Robert Zemeckis
Robert ”Bob” Zemeckis (s. 14. toukokuuta 1952 Chicago, Illinois, Yhdysvallat)[1][2] on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Zemeckisin isä on liettualainen ja äiti amerikanitalialainen.
Zemeckis opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa elokuva-alaa. Ensimmäisen lyhytelokuvansa hän ohjasi vuonna 1972, ja toinen lyhytelokuva A Field of Honor (1973) voitti Student Academy Awardsin, joka kuuluu samaan organisaatioon kuin Oscar-palkinto. Palkinnon ansiosta Steven Spielberg ryhtyi hänen mentorikseen. Vuonna 1978 tuli teattereihin hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa I Wanna Hold Your Hand, jonka oli kirjoittanut Bob Gale. Spielberg toimi johtavana tuottajana. Elokuva oli arvostelumenestys mutta jäi kaupallisesti tappiolliseksi. Galen kanssa Zemeckis teki myöhemmin muun muassa Paluu tulevaisuuteen -trilogian.
Vuonna 1980 valmistunut Autohuijarit oli kolmikon Zemeckis-Gale-Spielberg toinen yhteinen elokuva. Elokuvan taloudellinen menestys ei ollut suuri. Zemeckisin ensimmäinen hittielokuva oli Michael Douglasin tähdittämä Vihreän timantin metsästys vuodelta 1984. Lipputuloja kertyi yli 85 miljoonaa dollaria, mikä toi 8. tilan vuoden myyntitilastoissa. Elokuva sai myös Oscar-ehdokkuuden parhaasta leikkauksesta.
Vuonna 1985 Michael J. Foxin tähdittämä komedia Paluu tulevaisuuteen nosti Zemeckisin Hollywoodin ohjaajien tärkeimpiin nimiin. Vain 19 miljoonan dollarin budjetilla kuvattu elokuva keräsi yli 380 miljoonan dollarin lipputulot, ja oli vuotensa parhaiten tuottanut filmi. Elokuva voitti äänitehosteistaan Oscarin ja Zemeckis oli yhdessä Galen kanssa ehdolla parhaasta käsikirjoituksesta.
Ennen elokuvan ensimmäistä jatko-osaa Zemeckis ohjasi Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? -komedian. Kolme Oscaria ja yhden erikois-Oscarin voittanut elokuva veti yleisöä teattereihin 330 miljoonan dollarin edestä, ja oli vuotensa toiseksi parhain yleisömenestys. Seuraavana vuonna julkaistu Paluu tulevaisuuteen 2 oli suurmenestys, ja sarjan kolmas osakin keräsi vielä yli 240 miljoonan dollarin lipputulot.
Zemeckis ohjasi muutamia episodeja televisio- ja videojulkaisuihin, mutta palasi teatterielokuvien ääreen vuonna 1992 hittikomedian Kuolema pukee häntä myötä. Elokuva ei ollut arvostelumenestys, mutta Zemeckisin arvostus nousikin reilusti seuraavan ohjaustyön, Forrest Gumpin, myötä. Vuonna 1994 valmistunut komediadraama oli rakenteeltaan poikkeuksellinen elokuva, joka oli ehdolla peräti 13 Oscarin voittajaksi. Lopulta voitoksi kääntyi kuusi ehdokkuutta, muun muassa Zemeckisin saama parhaan ohjauksen palkinto. Elokuva oli myös taloudellinen menestys; 677 miljoonan dollarin tuloksellaan elokuva on historian 15. parhaiten menestynyt filmi. Elokuva oli myös julkaisuvuotensa ykkönen Yhdysvalloissa, ja listan toinen maailmanlaajuisissa tilastoissa.
Zemeckisin seuraava ohjaustyö, kolme vuotta myöhemmin julkaistu Ensimmäinen yhteys oli arvostelumenestys, mutta lippuluukuilta voittoa kertyi lopulta "vain" 80 miljoonaa dollaria. Salaisuus pinnan alla taasen ei kriitikoita suuresti miellyttänyt, mutta yleisö otti elokuvan omakseen, ja lipputulot nousivat lähes 300 miljoonaan.
Robinson Crusoe -tyylinen tarina Cast Away – tuuliajolla (2000) oli Tom Hanksin ja Zemeckisin ensimmäinen yhteinen elokuva sitten Forrest Gumpin. Elokuva toi Hanksille Oscar-ehdokkuuden roolistaan. Filmi oli valtava menestys keräten 430 miljoonaa dollaria teattereista.
2000-luvulla Zemeckis löysi elokuvilleen uuden ulkomuodon kiinnostuttuaan tietokoneanimaatiosta. Hän sai houkuteltua Tom Hanksin jälleen mukaansa Napapiirin pikajuna -jouluanimaatioon. Kriitikot tyrmäsivät elokuvan sisällöttömänä, mutta voittoa kertyi lähes 150 miljoonaa dollaria. Elokuva oli toteutettu tietokoneanimaatiolla. Hanksin kasvonpiirteet oli siirretty ensin tietokoneelle ja sitten elokuvaan.
Seuraavaksi Zemeckis alkoi työstää fantasiaelokuva Beowulfia, joka perustui vanhaan brittiläiseen saagaan. Se saapui teattereihin vuonna 2007. Elokuvassa Zemeckis hyödynsi jälleen näyttelijöiden kasvonpiirteiden siirtämistä tietokoneanimaatioon. Beowulf oli kiistelty arvostelijoiden kesken johtuen sen sisältämästä väkivallasta ja alastomuudesta.
Zemeckis on ollut naimisissa kahdesti. Ensimmäisestä avioliitosta (1980–2000) hänellä on yksi lapsi Mary Ellen Trainorin kanssa. Vuonna 2001 Zemeckis avioitui uudelleen Leslie Harterin kanssa. Heillä on kaksi lasta.[1]
The Lift (1972) A Field of Honor (1973) I Wanna Hold Your Hand (1978) Autohuijarit (Used Cars, 1980) Vihreän timantin metsästys (Romancing the Stone, 1984) Paluu tulevaisuuteen (Back to the Future, 1985) Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (Who Framed Roger Rabbit, 1988) Paluu tulevaisuuteen II (Back to the Future Part II, 1989) Paluu tulevaisuuteen III (Back to the Future Part III, 1990) Kuolema pukee häntä (Death Becomes Her, 1992) Forrest Gump (1994) Ensimmäinen yhteys (Contact, 1997) Salaisuus pinnan alla (What Lies Beneath, 2000) Cast Away – tuuliajolla (Cast Away, 2000) Napapiirin pikajuna (The Polar Express, 2004) Beowulf (2007) Saiturin joulu (2009) Lento (2012) The Walk (2015) Liittoutuneet (Allied, 2016)
Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt