פורסם: 14/06/2020. בעקבות בקשת הרוצחת אריקה אורבוש-פרישקין מהנשיא לקבל שחרור מוקדם, פנתה אלינו משפחת המנוח דניאל טטרואשווילי בדברים ובקשה לסייע במניעת שחרורה המוקדם של הרוצחת. בעקבות זאת, נשלח מכתב לנשיא המדינה ראובן ריבלין, להלן תוכנו: בשנת 2005 קבעו שופטי בית המשפט המחוזי, נשיא בית המשפט מיכאל לינדנשטראוס, שמואל ברלינר וברכה בר-זיו, קבעו כי מדובר ברצח מתוכנן, היות שהלכה לביתה, הביאה את הסכינים, ותהליך הרצח עצמו ארך חמש וחצי שעות, בערר כך קבעו גם שופטי בית המשפט העליון בפסק הדין של ראש ההרכב השופט חשין. הרצח בוצע בנוכחות ביתם המשותפת בת ה- 7  (בזמן הרצח) וכליאת נערה בת ה-17, על חלק מעבירות אלה אף הורשעה. זאת ועוד, שלושה פסיכיאטרים שבדקו את הנאשמת קבעו כי הייתה שפויה בעת ביצוע הרצח. בגזר הדין כתבו השופטים כי כל אלה "יש בהם כדי להצביע על קיום ההחלטה אצל הנאשמת להמית, ועל רצונה להביא למות המנוח…הנאשמת תיכננה לגרום למותו של המנוח והבינה את חומרת מעשיה". השופטים דחו את טענת הסניגורית, עו"ד עינת שרם תוסיה-כהן, כי הנאשמת לא הייתה מודעת למעשיה בגלל מצבה הנפשי. מדובר ברוצחת מתועבת מהסוג השפל והנקלה ביותר אשר הביאה למותו של המנוח באיטיות תוך שהוא מדמם למוות במשך 5 וחצי שעות, במהלכן דקרה את המנוח בחלקים שונים בגופו, בנוכחות ביתם הקטינה בת ה-4 וחצי אשר אף העידה כי "אמא חתכה את אבא". חטא על פשע: הנרצח דניאל טטרואשווילי אשר מעולם לא הורשע באלימות או התעללות כלשהי כלפי הרוצחת נשפך דמו בשנית כאשר הוא מוכפש בכל אמצעי התקשורת ומוצג כמתעלל ברוצחת כל זאת במטרה ליצור לחץ ציבורי לשחרר רוצחת שאם תשוחרר צפויה להצטרף לקמפיין המעודד רצח גברים בטענת התעללות גם כאשר מדובר בעלילת שווא ודמוניזציה של הנרצח. מלבד אשמת הרצח, הורשעה אריקה אורבוש-פרישקין גם בכליאת שווא, התעללות בקטין, החזקת סכין, איומים והפרעה לשוטר במילוי תפקידו. נסיבות ציבוריות נוספות לאי שחרור מוקדם: שחרור טרם סיום ריצוי העונש, מותנה בהבעת חרטה, מותנה באי ביצוע רצח נוסף, כל שכן עיסוק כלשהו בעבירה אשר בגינה הורשעה או עידוד לביצועה. הרוצחות, סימונה מורי ודלאל דאוד אשר שוחררו בטרם סיימו לרצות את עונשן, הן עובדה חיה לסיבה נוספת בגינה אין לשחרר רוצחות נתעבות בטרם ריצוי העונש, הרוצחות אשר נשיא המדינה קיצר את עונשן השתתפו, בכנס בבית הספר לעבודה סוציאלית ע"ש בוב שאפל באוניברסיטת תל אביב, אשר מצדיק, שלא לומר מהלל הלכה למעשה נשים אשר רוצחות את הבעל בטענת "התעללות" אשר לא הוכחה מעולם. סימונה מורי הרוצחת שהוגדרה בתקשורת כאשת העשור ומאידך בעלה הקרבן הנרצח מופיע בכותרת העיתונים "כמתעלל" למרות שמעולם לא הורשע, רוצחות מורשעות אשר זוכות לקיצור עונשן בידי הנשיא, במקום שישפילו מבט ויביעו חרטה כנה, הופכות לגיבורות האקדמיה והתקשורת. כניעת בית הנשיא לבקשתה של הרוצחת אריקה אורבוש-פרישקין, יתן רוח גבית למכונת התעמולה הרצחנית של המבקשות לשחררה, להמשיך בעידוד רצח גברים בטענת התעללות וכפי ציינו שופטי בית המשפט בפסק דינם "הנאשם שבפנינו אינו המנוח ואופיו, גם אם היה כזה כפי שנטען, לא היה במעשיו כדי לתת צידוק למעשי הנאשמת או להיות גורם בהפחתת עונשה". לבקשת משפחת הקורבן, בשל אכזריות וחומרת הרצח, ובמכלול נסיבות אלה אין מקום לשחרר את הרוצחת טרם סיימה לרצות את מלוא העונש.