Mit #1 – »Otroci se morajo naučiti, da se postavijo zase.« Resničnost – Otroci, ki zberejo pogum in se pritožujejo nad ustrahovanjem, pravijo, da so poskušali in se sami ne morejo spopasti s situacijo. Njihove pritožbe obravnavajte kot klic na pomoč. Poleg ponudbe podpore je lahko koristno, če otrokom omogočimo usposabljanje za reševanje problemov in asertivnost, ki jim pomaga pri soočanju s težkimi situacijami. Mit #2 – »Otroci bi morali udariti nazaj – le močneje«. Resničnost – To bi lahko povzročilo resno škodo. Ljudje, ki ustrahujejo, so pogosto večji in močnejši od svojih žrtev. To tudi daje otrokom idejo, da je nasilje legitimen način reševanja problemov. Otroci se naučijo ustrahovati tako, da gledajo, kako odrasli uporabljajo svojo moč za agresijo. Odrasli imajo možnost dati dober zgled tako, da otroke naučijo reševati probleme z uporabo svoje moči na ustrezne načine. Mit #3 - "Gradi značaj." Resničnost – Otroci, ki so večkrat ustrahovani, imajo nizko samopodobo in ne zaupajo drugim. Ustrahovanje poškoduje človekovo samopodobo. Mit št. 4 - "Palice in kamni vam lahko zlomijo kosti, vendar vas besede nikoli ne morejo poškodovati." Resničnost – brazgotine, ki jih pusti klicanje po imenu, lahko trajajo vse življenje. Mit #5 – »To ni ustrahovanje. Samo zafrkavajo." Resničnost – Zlobno zasmehovanje boli in ga je treba ustaviti. Mit #6 - "Vedno so bili nasilniki in vedno jih bodo." Resničnost – S sodelovanjem kot starši, učitelji in učenci imamo moč, da spremenimo stvari in ustvarimo boljšo prihodnost za naše otroke. Kot pravi vodilni strokovnjak Shelley Hymel: "Za spremembo kulture je potreben cel narod". Sodelujmo, da spremenimo odnos do ustrahovanja. Navsezadnje ustrahovanje ni disciplinsko vprašanje – je trenutek poučevanja. Mit #7 - "Otroci bodo otroci." Resničnost – ustrahovanje je naučeno vedenje. Otroci morda posnemajo agresivno vedenje, ki so ga videli na televiziji, v filmih ali doma. Raziskave kažejo, da 93 % videoiger nagrajuje nasilno vedenje. Dodatne ugotovitve kažejo, da 25 % fantov, starih od 12 do 17 let, redno obiskuje krvave in sovraži spletna mesta, vendar pa so tečaji medijske pismenosti zmanjšali fantovsko gledanje nasilja, pa tudi njihova nasilna dejanja na igrišču. Za odrasle je pomembno, da z mladimi razpravljajo o nasilju v medijih, da se lahko naučijo, kako ga ohraniti v kontekstu. Treba se je osredotočiti na spreminjanje odnosa do nasilja. vir: Vlada Alberte