ממש אבל ממש לא כדאי לנסות לזייף ניסיון אובדני! חשוב מאוד לזכור שלזייף ניסיון התאבדות או לפגוע בעצמך זו לא דרך טובה להתמודד עם קשיים בצבא, ואל תעשו את זה בשום פנים ואופן. זה לא נחוץ, זה מסוכן, וזה יכול לגרום בעיות חדשות בלי לפתור את  הקיימות. יש דרכים אחרות להסביר קשיים נפשיים בצבא ודרכים אחרות להתמודד איתם. מי שמנסה לפגוע בעצמו יכול “להצליח” יותר ממה שהוא התכוון ולגרום נזק בלתי הפיך לגופו. ניסיון אובדני גם יכול, במקרים מסוימים, להוביל לאשפוז כפוי. גם כחיילת בסדיר, אם תגידי לקב”ן או למפקדת שאת מתכננות להתאבד או רוצה לפגוע בעצמך, את עלולה למצוא את עצמך באשפוז כפוי  במקרה שיקחו את דברייך ברצינות, ואם לא ייקחו את דברייך ברצינות, יכול מאוד להיות שינסו לפעול נגדך באמצעים משמעתיים (ריתוק או אפילו כליאה). הכרנו לא מעט מקרים שבהם הצבא עצמו הפנה חייל למיון בעקבות ניסיון התאבדות, אך העניין טויח על ידי המפקדים, כנראה בשיתוף פעולה של הפסיכיאטר בבית החולים, והחייל גם נשאר בצבא אחרי זה, בלי התקדמות לקראת פטור נפשי. אם יש לך צורך דחוף לפנות לעזרה רפואית, יש יתרון לכך שתפני לחדר המיון (לחדר מיון רגיל של בית חולים כללי, לא למיון פסיכיאטרי נפרד) באופן עצמאי, ולא ביוזמת הצבא. ברור שחלק מהמצבים הנפשיים שיכולים לעורר צורך בקב”ן כוללים גם מחשבות קשות וייאוש. יש גורמים שאפשר לפנות אליהם כדי לבקש עזרה נפשית ורגשית (כמו פסיכולוג, או ארגונים כמו ער”ן או סה"ר שמעניקים סיוע נפשי ראשוני), ויש את רשת הליווי של פרופיל חדש, שלא כוללת ייעוץ פסיכולוגי אבל כן יכולה להסביר יותר על הליכי הפטור, על הזכויות ועל האפשרויות שלך. ברשת תוכלי למצוא מי שיקשיב, ילווה, יכניס דברים לפרספקטיבה שונה וינסה לעזור לך לא להתמודד עם הכל לבד.