Utgångspunkten är att Migrationsverket inte kontaktar myndigheterna i den eventuella andra staten där personen är medborgare. Exempelvis ett nationellt pass som inte har tecken på förfalskning och vars äkthet det inte finns anledning att betvivla kan berätta om medborgarskap i en annan stat.
När medborgarskapsstatus fastställs, jämförs alla de uppgifter som fåtts om personens medborgarskapsstatus med Migrationsverkets uppgifter om olika staters lagstiftning om medborgarskap samt med landinformation om praxis som gäller medborgarskap.
Från Migrationsverkets arkiv kan man få uppgifter om vilket medborgarskap personen haft i det förgångna. Om personen exempelvis visar upp ett bevis från en behörig myndighet i den tidigare medborgarstaten om att hen förlorat medborgarskapet i staten eller befriats från det, ska detta anses vara ett tillräckligt bevis på att hen inte längre har medborgarskap i denna stat.