До 2013 року не існувало централізованого державного реєстру нерухомого майна. Всі правочини реєструвались в окремих реєстрах на місцях. Нотаріуси до недавнього часу не були зобов’язані переносити угоди з архівних реєстрів, лише відкривали нові розділи у централізованому реєстрі. Таким чином, по деяких об’єктах нерухомості досі є «два власники» — один у новому реєстрі, другий — в архівному. Щоб виправити ситуацію, зверніться до нотаріуса або державного реєстратора.