העיקרון המרכזי בקביעת משמורת ילדים בישראל הוא "טובת הילד". בתי המשפט ובתי הדין הרבניים מתבססים על עיקרון זה בבואם להכריע בסוגיית המשמורת. בנוסף, קיימת "חזקת הגיל הרך" הקבועה בחוק, לפיה טובתו של ילד עד גיל שש היא להישאר במשמורת אמו, אלא אם כן הוכח אחרת. שיקול נוסף הוא הרצון שלא להפריד בין אחים. הערכאות בוחנות את מכלול הצרכים של הילד, כולל צרכים פיזיים ונפשיים, וכן את המסוגלות ההורית של כל אחד מההורים.