A gyógyszerkönyvi előírások által megkövetelt egyéb paramétereknél elérhető on-line mérésekhez képest a csíraszámláláson alapuló bioterhelés-analízis jelentős késést okozhat a folyamatban. Ezek a laboratóriumi módszerek több mint egy évszázada léteznek, és az eljárás ez idő alatt jelentős változáson ment keresztül. A vízmintát legalább öt napra táptalajos csészére helyezik, vagy majd megszámlálják a telepalkotó egységeket (CFU). Ezzel a módszerrel nemcsak az a probléma, hogy hosszadalmas, hanem az is, hogy csak a mintavétel pillanatában érvényes állapotokról ad képet a rendszer vízminőségét illetően.  Az on-line bioterhelés-analizátorral végzett, in-line detektálás gyorsabb a laboratóriumi módszereknél, így a víz bioterhelési szintjének nem várt emelkedése esetén gyorsabban módosítható a folyamat. Ez a módszer folyamatosan valós idejű adatokat szolgáltat, teljes képet biztosítva ezáltal a vízrendszerek bioterheléséről. A METTLER TOLEDO a csíraszámlálás mellett, nem pedig helyette javasolja a bioterhelés-analizátor használatát.