Grafik som framställs på en dator består huvudsakligen av två typer: Vektorbilder och Bitmappsbilder. Skillnaden mellan de två olika typerna är den grafiska uppbyggnaden. En bitmappbild är uppbyggd av ett stort antal pixlar (bildpunkter) i ett rektangulärt rutnät. Varje pixel innehåller en färg. Ju större bilden är, desto fler pixlar innehåller den. Bitmappsbilder är upplösningsberoende, vilket innebär att de bara kan innehålla ett visst antal pixlar. De kan därför förlora skärpa och ge ett taggigt intryck på skärmen om de förstoras eller om de skrivs ut med lägre upplösning än vad de skapades för. Om en bitmappsbild förstoras, så läggs inte fler pixlar till för att täcka den förstorade ytan – varje pixel blir istället större. Det gör att bilden blir ”grynig” och ser sämre ut. Vektorbilder däremot är uppbygga av linjer och kurvor och gör att det blir ”antingen eller” med färg på ena eller andra sidan linjen oavsett hur mycket man än zoomar in. Vektorgrafik är ett krav för att kunna skära ut eller brodera en bild där gränserna i bilden måste vara knivskarpa. För en utskrift så räcker det med en bitmappsbild, men den bör vara i samma storlek som den ska tryckas för att bli skarp på nära håll. För att skapa en vektorbild krävs speciella program som Adobe illustrator, Corell Draw eller opensource programet Inkscape. För att omvandla en bild från bitmapp till vektorgrafik krävs att bitmappsbilden har tillräckligt hög upplösning. Man ska kunna se konturerna så skarpt att bildens detaljer går att rita av för hand. Nackdelen med vektorgrafik är att det inte fungerar för fotografier, eftersom den innehåller för skarpa färgövergångar.