Avsikten med bestämmelsen om rörelsefrihet under övervakning (42 m §) är inte att förbjuda klienten att röra sig, utan avsikten är att göra det tryggt att röra sig. Om övriga, icke-begränsande metoder inte är tillräckliga, kan en klients rörelsefrihet utanför verksamhetsenheten eller en gårdsplan i samband med den övervakas med hjälp av en teknisk övervakningsapparat som fästs på klienten, planerat med hjälp av en ledsagare eller på något annat motsvarande sätt. Ledsagaren kan vara till exempel en i personalen, en anhörig eller en annan närstående, en frivilligarbetare, en personlig assistent eller någon annan, med vilken klientens rörelsefrihet planeras och överenskoms på förhand.
När de förutsättningar som gäller rörelsefrihet under övervakning uppfylls, kan klienten vid behov också övervakas på verksamhetsenhetens område. Om klienten har för vana att till exempel tränga sig in i andra klienters rum på natten eller annars på ett sådant sätt att det äventyrar hälsan eller säkerheten, kan dörren till klientens rum hållas låst i högst åtta timmar under natten.  På detta sätt kan man förfara, om övriga metoder har visat sig otillräckliga för att säkerställa klientens egen eller någon annans hälsa eller säkerhet. Också under denna tid måste klienten ha möjlighet att avlägsna sig ur rummet med ledsagare. En yrkesutbildad person inom socialvården eller hälso- och sjukvården i personalen på verksamhetsenheten ska dessutom övervaka klienten i rummet under hela inlåsningen. Det innebär att den yrkesutbildade personen ska vara i omedelbar närhet av rummet för att personalen ska kunna få kontakt med den inlåsta klienten. Också klienten måste kunna få kontakt med personalen. Det att rumsdörren låses med stöd av beslutet om rörelsefrihet under övervakning är en lindrigare begränsningsåtgärd än hållande i kortvarig avskildhet (42 i §), där klienten inte har möjlighet att komma ut ur det rum som används för avskildheten.
I samband med rörelsefrihet under övervakning måste det på samma sätt som i fråga om kvarhållande (42 n §) särskilt ses till att andra personers rörelsefrihet inte inskränks. Rörelsefrihet under övervakning för en eller en del personer får inte inskränka övriga personers rörelsefrihet. Ett tillåtet sätt att genomföra åtgärden är att göra det möjligt för övriga klienter i verksamhetsenheten att avlägsna sig, till exempel så att personalen öppnar dörren för dem eller så att de ges nyckel eller någon annan anordning eller metod som gör det möjligt att öppna dörren.
När rörelsefrihet under övervakning används ska det sörjas för att alla som bor i enheten snabbt kan ta sig ut ur den i en nödsituation - till exempel vid eldsvåda.
Ett beslut om rörelsefrihet under övervakning kan fattas både i frivilliga specialomsorger och i sådana som ges oberoende av klientens vilja, medan igen kvarhållande med undantag för brådskande situationer endast kan användas i specialomsorger som ges oberoende av klientens vilja.