בס"ד טו תמוז תשפ"ב   לספרדים –  כתב הבית יוסף (סימן תקנ, ד"ה ומיהו) שהמנהג פשוט לרחוץ אפילו בחמין. ובשולחן ערוך (תקנ,ב) כתב: צומות הללו, חוץ מט' באב, מותרים ברחיצה וסיכה ונעילת הסנדל ותשמיש המטה.  כך שלדעת מרן יש להקל בשאר צומות – חוץ מתשעה באב וכיפור – ברחיצה אפילו בחמין. והרחיצה מותרת כרגיל עם שמפו וכו'. וכן נוהגים להקל הספרדים.    לאשכנזים –  המגן אברהם (סק"ג) כתב בשם השל"ה שבעל נפש יחמיר שלא לרחוץ, כמו בתשעה באב.  והיו שהבינו מפשטות דבריו לאסור רחיצה אפילו בצונן. אבל הרב פרי מגדים (משב"ז) הבין שהרב החמיר דווקא בחמין וכל גופו, אבל מקצת גופו בחמין או כל גופו בצונן מותר.המשנה ברורה (סק"ו) מחמיר גם על דבריו. לכן הפסקי תשובות מסכם: ולפי"ז יש להחמיר שלא לילך לבריכה או לים בליל וביום הצום שאף כי הוא 'כרחיצה בצונן' מכל מקום כיון שהוא לתענוג בעלמא יש להחמיר וכדברי הביאור הלכה הנ"ל בשם הפרי מגדים, וכן כל כיוצ"ב.  זה לאשכנזים כנ"ל, אבל לספרדים מותר כפי שאמרנו קודם.  כט"ס.