Behaviorizem in Freudova psihoanaliza sta, roko na srce, preživeti veji psihologije. Freud je bil ostro kritiziran že za časa svojega življenja (predvsem zaradi posploševanja in pomanjkanja neodvisnih empiričnih raziskav: seks ali pomanjkanje le-tega vendarle ne more biti razlog za vse tegobe življenja; njegove razlage sanj so enostavno presplošne in zato lahko tudi potencialno zavajajoče in nevarne). Behaviorizem je pa doživel popolni padec v šestdesetih letih prejšnjega stoletja, ko so tedanji strokovnjaki vendarle dojeli, da človeka v bistvu ni mogoče enačiti s podganami, golobi in kokošmi (seveda, farmacija (mogočna botra behaviorističnemu pristopu) še dandanes vztraja pri takem obravnavanju ljudi). Behaviorizem in Freudova psihoanaliza (in vse izpeljanke obeh vej psihologije: CBT, transkacijska analiza, integralna terapija, itd…) nista bila uvrščena v naš Program tudi zato, ker prav zares ne nudita temeljitega in trajnega napredka v seansah (psiho)terapije. Behaviorizem prisega na pogojevanje in manipulacije, psihoanaliza na mentalne špekulacije in zgolj na razumevanje, analiziranje in ozaveščanje problemov. Ne prvi ne drugi pristop pa se ne prav zares ukvarja z vzroki za težave v življenju ljudi. V teku šolanja pa začetniške poteze Freuda in behaviorizma vendarle omenimo, vendarle samo kot zanimivo zgodovinsko dejstvo. Za vse, ki vas zanimata tudi psihoanaliza in behaviorizem, je tu Univerza v Avstriji, akreditirana in priznana v Sloveniji: http://www.sfu.ac.at/english/