Tukes valvoo kuluttajaturvallisuuslain (920/2011) perusteella sellaisia kuluttajille suunnattuja palveluita, joille ei ole olemassa erityislainsäädäntöä. Tällaisia ovat monet vapaa-ajan liikunta- ja elämyspalvelut sekä esimerkiksi kauneudenhoitopalvelut. Terveydenhuollon ulkopuoliset hoidot eli ns. vaihtoehtohoidot tai uskomushoidot ovat palveluita, joille ei ole tällä hetkellä olemassa omaa erityislainsäädäntöä, vaan niiden valvonta jakautuu useamman yleislain piiriin.
Tukes valvoo, että
palvelut eivät aiheuta kuluttajille vaaraa esimerkiksi puutteellisten ohjeiden tai turvajärjestelyiden vuoksi.
Tukes ei voi ottaa kantaa esimerkiksi seuraaviin vaihtoehtohoitoja koskeviin kysymyksiin:
Ovatko palveluista esitetyt väitteet tieteellisesti todistettuja tai oikeita.
Ovatko palvelut tehokkaita.
Saako asiakas palvelusta rahoilleen vastinetta.
Kenelle palvelua saa markkinoida.
Osa palveluihin liittyvistä kysymyksistä jää tällä hetkellä kokonaan lainsäädännön ulkopuolelle.