Keletas filmų išgarsėjo dėl novatoriškų vaizdo efektų, kurie sukėlė revoliuciją pramonėje ir pakėlė būsimų filmų kartelę. „Juros periodo parkas“ (1993) nustebino publiką tikrovišku dinozaurų vaizdu, naudojant kompiuterinius vaizdus (CGI). „Matrica“ (1999) pristatė ikoninį kulkos laiko efektą, performuojantį veiksmų sekas. „Avataras“ (2009) praplėtė judesio fiksavimo ir CGI ribas, kad sukurtų vizualiai įtraukiantį svetimą pasaulį. „Pradžia“ (2010 m.) demonstravo protą lenkančius vaizdinius efektus, įskaitant kovas be gravitacijos ir miesto lankstymo sekas. „Gravitacija“ (2013) vaizdavo erdvės platybes, sklandžiai integruojant tiesioginį veiksmą ir CGI. „Tarpžvaigždinis“ (2014) sumaišė praktinius efektus, miniatiūras ir CGI, kad tyrinėtų kosmines keliones ir juodąsias skyles. Šie filmai paliko ilgalaikį poveikį, įkvėpdami būsimus filmų kūrėjus peržengti vizualinių efektų ribas.