בבית הוא מתנהג רגיל, את רואה אותו פעיל, משחק חייכן, נעמד על שלו ומתמודד עם אחיו. צועק, מתלונן, מחבק, אפילו מבקש את קרבתך יותר מידי אבל מה זה משנה, את הרי נהנית מהמגע ותשומת הלב שלו.
בגן לעומת זאת, את לא ממש רואה אותו, אבל תמיד בפרידות בוקר הוא נראה לך ביישן, אבל זה שגרתי כי כך היה מאז ומתמיד. זה האופי שלו בטבעי. ברור שבבית הוא יותר פעלתן מאשר בגן.
הרבה ילדים ביישנים ומתחבאים מאחורי אמא במפגש חברתי, כשבאות חברות אלייך או בארוע משפחתי שיש המון אנשים.
הם מעדיפים לא להיישיר מבט בעיניים ולהתבודד עם עצמם, מחזיקים בך ומתרפקים עלייך שתחביאי אותם.
זה נראה חמוד ולך אפילו נעים שהם אוהבים, מתכרבלים ודבוקים אלייך