בס"ד כח סיון תשפ"ב הקדמה קצרה: התורה התירה כל גידולים שגדלים בשנת השמיטה, אלא שמפני עוברי עבירה שהיו זורעים בסתר את שדותיהם – ואמרו "מאליהם צמחו גידולים אלו" – אסרו חכמים להשתמש באותם גידולים. וזה נקרא איסור ספיחים. בכלל איסור זה כל פרי שיוצא מן האדמה בשנה השביעית, ובודאי פרי שנזרע בשביעית באיסור – נכלל באיסור זה. חכמים לא גזרו על גידולים שאין חשש שיטעם האדם בשביעית, כגון פרי האילן, וממילא אין בהם איסור ספיחים. וכן כל מקום שאין רגילים לזרוע בו, וגדל משהו, אין בגידול שגדל שם איסור ספיחים. לגבי ירקות שהתחילו לצמוח לפני השמיטה יש מי שאומר שאין בהם איסור ספיחים, למרות שלגבי קדושת שביעית הולכים בתר הלקיטה וממילא יש קדושה. אך יש חולקים שהולכים אחרי הלקיטה וממילא יש במלון איסור ספיחין. האיסור מתחיל מא' כסליו תשפ"ב. אסור להשתמש בגידולי ספיחים בשימוש הרגיל שלהם, למשל כאן שמדובר שהם מיועדים למאכל אדם – אסורים באכילה, וממילא צריך לעקור את המלונים הללו ולהניחם במקום כדי שיירקבו מאליהם. כל טוב סלה.