חוק המקרקעין, תשכט-1969 כולל חמש זכויות קנייניות במקרקעין: בעלות, שכירות, משכנתא, זיקת הנאה, וזכות הקדימה.רישום של זכויות אלו ניתן למצוא בנסח הטאבו ובאישורי זכויות של רמי או חברות משכנות.זכות הבעלות: זכות זו נחשבת לבעלת המעמד הגבוה ביותר מבין חמש הזכויות המוגדרות בחוק המקרקעין.לפי סעיף מס' 2 לחוק המקרקעין: הבעלות במקרקעין היא הזכות להחזיק במקרקעין, להשתמש בהם, ולעשות בהם כל דבר וכל עסקה, בכפוף להגבלות לפי דין או לפי הסכם.זאת אומרת שזכות הבעלות מאפשרת את הזכות להחזיק ולהשתמש במקרקעין ללא צורך בהסכמת גורם אחר לכך (כמובן בכפוף להגבלות לפי דין או הסכם).זכות השכירות/חכירה: זכות זו הינה אחת מזכויות המקרקעין הנפוצות ביותר בארץ, ומשמשת למטרות מגורים, מסחר, משרדים, תעשייה ועוד. זכות זו שניה בחשיבותה לזכות הבעלות, אולם בשונה מזכות הבעלות, במקרה של שכירות או חכירה, ניתן להשכיר רק חלק מהמקרקעין.לפי סעיף מס' 3 לחוק המקרקעי: שכירות מקרקעין היא זכות שהוקנתה בתמורה להחזיק במקרקעין ולהשתמש בהם שלא לצמיתות; שכירות לתקופה שלמעלה מחמש שנים תיקרא חכירה; שכירות לתקופה שלמעלה מעשרים וחמש שנים תיקרא חכירה לדורות.זאת אומרת שזכות השכירות מאפשרת להחזיק ולעשות שימוש במקרקעין שלא לצמיתות, אולם בכפוף לקבלת תמורה.חשוב לשים לב שבהסכמי שכירות/חכירה לדורות או לתקופות העולות על 25 שנה, יחולו מיסים שונים על ההסכם, כמפורט בחוק מיסוי מקרקעין.זכות המשכנתה: זכות זו הינה הזכות השלישית המוגדרת בחוק המקרקעין.לפי סעיף מס' 4 לחוק המקרקעין: משכנתה היא משכון של מקרקעין.זאת אומרת שנכס אשר ניתנה עבורו משכנתה כפוף גם להוראות חוק המשכון.זכות המשכנתה אינה פוגעת בזכותו של בעל המקרקעין להחזיק, להשתמש או לעשות בהם כל עסקה, אך זאת רק בכפוף להסכם המשכנתא.זכות זיקת ההנאה: זכות זו הינה הזכות הרביעית המוגדרת בחוק המקרקעין.לפי סעיף מס' 5 לחוק המקרקעין: זיקת הנאה היא שעבוד מקרקעין להנאה, שאין עמו זכות להחזיק בהם.זכות זו מאפשרת לבעליה להשתמש בבמקרקעין של מישהו אחר, וזאת מבלי להחזיק בהם באופן קבוע.זיקת ההנאה יכולה לרשם לטובת אדם מסוים, לטובת כלל הציבור, או לטובת מקרקעין אחרים.זכות קדימה: זכות זו מקנה לבעליה קדימות לרכישת נכס מקרקעין במידה שיוצע למכירה.לפי סעיף מס' 99 לחוק המקרקעין: בעל מקרקעין, או בעל חלק בלתי מסוים במקרקעין משותפים, רשאי לרשום זכות קדימה לגבי המקרקעין, או לגבי חלקו בהם, לטובת אדם פלוני, ומשעשה כן, לא יהיה זכאי להעבירם לאחר, אלא אם הציע אותם תחילה לבעל זכות הקדימה.