Til dels sandt.
Har din kæreste brunt hår ligesom dine forældre, eller har vedkommende præcis samme tålmodighed og humor, så er det ikke så mærkeligt. Vi tiltrækkes nemlig af træk og værdier, der ligner os selv og vores ophav.
- Det, vi kender, føles bare godt og rigtigt. Vi spejler os i vores forældre, søskende og nærmeste, så vi kommer altså oftest til at ligne hinanden på kropssprog, gang, mimik, værdier og lignende. Og - hvor incestuøst det end måtte lyde - finder vi altså det kendte tiltrækkende, for “jeg er jo blevet et fantastisk menneske - ergo må min type være fantastisk at leve sammen med”, forklarer Bernadette Grandjean og fortsætter:
- Det skal nævnes, at det dog oftest sker som en ubevidst parringsdans, og vi opdager først langt senere, at vores partner bringer det samme frem i os, som vores far/mor eller bror/søster gjorde.
Jacob Mosgaard er enig:
- Forklaringen knytter sig tit til den såkaldte tilknytningsteori, som omhandler vores måde at indgå i relationer på. Denne teori påstår nemlig, at den måde, vi er sammen med andre mennesker på, grundlægges tidligt i barndommen. Hvem vi falder for, kan således ses som et udtryk for de tilknytningsmønstre, vi har lært. Vi gentager simpelthen det, vi kender hjemmefra, og falder derfor på en måde for vores forældre, forklarer han.