בס"ד כח תמוז תשפ"ב   מרן השולחן ערוך (תקנט,י) כותב לגבי יום תשעה באב: נוהגים שלא לשחוט ושלא להכין צורכי סעודה עד אחר חצות.   מכאן למדו הפוסקים שאין להדיח כלים עד אחר חצות היום. והטעם כדי שלא יסיח דעתו מן האבלות (כפי שכותב הלבוש). ובלשונו:   לבוש אורח חיים סימן תקנט כדי שיהא יושב ושומם באבילות של ירושלים, ולהתעסק ולהתאונן בנהי וקינות ולא בדברים אחרים המשמחים ומסיחים את לבו מן האבילות, לכך אין להקל בזה.   וגם השנה שחל ט' באב במוצ"ש אין להדיח הכלים עד חצות למחרת, ורק אם יש הפסד מותר להדיחם. וכן אם צריך לכלים כעת, מותר להדיחם. והאור לציון כותב (כט,יד) שעדיף יותר להשתמש בכפפות גומי בשטיפה.   ישנו מנהג לנקות הבית ושאר ענייני הבית אחר חצות היום ביום ט' באב. והחיד"א (ברכי יוסף תקנט,ז) כותב שזה מנהג  שזה מנהג קדום בערי איטליה ויען שהם חלושי אמונה ודעתן קצרה חיזקו את ידיהן לקבוע בלבן אמונת הגאולה לבל יתייאשו ח"ו. ובשו"ת מקור נאמן (סי' תקח) כתב שמנהג יפה הוא.    כט"ס.