Marek Fóra nastúpil po absolvovaní gymnázia v Považskej Bystrici na Konzervatórium v Bratislave, momentálne je študentom 2. ročníka kompozície a 1. ročníka dirigovania v triede Konstantina Ilievského. „Môj prvý aktívny kontakt s hudbou bol, keď som ako 9-ročný začal chodiť na klavír. Prvé kompozičné pokusy patrili gitare a klavíru vo veku 15-16 rokov,“ povedal Marek Fóra, ktorý patril medzi laureátov skladateľskej súťaže Konvergencií v roku 2022. // „Ide o minimalistickú kompozíciu, ktorá je inšpirovaná estetikou Steva Reicha. Avšak koncept minimalizmu je prísne dodržiavaný (okrem pár taktov) len v klavírnom parte. Ostatné nástroje sa držia tohto princípu voľnejšie, no dojem minimalizmu si pri počúvaní nejde odmyslieť. Ďalej okrem konceptu symetrie v klavírnom parte (je stanovená os, okolo ktorej sa hlasy nad ňou aj pod ňou hýbu naraz v rovnakej vzdialenosti od nej) je tu aj koncept narušenia formy, ktorú už minimalizmus ako taký rozbíja, no šiel som ešte ďalej tým, že začiatok a koniec skladby sa pre jednotlivých hráčov nenachádza v jednom bode. Klavirista na pódiu začína sám a ostatní hráči sa k nemu pridajú na pódiu až tesne pred začiatkom ich partu. To isté platí aj na konci, kde klavirista ostáva na pódiu dohrať skladbu sám. Elektronika dotvára atmosféru skladby. Vznikla (ako aj názov skladby) editovaním audio nahrávky, na ktorej môj sused v sobotné ráno kosí v záhrade trávu.“ Marek Fóra