Proceduren som används är vanlig och används ofta på svenska sjukhus. Riskerna med skörden är alltså små, men det kan bli komplikationer när man ska sticka i blodkärlen – till exempel blåmärken.
Under donationen får man också ett ämne som gör att blodet inte levrar sig. En del givare känner av detta som pirrningar i kroppen, men det går över när proceduren är slut.
Fyra dagar före ingreppet får donatorn ta injektioner av en tillväxtfaktor (G-CSF) som ökar mängden stamceller i blodet. Under dessa dagar är det vanligt med influensaliknande symptom, som huvud- och muskelvärk. Tusentals friska givare har fått behandling med kroppseget hormon (G-CSF) i hela världen utan att man kunnat påvisa några skadliga effekter av behandlingen. Flera undersökningar har visat att hormonbehandlingen inte ökar risken för blodsjukdomar. Stamcellerna samlas vanligtvis in under en dag, ibland krävs två dagar. Själva insamlingen tar 4–6 timmar per tillfälle och kräver att man har en tunn plastslang i vartdera armvecket. I sällsynta fall behöver man lägga in en grövre plastslang i ett större blodkärl i t ex ljumsken för att få tillräckligt bra blodflöde. Om detta skulle behövas kommer man att få ytterligare information i samband med din hälsoundersökning om eventuella risker såsom blödning och infektion.
Hos personer med ökad risk för inflammatoriska sjukdomar finns det också en liten risk att detta kan blossa upp av G-CSF hormonet. Har man sådan risk får man istället rådet att lämna benmärg. Under några dagar efter ingreppet ska man också undvika vissa fysiska aktiviteter men några kända långtidskomplikationer av behandlingen med G-CSF finns inte.