בס"ד ט"ו תמוז תשפ"ב   הבן איש חי בפרשת וירא (שנה א הלכה כו) כותב שאף בתפילין של ר"ת אין להפסיק בין תפילין של יד לשל ראש אפילו לקדיש וקדושה. והסיבה בגלל גזרת הכתוב: "והיו" – שצריכים להיות בהויה אחת, ברצף אחד של הנחה.  לדעת הרב, אם הזדמן קדיש וקדושה כשהוא בין הנחת תפילין של יד לשל ראש יענה ואח"כ יחלוץ תפילין של יד ויניחנו מחדש.   הרב עובדיה (הליכות עולם א, אות ח) חולק ולדעתו מותר לענות משתי סיבות, והסיבה השניה שמביא: שהרי כמה ראשונים מסבירים שאין לענות קדיש וקדושה בין הנחות התפילין – של יד ושל ראש – מפני שהוא גורם ברכה לבטלה שיצטרך לברך גם על תפילין של ראש. וכמובן כל זה לא שייך בתפילין של רבנו תם שלא מברכים עליו כלל.   וגם לגבי מה שהציע הבן איש לחלוץ התפילין של יד כתב הרב על פי המלבי"ם בארצות החיים, והמשנה ברורה (סי' כה ס"ק לו) שאין צריך לחלוץ לגמרי ורק יזיז קצת התפילין של יד ויהדק במקומו קודם שיניח תפילין של ראש.  כט"ס.