"Amontilladon tynnyrin" tärkein kirjallinen väline on ironia. Ironiaa, sekä sanallista että dramaattista, on kerronnassa runsaasti. Hahmot käyttävät sanallista ironiaa, kun he puhuvat yhdellä tavalla, mutta tarkoittavat toista, usein sarkastisella tavalla. Kun lukijat ovat tietoisia jostakin, mitä päähenkilöt eivät ole, seurauksena on dramaattista ironiaa. Esimerkkinä Montresorin malja Fortunaton pitkälle elämälle murhaa suunniteltaessa on klassinen tapaus verbaalisesta ironiasta.