Men kvinderne lod sig ikke kue af at blive udelukket fra mændenes forbund. De oprettede i stedet deres egne fagforeninger for kvinder rundt omkring i landet. Disse fagforeninger blev i 1901 organiseret i ét samlet fællesforbund for ufaglærte kvinder i hele landet. Forbundet fik navnet Kvindeligt Arbejderforbund, KAD.
På trods af DAF's forbud mod at optage kvinder, var der dog undtagelser. Det skete i det tilfælde, hvor en kvinde fik arbejde på en arbejdsplads, som havde overenskomst med DAF og derfor skulle følge deres organisering. Når sådan en situation opstod, var det forbundets hovedbestyrelse, der skulle afgøre, om hun kunne blive medlem.
Med årene kunne denne særskilte optagelsesmetode og arbejdsmændenes afvisning af kvinder i forbundet ikke opretholdes, da flere og flere kvinder op gennem 1950-1960'erne bevægede sig ind på arbejdsmarkedet - også på de mandsdominerede områder som jord og beton, kranførere og taxa- og buschauffører. Derfor åbnede kongressen i 1971 døren for kvindernes adgang til SiD.