ויניקוט היה הראשון להדגיש את האופן בו אם אוהבת אוחזת בתינוקה ועמד על הההשלכות הנפשיות מרחיקות הלכת שיש להחזקה זו על ההתפתחות הנפשית. מתוך עמדה זו התפתח המושג 'החזקה',  שהושאל לאחר מכן לעולם הטיפולי.
'סביבה מחזיקה', לפי ויניקוט, הכרחית, גם אם אינה מספיקה, לקיום תהליך תרפויטי עם תוצאות.
בטיפול, הקשר הנרקם בין מטפל למטופל מהווה את מרבית הפונקציה של החזקה. כפי שאמא טובה דיה קשובה ומוכוונת לצרכיו הרגשיים של התינוק, כך נדרש גם המטפל להקשיב ולהתכוונן למטופל: האו מנהל בביטחון את החרדות, המצוקות וההגנות של המטופל.