Apgamai skirstomi į tokius pagrindinius tipus:
Paprastieji arba tipiniai apgamai – vienodos spalvos, dažniausiai apvalūs, lygiais kraštais. Gali būti neiškilę arba iškilę virš odos paviršiaus. Dažniausiai paprastieji apgamai atsiranda paauglystėje. Apgamų atsiradimą sąlygoja genetinis polinkis, pigmento ypatumai bei ultravioletinė spinduliuotė (svarbiausias faktorius). Toks apgamas nebus didesnis nei 6 mm., jo spalvos diapazonas – nuo šviesiai rusvos iki juodos.
Displastiniai arba atipiniai apgamai – tai gėrybiniai apgamai, tačiau jų išvaizda skiriasi nuo paprastųjų apgamų. Dažniausiai displastiniai apgamai būna didesni nei 5 mm., nelygiais kraštais, jie pasižymi ir spalvos bei paviršiaus netolygumais. Žmonėms, turintiems displastinių apgamų, melanomos tikimybė didesnė, ypač tiems, kurių giminėje jau buvo melanomos atvejų. Padidėjusi melanomos rizika ir tiems, kurie turi daugiau nei 50 paprastųjų apgamų. Displastiniai apgamai taip pat atsiranda dažniau odos vietose, kuriose dažna saulės ekspozicija.
Kiti apgamai, kurie taip pat turi padidėjusią transformacijos į melanomą riziką: mėlynasis, Oto apgamai, Dubreuilh melanozė, gigantinis pigmentinis apgamas.
Yra ir apgamų rūšių, kurie nelinkę supiktybėti: Halo, fibroepitelinis apgamas, papilomatozinis apgamas, Mongoliškoji dėmė, verukozinis apgamas.
Apgamo rūšį ir polinkį supiktybėti nustato gydytojas dermatologas, apžiūrėjęs apgamą ir ištyręs dermatoskopu.