בס"ד כג תמוז תשפ"ב   כמובן שמדובר בסיר חלבי שכעת בשימוש בו לבשל את השוקולד מדובר שהוא נקי משאריות חלב, ואין בו חריצים. למעשה יש כאן ארבע דעות בראשונים על הסוגיה במסכת חולין דף קיא, והמשיכו שיטות אלו האחרונים, ונעבור לדברי האחרונים.    שתי שיטות לספרדים והם: הרב עובדיה וכף החיים. הם דנים האם מותר לעשות כן לכתחילה או רק בדיעבד. לדעת הרב עובדיה מותר לעשות כן לכתחילה ואת השוקולד הפרוה הזה מותר יהיה לבשל בכלי החלבי על מנת לערבו עם בשר אחר כך. {כמובן שלא באותו כלי חלבי. אלא יעביר את השוקולד למקום אחר}.  אך לדעת הכף החיים (היא למעשה דעת הש"ך) אין לעשות כן לכתחילה. והכוונה שאין אפילו לחשוב לבשל את השוקולד בסיר חלבי – שהשתמשו בו פחות מ24 שעות אחורה חלב – כדי לערבו עם בשר אחר כך. אבל גם לדעתו אם כבר בישלו את השוקולד בסיר חלבי זה, כעת יהיה ניתן לערבו עם בשר. והעירוב הזה לכתחילה.   שתי שיטות לאשכנזים והם: הרמ"א והרש"ל. שניהם מסכימים שאין לערב את השוקולד הזה – שנעשה בכלי חלבי בן יומו – עם בשר.  אבל כבר בישל וערבו/התערב עם בשר כאן נחלקו:  לדעת הרמ"א יהיה ניתן לאכול המאכל המעורב, אך לדעת הרש"ל אין לאוכלו ויש לזורקו. עד כדי כך. להלכה נקטו כדעת הרמ"א.    נב. כל הדיון כפי שהדגשנו כיוון שלא עבר 24 שעות מאז בישול החלב באותו סיר חלבי, אבל אם עברו 24 שעות שאז סיר הזה נקרא שאינו בן יומו, לכל השיטות הנ"ל יהיה מותר לערב שוקולוד פרווה זה שהתבשל בסיר החלבי (שאינו בן יומו), עם בשר.   כט"ס.