בס"ד כה סיון תשפ"ב לדעת מרן שו"ע (ע"פ הרמב"ם) חלה מתוקה – ולא צריך שתהיה מתוקה כמו עוגה אלא שיורגש הטעם בלבד – ברכתה מזונות.  לדעת הרמ"א – וכך נוהגים האשכנזים – צריך שיורגש הטעם של המתיקות. הפוסקים דיברו על כמות של כמעט 17 אחוזים של סוכר ודברים מתוקים אחרים שיכניס לתוך העיסה. עד כדי כך. (גם האור לציון מפוסקי ספרד סובר כן).  עוד נחלקו לגבי קביעות סעודה, שהרי כל הטעם שמברכים מזונות על פת שכזו – בלשון חז"ל נקראת פת זו 'פת הבאה בכיסנין' – בגלל שלא קובעים עליה סעודה. וממילא אם קבע עליה סעודה מברך המוציא.  לדעת הרב עובדיה וכך נראה שהתקבלה הפסיקה הספרדית היום, אין אפשרות לקבוע סעודה בפחות משיעור של 4 ביצים מאותו הלחם, היינו שצריך שיאכל 208 גרם מן הלחמניות הללו. לדעת האשכנזים אפשר גם בפחות מזה, והכל תלוי בכוונתו שאם קובע אכילתו על אותה לחמניית מזונות, הרי שעשאה כלחם וגם אם אין שיעור הנ"ל ברכתה המוציא. (מהפוסקים הספרדים זו גם שיטת הרב משה הלוי בעל ברכת ה'). הסבר דבריהם שמברכים מזונות על פת הבאה בכיסנין כיוון שלא קובעים סעודה עליה, אבל כאן שקובע סעודה כפי שאנו רואים ממילא אינה פת הבאה בכיסנין אלא לחם גמור לכל דבר. כל טוב סלה.