Du har af et godt (og lettere utålmodigt) hjerte taklet en situation på samme måde, som mange andre ville have gjort. Jeg kunne have handlet præcis som du og betalt for hendes indkøb. Vi kender ikke folks historie, når man mødes tilfældigt i køen, og det er menneskeligt at ville hjælpe. Om du har skubbet til en undergang, der allerede har taget sin begyndelse, er svær at slå fast. Men du har handlet i god tro. Hvis du har lyst til at gøre yderligere ved det, du har set, kan du kontakte kommunen med en bekymringsskrivelse – som jeg tror, det hedder. Det er fuldstændig umuligt for mig at svare på, om kvinden skal have lov til bare at drikke sig ihjel, som du skriver, eller have ubegrænsede midler til at ryge og drikke. Ingen af os to kender hendes situation, men for mig lyder det meget fornuftigt at begrænse undergangen så meget som muligt.Det er uværdigt at sejle rundt i gaderne eller gå til på den måde. Det lyder umiddelbart, som om der er brug for mere støtte omkring kvinden, og derfor ville det da være rigtig fint, hvis både du og ekspedienten kunne finde en måde at gøre opmærksom på hendes adfærd. Det er helt utrolig svært at dømme andre i sådanne situa­tioner og have en mening om, hvad man bør og ikke bør. Der kan ligge tusind historier bag det øjebliksbillede, du var vidne til, men jeg forstår dine overvejelser. Hvis du vil gøre noget, kan du tage tilbage til butikken og snakke med ekspedienten om de muligheder, der er, for at kontakte kommune eller familie. Det er altid rart, når vi udviser omsorg for hinanden.