Ježišove tvrdenia sa nám môžu zdať extravagantné: jeho rovnosť a jednota s Bohom, jeho večná existencia, on ako zdroj večného života. Toto nie sú tvrdenia obyčajného smrteľníka (teda aspoň takého, ktorý by bol pri zmysloch). Ježiš si pripisoval aj iné vlastnosti charakteristické len pre Boha: tvrdil, že má konečnú autoritu nad celou zemou, že sa jedného dňa vráti, aby súdil zem, môže odpúšťať hriechy. Dovolil, aby ho ľudia uctievali, hoci Židom bolo dovolené uctievať len Boha. Ježiš nebol zabitý preto, čo urobil, ale preto, čo o sebe tvrdil. C. S. Lewis, profesor na Univerzite v Cambridge a autor Kroník Narnie, ktorý od skepticizmu prešiel ku kresťanstvu, napísal: „… Ľudia často o Kristovi hovoria: Som ochotný akceptovať Ježiša ako veľkého učiteľa morálky, ale neberiem jeho tvrdenie, že je Bohom. Niečo také jednoducho nemôžeme povedať. Človek, ktorý by nebol nič viac než človek a pritom hovoril také veci ako Ježiš, by nebol veľkým učiteľom morálky. Buď by to bol šialenec – asi na úrovni človeka, ktorý o sebe vyhlasuje, že je vajce na tvrdo – alebo by to bol rovno diabol z pekla. Musíte si vybrať. Buď tento muž bol a je Boží Syn, alebo to bol šialenec, ak nie niečo ešte horšie.“ (C. S. Lewis: Hovory, Porta Libri 2015, s. 76-77)