De flesta rodenticider på den finska marknaden innehåller antikoagulanter, dvs. medel som förhindrar att blodet koaguleras, som verksamt ämne. Antikoagulanterna dödar gnagarna inom cirka en vecka efter att de ätit den dödande dosen. Antikoagulanter kan delas in i tre grupper utifrån deras bestående karaktär, toxicitet och resistens. Riskreduceringsmetoderna skiljer sig något mellan de olika verksamma ämnena, som därför inte kan behandlas som en enda grupp. Förutom antikoagulanter finns det ett akut verksamt ämne, alfakloralos. I Finland får man endast använda rodenticider som godkänts av Tukes. Dessa har listats i Tukes biocidregister.
Alfakloralos är ett gift som påverkar det centrala nervsystemet och är godkänt för bekämpning av möss inomhus. Effekten på råttor har inte påvisats. Preparat som innehåller alfakloralos är godkända för både konsumenter och yrkespersoner. Alfakloralos dödar mössen inom ett dygn efter att de ätit giftet. Det finns inget motgift mot alfakloralos. Veterinärer har informerat Tukes om misstänkta förgiftningsincidenter med katter orsakade av alfakloralos. Katter och hundar bör hållas fast under användningen av rodenticider och katt- och hundägare i grannskapet bör också informeras om användningen.
Kumatetralyl är första generationens antikoagulant, som finns i preparaten Racumin Pasta P och Racumin Foam. Båda preparat är endast avsedda för yrkesmässigt bruk. Det senare är ett kontaktgift vars halt verksamt ämne är högre än i beten som är avsedda att ätas. Gnagarna ska inte äta det skumliknande preparatet, som läggs ut runt gnagarnas rutter. Skummet fastnar på gnagarnas päls och de slickar av det. Skummet är avsett för användning på särskilt svåra platser och används för att effektivisera bekämpningen av gnagare med beten.
Preparat som innehåller difenakum och bromadiolon säljs under flera olika handelsnamn. Preparaten finns i Tukes biocidregister, där man kan söka efter preparatet baserat på det verksamma ämnets namn.  Alla difenakum- och bromadiolonpreparat är endast godkända för yrkesmässigt bruk, eftersom deras haltgräns (0,005 %) överskrider gränsen för klassificeringen reproduktionstoxiskt 0,003 %. Preparat som klassificerats som reproduktionstoxiska kan inte godkännas för konsumenter.
Brodifakum, difetialon och flokumafen är de giftigaste antikoagulanterna och de som stannar kvar i naturen längst. De är också effektiva vid halter under 0,003 %, dvs. de kan även användas i preparat godkända för konsumenter. Preparat som innehåller dessa verksamma ämnen säljs också under flera olika handelsnamn, som finns i ovan nämnda biocidregister.