Fremmedord er ord som er optaget i det danske sprog, men som ikke er tilpasset det danske sprog og stadig føles fremmede. Fremmedord og låneord adskiller sig ved at låneord er tilpasset til det danske sprog. Et låneord kunne være weekend, som stammer fra engelsk. Det kunne også være et godt dansk ord som præst, som reelt er et låneord fra græsk presbyteros. Fremmedord kan adskille sig fra sproget ortografisk (betyder i forhold til retskrivningsregler - eksempelvis er stavemåden af scene, ikke noget man normalt ser i dansk), lydeligt (eksempelvis radio) eller bøjningsmæssigt (eksempelvis konti, som i flertal får et i på).
En kategori mere skal nævnes og det er arveord, som mange af de europæiske sprog indeholder. Arveord stammer fra indo-europæisk og den gren af indo-europæisk der kaldes germansk (tysk, engelsk og dansk er germanske sprog). Mange fremmedord tænker vi dog ikke som fremmedord i den daglige tale, fordi de hyppigt optræder. Andre bruges sjældent og deres betydning er mindre kendt og deres betydning kan typisk ikke gættes ud fra ordet. En stor del af vores fremmedord og låneord kommer fra latin og græsk.