טוען רבני הוא אדם אשר מוסמך לייצג את לקוחותיו בתחום דיני המשפחה, בפני בית הדין הרבני בישראל. לתפקיד המתואר משמעות אקוטית, שכן תחום דיני הנישואין והגירושין מוסדר על פי הדין הדתי-יהודי. חוק בתי הדין הרבניים (נישואין וגירושין), התשי"ג-1953, קובע, כי נישואין וגירושין בין יהודים במדינת ישראל ייערכו על פי "דין תורה". דהיינו, בני זוג יהודים, אזרחי ישראל המבקשים להתגרש, צריכים לעשות זאת באמצעות הגשת תביעה לבית הדין הרבני. האחרון מוסמך לדון בעניין, בהתאם להלכה היהודית וותיקת השנים. המשמעות היא, שענייני נישואין וגירושין מצריכים לא רק ידע משפטי, אלא גם ידע הלכתי שאינו מוכר לכלל הציבור וגם לא תמיד מוכר לציבור עורכי הדין, אפילו לא לאלו העוסקים בתחום דיני המשפחה. כדי להמחיש את משמעותה של ההלכה היהודית בתחום הנישואין והגירושין, נציג את הדוגמא הבאה: כדי שבעל ואישה, יהודים אזרחי ישראל, יתגרשו, עליהם להגיש תביעת גירושין לבית הדין הרבני. תביעת גירושין היא תביעה לכל דבר ועניין. מסיבה זו, כדי להתגרש, יש צורך בהוכחה של עילת גירושין. עילות גירושין אינן קבועות בחוקי הכנסת, אלא בחוקי ההלכה היהודית. בין העילות המוכרות: בגידה (מצד האישה), מעשה "כיעור" (התנהגות לא ראויה של האישה), "עוברת על דת יהודית" (האישה), מום, אי קיום יחסי מין ועוד. כלומר, כדי להוכיח עילת גירושין, יש להתבסס על דיני ההלכה היהודית. כדי לייצג נאמנה בפני בית הדין הרבני, ישנם בעלי מקצוע, בעלי הסמכה ייחודית לכך, הנקראים "טוענים רבניים".