Her rammer du ned i et betændt punkt. Måske kan du huske sagen, der kørte i medierne i fjor, hvor ortopædkirurger havde sat for mange ben af uden at lade karkirurger undersøge kredsløbet først. Det var slået stort op, og de forskellige nyhedsudsendelser besøgte mange patienter, der ville ønske, de stadig havde deres ben, og som følte sig forurettet, fordi de ikke var blevet ordentligt undersøgt, før ortopædkirurgerne fjernede benet. Efter den sag er ortopædkirurgerne blevet endnu mere forsigtige med at operere, hvis der er mistanke om, at blodtilførslen ikke er god nok. Det giver mening, for blodtilførslen skal jo sikre helingen efter operationen. Uden god blodtilførsel er der højere risiko for infektion og komplikationer i det hele taget. Men som med al populærpolitisk indblanding i komplicerede sundhedsproblematikker, betyder det, at der lige nu er stor belastning på karkirurgerne, som skal tjekke blodomløbet – og det betyder længere ventetider for patienterne. Jeg synes, ortopædkirurgerne har taget et godt valg for din mor. Det er vigtigt at se på, hvordan hun bedst kommer sig over operationen uden komplikationer. Du hjælper din mor bedst ved at støtte hende i, at hun skal vurderes hos karkirurgerne. Hvis der er for lang ventetid der, må du hjælpe hende med at lade sig visitere igen, så hun kan få en hurtigere vurdering. Du spørger, om din mor kan forlange at blive opereret. Det kan man desværre ikke, heller ikke selv om hun er villig til at risikere livet. Det vil altid være kirurgens vurdering, om det er forsvarligt at operere – og om operationen forventes at lindre eller forbedre patientens liv. Og hvis din mor direkte risikerer, at komplikationerne til operationen kan koste hende livet, kan man jo ikke sige, at den lindrer eller forbedrer. Jeg vil råde dig til at tage hjem til din mor, finde hendes MitID frem og via patientkontoret omvisitere hende til en hurtig vurdering af karkirurgerne. På den måde kommer I hurtigere frem til den rigtige beslutning, og forhåbentlig er det en operation af din mors ben uden komplikationer. Når du alligevel sidder der med din mor, må du gerne hilse hende fra mig og sige, hun godt kan være stolt af at have en datter, der tager sig kærligt af sin mor. Det er ikke alle børn, der er så hjælpsomme og kærer sig om sine forældre som dig, og dit brev gør mig varm om hjertet.