Først og fremmest vil jeg pointere, at der hersker et nyt begreb blandt særligt unge piger, som man kan kalde kropspositivitet. De unge i dag er langt bedre til at acceptere deres kroppe end den generation, både du og jeg kommer fra. Vi har skammet os hele vores liv og gemt hver en lille, mikroskopisk delle, der dukkede op på vores vidunderlige krop. Personligt har jeg nok været på slankekur, siden jeg var 15 og i lange perioder helt uden grund. De unge i dag tager livtag med det tyranni, og det skal de have en stor anerkendelse for. Det kan være, at din datter er en del af den bevægelse og det oprør. Men hvis din datter har taget 15 kilo på i løbet af kort tid, kan der selvfølgelig være noget i livet, der piner hende. Jeg synes bestemt ikke, du skal åbne en samtale om hendes vægt, men du kan godt interessere dig for hendes generelle velbefindende. Du kan spørge, hvordan hun har det, men jeg synes ikke, du skal tage udgangspunkt i vægt. At have en mor, der siger, man er tyk, eller at man ser forkert ud i noget bestemt tøj, er kun vejen til endnu lavere selvværd. Åbner hun selv for emnet vægt, kan du tilbyde hjælp. Jeg kender jo ikke jeres forhold, men al snak, der virker fordømmende, er ikke op­byggelig. Din datter er voksen, og du skal behandle hende som en voksen. Så mit råd er at finde ud af, om din datter generelt trives, og stille dig til rådighed, hvis der er brug for det. Bygge op og ikke pille ned. Sådan hjælper vi hinanden bedst.