Panikangst er en lidelse, der er kendetegnet ved gentagne angstanfald samt oftest også af undgåelse af særlige situationer og steder, som forbindes med oplevelsen af at have angstanfald – eller som forventes at kunne trigge ét. Oftest sete trigger-situationer omfatter transportmidler, lukkede rum, store åbne pladser, biografer, caféer og restauranter, undervisningslokaler mm – dette er dog individuelt, og der kan ses mange andre typer triggersituationer end disse. Panikangst findes i mange forskellige sværhedsgrader, men for de hårdest ramte kan det bevirke, at man vanskeligt kan gå udenfor eget hjem og opretholde en almindelig livsførelse pga frygten for at udlæse angstanfald og de konsekvenser, man frygter, at disse kan have. Mennesker med panikangst har ofte men ikke altid katastrofeforestillinger om, at angstanfald kan forårsage død, besvimelse, kontroltab/sindssyge, ufrivillig vandladning samt andre farlige eller pinlige konsekvenser. En del mennesker med panikangst oplever ikke – efter den indledende fase af lidelsen – at have angstanfald, da de udvikler en omfattende undgåelse af trigger-situationer. Det er dog fortsat angsten, der styrer, da man således lever med store begrænsninger i, hvad man kan foretage sig og hvorhenne. Panikangst kan behandles effektivt vha blandt andet kognitiv adfærdsterapi.