Lieliska ilustrācija tam, kā Antonijs veikli izmanto šos retoriskos argumentus, ir viņa slavinošajā runā Cēzaram. Antonijs izmanto savu Cēzara drauga reputāciju, lai pārliecinātu klausītājus, ka viņš vienmēr ir bijis viņam uzticīgs. Viņš uzsver Cēzara laipnību un viņa slepkavības mežonību, izmantojot emocionālu valodu un attēlus, lai izraisītu skatītāju žēlumu un dusmas. Antonijs demonstrē racionālos pamatojumus Cēzara lietas atbalstam, uzrādot Cēzara gribas pierādījumus un priekšrocības, ko Cēzars sniedza Romai.