Погасити печію допоможе бікарбонат натрію (харчова сода), який є лужною хімічною сполукою. Дія соди від печії: нейтралізація шлункової кислоти. Через свої лужні властивості сода під час змішування з кислим середовищем шлунка вступає в хімічну реакцію, нейтралізуючи кислоту. Це зменшує загальну кислотність у шлунку, що знижує подразнення слизової оболонки стравоходу, спричинене рефлюксом кислоти; утворення вуглекислого газу. У процесі реакції соди зі шлунковою кислотою виділяється вуглекислий газ (CO₂). Це може призвести до відрижки, яка тимчасово може полегшити тиск у шлунку, але також може спричинити дискомфорт і здуття; зміна кислотності (pH) шлунка. Сода, хоч і несуттєво, змінює pH шлунка, роблячи середовище менш кислим. Тимчасове зниження кислотності може зменшити ризик пошкодження слизової оболонки стравоходу. Якщо після їди виникла печія, достатньо зробити содовий розчин: розмішати половину чайної ложки в 110 мл води. Приймати соду від печії можна кожні чотири години. Неефективність содового розчину після трьох-чотирьох спроб «погашення» печії або відсутність ознак поліпшення стану за регулярного вживання засобу впродовж двох тижнів може вказувати на наявність захворювання і потребує діагностики. Харчова сода допомагає боротися з епізодичною печією, але є неефективним засобом за регулярних нападів печіння та болю в стравоході. Неправильний прийом «шипучки» від печії може призвести до побічних ефектів: підвищеного газоутворення, спазмів у ділянці шлунка, здуття живота, спраги. Зловживання антацидами, одним з яких є сода, може призвести до зміни кислотності крові, підвищуючи ризик розвитку алкалозу — порушення кислотно-лужної рівноваги організму. Коли печія у дитини, робити содові розчини або давати антациди не можна. Прийом зазначених ліків від печії протипоказаний дітям до шести років (за винятком призначення її лікарем), оскільки організм дитини має більшу чутливість до компонентів засобу. Під час вживання соди в дітей можуть виникнути закрепи або діарея, розлад шлунка.