בדיקת PSA – בדיקת דם בה בודקים את רמת החלבון המיוצר על ידי הערמונית. זו השיטה הקלאסית שהיתה מקובלת לפני השילוב של מכשור חדיש ומתקדם יותר. היו מאבחנים האם יש בעייה בערמונית. במידה ונמצאו ערכים גבוהים, כלומר רמת חלבון גבוהה בדם, היה ברור שיש לשלוח מייד את המטופל לבדיקות נוספות. ישנם רופאים שגם היום מעדיפים שזו תהיה הבדיקה הראשונה, אך כבר ידוע שזו בדיקה לא כל כך מדויקת והיא עלולה גם להטעות מאחר ולעיתים ערכים גבוהים של חלבון יכולים להצביע גם על גידול שפיר, בעוד שגידול ממאיר עלול להופיע גם אם הבדיקה מצביעה על ערכים נמוכים. בדיקת MRI – מאז שהחל שימוש נרחב יותר ב – MRI לצורך אבחון מגוון תופעות משתמשים בו גם לאבחון סרטן הערמונית וגם בשלב המיקוד של התאים החשודים כממאירים. ביופסיה קלאסית – במידה ובדיקת ה – PSA הציגה ערכי חלבון גבוהים, השלב הבא הוא בדרך כלל ביצוע ביופסיה. זו נעשית בעזרת אולטרסאונד; מחדירים מחט זעירה דרך הרקטום ואוספים באופן אקראי דגימות תאים. הביופסיה הזאת מכאיבה וגורמת לאי נוחות רבה אצל המטופל (בגלל ההחדרה הרקטלית). הסתבר שבגלל הדגימה האקראית התוצאות לא תמיד איכותיות ומדויקות.