Пунктом 141.4 Податкового кодексу України (ПКУ) встановлено особливі правила оподаткування доходів нерезидентів.
Зокрема, згідно з пп. 141.4.2 ПКУ резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснює на користь нерезидента будь-яку виплату з доходу із джерелом його походження з України (перелік яких наведено в пп. 141.4.1 ПКУ, роялті потрапляють до таких доходів за пп. «в» пп. 141.4.1 ПКУ), зобов’язаний утримувати податок із такого доходу за ставкою 15% за його рахунок, який сплачують до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб (що набрали чинності), на користь яких здійснюють виплати.
У той же час відповідно до п. 3.2 ПКУ, якщо міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України, установлено інші правила, ніж ті, що передбачені ПКУ, то застосовують правила міжнародного договору.
Отже, якщо одержувач роялті є бенефіціарним власником торговельної марки (п.п. 103.2, 103.3 ПКУ), надав довідку, яка підтверджує його податкове резидентство в країні, з якою укладено міжнародний договір, й інші документи, передбачені міжнародним договором (п.п. 103.2, 103.4 ПКУ), то наявні всі правові підстави під час сплати роялті на його користь застосовувати положення міжнародних договорів