I lagen om penningtvätt fastställs en begränsningsbestämmelse enligt vilken man inte behöver söka sig till tillsynsregistret om verksamhet som omfattas av lagen om penningtvätt bedrivs sporadiskt eller i mycket begränsad omfattning och alla följande förutsättningar uppfylls:
verksamheten är småskalig, dvs. kundens transaktioner överstiger inte 1 000 euro,
verksamheten är inte företagets eller personens huvudsakliga affärsverksamhet utan en sidotjänst som direkt anknyter till den och vars andel av räkenskapsperiodens omsättning är högst fem procent,
företagets huvudsakliga affärsverksamhet hör inte till tillämpningsområdet för lagen om penningtvätt,
verksamhet erbjuds kunder inom den huvudsakliga affärsverksamheten och inte allmänheten,
verksamheten är annan än sådan penningförmedling som avses i 1 § 2 mom. 5 punkten i lagen om betalningsinstitut.
Eftersom alla ovan nämnda villkor ska uppfyllas samtidigt kan begränsningsbestämmelsen anses vara mycket sträng. Därför omfattas i princip en näringsidkare som bedriver vilken verksamhet som helst som definieras i lagen om penningtvätt av tillämpningsområdet för lagen om penningtvätt. Regionförvaltningsverket har ansett att begränsningsbestämmelsen kan tillämpas närmast på ett större företag vars huvudsakliga affärsverksamhet inte omfattas av tillämpningsområdet för lagen om penningtvätt (till exempel en disponentbyrå) och en tjänst enligt lagen om penningtvätt som tillhandahålls kunderna inom sådan affärsverksamhet (till exempel skötsel av husbolagets bokföring som erbjuds en disponentkund) är mycket marginell både till penningbelopp och jämfört med företagets egen omsättning. Enligt 2 § i finansministeriets förordning (678/2017) ska verksamhet där storleken på kundens affärsverksamhet eller den sammanhängande affärsverksamheten sammanlagt understiger 1 000 euro anses vara småskalig.