A szereplők mindig „jó” vagy „rossz”: Az egyik gyakori tévhit az, hogy a történetben szereplő karakterek mindig egyértelműen jónak vagy rossznak minősülnek. A valóságban azonban a legtöbb karakter ennél összetettebb és árnyaltabb. Lehetnek pozitív és negatív tulajdonságaik is, és viselkedésük változhat a történet során. A közvetlen jellemzés mindig hatékonyabb, mint a közvetett jellemzés: Egy másik tévhit az, hogy a közvetlen jellemzés, amikor a szerző kifejezetten elmondja az olvasónak a karakter tulajdonságait és tulajdonságait, mindig hatékonyabb, mint a közvetett jellemzés, ahol az olvasónak a karakter tulajdonságaira kell következtetnie tetteiből. és viselkedés. Mindazonáltal mindkét típusú jellemzés hatékony lehet, és a szerzők gyakran mindkettő kombinációját alkalmazzák egy jól lekerekített karakter létrehozásához.