במשך שנים גננות נחשבו לעברייניות לחוק תכנון ובניה. הן נאלצו לעבור הליך של שימוש חורג שהשלכותיו פליליות ועלותו מאות אלפי שקלים. מעטים צלחו את התהליך ואחרות נשפטו ונקנסו בקנסות גבוהים ואף קיבלו צווי סגירה. התיקון לחוק מגיע לאחר הבנה של המדינה כי מעונות יום יכולים להתקיים במבנה מגורים אך אינם יכולים לעמוד בדרישות שימוש חורג. מתוך דברי ההסבר בחוק “חוק הפיקוח על מעונות היום התשע”ט-2018 כללי (בפרק זה – חוק הפיקוח), הסמיך את משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים לפקח על מעונות היום, ובכלל זה לתת רישיון להפעלת מעון, לקבוע תקנות לגבי פעילות המעונות והתנאים הדרושים לקיום הפעילות. מכיוון שמרבית המעונות הפרטיים פועלים במבני מגורים, נדרשו המעונות להגיש בקשה להיתר לשימוש חורג כמשמעותו בחוק התכנון והבנייה, התשכ”ה-1965 , מהוועדות המקומיות לתכנון ולבנייה. על פי הדין החל כיום, הוועדות המקומיות מעלות דרישות רגולטוריות רבות ממעונות היום לשם קבלת היתר לשימוש חורג כאמור, כאשר דרישות אלה מטילות עלות כספית גבוהה על בעל המעון. עלויות אלה עלולות להוביל, מצד אחד, לסגירת מעונות היום ולעליית מחירים משמעותית במסגרות הקיימות, מה שיפגע בהשתלבותם של הורים בשוק  העבודה, בפרט נשים ואוכלוסיות ממעמד סוציו־אקונומי נמוך, ומן הצד השני לאי־דיווח של פעילות המעון המביאה לחוסר פיקוח על פעילות המעון ועל התנאים השוררים בו, אשר עלולים להביא לפגיעה בילדים. כדי למנוע זאת, מוצע לתת אישור למעונות יום שיש בהם עד 36 פעוטות לפעול בבתי מגורים, באופן שיפטור את בעל המעון מקבלת היתר לשימוש חורג והוא יחויב בקבלת היתר שימוש להפעלת מעון מהוועדה המקומית. כאשר הפיקוח על פעילות המעונות תיעשה על ידי הרגולטור האחראי בהתאם לחוק הפיקוח. הצעת החוק מבקשת לקבוע כי סמכותה ואחריותה של הוועדה המקומית בדונה בבקשה להיתר שימוש להפעלת מעון תהיה מתוחמת רק לנושא הפגיעה המרחבית ולא להיבטים ואישורים נוספים (כגון בריאות, כיבוי אש, פיקוד העורף וכיוצא בזה).”