Begreppet ”skälig ersättning” indikerar att det ibland kan utgå mindre än full ersättning om domstolen finner att detta är skäligt. Enligt Havs- och vattenmyndighetens uppfattning kan man inte dra någon parallell till begreppet ”avsevärt försvåra” i 31 kap. 4 § miljöbalken då det i 2 kap. 10 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet inte finns något motsvarande krav på kvalifikationsgräns. Det är vidare, till skillnad mot vad som gäller för ersättningar enligt 31 kap. 4 § miljöbalken, fråga om tillfälliga ingrepp i den enskildes rätt som normalt inte har någon påverkan på fastighetens marknadsvärde. Rätten att kräva att den enskilde vattenrättsinnehavaren avstår vatten gäller endast så länge den katastrofliknande situationen föreligger. Eventuellt skulle man kunna dra en parallell till den ersättningsrätt som är förenad med myndighetsingripanden i nödsituationer med stöd av lag (2003:778) om skydd mot olyckor. Enligt nämnda lag får det allmänna i samband med en räddningsinsats ta i anspråk och göra ingrepp i annans egendom, se 6 kap. 2 § (2003:778). Den som lider skada till följd av ett sådant ingripande har en ovillkorlig rätt till ersättning. Ersättningen utgår i dessa fall för skada på eller försämring av egendomen, förlorad avkastning eller nytta av egendomen och kostnad med anledning av att egendomen har tillhandahållits, se 7 kap. 6 § (2003:778).