Patsiendi nakkusohtlikkus sõltub mitmest tegurist: kui suures koguses esineb viirust hingamisteedes, kui palju viirust ta eritab (kas hingab rahulikult või laulab/aevastab), kas kasutab ettevaatusabinõusid (mask, distants) jne. Laboris analüüsitakse viiruse olemasolu hingamisteedes. Nagu eelpool selgitatud, siis PCR nakkusohtlikkust otseselt ei määra. Nakkusohtlikkust on püütud ligikaudselt hinnata korreleerides Ct väärtusi viiruse kultiveerimisega rakukultuuris.
Väide, et suur osa PCR positiivsetest on nn jääkpositiivsed ja pole nakkusohtlikud, võib kehtida vaid teatud piiratud patsiendigruppides (näiteks seires testides juhuslikke inimesi). Diagnostilisel eesmärkidel laborisse saadetud uuringutest on valdaval enamikul (ca 90%) väga kõrged viirusehulgad, mis viitavad nakkusohtlikusele. Vaid alla 5% juhtudest võiks oletada madalat nakkusohtlikkuse taset (kasutatud Jaafar al 2020 a uuringu andmeid ning SYNLAB Eesti proovide statistikat).
Võimalus, et inimene on küll PCR positiivne, aga mingi tõenäosusega pole ehk nakkusohtlik, ei tohi olla argument isikukaitsevahenditest keeldumiseks või muude reeglite eiramiseks.