Enligt forskningar och internationell jämförelse är föräldraledighetskvoter för pappor det effektivaste sättet att öka pappornas användning av föräldraledigheterna. Kvoterade föräldraledigheter och föräldrapenningar gör också att föräldrarna överväger sina beslut bättre och planerar fördelningen av vårdansvaret för barnet bättre. Syftet med kvoterade föräldraledigheter och föräldrapenningar för bägge föräldrarna är också att påverka allmänhetens uppfattningar om föräldraskapet och arbetsfördelningen mellan könen i samhället. Genom kvoterna kommunicerar man också till arbetsplatserna att också papporna har rätt till föräldraledighet och måste kunna vara familjelediga en längre tid.
I och med reformen ökar det totala antalet föräldrapenningsdagar. Den totala föräldrapenningen på 320 dagpenningsdagar kvoteras jämnt till bägge föräldrarna (160 dagpenningsdagar per förälder), och föräldern kan överföra 0-63 dagpenningsdagar av den egna kvoten till den andra föräldern, en annan vårdnadshavare, den egna maken eller den andra förälderns make. Antalet dagar för mammorna motsvarar då det mål i regeringsprogrammet enligt vilket mammans dagar inte får minska jämfört med tidigare. Pappans kvot ökar däremot avsevärt jämfört med tidigare.  Om kvoterna skulle vara ännu större och dagpenningsdagarna ännu flera skulle också kostnaderna öka avsevärt, även om modellen inte nödvändigtvis skulle öka pappornas vilja att använda ledigheten. Om modellen skulle vara ”strängare” så att man inte skulle få överföra dagar av sin egen kvot, skulle å andra sidan familjernas läge försämras jämfört med förut i de familjer där den ena föräldern av någon orsak inte tar ut föräldrapenning alls eller tar ut den bara för en kort tid.