Korsfästelse var ett så barbariskt straff att romersk lag föreskrev att det inte fick tillämpas på romerska medborgare. Å andra sidan använde romarna det i stor utsträckning för att straffa slavar och politiska rebeller.
Metoden användes inte bara som avrättningsmetod. Den användes också som ett tortyrverktyg, då syftet inte var att döda utan att förödmjuka offret.
Evangelierna som berättar om långfredagens händelser skildrar inte hur Jesus hängdes upp på korset. Därför har det ända sedan dess diskuterats om han var bunden till korset med rep eller fästes med spik.
Det är kapitlet i Johannesevangeliet om lärjungen Tomas tvivel som ligger till grund för uppfattningen att Jesus spikades fast vid korset. Denna tolkning avbildas i många konstverk.
Tomas säger till de andra lärjungarna att han vill se spikmärkena på Jesu kropp innan han tror på att Jesus uppstått från de döda. Åtta dagar senare får Tomas sin önskan uppfylld när den återuppståndne Jesus kommer till honom och säger:
”Räck hit ditt finger, här är mina händer, räck ut din hand och stick den i min sida.”
Tomas gör som han blir tillsagd och märker att Jesus har öppna sår på kroppen, vilket vittnar om att han måste ha blivit fastspikad på korset.
Enligt evangelierna dör Jesus sex timmar efter att han hängts upp på korset. Det kan låta som en lång tid, men faktum är att det var en snabb död när det rörde sig om korsfästelse.
Det kunde ta upp till flera dagar från det att den korsfäste hängdes på korset till dess att han eller hon drog sitt sista andetag.