Suuri osa lääkkeistä nautitaan suun kautta. Lääkkeiden ja ravinnon samanaikaisen nauttimisen välillä saattaa olla vuorovaikutuksia, jotka muuttavat lääkityksen tehoa tai vaikutuksen alkamisnopeutta ja kestoa. Pääsääntönä voidaan pitää, että ruoan nauttiminen hidastaa mahan tyhjenemistä hidastaen samalla monien lääkkeiden imeytymistä, jolloin lääkkeen vaikutuksen alku viivästyy. Tosin ravinnon nauttimisen kliinistä merkitystä lääkkeiden imeytymisen muutoksiin on osittain liioiteltu. Yleensä lääkkeet on syytä pyrkiä ottamaan riittävän nestemäärän kanssa tyhjään mahaan, ellei niitä esim. ärsyttävyyden (mm. tulehduskipulääkkeet) takia suositella otettavaksi ruoan kanssa. Koska ruoan vaikutus lääkkeiden imeytymiseen ei ole aina selvillä ja yksilölliset erot saattavat muuttaa imeytymistä, olisi ainakin pitkäaikaisessa, tasaista lääkevaikutusta edellyttävässä hoidossa (sydän- ja verenpainelääkkeet, astmalääkkeet, diabeteslääkkeet jne.) aterioinnin ja sen ajallisen suhteen lääkkeen ottamiseen oltava mahdollisimman samanlainen.