Ha 30-40 évvel ezelőtt írtam volna ezt a posztot, akkor az biztos, hogy teljesen lepontozom a helyi konyhát. Az átlagos magyarok akkor is imádták volna, mivel a német konyha nagyon hasonló a magyarhoz. Ez annyit jelent, hogy legyen minél zsírosabb, minél nagyobb a hús és akkor elégedettek a vendégek. Én viszont nem annyira csípem a fehér kolbászt, a Leberkäse-től borsódzik a hátam amint meghallom, a fritatensuppet (palacsintalevest) pedig egyenesen főbenjáró bűnnek tartom. Szerencsére a multikulturalizmus nem feltétlenül csak rosszat hozott magával, de változatos ízű éttermeket is. Berlinben szinte a világ összes nemzete megtalálható, ennek tükrében olyan ínyencségeket kóstolhatsz meg autentikus szakácsoktól, amire kevés más helyen lenne esélyed. Én kifejezetten imádtam azt, ahogy kísérleteztünk azokkal a konyhákkal, amihez még soha nem volt szerencsém. Ha valamiért egyszer visszamegyek Berlinbe akkor az biztos, hogy ez lesz az egyik indok.