Under beredningen diskuterades möjligheten att foga trygghetsservice som ny service till socialvårdslagen. Servicen skulle ha motsvarat den trygghetsservice som redan i stor utsträckning tillhandahålls i praktiken. Bestämmelserna utelämnades dock från propositionen och beredningen fortsätter senare. Trots att lagstiftningen om trygghetsservice inte införs i detta skede, kan servicen fortsättningsvis ordnas i form av annan service enligt socialvårdslagen. Bestämmelsen om annan service i 14 § i socialvårdslagen har gett kommunerna möjlighet att ordna också annan service än den som särskilt anges i lagen. Även välfärdsområdena kan ordna trygghetsservice med stöd av 14 § 2 mom. i socialvårdslagen som annan service som stöder boende hemma. För servicen kan det liksom nu tas ut en klientavgift enligt klientavgiftslagens 10 h § som gäller service som stöder boendet.
Riksdagens social- och hälsovårdsutskott ansåg i sitt betänkande om lagförslaget att det är viktigt att även andra än de yrkesutbildade anställda inom social- och hälsovården kan tillhandahålla trygghetsservice i situationer där en sådan utbildning inte behövs. I lagförslaget föreslogs det ursprungligen att den som tillhandahåller hjälpen inte bara ska bedöma hjälpbehovet utan också, för att säkerställa kvaliteten på trygghetsservicen, vara yrkesutbildad inom social- och hälsovården. Det är dock skäl att redan nu beakta utskottets ståndpunkt vid ordnandet av och tillsynen över verksamhet.