Det finns olika sorters bandmask, exempelvis nötbandmask, Taenia saginata och svinbandmask, Taenia solium. De är numera ovanliga i Sverige men finns i andra delar av Europa och världen. Du kan få i dig nötbandmask om du äter infekterat nötkött och svinbandmask om du äter infekterat fläskkött, som inte upphettats tillräckligt. Larver från köttet utvecklas då till vuxna maskar i tarmen. I sällsynta fall kan larverna ta sig igenom tarmväggen och via blodet till olika organ, vilket kan ge allvarliga följder. En vuxen nötbandmask kan bli mellan fem och femton meter lång, medan svinbandmask blir ungefär en meter.
Nöt- och svinbandmask kallas även för binnikemask.
Fiskbinnikemask, Diphyllobothrium latum, är en annan typ av bandmask som kan bli mellan fyra och tio meter lång. Du kan få i dig fiskbinnikemask genom att äta infekterad och otillräckligt tillagad sötvattensfisk, eller dess rom. Masken, som lever i tarmen, lägger ägg som lämnar tarmen med avföringen. Om äggen hamnar i vatten och blir uppätna av hoppkräftor kan de utvecklas till larver. Om en infekterad hoppkräfta sedan äts av en fisk blir även fisken infekterad. Binnikemasken är en parasit som i vuxen ålder tar upp mycket av sin värds vitamin B12.