סוגי האפיון המשמשים את המחבר יכולים להשפיע רבות על העלילה והנושא של הסיפור. אפיון ישיר, שבו המחבר מספר לקורא במפורש על תכונותיה ואיכויותיה של דמות, יכול לשמש כדי לקבוע את הפרטים הבסיסיים על דמות, כגון שמה, גילה והמראה הפיזי שלה. זה יכול לשמש גם כדי לחשוף מידע ספציפי יותר, כגון עיסוקה, האישיות והאמונות של הדמות. מידע זה יכול לעזור לקדם את העלילה ויכול גם לתת תובנה לגבי הנושאים של הסיפור. לדוגמה, אם דמות מוצגת כחביבה ונדיבה, הדבר עשוי להצביע על כך שנושאים של חמלה ואמפתיה חשובים בסיפור. אפיון עקיף, לעומת זאת, מחייב את הקורא להסיק על תכונותיה ואיכויותיה של דמות על סמך פעולותיה, התנהגותה והדיאלוג שלה. סוג זה של אפיון יכול להיות עדין ומורכב יותר, ולעתים קרובות יכול לחשוף יותר על האישיות והמניעים של הדמות מאשר אפיון ישיר. לדוגמה, אם מראה שדמות משקרת ללא הרף, הדבר עשוי לרמוז על כך שיש בסיפור נושאים של הונאה ומניפולציה. באופן דומה, אם הוכח שדמות מסוכסכת לגבי החלטה, הדבר עשוי להצביע על כך שנושאים של מוסר וקבלת החלטות חשובים. בסך הכל, סוג האפיון בו משתמש מחבר יכול להשפיע רבות על האופן שבו הקורא מבין ומפרש את העלילה והנושאים של הסיפור. על ידי יצירה קפדנית של הדמויות שלהם ושימוש באפיון ישיר ועקיף, המחברים יכולים ליצור עולם עשיר וניואנסים שמושך את הקוראים פנימה ומעודד אותם לחשוב לעומק על הנושאים והמסרים של הסיפור.