Jag är övertygad om att AXAs beslut grundades dels på deras syn på utmaningarna som finns inom cyberförsäkringsmarknaden, dels trycket från lagstiftning och rättsväsendet.
Det finns fall som jag jobbat med där cyberkriminella medvetet sökt av ett offers infrastruktur för att hitta information om huruvida offret varit försäkrat mot utpressningsattacker och annan cyberkriminalitet. Några grupper har rent av använt dessa uppgifter i sin utpressningsattack för att på så vis informera offret om att de lika väl kan betala, eftersom de är försäkrade mot det.
Ett argument för det är att försäkringar mot utpressningsattacker sporrar angripare, så att begränsa utbetalningar kan minska den ekonomiska vinsten och därmed minska värdet av en attack.
För min del tror jag dock att trenden och ett mer troligt svar kommer bli att minska utbetalningarna och framförallt, kräva försäkringstagaren att höja sin digitala mognadsnivå, utföra bättre och mer frekventa riskbedömningar samt att anpassa sig bättre utifrån nivån av hot. Detta vore enligt min åsikt ett bättre sätt att motverka utpressningsattacker än att helt enkelt stoppa utbetalningar.