Tak for dit lange brev, som jeg har forkortet. Jeg tror på, der stadig er håb for jeres forhold. Du har ret i, at det er jeres søn, der er kommet imellem jer. Det må være utrolig hårdt at opleve, at ens børn er på gale veje. Som forældre tager man ofte skylden på sig, og måske begynder man at bebrejde hinanden. Så ryger kommunikationen, og det går for alvor galt ... I har brug for at finde sammen om at hjælpe jeres søn. Jeg vil anbefale jer at gå i terapi for at genfinde kommunikationen. Det løser selvfølgelig ikke jeres søns problemer, men det er vigtigt, at I står sammen, for det vil han mærke, og det vil gøre ham mere lydhør over for jeres opbakning. Jeg har en god fornemmelse af, at jeres søn finder en ny og meget bedre vej. Tænk dig om, inden du kaster håndklædet i ringen. Måske skulle du tage en omgang mere og se, hvad der sker ... Jeg håber det bedste for jer alle.