De mest relevanta typerna av elektrolys inom industrin är alkalisk elektrolys (AEC), protonutbytesmembranelektrolys (PEM) och högtemperaturelektrolys (SOEC). I alla processer delas vatten upp i sina beståndsdelar väte och syre. Teknikerna skiljer sig dock åt i val av membran och elektrolyt. Alkalisk elektrolys (AEC) Den alkaliska elektrolysen är den teknik som används mest i praktiken. En kaliumhydroxidlösning (KOH) används som elektrolyt. Tekniken är redan tillgänglig i stor skala. Förutom låga investeringskostnader och lång livslängden används i princip inga kritiska material. Nackdelen ligger dock framför allt i att tekniken inte är speciellt dynamisk vid ändringar av lasten. Protonutbytesmembranelektrolys (PEM) I jämförelse med alkalisk elektrolys är protonutbytesmembranelektrolys betydligt nyare, dock finns den tillgänglig i industriell skala. Den centrala beståndsdelen är protonutbytesmembranet. Membranet ser till att de båda produkterna syre och väte inte blandas, vilket ger en högre grad av renhet i vätet. PEM-elektrolys möjliggör snabb lastväxling och en kompakt utformning. Nackdelen är dock dyra katalysatormaterial. Högtemperaturelektrolys (SOEC) I denna process förs vatten in i systemet som vattenånga. Detta innebär att det går att uppnå en effektivitet så hög som 85 %. Cellerna arbetar i temperaturer på upp till 900 °C. Ett fast keramiskt material används som elektrolyt. En ytterligare fördel med SOEC är att den även lämpas för CO-elektrolys vid framställningen av syntetisk gas. De höga temperaturen medför dock att metoden inte är lämpad för lastväxling och dessutom är kraven på material mycket höga.