Liparisaaret
Liparisaaret () eli Eoliset saaret (Isole Eolie), antiikin Aioliset saaret (, ), ovat Italialle kuuluva tuliperäinen saariryhmä Tyrrhenanmeressä Sisilian pohjoispuolella. Liparisaariin kuuluu seitsemän isohkoa saarta: hallinnollinen keskussaari Lipari; Vulcano ja Stromboli, joilla molemmilla sijaitsee toimiva tulivuori; sekä Salina, Panarea, Filicudi ja Alicudi. Saariryhmään kuuluu myös useita pieniä saaria. Saarten yhteispinta-ala on 117 km².[1]
Suurin osa Liparisaarista on lähinnä pelkkiä merestä kohoavia tulivuoria. Ne ovat osa Etnan ja Vesuviuksen välistä tuliperäistä ketjua.[2] Saarten suurin asutus on Liparin kaupunki.
Liparisaaret ovat olleet asuttuja viimeistään neoliittisella kaudella noin 5000 eaa. Saarten nimitys Aioliset saaret () tai Aioloksen saaret () pohjautuu Aiolokseen, kreikkalaisen mytologian tuulten jumalaan, jonka katsottiin asuneen saarilla. Antiikin aikana saarten alkuperäisiä, kreikkalaisten tuloa edeltäneitä asukkaita pidettiin tämän jälkeläisinä.[2][3][4][5]
Kreikkalaiset asuttivat saaret arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. perustamalla sinne Liparan siirtokunnan. Sen kaupunkikeskus oli samannimisellä Liparan saarella eli nykyisellä Liparin saarella. Kaupunki kukoisti merenkulun kannalta edullisen sijannin, tuliperäisyyden vuoksi hedelmällisen maaperän sekä alunakaivosten ansiosta. Vulcanon saari tunnettiin antiikin aikana nimellä Hiera eli Thermessa, Salina nimellä Didyme, Panarea nimellä Euonymos ja Stromboli nimellä Strongyle. Lipari on aina ollut merkittävin saarista, mistä on peräisin saariryhmän toinen nimitys Liparisaaret.[2][3][4]
Vuodesta 1970 lähtien turismi on kasvanut saarilla. Matkailijoita houkuttelevat toimivat tulivuoret, tuliperäiset mutakylvyt ja maisemat. Saaret ovat Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2000.[6]
Luokka:Italian saaret Luokka:Sisilia Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Välimeren saaret