Sprækken mellem blindhed og syn, liv og død, samt den naturlige og åndelige verden er et vigtigt symbol i bogen. Den repræsenterer grænsen mellem det, vi kan se og forstå, og det, der ligger bortom vores perception. Det symboliserer også en åbning til det ukendte og det overnaturlige. Denne sprække er en kilde til både frygt og fascination for karaktererne i bogen og spiller en central rolle i historiens udvikling.