Паніка - це специфічний суб'єктивний стан емоційної сфери (емоційного тіла) людини. Офіційно його описують як психічний стан людей, несвідомий, нестримний страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.
Фішка в тому, що досі ніхто так і не зрозумів і прямо не говорить, чому і навіщо вона існує. Я сам з цим остаточно розібрався лиш рік тому, і це для мене стало справжнім відкриттям, несподіванкою і взагалі капєц, бо рівень тривоги і страху на той час був просто захмарним. Я не міг ні спати, ні робити щось. І все це супроводжувалося постійним пригніченням (депресією).
Як правило, автоматично ми просто різними способами тікаємо від цих симптомів, як і будь-якої іншої негативно забарвленої емоції. Ігноруємо, приховуємо, відволікаємося, боремося, пробуємо задавити таблетками, алкоголем, цукром чи іншими наркотиками. Але це все якщо і працює, то лише дуже тимчасово.
Основне завдання паніки - звернути Увагу на певну активність ментальної сфери. Наприклад, коли тобі пора пропрацювати певну ментальну програму (установку) Его. Або коли тобі пора прийняти вже очевидне для тебе рішення, але ти чомусь боїшся. Або ти вже прийняв рішення, але боїшся приступати до певних дій.
Аналогічну функцію виконують подібні до неї за назвою стани, такі як тривожність, тривожний, панічний розлад і панічний синдром, інші тривожні стани. Все залежить від тривалості, сили та інших факторів. Спершу тебе лише час від часу турбує лише тривога. Якщо ти ігноруєш її певний час, інтенсивність, частота і тривалість її зростає, вона переростає у страх і паніку.
Як тільки ти (твій Спостерігач) переключаєш Увагу на відповідну активність ментальної сфери і слухаєш її, лімбічна система (це типу центр нашої емоційної сфери) отримує сигнали, що все окей. І тривога автоматично зникає.