Folkpensionen och garantipensionen tryggar utkomsten för en person som inte har tjänat in arbetspension eller när beloppet av arbetspensionen är litet. Därför är avsikten att de minsta pensionerna ska höjas uttryckligen genom att höja folkpensionen och garantipensionen. När folkpensionen och garantipensionen höjs, riktas höjningen till de minsta pensionerna.
Om endast folkpensionen höjs, minskar garantipensionens belopp så att det motsvarar höjningen av folkpensionen, och då stiger inte garantipensionstagarnas pensionsinkomster alls. Om folkpensionen skulle höjas mer än förslaget och också om bara folkpensionens fulla belopp skulle höjas, skulle å andra sidan statens utgifter öka betydligt mer än de gör nu, vilket beror på det stora antalet folkpensionstagare.
Genomförandet av höjningen i enlighet med de gällande principerna för folkpensions- och garantipensionssystemen hindrar uppkomsten av nya inkomstfällor. Med inkomstfälla avses en situation där en höjning av en förmån inte gagnar förmånstagaren, eftersom höjningen av inkomsterna t.ex. minskar någon annan förmån.
I propositionen föreslås inga ändringar i arbetspensionerna. Syftet med arbetspensionerna är att utkomsten under tiden i arbetslivet ska hållas på en skälig nivå. I arbetspensionssystemet tjänas pensionen enligt huvudregeln in enligt arbetsinkomsterna för den tid man arbetar, och detta bestämmer också nivån på pensionen. Även försörjningen för dem som får små arbetspensioner ska tryggas med hjälp av folkpensionen och garantipensionen.
Den totala pensionen för en person som får arbetspension kan vara lika stor som garantipensionen. Utgångspunkten för pensionssystemen i Finland är dock att också utkomsten under pensionstiden i första hand ska tryggas genom den pension som tjänats in genom att arbeta.