Ifølge gammel tradisjon behøver ikke en begravelsesgjest å takke for sin tilstedeværelse ved en gravfersseremoni og/eller en minnestund med mat og drikke. I henhold til denne sikken anses begravelsesgjesten for å ha hedret minnet til den avdøde gjennom sin deltagelse, og da kreves ingen takk til de etterlatte i etterkant. For den gjesten som tross dette ønsker å uttrukke en form for «takk» til de etterlatte, finnes det ingen forbud. Man bør imidlertid unngå uttrykket «takk for sist» da denne frasen brukes i forbindelse med festlige tilstelninger. I stedet bør man uttrykke seg i likhet med følgende: Hans/hennes begravelse var så vakker og minneverdig. Stemningen under minnestunden minnet mye om hans/hennes fantastiske personlighet og vekket mange fine minner til liv.