Diabetul zaharat constă în creşterea nivelului de glucoză din sange (glicemie), din cauza secreţiei inadecvate de insulină de la nivelul celulelor beta ale pancreasului. De asemenea, vorbim de diabet și atunci când organismul foloseşte ineficient glucoza, din cauza rezistenţei la insulină – cea mai frecventă cauză de insulină rezistentă fiind obezitatea cu distribuţie abdominală.
Diabetul zaharat de tip 1 este caracterizat prin deficit total de insulină, apărut în urma distrugerii autoimune a celulelor beta pancreatice producătoare de insulină. Apare mai frecvent la tineri și copii, dar poate fi întâlnit la orice vârstă. Se asociază cu alte boli autoimune, cum ar fi tiroidita, vitiligo, celiachie etc. Deocamdată, nu se cunoaşte factorul care declanşează secreţia de anticorpi.
Peste 90% dintre toate cazurile de diabet zaharat sunt de fapt de tip 2 și au la baza rezistenţa la insulină.
Acţiunea fiziologica a insulinei, și anume aceea de a facilita intrarea glucozei în celule, în special în ficat, muşchi și ţesut adipos, poate fi blocată de obezitate, anumite medicamente și afecţiuni sau factori genetici, în ciuda unei secreţii peste valorile normale. Treptat, apar deficitul de secreţie a insulinei și hiperglicemia.