בס"ד ה תמוז תשפ"ב חלוקים הראשונים: לדעת הראב"ד – מותר לגוי לבשל בבית ישראל והסיבה כיון שלא שייך הגזירה של חתנות (שמא יתחתן עם ביתו של הגוי), ולא הגזירה שמא יאכילנו דברים טמאים (כי הוא בביתו). אך לדעת רבנו תם אסור, והסיבה שלא חילקו חכמים בין ביתו של הגוי לביתו של הישראל.  להלכה, נחלקו האחרונים: השולחן ערוך (יו"ד סי' קיג,ד) החמיר כרבנו תם שדבר שבישלו נוכרי אפילו בכלי ישראל ובבית ישראל – אסור משום בישולי נכרי. וכך פסקו האחרונים הספרדים. אך הרמ"א פסק כרבנו אברהם: שבדיעבד יש לסמוך על דברי המתירים. ואפילו לכתחילה נוהגים להקל בבית ישראל.. כי אי אפשר שלא יחתה אחד מבני הבית מעט. וכך פסקו האחרונים האשכנזים. נב לרב עובדיה בשו"ת יחוה דעת יש לימוד זכות כשבעל הבית יהודי, והיהודי מדליק. שהרב הקל שזה מספיק ואין צורך גם להניח המאכלים על האש.. וסומכים על זה בשעת הדחק.  אך המעיין בדבריו של הרב מבין כפי שאמרנו לעיל בשם מרן השו"ע.  כל טוב סלה.