Peamine kirjanduslik võte "Amontillado vaadis" on iroonia. Irooniat, nii verbaalset kui ka dramaatilist, on narratiivis küllaga. Tegelased kasutavad verbaalset irooniat, kui nad räägivad ühel viisil, kuid mõtlevad teist, sageli sardooniliselt. Kui lugejad on teadlikud millestki, mida peategelased ei ole, on tulemuseks dramaatiline iroonia. Näitena võib tuua, et Montresori toost Fortunato pikale elule tema mõrva kavandamisel on klassikaline verbaalse iroonia juhtum.