Нафта, що видобувається в різних куточках Землі, має різні хімічні і фізичні характеристики, а також особливості видобутку. Тому, наприклад, норвезька і арабська нафта не можуть мати однакову вартість. Ці показники також впливають на технологію переробки сировини на НПЗ. Однак є, так звані, еталонні марки цього енергоресурсу, до вартості яких прив'язане формування ціни інших марок.\r \r Наприклад, суміш Brent (Brent Crude Oil) – це узагальнена назва марок нафти, що видобуваються в Північному морі. Вона торгується на міжнародних нафтових біржах і з 1971 року є основним ціновим орієнтиром в Європі.\r \r До появи Brent єдиним показником була West Texas Intermediate (WTI) – марка нафти, що видобувається в Західному Техасі (США). Зараз є ціновим орієнтиром переважно для західної півкулі. Ф'ючерси на WTI торгуються на Нью-Йоркській товарній біржі (NYMEX).\r \r У Росії основна експортна марка нафти – Urals, яка виходить шляхом змішування важкої, високосірчастої нафти Уралу і Поволжя з легкою західносибірською нафтою Siberian light.\r \r Свої еталонні марки нафти є в країнах Перської затоки. Але в основному, всі країни світу продають свій енергоресурс з дисконтом до Brent і WTI.