Radonpitoisuudet voivat muuttua rakennuksissa monista syistä. STUK suosittelee, että sisäilman radonmittaus toistettaisiin työpaikoilla, asunnoissa ja muissa oleskelutiloissa
kymmenen vuoden välein, jos aiempi radonpitoisuus on ollut suurempi kuin 100 Bq/m³;
kymmenen vuoden välein, jos radonpitoisuuden pieneneminen viitearvoa pienemmäksi on saatu aikaiseksi radonkorjauksella;
viiden vuoden välein, jos viitearvoa pienempi pitoisuus on saatu aikaiseksi radonkorjauksella ja radonpitoisuus ennen korjausta on ollut suurempi kuin 1000 Bq/m³;
mahdollisimman pian sen jälkeen, kun rakennuksessa on tehty oleellisia, rakenteisiin tai ilmanvaihtoon liittyviä rakennus- tai muutostöitä (esim. betonilaatan, salaojien tai ilmanvaihdon uusiminen);
myös kiinteistön painesuhteet voivat muuttua esimerkiksi ikkunoiden vaihdon jälkeen: jos vanhojen ikkunoiden raoista tuli merkittävästi korvausilmaa, voi uusien, tiiviiden ikkunoiden takia tilan alipaine lisääntyä, ilmanvaihto heiketä ja radonpitoisuus merkittävästi suurentua.
Työnaikaisen radonpitoisuuden mittaus uusitaan, kun ilmanvaihdon säätöihin tehdään oleellisia muutoksia, joilla voi olla merkittävää vaikutusta painesuhteisiin ja sen myötä työnaikaiseen radonpitoisuuteen. Mittaus tehdään aina ensin integroivalla vähintään kahden kuukauden purkkimittauksella.
Jos vanhan säteilylain aikaan on mitattu radonpitoisuuden vuosikeskiarvoksi 300-400 Bq/m3, uusintamittaus on tehtävä viimeistään vuoden 2028 loppuun mennessä tai jo aiemmin, jos kiinteistössä tehdään merkittäviä korjaustoimenpiteitä (Säteilylaki 859/2018, 202 §: Siirtymäsäännökset, finlex.fi).