Lainmuutoksen tavoitteena on erityshuollossa olevien asiakkaiden itsemääräämisoikeuden ja itsenäisen suoriutumisen tukeminen ja edistäminen sekä rajoitustoimenpiteiden käytön vähentäminen (42 ja 42 e §). Lain mukaan erityishuoltoa annettaessa on huolehdittava, että toimintayksikössä edistetään rajoitustoimenpiteille vaihtoehtoisten ja kuntouttavien toimintatapojen käyttöön ottamista (42 a §:n 5 momentin 3 kohta). Erityishuollon toimintayksikön henkilökunnan on perehdyttävä työmenetelmiin ja keinoihin, joiden avulla tuetaan ja edistetään asiakkaiden itsenäistä suoriutumista ja itsemääräämisoikeuden toteutumista (42 a §:n 5 momentin 1 kohta). Henkilökunnan kouluttaminen rajoitustoimenpiteiden käyttöä edellyttävien tilanteiden ennalta ehkäisemiseen on työnantajan velvollisuus. Haastavassa tilanteessa on aina ensimmäisenä ja ensisijaisesti pohdittava, miten tilanne saadaan ratkeamaan ilman rajoitustoimenpiteen käyttöä.
Jos rajoitustoimenpiteeseen joudutaan poikkeuksellisesti turvautumaan, on aina käytettävä lievintä mahdollista rajoitustoimenpidettä.
Kehitysvammalain 42 j §:ssä säädetään välttämättömän terveydenhuollon antamisesta vastustuksesta riippumatta. Jos asiakas ei halua ottaa elintärkeitä lääkkeitään, häntä hoitava lääkäri tai lääkärin ohjeiden mukaan toimintayksikön henkilökuntaan kuuluva terveydenhuollon ammattihenkilö voi antaa asiakkaalle lääketieteellisesti välttämättömän terveydenhuollon - esimerkiksi lääkkeet - tämän vastustuksesta riippumatta, jos hoitamatta jättäminen uhkaisi vaarantaa vakavasti asiakkaan terveyden.
Jos verikokeen ottaminen täyttää kehitysvammalain 42 d §:ssä säädetyt yleiset edellytykset ja 42 j §:ssä säädetyt erityiset edellytykset, toisin sanoen verikokeen ottamatta jättäminen uhkaisi vaarantaa vakavasti asiakkaan terveyden, ja asiakas vastustaa verikokeen ottamista, asiakkaasta voidaan pitää lyhytaikaisesti kiinni. Ratkaisun lyhytaikaisesta kiinnipitämisestä tekee virkalääkäri. Kiireellisessä tilanteessa ratkaisun voi 42 j §:n 4 momentin mukaan tehdä asiakasta hoitava lääkäri tai toimintayksikön henkilökuntaan kuuluva terveydenhuollon ammattihenkilö, jonka on välittömästi ilmoitettava asiasta asiakasta hoitavalle lääkärille.
Jos asiakas ei vastusta verikokeen ottamista, spastisen käden suorassa pitäminen ei ole rajoitustoimenpide.
Jos asiakas ei vastusta terveydenhuollon antamista, myös sosiaalihuollon ammattihenkilö voi antaa tarvittavat lääkkeet.