Argh, jeg ved ikke, om man sådan skal gå bag ryggen på sine nærmeste og snuse i telefonen. Jeg kan godt forstå, du er urolig, og det lyder da måske også, som om der kunne være ugler i mosen, men jeg synes, du skal kræve ærlighed og insistere på at få svar på din antagelse. Det lader til, at du lod ham slippe ret nemt, da han bare benægtede det. I skal i hvert fald tale sammen, om hvorfor du føler dig usikker, og hvad der ligger til grund for din mistanke. Du kan jo spørge ham, mens I er sammen, om du må kigge i hans telefon. Hans svar kan blive interessant. Jeg er ikke tilhænger af, at man udspionerer hinanden, og efter 10 år sammen synes jeg godt, du kan tillade dig at bede ham være nærværende og tage dig alvorligt. Prøv det i første omgang, og så er jeg spændt på, hvad han svarer, hvis du spørger ham, om du må se den telefon. Vend endelig tilbage efter behov, så tager vi den derfra. Ønsker dig det bedste.