שאלה זו, שעלתה בשיחות שונות שהתקיימו לאחרונה עם הורים לתלמידי כיתות ז' בסניפים בנושא השלכות תכנית "הריאלי 2030", היא חשובה ולהלן מספר הבהרות הקשורות אליה:
על אף האתגרים שכולנו חווינו השנה, גילינו עד כה כי חסך חברתי שנוצר במהלך כשנה (במינונים משתנים), איננו דורש תקופת זמן דומה (שנה שלמה) על מנת לגשר על פעריו;  חוויית החזרה ללימודים של התלמידים משכבות הגיל המדוברות, התלהבותם מהאינטראקציה החברתית, מידת ההשתתפות במסעות המשותפים ועוד – יוצרים בנו עד כה את התחושה שה"פצע" החברתי שאולי נגרם חלקית בשנה הזו ממהר להתאחות, ואנו מאמינים שהשכבה הזו עולה באינטנסיביות מעוררת השראה על דרך המלך החברתית. אנו נערכים כמובן להקדיש תשומת לב מיוחדת לצד החברתי עם תחילת השנה הבאה, אך ככלל – לתחושתנו הרוח הכללית של התלמידים היא שתקופת הפער תשאר מאחורינו.
השכבה הזו, שתעבור לבית -בירם בתשפ"ג, תזכה ל"כר נחיתה" ייחודי ורך במיוחד: היא למעשה תהיה היחידה שתעלה ביחד עם השכבה שמעליה מהסניפים,  שתעניק לתלמידים עוד "רשת ביטחון" חברתית. היא גם תהיה השכבה היחידה שאיתה יעלו חלק מהמורים המוכרים לתלמידים מהחטיבות, שיהפכו בחלקם גם למחנכיהם במרחב ההנצה. שני היבטים אלה (שיתרחשו רק בתשפ"ג), בצירוף העובדה שלתלמידים אלה תהיינה כיתות אם פיזיות, מאד יקלו על המעבר, ואנו מאמינים שיש בהם "משקל נגד" חשוב גם למול החסכים החברתיים שנחוו בתקופת הקורונה.