I en euglykemisk glukosklämmastudie med friska frivilliga visades att användningen av jetinjektorer, snarare än konventionella pennor, avsevärt förbättrade tidsverkansprofilerna för snabbverkande insulinanaloger. Här undersöktes om sådana profiler modifierades av kroppsmassaindex (BMI) och relaterade viktparametrar genom att jämföra insulinadministrering genom jet-injektion med den med konventionell penna i undergrupper definierade av BMI, midje-till-höft-förhållande, midjeomkrets och insulin dos. Efter konventionell administrering inträffade tider till maximala insulinnivåer (T-INSmax) 31,1 [95 % konfidensintervall (CI) 13,7–48,5] minuter senare och tiden till maximalt glukosbehov (T-GIRmax) 56,9 (95 %CI 26,6–87,3) minuter senare hos mer överviktiga (BMI > 23,6 kg/m2) än hos magra försökspersoner (BMI < 23,6 kg/m2). Däremot var T-INSmax och T-GIRmax likartade hos personer med högt och lågt BMI, när insulin administrerades genom jetinjektion. Det drogs slutsatsen att användning av jetinjektion för insulinadministrering särskilt kan gynna personer med högre kroppsvikt.