Hoci sa protipožiarne systémy testujú pri veľmi vysokých teplotách (zvyčajne viac ako 1000 °C), tieto skúšky sa vykonávajú v podmienkach požiaru (teda s rastúcou požiarnou krivkou do 2 alebo dokonca maximálne do 4 hodín) a pri každodennom neustálom vystavení vysokým teplotám. Väčšina protipožiarnych systémov začína reagovať, chemicky alebo fyzikálne sa meniť pri relatívne nízkych teplotách (100 až 200 °C), ako napríklad intumescentné materiály a endotermické nátery. Preto sa tieto výrobky nemôžu používať ako „vysokoteplotný tesniaci prostriedok“.