מצבו הרגשי של המספר בסוף "הדרך שלא נלקחה" מעורפל, מסומן במורכבות שעוררה פרשנויות שונות. המספר מסיים באנחה, שיכולה לסמן מגוון רגשות, מהקלה ושביעות רצון ועד חרטה וגעגוע. אנחה זו, יחד עם הטון הרפלקטיבי של השיר, מרמזות על ערבוב של רגשות לגבי הבחירה שנעשתה. ההכרה של המספר בכך שהדרך שבחר "עשתה את כל ההבדל" אינה משדרת במפורש אושר או חוסר שביעות רצון אלא הכרה בהשפעה העמוקה של החלטתו. לכן, האם המספר מרוצה מבחירתו נותר פתוח לפרשנות, ומאפשר לקוראים להשליך את הבנתם לגבי בחירות החיים על השיר.