Galvenā literārā ierīce "Amontillado mucā" ir ironija. Stāstījumā ir daudz ironijas, gan verbālās, gan dramatiskās. Personāži izmanto verbālu ironiju, kad viņi runā vienā veidā, bet nozīmē citu, bieži vien sardoniskā veidā. Kad lasītāji apzinās kaut ko tādu, kas nav varoņi, rodas dramatiska ironija. Piemēram, Montresora tosts par Fortunato garo mūžu, plānojot viņa slepkavību, ir klasisks verbālās ironijas gadījums.