Heikki Kinnunen
Heikki Pentti Ilmari Kinnunen (s. 8. huhtikuuta 1946 Raahe)[1] on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Kinnunen tunnetaan erityisesti rooleistaan komediaelokuvissa ja -sarjoissa. Näistä ovat tunnettuja esimerkiksi televisiosarjat Ällitälli (1971, yhdessä Leo Lastumäen kanssa) ja Älywapaa palokunta (1984–1985) sekä elokuva Lampaansyöjät (1972). Hän on työskennellyt Suomen Kansallisteatterissa, Turun kaupunginteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa, KOM-teatterissa sekä vuodesta 2002 Tampereen Teatterissa.[2] Kinnunen on Komediateatteri Arenan (nyk. Suomen Komediateatteri) perustajajäsen ja esiintyi teatterin produktioissa vuoteen 1999 asti.
Kinnunen on esiintynyt myös venäjän kielen Požaluista- ja Kapusta Master -opetusohjelmissa ja viron kielen opetusohjelmassa Nael kummi. Kotimaiset Kasvikset ry:n mainoksissa hänellä oli tapana todeta: "Ei kun syömään". 1970-luvulla Kinnunen oli monien muiden kulttuuri-ihmisten[3] tapaan taistolainen. Hän myös esiintyi monissa poliittisissa näytelmissä, kuten Ylioppilasteatterin Lapualaisoopperassa (1966) sekä KOM-teatterin eri produktioissa.
Heikki Kinnunen on myös levyttänyt lähes kaksisataa laulua. Tunnetuin levytyksistä lienee vuodelta 1987 peräisin oleva Prinsessan sukkanauha.
Kinnunen oli 1990-luvulla julkisuudessa yrityksensä taloudellisten vaikeuksien, erityisesti verovelkojen vuoksi. Syksyllä 1999 Kinnunen tuomittiin seitsemän kuukauden ehdollisen vankeusrangaistukseen veroasioista. Kinnunen on laskenut saavansa maksettua verovelat loppuun 74-vuotiaana.[4]
Kinnunen on kertonut tv-koomikkorooleistaan Ällitällistä ÄWPK:hon Jukka Annalan tv-tietokirjassa Toopelivisio (Teos, 2006).
Tällä hetkellä Kinnunen on Tampereen Teatterin palveluksessa. Hän ilmoitti loppukesästä 2008 vetäytyvänsä eläkkeelle huhtikuussa 2009, jolloin hän täyttää 63 vuotta. Hän jatkaa näyttelemistä vapaana taiteilijana.[2][5]
Vuonna 2009 Kinnunen palkittiin Pro Finlandia -kunniamerkillä.[6]
Vuonna 2012 Kinnunen palkittiin Elämäntyöstään Kultaisella Venlalla.
Vuoden 2016 maaliskuussa ilmestyi Tammen kustantama ja Elisa Heilalan kirjoittama Kinnusen elämäkertakirja Heikki Kinnunen Tarinankertojan elämät (EAN: 9789513187378).[7]
Vuonna 2018 Kinnunen nähdään Mielensäpahoittajana elokuvassa Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja edellisessä elokuvassa pääroolin tehneen Antti Litjan sairastuttua.[8]
Kinnunen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Mikkelissä, jonka jätti 18-vuotiaana aloitettuaan Teatterikorkeakoulun Helsingissä.[9] Kinnunen asuu avoliitossa puvustaja Marianne Pietiläisen kanssa.[2] Aiemmin hän on ollut naimisissa Rose-Marie Prechtin ja Satu Silvon kanssa, jotka molemmat ovat näyttelijöitä. Näyttelijä Santeri Kinnunen syntyi avioliitosta näyttelijä Rose-Marie Prechtin kanssa. Liitosta näyttelijä Satu Silvon kanssa Kinnusella on lapset Vilma ja Paavo, jotka jäivät erossa vuonna 2002 isälle.[10] Kinnunen on vapaamuurari.[11]
VuosiElokuvaRooli1967LapualaismorsianHessu1968AsfalttilampaatTäällä Pohjantähden allaValenti Leppänen1970PäämajaYlipäällikön sotilaspalvelija1971Aatamin puvussa ja vähän EevankinHeikki Himanen1972LampaansyöjätSepe1973PohjantähtiValenti Leppänen1975Kuolleista herännytTanakan joukkio1980Tup-akka-lakkopostimies alias Interpol agentti/kertoja1981PölhöläKalevi Käppyrä/Äijänkäppyrä1982Kuningas jolla ei ollut sydäntäpääministeri1983KoomikkoRapeRegina ja miehetRaimo HarjanneUuno Turhapuron muisti palailee pätkittäintarjoilija1984Lentävät luupäätMr. SmithKun Hunttalan Matti Suomen ostiVaris1986Pikkupojatkertoja1988Onks Viljoo näkynytuseita hahmoja1987Uuno Turhapuro – kaksoisagenttipoliisi1990Vääpeli Körmy ja marsalkan sauvavääpeli Körmy1991Uuno Turhapuro herra Helsingin herraVääpeli Körmy ja vetenalaiset vehkeet1992Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät1993Romanovin kivetAarne Partanen1994Vääpeli Körmy – taistelunivääpeli KörmyUuno Turhapuron velipoliisiParatiisin lapsetVeijo Suurmetsä1997Vääpeli Körmy ja kahtesti laukeavavääpeli Körmy1998Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismieslaulava juoppo2000Hurmaava joukkoitsemurhaHermanni Kemppainen2004Uuno Turhapuro – This Is My Lifeentinen pankkiiriPelikaanimiespostiljooni2007Lieksa!Niccolo, Otto2014Kummeli VRauno Ylimäki2018Ilosia aikoja, MielensäpahoittajaMielensäpahoittaja
VuosiElokuvaRooli1975Kuolleista herännytAntti Tanakka1976Seitsemän veljestäAapoIso viulu – kaks sataaMikko Papiross1981Muistoja ElmostaImmo1988Isku vasten kasvojaKangasJumalia ei uhmataHuhtanen1991Keskiyön aurinko1992HamletHamlet1997Palava rakkausOskar Kallas2000Ilmalaiva Finlandia2002Paavo Pantteri
Pikku kulkuri (1981) – Lif Peukaloliisa (1994) – Myyrä Pingviinien matka (2005) – Isä Autot (2006) – Sheriffi
Linnunradan käsikirja liftareille (1984) - Kertojaäänenä
VuosiElokuvaRooli1968Kunnon sotamies Svejkin seikkailujakadetti BieglerKuten haluatte1969Lyyli ja aikamiespoikansa AnselmiPekka LindgrenYhdeksän miehen saappaatsotamies Matti Nokkanen1970Veijo Meren tarinoitaYrjö Haavankohta1971Ällitälliuseita rooleja1974Merirosvoradiouseita rooleja1979Parempi myöhään...listalaulaja1981–1983Valehtelijoiden klubijäsen H1984–1985ÄWPK – Älywapaa palokuntauseita rooleja1986Veikko Huovisen lyhyet erikoisetHuovishenki1985–1987Soitinmenotuseita rooleja1987–1988Kissa vieköönuseita rooleja1988Hymyhuuletkerrostalon asukas1989–1991Heksa ja Leksauseita roolejaPaha yskä – ja yhä paheneeuseita rooleja1990Lentsukertoja ja kirjailijaPirunnyrkki1991–1992Siivotaan, siivotaanuseita rooleja1993–1994Kolmannen korvapuustiuseita rooleja1994PudonneitakauppiasKonstan PylkkeröKonsta Pylkkänen1994–1995Jäitä hattuun!useita rooleja1996Lihaksia ja luotejaHautalaUuno Turhapurotavarantoimittaja1996–1997Olen Finniuseita rooleja1999–2000Tunteen paloJussi Juntunen2000Kaverille ei jätetäHemppa Niemimaa2002Tummien vesien tulkitHeikki Kinnunen2006Paavo ja RailiRisto Kujansuu2007–2012Karjalan kunnaillaMartti Rosenius2017Rakkautta vainPentti2018Kummeli esittää: Kontio & ParmasVirtasalmi
Heinänuhan aikaan / Minä tarvitsen tätä syksyä (1979, Ponsi)[12] Jokapaikan Viljo / Ahaa-tango (1985, Välilevy)[12] Kinnunen ja Kalliala: Nuori tumma / Mustalainen (1988, Wildu)[12]
Ei ihmeitä tässä (1979, Ponsi)[12] Jokapaikan Viljo (1985) (mukana myös Leo Lastumäki ja Titta Jokinen) Vielä kerran Viljo ja Heppu hei (1985, Polarvox[12]) Uffaffaa! (1986, Polarvox, nimellä "Heikki Kinnunen ja Soi-tin-menot"[12]) Parhaat (1987) Kinnunen laulaa Lavia: Varis ja valtion varatyösmies (1987, WILDU)[12] Onks´ Viljoo näkynyt? (kokoelma) (1988) Extra (1989, Euros Records[12]) Kinnunen laulaa Tanneria (1990)
Mukana myös muun muassa albumeilla Soi-tin-me-not (1985) ja Hui-Hai (1987). (Diskografia ei ole täydellinen)
Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset vapaamuurarit Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt