השפה האטרוסקית אינה הודו-אירופית, ולפני שנעלמה כשפה מדוברת, הותירה עקבות ברורים בלטינית.
העולים שבמאות ה- 11 וה -10 לפני הספירה לפני הספירה הגיע לאיטליה, לדעת כמה מדענים, מדובר ככל הנראה בקבוצה מאזור אסיה הקטנה-האגאית, שלא הייתה חזקה במיוחד במספרם, אך הייתה ספקית של תרבות עירונית מפותחת מאוד. בכל מקרה, במורשת הארכיאולוגית של אטרוריה בסוף המאה ה- 9 ותחילת המאה ה- 8 לפני הספירה. Chr. חושף שינויים מהפכניים (תרבות וילנובה). מכיוון שהמורשת התרבותית האטרוסקית מבוססת על יסוד תרבות זו, ניתן לזהות בצדק את תושבי וילאנובה כפרוטו-אטרוסקנים. האטרוסקים ככל שהאנשים ההיסטוריים יצאו מתהליך טרנספורמציה אתנית-תרבותית, שהחל בתרבות הפרוטו-אטרוסקית או הווילנובה, ומתוך התפתחותה המתמשכת פרחה התרבות האטרוסקית. באטרוריה היה מיזוג שווה ערך, שהתוצאה הסופית שלו הייתה אמלגם תרבותי אמיתי עם גורמים איטלקיים ופרוטו-אטרוסקיים כאחד.
הכוח הפוליטי של האטרוסקים נבע ממדינות עיר מקומיות, שיצרו ברית. העיר רומא הייתה שייכת לתחום ההשפעה של שליטי טרקיני. רומא נשלטה על ידי מלכים ממשפחת טרקוין.
האטרוסקים ניהלו מלחמות רבות עם יוונים של הדרום ועם שכניהם האיטלקיים. לאחר התבוסה של קפואה (424 לפני הספירה), ליגת הערים האטרוסקית התמוססה. בין 396 ל 264 לפני הספירה הרומאים כבשו עיר אטרוסקית אחת אחרי השנייה. לאחר מכן החל תהליך ההצטברות הארוך של האוכלוסיה האטרוסקית, שאחרי כמה דורות אימץ אורחות חיים רומיים ובהמשך גם עבר ללטינית. רק בכמה תפקודים טקסיים כנראה שהאטרוסקני הושיט לאורך זמן.
ההערכה היא שהגנום האטרוסקאי - כביכול כמצע גנטי - עדיין מרוכז בטוסקנה כיום וכאן שוב במקום ספציפי, מורלו. אך לא ייאמר כי העם האטרוסקני עדיין חי.