צנתור לב טיפולי נעשה בהרדמה מקומית, על מנת למנוע תחושת כאב בעת ביצוע הדקירה והכניסה לעורק. מגלחים ומחטאים את האזור, ומחדירים לעורקים צינורית דקיקה וארוכה בקוטר כ-2 מילימטר, המכונה "צנתר" או "קטטר" דרך נקב שנעשה באזור המפשעה, או בעורק הרדיאלי, בשורש כף היד. השיטה הרדיאלית, הולכת ותופסת תאוצה בעולם המערבי בכלל ובישראל בפרט, וכיום היא השיטה הנפוצה ביותר. מאחר שמדובר בעורק דק ומורכב יותר – שיטה זו דורשת מיומנות גבוהה יותר. השיטה הרדיאלית נחשבת לבטוחה יותר, מאחר שהיא כרוכה בפחות סיכונים וסיבוכים ביחס לצנתור שנעשה מהמפשעה, כדוגמת דימום ושטפי דם בעקבות פגיעה בכלי דם. דרך הצנתר מוחדר חומר ניגוד המכיל יוד, שעשוי במהלך השניות הראשונות לגרום לתחושה של גל חום בגוף. הקרדיולוג משחיל את הצנתר דרך כלי הדם, עד שהוא מגיע אל כלי הדם הכליליים, המובילים דם אל שריר הלב.