mteb/WikiClusteringP2P.v2 huggingface dataset:
'''Ciklični AMP-regulirani 21 kD fosfoprotein''', poznat i kao '''ARPP-21''', jest [[ljudi|ljudski]]  [[gen]]  na [[hromosom 3|hromosomu 3]].<ref name="entrez">{{cite web | title = Entrez Gene: ARPP-21 cyclic AMP-regulated phosphoprotein, 21 kD| url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?Db=gene&Cmd=ShowDetailView&TermToSearch=10777| access-date = }}</ref>
'''N-acetiltransferaza 1 uspostave kohezije sestrinskih  hromatida''' je [[protein]] koji je kod [[ljudi]] [[kodon|kodiran]] [[gen]]om '''ESCO1'''.<ref name="entrez">{{cite web | title = Entrez Gene: Establishment of sister chromatid cohesion N-acetyltransferase 1| url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/gene/114799 | access-date = 17. 9. 2015 }}</ref>
== Kloniranje i ekspresija==
Sekvenciranjem klonova dobijenih iz [[cDNK]] biblioteke frakcionirane fetusne moždine, Nagase et al. (2001) klonirali ESCO1, kojeg su označili KIAA1911. Izvedeni protein sadrži 864 [[aminokiseline]]. [[RT-PCR]] [[ELISA]] je otkrila intermedijarnu ekspresiju ESCO1, u svim ispitivanim tkivima odraslih i fetusa i specifičnim regijama mozga.
Pretragom baze podataka EST za sekvence slične kvaščevom Ctf7, proteinu neophodnom za koheziju sestrinskih kromatida, Bellows et al. (2003) identificirali su ESCO1, koji su nazvali EFO1. Izvedeni protein od 840 aminokiselina ima dva [[N-terminal]]na domena, slična proteinima histonskog linkera delta i beta tipa i [[C-terminal]]ni domen sličsn osnovnom domeniu Ctf7. Northern blot analizom otkriven je EFO1 transkript u većini testiranih ljudskih tkiva, sa povišenom ekspresijom u skeletnim mišićima. EFO1 označen fluorescencijom lokaliziran u jedrima transficiranih [[HeLa]] ćelija.
Pretragom baza podataka o ljudskim proteinima sličnim proteinima kvasca i mušica koji su uključeni u koheziju sestrinskih kromatida, Hou i Zou (2005) identificirali su EFO1. C-terminalna polovina izvedenih proteina sadrži [[cinkov prst]] C2H2 i pretpostavljeni domen acetiltransferaze. Unutar ove regije, EFO1 dijeli 59% aminokiselinskih identiteta sa EFO2 (ESCO2). Nasuprot tome, N-terminalna polovina EFO1 dijeli malo sličnosti s EFO2 ili [[homolog|homolozima]] kvasca i [[Drosophila|voćnih mušica]].
'''Retikulociti'''  su nezrela  [[eritrocit|crvena krvna zrnca]]. U procesu  [[eritropoeza|eritropoeze]] (formiranja eritrocita), retikulociti se razvijaju u [[koštana srž|koštanoj srži]] a zatim [[krvotok|cirkuliraju]] oko jedan dan u [[krvotok]]u, pre nego što se razviju u zrela crvena krvna zrnca. Poput zrelih crvenih krvnih zrnaca, kod sisara retikulociti nemaju [[ćelijsko jedro]]. Zovu retikulociti zbog retikularnog (mrežastog) izgleda [[ribosom]]ne [[RNK]] koja postaje vidljiva pod [[mikroskop]]om, nakon tretmana s određenim bojama, kao štp su  [[nova metilen plava]] i [[Romanowsky boja]].
{{Epistemologija – bočna traka|rasklopljeno=pogledi}}
'''Iskustvo''' se odnosi na događaje [[Svijest|svjesnosti]] uopće, tačnije na [[percepcija|percepciju]], ili na praktično [[znanje]] koje proizvode ovi svjesni procesi. Shvaćeno kao svjestan događaj u najširem smislu, iskustvo uključuje subjekt kojem se prezentiraju različiti predmeti. U tom smislu, viđenje žute [[ptice]] na grani predstavlja subjektu objekte "ptica" i "grana", odnos između njih i svojstvo "žuto". Mogu biti uključeni i nestvarni predmeti, što se dešava kada doživljavate [[halucinacije]] ili snove. Kada se shvati u ograničenom smislu, samo se čulna svijest računa kao iskustvo. U tom smislu, iskustvo se obično poistovećuje sa percepcijom i suprotstavlja se drugim tipovima svesnih događaja, kao što su [[razmišljanje]] ili [[imaginacija]]. U malo drugačijem smislu, iskustvo se ne odnosi na same svjesne događaje, već na praktično znanje i poznavanje koje oni proizvode. U tom smislu, važno je da direktan perceptivni kontakt sa [[Svijet#Filozofija uma|spoljašnjim svijetom]] bude izvor znanja. Dakle, iskusan planinar je neko ko je zaista proživio mnogo planinarenja, a ne neko ko je samo pročitao mnogo knjiga o planinarenju. Ovo je povezano i sa ponavljanjem prošlih poznanstava i [[sposobnost]]i naučenim kroz njih.
}}
'''Estradiol''' ([[grčki jezik|grč.]] οἶστρος – ''oistros'' = spolna inspiracija, nadahnuće).<ref>http://www.perseus.tufts.edu/hopper/morph l = oistros La,Greek.</ref>  + ''–diol'' = hemijski naziv i sufiks koji ukazuje da je ovaj oblik steroida i hormona  vrsta [[alkohol]]a  sa  dvije  [[hidroksil]]ne  [[funkcijska grupa|grupe]].<ref>Idler D. R., Ed. (1972): Steroids in nonmammalian vertebrates. Elsevier Science,  Oxford. {{ISBN|032314098X}}: https://books.google.com/books?id=Ei46GE-lj2wC&lpg=PA393&ots=MwcpUDbbx3&dq=estradiol%20vertebrates&pg=PA393#v=onepage&q=estradiol%20vertebrates&f=false.</ref> ili preciznije, '''17β-estradiol''',  je  [[steroid]]ni  [[estrogen]]i  [[spolni hormon]], prvenstveno ženski. Imenovan je po značaju za regulaciju [[astrusni ciklus|estrusnog]] i [[menstruacijski ciklus|menstruacijskog]] ženskog reprodukcijskog ciklusa.
'''Sfinga''' ([[Grčki jezik|grčki]] ''Sfinx'', [[Latinski jezik|latinski]] ''Sphinx'') u grčkoj tradiciji, sfinga je izdajničko i nemilosrdno biće sa glavom žene, tijelom lava i ptičjim krilima. Prema grčkom mitu, ona postavlja zagonetku ljudima koje sretne, te ih ubija i jede kada je ne riješe.<ref>{{cite web|url=http://people.hsc.edu/drjclassics/texts/Oedipus/sphinx.shtm |title=Dr. J's Lecture on Oedipus and the Sphinx |publisher=People.hsc.edu |access-date=15. 5. 2014}}</ref> Ova smrtonosna verzija sfinge pojavljuje se u mitu i drami o Edipu.<ref>Kallich, Martin. "Oedipus and the Sphinx." Oedipus: Myth and Drama. N.p.: Western, 1968. N. pag. Print.</ref>
'''Klasa 2-DQ afa 1 [[MHC|glavnog kompleksa histokompatibilnosti]]''', znana i kao '''[[HLA]]-DQA1''', je ljudski  [[gen]]  na kratkom (p) kraku [[hromosom 6|hromosoma 6]], sekvenca 6p21.3, znan i po oznaci   [[lokus (genetika)|lokusa]] koji sadrži ovaj gen.<ref name = "Entrez_Gene_3117">{{cite web | title = Entrez Gene: HLA-DQA1 major histocompatibility complex, class II, DQ alpha 1| url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?Db=gene&Cmd=ShowDetailView&TermToSearch=3117}}</ref> [[Protein]] kodiran ovim genom jedan je od dva proteina koji su potrebni za formiranje [[HLA-DQ|DQ]] [[heterodimer]]nog, [[receptor (biohemija)|receptora]] ćelijske površine bitne za funkciju [[imunski sistem|imunskog sistema]].
{{naslov u kurzivu}}
{{Taksokvir
| boja         =lightgreen
| naziv        =''Halophytum''
| slika        = Verdolaga-Halophytum ameghinoi -.JPG
| slika_širina = 250px
| slika_opis   = ''H. ameghinoi'' 
| status       = 
| regnum       =[[Plantae]]
| divisio      =[[Tracheophyta]]
| classis      =[[Magnoliopsida]]
| ordo         =[[Caryophyllales]]
| familia      ='''''Halophytaceae'''''
| familia_autorstvo = <small>A.Soriano</small>
| genus        ='''''Halophytum'''''
| genus_autorstvo =<small>Speg.</small>
| species      =''H. ameghinoi'' 
| subspecies   =
| dvoimeno     =''Halophytum ameghinoi'' 
| dvoimeno_autorstvo = <small>(Speg.) Speg.</small>
| karta_raspon =
}}
'''''Halophytum''''' je  jedini i [[tipski rod|monotipski rod]] zasebne [[porodica (biologija)|porodice]] ''Halophytaceae'',  [[cvjetnica]]  iz  [[red (biologija)|reda]] [[Caryophyllales]],[[razred (biologija)|razreda]] [[Magnoliopsida]], [[divizija (biologija)|divizija]] [[Tracheophyta]].<ref name=APGIV>{{Cite journal|authors=Angiosperm Phylogeny Group|year=2016|title=An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV|journal=Botanical Journal of the Linnean Society|volume=181|issue=1|pages=1–20|issn=0024-4074|doi=10.1111/boj.12385|doi-access=free}}</ref>
 
Jedina je vrsta ''H. ameghinoi'', <ref>[http://powo.science.kew.org/taxon/urn:lsid:ipni.org:names:892850-1 Plants of the World online] pristupljeno 9. juna 2020</ref> jednogodišnja [[sukulenta]] iz [[Patagonija|Patagonije]] je [[Argentina|argentinski]] [[endem]] iz provincija Catamarca, Chubut, La Rioja, Mendoza, Neuquen, Río Negro, Santa Cruz, San Juan i San Luis.
'''Subtalusni zglob''',  odnosno '''podtalusni zglob''', poznat i kao '''talokalkaneusni zglob''' – u [[anatomija čovjeka|anatomiji čovjeka]] – je  [[zglob]] [[stopalo|stopala]] (stopalski zglob). Nalazi se na mjestu susreta [[Talusna kost|talusa]] i [[kalkaneus]]a.
'''Kinazni interaktivni protein 1''' je [[protein]] koji je kod [[ljudi]] [[kodon|kodiran]] [[gen]]om '''AKIP1'''.<ref name="entrez">{{cite web
| title = Entrez Gene: A kinase (PRKA) interacting protein 1 | url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?db=gene&cmd=retrieve&list_uids=56672 }}</ref>
{{infokutija  gen}}
'''NSD1''' ([[engleski|eng.]] skr. od '''N'''uclear receptor binding [[proteinski domen|'''S'''ET '''D'''omain]] protein '''1''' = protein 1 jedarnog  receptora vezanog za domen SET)<ref>{{cite web|title=NSD1 Gene|url=https://www.genecards.org/cgi-bin/carddisp.pl?gene=NSD1|website=GeneCards human gene database|publisher=Weizmann Institute of Science|access-date=31. 12. 2017}}</ref> je [[transkripcijski faktor|transkripcijski koregulacijski]] [[protein]]<ref name="pmid9628876">{{cite journal | vauthors = Huang N, vom Baur E, Garnier JM, Lerouge T, Vonesch JL, Lutz Y, Chambon P, Losson R | title = Two distinct nuclear receptor interaction domains in NSD1, a novel SET protein that exhibits characteristics of both corepressors and coactivators | journal = EMBO J. | volume = 17 | issue = 12 | pages = 3398–412 |date=juni 1998 | pmid = 9628876 | pmc = 1170677 | doi = 10.1093/emboj/17.12.3398 }}</ref> koji [[kodon|kodira]] histon-metiltransferazu, pridruženu [[Sotos sindrom|Sotosovom]]<ref name="pmid11896389">{{cite journal | vauthors = Kurotaki N, Imaizumi K, Harada N, Masuno M, Kondoh T, Nagai T, Ohashi H, Naritomi K, Tsukahara M, Makita Y, Sugimoto T, Sonoda T, Hasegawa T, Chinen Y, Tomita Ha HA, Kinoshita A, Mizuguchi T, Yoshiura Ki K, Ohta T, Kishino T, Fukushima Y, Niikawa N, Matsumoto N | title = Haploinsufficiency of NSD1 causes Sotos syndrome | journal = Nat. Genet. | volume = 30 | issue = 4 | pages = 365–6 |date=april 2002 | pmid = 11896389 | doi = 10.1038/ng863 | s2cid = 205357840 }}</ref> i [[Weaverov sindrom|Weaverovom sindromu]].<ref name="pmid12464997">{{cite journal | vauthors = Douglas J, Hanks S, Temple IK, Davies S, Murray A, Upadhyaya M, Tomkins S, Hughes HE, Cole TR, Rahman N | title = NSD1 mutations are the major cause of Sotos syndrome and occur in some cases of Weaver syndrome but are rare in other overgrowth phenotypes | journal = Am. J. Hum. Genet. | volume = 72 | issue = 1 | pages = 132–43 |date=januar 2003 | pmid = 12464997 | pmc = 378618 | doi = 10.1086/345647}}</ref>
}}
'''ERSTE fondacija''' ({{jez-de|DIE ERSTE österreichische Spar-Casse Privatstiftung}}, ili ''ERSTE Stiftung'') je fondacija najveće [[Austrija|austrijske]] štedionice. Nastala je [[2003]]. godine, na temeljima "Prve austrijske štedionice" ({{jez-de|Erste Oesterreichische Spar-Casse}}), koja je osnovana [[1819.]] godine. Kao fondacija privatne austrijske štedionice, posvećena je [[Opća dobrobit društva|općoj dobrobiti društva]]. Pored toga, ima i posebnu ulogu kao najveći pojedinačni dioničar [[Erste Grupa|Erste Grupe]]. ERSTE Fondacija koristi profit od svojih [[dionica]] kako bi podržala razvoj društva u [[Centralna Evropa|centralnoj]] i [[Jugoistočna Evropa|jugoistočnoj Evropi]].
'''Polihibridno ukrštanje''' ('''polihibridno križanje''') je ukrštanje čistih varijeteta (sojeva, sorti) koji se međusobno razlikuju po tri ili više [[monogensko nasljeđivanje|monogenskih]]  [[osobina]], odnosno po odgovarajućem broju parova alternativnih varijanti datih [[gen]]a. U mendelovskom smislu, to podrazumijeva da među alelima svakog [[gen]]skog lokusa postoji odnos pune [[interakcija gena|dominantnosti − recesivnosti]].<ref>Rieger  R. Michaelis A.,  Green M. M.  (1976): Glossary of genetics and cytogenetics: Classical and molecular. Springer-Verlag, Heidelberg - New York, {{ISBN|3-540-07668-9}}; {{ISBN|0-387-07668-9}}.</ref><ref>Hadžiselimović R. (2005): Bioantropologija – Biodiverzitet recentnog čovjeka. Institut za genetičko inženjerstvo i biotehnologiju (INGEB), Sarajevo, {{ISBN|9958-9344-2-6}}.</ref><ref>Berberović LJ., Hadžiselimović R. (1986): Rječnik genetike. Svjetlost, Sarajevo, {{ISBN|86-01-00723-6}}.</ref>
'''Proenzim fosfatiduilserin-[[dekarboksilaza]]''' jest [[enzim]] koji je kod [[ljudi]] [[kodon|kodiran]] [[gen]]om '''PISD''' sa [[hromosom 22|hromosoma 22]].<ref name="pmid10591208">{{cite journal | vauthors = Dunham I, Shimizu N, Roe BA, Chissoe S, Hunt AR, Collins JE, Bruskiewich R, Beare DM, Clamp M, Smink LJ, Ainscough R, Almeida JP, Babbage A, Bagguley C, Bailey J, Barlow K, Bates KN, Beasley O, Bird CP, Blakey S, Bridgeman AM, Buck D, Burgess J, Burrill WD, O'Brien KP | title = The DNA sequence of human chromosome 22 | journal = Nature | volume = 402 | issue = 6761 | pages = 489–95 | date = Dec 1999 | pmid = 10591208 | doi = 10.1038/990031 | doi-access = free }}</ref><ref name="entrez">{{cite web | title = Entrez Gene: PISD phosphatidylserine decarboxylase| url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?Db=gene&Cmd=ShowDetailView&TermToSearch=23761}}</ref>
'''Anaksimandar''' ({{Jez-el|Ἀναξίμανδρος|Anaxímandros|dos=}}; 610–546. p. n. e) bio je Grk koji je pripadao [[miletska škola|miletskoj školi]].<ref>{{Cite web|url=https://www.britannica.com/biography/Anaximander|title=Anaximander {{!}} Philosophy, Evolution, & Facts {{!}} Britannica|website=www.britannica.com|language=en|access-date=13. 5. 2023}}</ref> Za njega se vjeruje da je bio uvaženi građanin (bio je upravitelj jedne grčke kolonije). Za njega se vjeruje da je [[Grčka|Grčku]] upoznao sa sunčanim satom.
{{Nedostaju izvori}}
'''''E'''lectrical '''E'''ngineering '''St'''udents' '''E'''uropean Asso'''c'''iation'' ('''EESTEC''') je udruženje studenata [[Elektrotehnika|elektrotehnike]] Evrope osnovano u Eindhoven-u ([[Holandija]]) [[1986]]. godine. Čine ga 53 komiteta locirana na univerzitetima u 26 Evropskoj zemlji. Komiteti organizuju stručne radionice i razmjene, a dva puta godišnje, na Kongresu zasjeda Generalna Skupština koja odlučuje o najbitnijim pitanjima za organizaciju.
| Molarna masa               = 336,426 g/mol
| Tačka topljenja            = 121
| Biološka raspoloživost     = 40% (raspon 35 do 50%)
| Metabolizam                = [[Jetra|Jetreni]]
| Poluvrijeme eliminacije= 3-4 sata (roditeljski lijek)<br>8-13 sati (aktivni metabolit)
| Izlučivanje                = = [[Bubreg|Bubrežno]]: 30%<br>[[Žuč]]no: 60%
*[[PubChem]] =1978 
*Smiles = O=C(Nc1ccc(OCC(O)CNC(C)C)c(c1)C(=O)C)CCC
}}
'''Protein spazamske paraplegije 14''' jest [[protein]] koji je kod [[ljudi]] [[kodon|kodiran]] [[gen]]om '''SPG14''' sa [[hromosom 3|hromosoma 3]]. Spazamska paraplegijsa je [[autosomno nasljeđivanje|autosomno recessivni]] [[genetički poremećaj]].<ref name="entrez">{{cite web | title = Entrez Gene: Spastic paraplegia 14 (autosomal recessive) | url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/gene/57309 }}</ref>
'''Vozačka dozvola''' je osnovni [[dokument]] kojim [[vozač]] dokazuje da smije upravljati određenom vrstom i kategorijom [[motor]]nog [[vozilo|vozila]]. Kategorije motornih vozila kojima vozač ima pravo upravljati su pri izdavanju navedene u vozačkoj dozvoli. Za vrijeme upravljanja motornim vozilom, vozač je dužan sa sobom imati vozačku dozvolu i istu na zahtjev [[Policija|službene osobe]] pokazati.<ref>[http://www.mkt.gov.ba/bos/dokumenti/zakoni/BS-01-sigsaob.pdf Član 172. Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja u Bosni i Hercegovini] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090704131102/http://www.mkt.gov.ba/bos/dokumenti/zakoni/BS-01-sigsaob.pdf |date=4. 7. 2009 }}. "Službeni glasnik BiH" 6/06 i 44/07</ref>
}}
'''Etil-butirat''' – poznat i kao  '''etil-butanoat''' ili '''buterni eter''' – je   [[ester]]  sa hemijskom formulom CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>COOCH<sub>2</sub>CH<sub>3</sub>. Rastvorljiv je u [[propilen-glikol]]u, [[Mineralno ulje|parafinskom ulju]] i[[kerozin]]u.  Ima miris voća, sličan [[ananas]]u. Prirodno se javlja u mnogim [[plod]]ovima.<ref name=Schieberle09>{{cite book|last1=Schieberle|first1=H.-D. Belitz, W. Grosch, P.|title=Food chemistry|date=2009|publisher=Springer|location=Berlin|isbn=9783540699330|edition=4th rev. and extended}}</ref>
<ref name="klima" />
  | Deklinacija             = {{DEC|+40|24|0}} <ref name="klima" />
  | Crveni pomak            = 
  | Radijalna brzina        = 
  | Grupa ili klaster       =
  | Udaljenost              = 
  | Tip                     = [[zvijezda]] ([[Morfološka klasifikacija galaksija|*]]) <ref name="klima" />
  | Masa                    =
  | Odnos masa svijetlo     =
  | Broj zvijezda           =
  | Prividne dimenzije      = 
  | Prividna magnituda      = 
  | Površinska svjetlost    = 
  | Apsolutna magnituda     = 
  | Uglovna pozicija        = 
  | Značajnosti             =
  | Imena                   = 
  | Karta                   = Canes_Venatici_constellation_map-bs.svg
  | Tačka_x                 = 52.3
  | Tačka_y                 = 48.6
}}
{{Epistemologija – bočna traka|rasklopljeno=epistemolozi}}
'''Aristotel''' ({{Jez-el|Ἀριστοτέλης}}; 384 – 322. p. n. e) bio je [[Grci|grčki]] [[filozof]] i naučnik rođen u [[Antička Makedonija|makedonskom]] gradu [[Stageira]] na [[Halkidiki]]ju, na sjevernoj periferiji [[Antička Grčka|antičke Grčke]]. Njegov otac, [[Nicomachus]], je umro kad je Aristotel bio dijete, nakon čega je [[Proxenus od Atarneusa]] postao njegov staratelj. U osamnaestoj godini pridružio se [[Platonova akademija|Platonovoj akademiji]] u [[Atina (država)|Atini]] i ostao tamo do svoje trideset sedme godine života. Njegovi radovi obuhvataju mnoge teme - uključujući [[Fizika (Aristotel)|fiziku]], [[Biologija|biologiju]], [[Zoologija|zoologiju]], [[Metafizika|metafiziku]], [[Logika|logiku]], [[Etika|etiku]], [[Estetika|estetiku]], [[Poetika (Aristotel)|poetiku]], pozorište, muziku, [[Retorika|retoriku]], [[Lingvistika|lingvistiku]] i politiku - i čine prvi sveobuhvatni sistem [[Zapadna filozofija|zapadne filozofije]]. Ubrzo nakon Platonove smrti, Aristotel je napustio Atinu i na zahtjev [[Filip II Makedonski|Filipa II Makedonskog]], podučavao je [[Aleksandar Veliki|Aleksandra Makedonskog]] od 343. godine p.n.e. Prema pisanju [[Encyclopedia Britannica]], "Aristotel je bio prvi istinski naučnik u historiji... i svaki naučnik mu duguje."
{{Nedostaju izvori}}
{{Preuređivanje}}
Rimljani su uglavnom u gradnji primjenjivali grčke i etrurske tehnike čiji je temelj bila pečena cigla koja se obrađivala suho i bez žbuke. Ako je kamenje imalo nepravilan oblik govorilo se o ''opus siliceum'', a ako je bilo pravilno o ''opus quadratum''. Kamenje se međusobno povezivalo klinovima i kukama ili ih je spajala sama težina. Taj se način gradnje počeo primjenjivati krajem republike, mahsuz u ''Saturnovu hramu'' i ''Marcelovu teatru''.
Bez obzira na to, ova tehnika je donijela sa sobom dva velika nedostatka. Usprkos fantastičnom tehničkom razvoju dizalica ([[Rimljani]] su se služili koloturom koji im je omogućavao da podignu kamene blokove teške više desetaka tona) postupci podizanja i sastavljanje blokova ostavili su tragove. Bilo je nemoguće položiti uže oko kamenog bloka i podići ga nekoliko metara u vis bez da se na nekom mjestu prethodno ne predvidi kakav urez ili izbočenje koje pomaže pri hvatanju. Što se tiče klinova i kuka njihova posljedica nije bila samo udubljenje u kamenu, već im je nedostatak bio taj što nisu mogli garantovati stabilnost građevine ukoliko bi na različitim tačkama došlo do potresanja. Tlo na kojem su morali raditi rimski graditelji odlikovalo se izuzetnom gipkošću, tako da je nejednaka dubina temelja pojedinih dijelova morala uticati na ravnotežu, a u skladu s time i na otpornost cjeline.:
'''Bohajsko more''' ([[kineski jezik|kin]]. ''Bó Hăi'') predstavlja sjeverni dio [[Žuto more|Žutog mora]] sa kojim je povezano preko [[Bohajski prolaz|Bohajskog prolaza]]. Bohajsko more  je [[rubno more]] s otprilike 77.000&nbsp;km<sup>2</sup>    u području na istočnoj obali [[Kontinentalna Kina|kontinentalne Kine]].<ref>[http://www.gov.cn/guoqing/2017-07/28/content_5043915.htm 中华人民共和国版图] {{In lang|zh}}</ref> To je sjeverozapadni i najdublji produžetak [[Žuto more|Žutog mora]], s kojim se spaja na istok preko Bohajskog moreuza. Ima srednju dubinu od oko 18&nbsp;m, sa maksimalnom dubinom od oko 80&nbsp;m u sjevernom dijelu Bohajskog moreuza.<ref name="BohaiSeaSedimentation">{{Cite journal|last=Yao|first=Zhengquan|last2=Shi|first2=Xuefa|last3=Liu|first3=Yanguang|last4=Kandasamy|first4=Selvaraj|last5=Qiao|first5=Shuqing|last6=Li|first6=Xiaoyan|last7=Bai|first7=Yazhi|last8=Zhu|first8=Aimei|date=15. 7. 2020|title=Sea-level and climate signatures recorded in orbitally-forced continental margin deposits over the last 1 Myr: New perspectives from the Bohai Sea|url=https://www.sciencedirect.com/science/article/abs/pii/S0031018220301814|journal=[[Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology]]|volume=550|page=109736|doi=10.1016/j.palaeo.2020.109736|access-date=5. 11. 2022}}</ref>
'''Sentrin-specifična [[proteaza]] 7''' jest [[enzim]] koji je kod [[ljudi]] [[kodon|kodiran]] [[gen]]om '''SENP7'''  sa [[hromosom 3|hromosoma 3]].<ref name="pmid11214970">{{cite journal | vauthors = Nagase T, Kikuno R, Hattori A, Kondo Y, Okumura K, Ohara O | title = Prediction of the coding sequences of unidentified human genes. XIX. The complete sequences of 100 new cDNA clones from brain which code for large proteins in vitro | journal = DNA Res | volume = 7 | issue = 6 | pages = 347–55 |date=Feb 2001 | pmid = 11214970 | doi =10.1093/dnares/7.6.347  | doi-access = free }}</ref><ref name="pmid11230166">{{cite journal | vauthors = Wiemann S, Weil B, Wellenreuther R, Gassenhuber J, Glassl S, Ansorge W, Bocher M, Blocker H, Bauersachs S, Blum H, Lauber J, Dusterhoft A, Beyer A, Kohrer K, Strack N, Mewes HW, Ottenwalder B, Obermaier B, Tampe J, Heubner D, Wambutt R, Korn B, Klein M, Poustka A | title = Toward a catalog of human genes and proteins: sequencing and analysis of 500 novel complete protein coding human cDNAs | journal = Genome Res | volume = 11 | issue = 3 | pages = 422–35 |date=Mar 2001 | pmid = 11230166 | pmc = 311072 | doi = 10.1101/gr.GR1547R }}</ref><ref name="entrez">{{cite web | title = Entrez Gene: SENP7 SUMO1/sentrin specific peptidase 7| url = https://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?Db=gene&Cmd=ShowDetailView&TermToSearch=57337}}</ref>
'''Igra''' je strukturirani oblik aktivnosti, koji se obično izvodi radi zabave, a ponekad se koristi kao obrazovno sredstvo.<ref name="merriam-webster.com">{{Cite web |title=Definition of GAME |url=https://www.merriam-webster.com/dictionary/game |access-date=7. 5. 2017 |website=www.merriam-webster.com}}</ref> Mnoge igre se također smatraju radom (kao što su profesionalni igrači gledačkih sportova ili igara) ili umjetnošću (kao što su slagalice ili igre koje uključuju umjetnički raspored kao što su [[mahjong]], [[pasijans]] ili neke [[Videoigra|video igre]]).