האבחון שמתבצע על ידי פיזיותרפיסט כולל תשאול המטופל כיצד הופיעו הכאבים האם בעקבות חבלה, עבודה מאומצת במפעל, עבודה ממושכת במשך שעות רבות מול המחשב, משלוח מסרונים בכמות מוגזמת, אימונים ממושכים בנגינה על הגיטרה וחזרות ארוכות בנגינה על הפסנתר. חשוב לדעת כיצד נגרמו הכאבים בכדי להאריך את גודל הנזק שנגרם. לאחר מכן יצפה הפיזיותרפיסט בצילום הרנטגן בכדי לזהות האם יש שבר או סדק או פריקה של מפרק האצבע. בשלב הבא יתבקש המטופל לכופף וליישר את המפרק הפגוע ולאמר באיזו זווית של כיפוף ושל יישור מופיע הכאב ובאיזה מקום בדיוק הוא חש את הכאב. בשלב הבא ינסה הפיזיותרפיסט לכפוף וליישר את המפרק ולחוש את ההתנגדות המורגשת מהמטופל לתנועה המבוצעת. הפיזיותרפיסט ימדוד את טווחי התנועה האקטיביים שביצע המטופל ואת הטווחים הפאסיביים שביצע הפיזיותרפיסט. הבדיקה תכלול גם את ביצוע התנועות הפאסיביות הנלוות accessory movements שכוללות תנועה סיבובית פנימה והחוצה על ציר האורך של המפרק וכן תנועה נלוות בכיוון קדימה ואחורה של העצם המרוחקת ביחס לעצם הקרובה של המפרק הפגוע.