Pe scurt, presupune o omisiune a informațiilor materiale de care consumatorul mediu are nevoie pentru a lua o decizie în cunoștință de cauză.    Astfel, practica comercială este considerată o omisiune înșelătoare dacă omite informații esențiale necesare consumatorului mediu pentru a lua o decizie în cunoștință de cauză. Aceasta poate determina sau este susceptibilă să determine consumatorul să ia decizia de a cumpăra pe care altfel nu ar fi luat-o.