Ristiinnaulitseminen oli niin barbaarinen rangaistus, että sitä ei lain mukaan saanut langettaa lainkaan Rooman kansalaisille. Roomalaiset kuitenkin ristiinnaulitsivat ahkerasti kansalaisoikeudettomia orjia ja poliittisia kiihkoilijoita.
Ristiinnaulitseminen ei ollut ainoastaan teloitustapa, vaan sitä käytettiin myös keinona kiduttaa ja nöyryyttää uhria äärimmilleen.
Pitkäperjantaista kertovissa evankeliumeissa ei mainita, miten Jeesus kiinnitettiin ristille. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, naulattiinko hänet siihen kirjaimellisesti vai sidottiinko hänet siihen narulla.
Johanneksen evankeliumin epäilevästä Tuomaasta kertova kohta viittaa siihen, että Jeesus todella olisi naulattu ristille, ja monet taiteilijat ovat ikuistaneet juuri tämän näkemyksen tapahtumista.
Tuomas sanoi muille opetuslapsille haluavansa nähdä naulojen jäljet Jeesuksen ruumiissa ennen kuin uskoisi tämän nousseen kuolleista. Ylösnoussut Jeesus tuli kahdeksan päivää myöhemmin Tuomaan luokse ja sanoi:
”Ojenna sormesi, tässä ovat käteni. Ojenna kätesi ja pistä se kylkeeni.”
Tuomas teki työtä käskettyä ja sai todeta omin käsin, että ylösnousseella Jeesuksella oli avoimia haavoja todisteena ristiinnaulitsemisestaan.
Evankeliumien mukaan Jeesus kuoli kuusi tuntia sen jälkeen, kun hänet oli nostettu ristille. Se kuulostaa ehkä nykyihmisestä pitkältä ajalta, mutta yleensä ristiinnaulitsemisteloituksissa kuolema tuli huomattavan paljon hitaammin.
Pahimmillaan tuomitut saattoivat roikkua henkitoreissaan ristillä jopa useita vuorokausia.