לא כל צמח שפורח הוא צמח שהפריג (פרח לפני זמנו). לעתים מדובר בצמח שהגיע זמנו הטבעי לפרוח ולהוציא זרעים: לרוב הצמחים בטבע יש ארבעה שלבים במחזור חייהם – נביטה, צימוח, פריחה, וחנטה (הבשלת הפרי והזרעים). שלב הצימוח הוא השלב בו הצמח מפתח את רוב השורשים והעלווה שלו, שישמשו אותו בשלבים הבאים לפריחה ויצירה של זרעים איכותיים. אם בשלב הצימוח הצמח חווה עקה (סטרס), הצמח יעדיף “לנטוש את הספינה” – לקצר את שלב הצימוח ולהוציא זרעים כמה שיותר מוקדם. אסטרטגיה כזו משפרת את הסיכוי שלו להצליח להוציא זרעים בתנאים לא אופטימלים, על חשבון איכות וכמות הזרעים. זיהוי: הצמח עוד קטן וכבר מוציא עמוד פריחה. הצמח מפתח מרירות. נפוץ בגידולי עלים כמו חסה, תרד, בצל, בזיליקום וצמחים ממשפחת המצליבים. פתרון הפרגה לרוב קורית כשמגדלים צמחים מחוץ לעונה שלהם. אם חשוב לכם לצרוך גידולי עלים גם בקיץ, דאגו לתת להם תנאים יציבים ונוחים: 1. טמפרטורה: טמפרטורה מעל 26 מעלות צלזיוס ביום עשויה לעודד הפרגה. 2. אורך יום: במידה ואתם משתמשים בתאורה מלאכותית, קצרו את כמות שעות האור שהצמחים מקבלים. צמחים מסויימים מזהים את הזמן בשנה לפי אורך היום, ויצאו לפריחה כשהימים מתארכים. 3. זן הצמח: ישנם זנים, בעיקר של חסה, שעמידים יותר להפרגה. רכשו אותם. 4. גיזום פריחה: כדי לגרום לצמח להפנות יותר משאבים לצימוח העלים, תוכלו לנסות לגזום את עמוד הפריחה של צמח שהפריג. עם זאת עדיף לקטוף את הצמח כולו – ולשתול במקומו שתיל חדש.