Uranuksen kuut
Uranuksen kuut ovat planeetta Uranuksen kiertolaisia. Kuita lasketaan olevan 27 kappaletta, joista 21 on varmistettu ja nimetty.
Kaksi suurinta kuuta, Titanian ja Oberonin, löysi William Herschel 13. maaliskuuta 1787 päivälleen seitsemän vuotta sen jälkeen, kun hän oli tehnyt ensihavaintonsa Uranuksesta. William Lassell löysi Arielin ja Umbrielin vuonna 1851. William Herschelin poika John nimesi vuotta myöhemmin silloin tunnetut neljä kuuta. Seuraavan kuun, Mirandan, löysi Gerard Kuiper vuonna 1948.
Voyager 2 -avaruusluotaimen ohitus tammikuussa 1986 lisäsi tunnettujen kuiden määrää kymmenellä, ja myöhemmin löydettiin vielä yksi kuu lisää luotaimen vanhoja kuvia tutkimalla.
Maasta käsin planeettaa kiertäviä kappaleita on löydetty sittemmin vielä lisää: kaksi vuonna 1997, kolme vuonna 1999, kolme vuonna 2001 ja kolme vuonna 2003. Uusimmat löytyneet kuut ovat pienikokoisia ja todennäköisesti planeetan kiertoradalleen kaappaamia asteroideja. On hyvin luultavaa, että Uranuksella on vastaavanlaisia satelliitteja yhä löytämättä.
Kuut eroavat toisistaan suuresti. Neljä suurinta kuuta ovat yli tuhannen kilometrin läpimittaisia, kun taas pienimmät kuut ovat noin kymmenen kilometriä halkaisijaltaan. Sisimmät kuut, Cordelia ja Ofelia, kiertävät uloimman Epsilon-renkaan molemmin puolin niin sanottuina paimenkuina. Uloin tunnettu kuu, Ferdinand, puolestaan kiertää retrogradista rataa noin 400 kertaa kauempana etäisyydellä, joka vastaa yli kolmannesta Merkuriuksen ja Auringon välisestä etäisyydestä. Neljää ulointa kuuta lukuun ottamatta kuiden kiertoradat ovat varsin lähellä ympyrää ja sijaitsevat planeetan päiväntasaajan tasolla. Kaikki Uranuksen kuut ovat saaneet nimensä William Shakespearen ja Alexander Popen teoksissa esiintyvien henkilöhahmojen mukaan.
Uranuksen kuut. Vertailun vuoksi Uranuksen säde on 25560km. Uranuksen renkaat ovat 38000–51140km:n päässä planeetan keskipisteestä ja sisin kuu kiertää uloimpien renkaiden välissä.
NimiNumeroKuvaKeskihalkaisija (km)Massa (kg)Kiertoradan keskisäde (km)Kiertoaika (d)LöytöaikaCordeliaVI40 (50 × 36)~ 4,5 × 101649 7700,335034 d1986OfeliaVII43 (54 × 38)~ 5,4 × 101653 7900,376400 d1986BiancaVIII51 (64 × 46)~ 9,3 × 101659 1700,434579 d1986CressidaIX80 (92 × 74)~ 3,43 × 101761 7800,463570 d1986DesdemonaX64 (90 × 54)~ 1,78 × 101762 6800,473650 d1986JulietXI94 (150 × 74)~ 5,57 × 101764 3500,493065 d1986PortiaXII135 (156 × 126)~ 1,68 × 101866 0900,513196 d1986RosalindXIII72~ 2,54 × 101769 9400,558460 d1986CupidXXVII~ 17,83,8 × 101574 8000,618 d2003BelindaXIV81~ 3,57 × 101775 2600,623527 d1986PerditaXXV~ 26,61,3 × 101676 4200,638 d1986PuckXV162~ 2,89 × 101886 0100,761833 d1986MabXXVI~ 24,81,0 × 101697 7340,923 d2003MirandaV471,6 (481 × 468 × 466)6,59 × 1019129 3901,413479 d1948ArielI1 157,8 (1162 × 1156 × 1155)1,35 × 1021191 0202,520379 d1851UmbrielII1 169,41,17 × 1021266 3004,144177 d1851TitaniaIII1 577,83,53 × 1021435 9108,705872 d1787OberonIV1 522,83,01 × 1021583 52013,463239 d1787FranciscoXXII~ 12~ 1,3 × 10154 276 000−266,6 d**2001CalibanXVI~ 98~ 7,3 × 10177 231 000−579,7 d**1997StefanoXX~ 20~ 6 × 10158 004 000−677,4 d**1999TrinculoXXI~ 10~ 7 × 10148 504 000−759,0 d**2001SycoraxXVII~ 190~ 5,4 × 101812 179 000−1 288,3 d**1997MargaretXXIII~ 11~ 1,3 × 101514 345 0001 694,8 d2003ProsperoXVIII~ 30~ 2,1 × 101616 256 000−1 977,3 d**1999SetebosXIX~ 30~ 2,1 × 101617 418 000−2 234,8 d**1999FerdinandXXIV~ 12~ 1,3 × 101520 901 000−2 823,4 d**2001* Kiertää retrogradista rataa (vastakkaiseen suuntaan kuin Aurinkokunnan kappaleet yleensä)