Terminus “virsmas apdare” un “virsmas pārklājums” bieži lieto līdzīgos kontekstos, taču tie apraksta dažādus procesus un rezultātus materiālu apstrādes jomā. Dažos gadījumos tos var izmantot kā sinonīmus, taču ir būtiskas atšķirības, kas jāņem vērā:
Virsmas apdare
Virsmas apdare attiecas uz plašu procesu klāstu, kuru mērķis ir uzlabot vai aizsargāt materiāla virsmu. Tas ietver ne tikai pārklājumu uzklāšanu, bet arī fizikālus, ķīmiskus vai mehāniskus procesus, piemēram, pulēšanu, kodināšanu, rūdīšanu, anodēšanu vai galvanizāciju.
Virsmas apdares mērķis ir uzlabot virsmas īpašības, kas var ietvert izturību pret koroziju, nodilumizturību, estētiku vai citas specifiskas funkcijas.
Rafinēšanas procesi var mainīt materiāla pamatīpašības, lai padarītu to piemērotāku izmantošanai.
Virsmas pārklājums
Virsmas pārklājums precīzāk attiecas uz slāņa vai plēves uzklāšanu uz materiāla virsmas. To var veikt ar dažādām metodēm, piemēram, izsmidzināšanu, mērcēšanu vai ķīmisko tvaiku uzklāšanu, un tas attiecas uz tādiem materiāliem kā krāsas, lakas, plastmasas vai metāli.
Virsmas pārklājuma galvenais mērķis ir nodrošināt aizsardzību pret apkārtējās vides ietekmi, piemēram, koroziju, oksidāciju, nodilumu vai ķīmisko iedarbību, kā arī uzlabot objekta izskatu.
Pārklājumi bāzes materiālam pievieno atdalāmu slāni, nemainot tā pamatstruktūru.