כשילד גדל בבית בו אחד מההורים בוגד בשני, מעשה הבגידה גלוי וידוע והצד השני נשאר במערכת היחסים הזוגית ומקבל את הבגידה בהרכנת ראש, נוצר באותו ילד הרושם שזהו עוד סגנון של זוגיות אפשרית. בתת המודע שלו, אותו ילד יתעב את ההורה הבוגד אך מבלי משים הוא עשוי לבחור בן או בת זוג שיתנהגו בדיוק כמו אותו הורה בוגד. העתקת המודל המוכר מהבית יגרום לאותם אנשים לשחזר בדיוק את הסיטואציה עליה גדלו, אם כבוגדים ואם כנבגדים. המסרים שאנחנו מעבירים לילדינו מחלחלים מבלי שנאמר דבר בקול רם. ילדים רואים וקולטים דפוסי התנהגות. וילד שראה בגידה עשוי לפרשה כאישור מצד הוריו להתנהגות דומה מצידו.