhteissa kaikki osapuolet ovat jossain määrin ystävystyneet ja ovat tekemisissä keskenään. He voivat myös asua yhdessä jakaen elämän. Joidenkin osapuolten välillä on romanttisia rakkaussuhteita.
Yhdysvaltalainen etnologi George P. Murdock tutki 1231 yhteisöä vuosina 1960–1980. Hän havaitsi, että 186 näistä oli yksiavioisia, 453:ssa oli ajoittaista polygyniaa, 588:ssa polygyniaa ja neljässä polyandriaa.[4]
Suomessa moniavioisuutta tai sen yleisyyttä ei ole Väestöliiton mukaan juuri tutkittu, koska aihe on tabu.[5] Suomen islamilainen neuvosto arvioi, että Suomessa on 100−200 moniavioista muslimiperhettä, joiden polygyniset liitot on usein solmittu ennen Suomeen muuttoa. Asia on perheille arka, eikä siitä puhuta avoimesti. Suomen muslimiyhteisössä kuten muuallakin yhteiskunnassa monet vastustavat moniavioisuutta. Perheen lapset saattavat kutsua epävirallisia vaimoja ulkopuolisten kuullen tädeiksi.[6]
Yhteisöissä, missä polygynia on sallittua, se on usein harvinaista. Useamman kuin yhden vaimon elättäminen vaatii yleensä huomattavia resursseja ja onkin merkki vallasta ja varallisuudesta. Tällaisia tapauksia on useissa perinteisissä islamilaisissa yhteisöissä ja keisarillisessa Kiinassa.
Moniavioisuus on yleensä tyypillistä lähinnä ylhäisöpiireille. Pääosa väestöstä elää yksiavioisuudessa sellaisissakin yhteiskunnissa, joissa moniavioisuus on sallittua.[7]
Yhteisöissä joissa moniavioisuus on muodollisesti kielletty, yleinen mielipide voi kuitenkin sallia useiden rakastajien tai kihlattujen pitämisen.
Useimmat maailman valtioista eivät tunnusta moniavioisuutta, eli sille ei ole annettu virallista asemaa. Moniavioisuuden kaltainen elämäntyyli eli monisuhteisuus ei kuitenkaan ole muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta laitonta. Eräissä osissa Yhdysvaltoja myös monisuhteisuus on rangaistava rikos.
Kaksinnaiminen on virallisesti yksiavioisissa valtioissa käytetty rikosnimike, jossa henkilöllä on kaksi aviopuolisoa. Kaksinnaimisiksi lasketaan sekä tapaukset, jossa esimerkiksi vaimot ovat tietoisia toisistaan, että ne, jossa mies perustaa uuden perheen jonnekin muualle toisen vaimon kanssa pitäen vaimot salassa ja erillään toisistaan. Suomen laissa termi kaksinnaiminen esiintyi rikoslaissa vuoteen 1999 asti [8]. Avioliittolaissa (6 §) kaksinnaiminen esiintyy avioesteiden luettelossa, mutta itse käsitettä ei käytetä.
Eräät perheet ovat käyttäneet eroamista ja uudelleenavioitumista porsaanreikänä välttääkseen syytteet kaksinnaimisesta. Sellaisissa tapauksissa mies avioituu ensimmäisen vaimon kanssa, vaimo ottaa miehensä sukunimen. Sen jälkeen he eroavat, ja mies menee uudelleen naimisiin. Tätä toistetaan, kunnes mies on mennyt naimisiin ja eronnut kaikista vaimoistaan. Tämän avulla kaikki vaimot tuntevat oikeutetuksi käyttämään samaa sukunimeä. Vaikka kaikki vaimot, mahdollisesti viimeistä lukuun ottamatta, ovat virallisesti eronneet, he ovat todellisuudessa yhä yhdessä. Koska ero on tapahtunut aina ennen uudelleen avioitumista, lakia ei ole rikottu.
[9] [10] [11] [12] [13] [14] [15] [16] (Sekä miehet että naiset voivat solmia moniaviollisen avioliiton toisen sukupuolen kanssa Gabonin lainsäädännön mukaan. Käytännössä useampien puolisoiden oikeus on vain miehille varattu)[17] [18] [19] [20][21][22] (Polygamiasta on säädetty lainsäädäntö vuodelta 2014).[23] [24] [25] [26] (koskee vain Pohjois-Nigerian Sharia-laki osavaltioita; Bauchi, Borno, Gombe, Jigawa, Kaduna, Kano, Katsina, Kebbi, Niger, Sokoto, Yobe ja Zamfara [27][28][29][30]) [31] [32] [33] [34] [35] [36] [37] [38] [39] [40]
[41] [42] [43] [44][45] [46] [47] (paitsi Molukeilla, Pohjois-Molukeilla, Papualla, ja Länsi-Papualla) [48] (paitsi Irakin Kurdistanissa) [49] [50] [51] [52] [53] [54] [55] [56] [57] [58][59][60] (paitsi Syyrian Kurdistanissa)[61] [62] [63]
Huomio: Nämä maat ovat eri luettelossa, koska niillä on erityislainsäädäntö, joka koskee ainoastaan muslimeja.
(vuodesta 1950 ).[68] (vuodesta 1971) [69] (vuodesta 1926 ).[70] [71][72][73] [74] [75]
(Vaikka moniaviollisuus on kielletty Israelin valtion rikoslain mukaan niin moniavioliitot juutalaisille ja muslimeille ovat tunnustettu mikäli ne ovat solmittu juutalaisen lain tai islamilaisen lain mukaan) [76] [77][78][79] :[80][81] (paitsi Tšetšeniassa, Ingušiassa ja Dagestaniassa[82]) [83]
[84] :[85] (laitonta vuodesta 1977)."[86] [87] (laitonta vuodesta 1956)[88] [89] [90] [91] [92] [93] [94] (hyväksytty vain jossain pohjoisen osavaltioissa):[95] [96] :[97] [98]
[99] [100] [101] [102] [103] [104][105][106] [107][108] [109] (ei rangaista; katsotaan olevan tosiasiallisesti laitonta Ranskan maaliskuussa 2009 järjestämän kansanäänestyksessä, joka pakotti saaren noudattamaan Ranskan ​​lakeja, jotka on tunnustettu tavanomaisen lainsäädännön mukaan ja jotka on tunnustettu siviilitarkoituksiin laittomana mutta de jure silti harjoitetaan.[110] Voimassa olevat islamilaiset avioliitot ovat kuitenkin edelleen voimassa). [111]
[112][113] (Polygamia on laitonta kaikissa 50 osavaltiossa, mutta ei liittovaltiotasolla[114]. Vuodesta 1847 vuoteen 1857, nykyisessä Utahin osavaltiossa monet mormonit harjoittavat moniavioisuutta, joka tuomittiin laajalti muualla Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain liittovaltion hallitus uhkasi Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkkoa ja teki moniavioisuuden laittomaksi kongressin säädöksellä vuonna 1862. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko lopetti moniavioisuuden virallisesti vuonna 1890. Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta eronneet Fundamentalistinen myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko ja Apostolic United Brethren harjoittavat edelleen moniavioisuutta ja sen tietoisuutta. Amerikkalaisten muslimien keskuudessa pieni vähemmistö, noin 50 000 - 100 000 ihmisen arvioidaan asuvan perheissä, joissa aviomies ylläpitää epävirallista moniavioisuussuhdetta).[114]
(monisuhteisuus on yleistä alkuperäiskansan keskuudessa ),.[128][129] .[130] (monisuhteisuus on yleistä alkuperäiskansan keskuudessa)
Ennen Kiinan kansantasavallan perustamista keisarikunnassa oli laillista pitää vaimoa ja useita jalkavaimoja. Keisarilla, hallituksen virkailijoilla ja rikkailla kauppiailla oli jopa useita satoja jalkavaimoja.
Kungfutselaisuudessa miehen kyky hallita perhettä, joka tavallisesti tarkoitti enemmän kuin yhtä vaimoa ja yhtä lapsikatrasta, oli yksi askel henkilökohtaisessa kasvussa. Kungfutselaisuus ei rajoittunut pelkästään Kiinaan. Sitä ja siten myös polygyniaa harjoitettiin myös Koreassa, Taiwanissa ja Japanissa. Demokratian aikakaudella moniavioisuus on ollut kiellettyä näissä maissa.
Keisarillisen Kiinan romahtamisen jälkeen moniavioisuus kiellettiin. Se ei ole kuitenkaan estänyt miehiä ottamasta rakastajaa, josta myöhemmin tulee seuraava vaimo. Esimerkiksi puhemies Mao Zedong eli rakkaussuhteessa Jiang Qingiin huolimatta siitä ettei hän ollut eronnut kolmannesta vaimostaan He Zizhenista. Jiang Qingistä tuli Maon neljäs vaimo.
Hongkongissa polygamia kiellettiin lokakuussa 1971. Kuitenkin sitä harjoitetaan Hongkongissa ja Macaossa.
Humboldtin yliopiston seksologi Man-Lun Ngin mukaan Hongkongissa oli vuonna 1996 arviolta 2 miljoonaa avioparia, joista arviolta 300 000 aviomiehellä oli rakastajatar Kiinassa. Vuonna 1995 40% avioliiton ulkopuolisista suhteista oli pitkäaikaisia. Eräiden viitteiden mukaan hongkongilaiset ovat tyytymättömiä yksiavioisuuteen.
Perintestä suhtautumista rakastajiin heijastelee sanonta ”vaimo ei ole niin hyvä kuin jalkavaimo, jalkavaimo ei ole niin hyvä kuin prostituoitu, prostituoitu ei ole niin hyvä kuin salainen ihastus”. Sellaisten naisten määrä joista tulee salainen toinen vaimo on jopa kasvamassa Kiinan alueella. Termit 二奶 ja 包二奶 viittaavat toiseen naiseen ja toisen naisen omistamiseen. 二奶村 tarkoittaa kylää tai paikkaa jossa toinen, salainen vaimo elää.
Toisin kuin polygynia, polyandria on tabu. Kuitenkin yhden lapsen politiikka on lisännyt miesten määrää suhteessa naisiin, ja se voi vaikuttaa tilanteen muuttumiseen.
Mongoliassa on ollut keskustelua moniavioisuuden laillistamisesta mies- ja naisväestön epätasapainon vähentämiseksi.
Moniavioisuutta, myös polyandriaa, on harjoitettu jo ammoisina aikoina tietyissä hinduyhteisöissä. Hindulaisuudessa Veda-kaudella ei kielletty tai rohkaistu moniavioisuuden harjoittamista. Historiallisesti kuninkaat saattoivat ajoittain ottaa jalkavaimoja. Esimerkiksi Vijaynagaran keisarilla Krishnadevarayalla oli useita ”vaimoja”. Hindulaisessa avioliittolainsäädännössä, Intian perustuslaissa moniavioisuus on kielletty hinduilta, jainalaisilta ja sikheiltä. Kuitenkin Intian muslimeille on sallittua pitää useita vaimoja. Intiassa on käyty jonkin verran keskustelua avioliittolainsäädännön yhtenäistämisestä eri uskontojen välille. Varhaisessa veda-kirjallisuudessa on paljon mainintoja moniavioisuudesta.
Moniavioisuus oli sallittua raamatullisessa juutalaisuudessa, mutta kuitenkin se on ollut kautta historian pikemminkin poikkeus kuin sääntö.
Esimerkiksi Raamatun Jaakobilla oli kaksi vaimoa ja kaksi jalkavaimoa. Näistä Lea oli hänelle väkisin naitettu vanhempana sisaruksista ja Raakel oli Jaakobin suuri rakkaus – siis ei niinkään ihme, että juuri Raakelin pojat Joosef ja Benjamin olivat isälleen rakkaimmat.
Nykyisin useimmat juutalaisuuden suuntaukset ovat kieltäneet polygamian. Monet juutalaiset perheet sellaista maista kuin Iran ja Jemen on yhdistetty käytäntöön, jossa perhe koostuu miehestä, kahdesta tai useammasta vaimosta ja heidän lapsistaan.
Buddhalaisuudessa ei varsinaisesti oteta kantaa moniavioisuuteen.
Vanhassa testamentissa on useita mainintoja moniavioisuudesta. Nykyisen kristillisen käsityksen mukaan uuden liiton ajalla polygamia ei ole hyväksyttävää.
Mormonit harjoittivat liikkeensä alkuaikoina polygamiaa. Tämä perustui liikkeen perustajan, profeetta Joseph Smithin saamaan ilmoitukseen, joka on kirjoitettu muistiin 12. heinäkuuta 1842. Liikkeen pääosan siirryttyä Utahin alueelle moniavioisuus pantiin julkisesti toimeen vuonna 1852. Moniavioisuus oli yleensä polygyniaa, jossa yksi mies ottaa itselleen useita vaimoja. Moniavioisuuden vuoksi liikettä ja sen kannattajia vastaan säädettiin Yhdysvalloissa useita tiukkoja lakeja, jotka käytännössä estivät liikkeen toiminnan. Polygamia peruutettiin virallisesti Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon neljännen presidentin Wilford Woodruffin vuonna 1890 antamalla virallisella julistuskirjalla. Eräät pääkirkosta eriytyneet, niin sanotut mormonifundamentalistiset lahkot harjoittavat edelleen moniavioisuutta, mutta MAP-kirkossa tämä on peruste erottamiselle. [131]
Moniavioisuus muslimeilla, sekä käytännössä että laissa, vaihtelee laajasti islamilaisessa maailmassa. Eräissä muslimimaissa moniavioisuus on suhteellisen yleistä, samalla kun monissa muissa, se on joko lähes tai kokonaan olematonta. Polygamiaa harjoitetaan eniten länsi-Afrikan muslimien keskuudessa (siellä sitä harjoittavat myös muut kuin muslimit), samoin kuin tietyissä arabivaltioissa, kuten Saudi-Arabiassa ja Yhdistyneissä Arabiemiirikunnissa. Muualla islamilaisessa maailmassa polygamia on suhteellisen harvinaista, joissakin maissa jopa kokonaan kiellettyä.
Perinteisen islamilaisen lain mukaan mies voi ottaa 4 vaimoa, ja jokaisella heistä pitää olla omaa omaisuutta ja omat myötäjäiset. Tavallisesti vaimoilla on vain vähän tai ei ollenkaan kontakteja toisiinsa. Usein he asuvat omissa asunnoissaan, joskus jopa eri kaupungeissa huolimatta siitä, että he jakavat saman aviomiehen. Moniavioisuus onkin rajoittunut varakkaisiin miehiin. Eräissä islamilaisissa maissa miehille onkin kiellettyä avioitua useamman naisen kanssa, jos he eivät kykene ylläpitämään vaimojaan.
Koraani sallii miehen pitävän neljää vaimoa samanaikaisesti. An-Nisa suuran 3. säkeessä:
”Jos pelkäätte, ett'ette voi menetellä oikeudenmukaisesti orpoja kohtaan, naikaa silloin ne naispuoliset (orpojen joukosta), joista pidätte, kaksi, kolme tai neljä, mutta jos pelkäätte, ett' ette voisi olla tasapuolisia noin useata kohtaan, niin naikaa vain yksi ainoa heistä tai niistä orjattarista, joita omistatte. Tämä on mukavin tapa välttää vääryyttä.”
On tärkeää huomata mitä tarkoitetaan orvoilla tytöillä tässä yhteydessä. Molemmilta puolilta orpo, ja ilman muuta perhettä oleva tyttö on hyvin heikossa asemassa yhteisössä, ja käytännöllisesti katsoen täysin ilman tunnustettavia oikeuksia. Suhde miehen ja orpotytön välillä täyttää ne kriteerit, mitä on asetettu Koraanin säkeissä 4:23 ja 4:24.
Jotkut muslimit kuitenkin uskovat että polygamia on rajoitettua, he lainaavat säettä 4:129:
”Ette koskaan kykene kohtelemaan kaikkia vaimojanne samalla tavalla, vaikka sitä hartaasti toivoisittekin. Älkää kuitenkaan kääntykö koko mieltymyksellänne yhtäänne, jättäen toisen itsekseen aivan kuin johonkin välitilaan. Jos teette hyvää ja kartatte pahaa, niin Jumala on totisesti armollinen ja laupias.”
Ihmislajilla on taipumusta moniavioisuuteen.
Ihmisten lähimmät sukulaiset simpanssit ja etenkin bonobot[132][133] elävät promiskuiteetissa: yhteisössä on useita uroksia ja naaraita ja kaikki naaraat parittelevat useiden urosten kanssa ja päinvastoin. Vastoin yleistä käsitystä, bonobot eivät ole biseksuaaleja.
Lukuisat kirjailijat ovat julkaisseet näkemyksiään kirjoittamalla kuvitteellisista maailmoista, joissa moniavioisuus on aviosuhteiden yleisin tyyppi. Robert A. Heinlein käyttää tätä teemaa useissa scifiromaaneissaan, kuten teoksessaan Stranger in a Strange Land. Romaaneissa Kuu on julma, Kissa muurin läpi ja Time enough for love kuvaillaan sellaisia ryhmäavioliiton muotoja, jota ei ole tavattu todellisuudessa.
Frank Herbertin Dyynissä on tapana järjestää sukujen välillä poliittisia avioliittoja, jonka takia muun muassa Leto Atreides on virallisesti poikamies, vaikka hänellä on yksi jalkavaimo ja virallinen poika Paul. Paul puolestaan menee naimisiin keisarin tyttären Irulanin kanssa saaden täten laillisen oikeuden valtaistuimeen.
Dan Simmons kuvailee kirjassaan Endymion kulttuuria, jossa on kolmen henkilön välisiä avioliittoja.
Star Trek: Enterprisessä aluksen lääkärillä, Dr. Phloxilla on kolme vaimoa, ja jokaisella hänen vaimollaan on kolme miestä (mukaan lukien Dr. Phlox). Yksi Phloxin vaimoista on kiinnostunut avioliiton ulkopuolisesta suhteesta ihmisen kanssa, mihin Phlox ei erityisesti rohkaise tai vastusta.
Televisiosarjassa Babylon 5 kentaurilaiset sallivat miehellä olevan useamman kuin yhden vaimon.
David Ebershoffin romaani The 19th Wife (2009, tv-elokuva 2010) kertoo Ann Eliza Youngista ja mormonien moniavioisuudesta nykypäivän Yhdysvalloissa.
Amerikkalainen tv-sarja Big Love kertoo mormonimiehestä jolla on kolme vaimoa.
Transclusion error: {{En}} is only for use in File namespace. Use {{lang-en}} or {{en icon}} instead. Maria Manner: . Ylioppilaslehti 10/2010. . Helsingin sanomat 19.7.2011. . Helsingin sanomat 20.7.2011.
Luokka:Sosiaaliset suhteet Luokka:Perheoikeus Luokka:Uskonto ja politiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit