I de flesta länder finns det lagar och regler som begränsar hur hög ränta en långivare kan ta ut på ett lån. Syftet med dessa lagar är att skydda konsumenterna från ocker och oskäliga lånevillkor. I Sverige finns det lagar som reglerar högsta tillåtna ränta på olika typer av lån. För konsumentkrediter och snabblån får räntan inte överstiga det så kallade referensräntetaket, som sätts av Riksbanken och justeras två gånger om året. Referensräntetaket innebär att den totala kostnaden för ett lån, inklusive ränta och andra avgifter, inte får överstiga 40% per år för små krediter och 30% per år för större krediter. Däremot finns det i vissa fall möjlighet att avtala om en högre ränta än referensräntan, till exempel vid lån med säkerhet eller andra typer av mer komplexa finansiella produkter. I sådana fall kan räntan baseras på den individuella kreditrisk som långivaren bedömer, men även här finns det lagar och regler som begränsar hur hög räntan får vara. Det är alltså inte tillåtet för en långivare att ta hur hög ränta som helst på ett lån, utan det finns lagar och regler som skyddar konsumenterna från ocker och oskäliga lånevillkor.