Under många år har intelligenstester använts för att kvantifiera en persons kognitiva förmåga, dvs. förmågan att resonera och "tänka".
Det finns en viktig, avgörande skillnad mellan att testa EQ och att testa IQ. IQ (intelligenskvot) mäter i stort sett förmågan att lära. Den är stabil och förändras mycket lite under hela livet. Den emotionella kvoten (EQ) å andra sidan tar upp EI - som är en flexibel grupp av färdigheter.
Därför kan EI, precis som alla andra färdigheter, läras och kan förbättras genom övning.
Med andra ord är det möjligt att utveckla ett högt EI även om en person inte nödvändigtvis "föds med det".
Förmågebaserade EQ-test, som MEIS och MSCEIT, bedömer en persons faktiska känslomässiga "förmåga" att identifiera andras känslor på samma sätt som ett IQ-test mäter den kognitiva förmågan.
Även om inte ALLA EQ-test är samma sak som ett intelligenstest, har förmågebaserade EI-bedömningar liknande egenskaper som IQ-test.
Problemhantering mäts i EQ-i2.0 och handlar mindre om hur du identifierar mönster eller använder en linjär pragmatisk inställning. I EQ mäts förmågan att hitta lösningar på problem i situationer där känslor är inblandade. Det inkluderar förmågan att förstå hur känslor påverkar beslutsfattandet och om att använda emotionell information på ett meningsfullt sätt för att förbättra problemlösningsprocessen. Så som att identifiera ett problem, känna sig säker i sin förmåga att arbeta igenom det, definiera problemet, generera en lösning och sedan genomföra den.