Vynikajúcou ilustráciou Antonyho obratného používania týchto rétorických argumentov je jeho chválospev na Caesara. Antony využíva svoju povesť Caesarovho priateľa, aby uistil divákov, že mu bol vždy verný. Zdôrazňuje Caesarovu láskavosť a surovosť jeho atentátu pomocou emotívneho jazyka a obrazov, aby v publiku vyvolal pocity súcitu a hnevu. Antonius demonštruje racionálne opodstatnenie podpory Caesarovej veci predložením dôkazu Caesarovej vôle a výhod, ktoré Caesar priniesol Rímu.