Det var verkstadsindustrin som var först att genomföra projekt med arbetsformen partnering i Sverige. Inom bygg genomfördes det första partneringprojektet för ca 20 år sedan och inom anläggning dröjde det ytterligare några år innan man genomförde projekt med partnering.   Under 80 talet uppmärksammade den svenska industrin att de kände sig förbisprungna inom flera olika områden gentemot omvärlden och man var oroliga över sin konkurrenskraft och fortsatta existens. Oron var berättigad och den bestod dels av de många företag som outsourcade sin produktion till östeuropeiska samt asiatiska låglöneländerna och genom det  kunde pressa priserna och vinna marknadsandelar. Och dels av de japanska tillverkarna som på den tiden tog välförtjänt stora marknadsandelar beroende av att de hade en helt annan syn på hur relationerna med leverantörerna skulle fungera. Skillnaden i hur västvärlden hanterade sina leverantörer var markant i jämförelse och man började från svenskt håll intressera sig mer för det japanska sättet att arbeta. Inom URKRAFT hade vi uppdrag åt såväl Volvo som Ericsson som konsulter under sent nittiotal och framåt. Inom byggindustrin känner vi till att man i mitten av 90-talet började få upp ögonen och intressera sig för partnering som arbetsform, men den kultur som då rådde inom branschen med maktövertag och priskonkurrens gjorde att det första partneringprojektet på riktigt handlades upp först i slutet av 90- talet och genomfördes därefter under flera år. Då hade man redan i decennier använt partnering internationellt vid genomförandet av samhällsviktiga projekt i många olika branscher.