Klassisk litteratur, der bruger fysiognomi i karakterudvikling omfatter Shakespeares skuespil, såsom Macbeth, hvor karakterernes fysiske træk ofte bruges til at antyde deres motivationer og personligheder. Andre eksempler omfatter Jane Austens Pride and Prejudice, hvor karakterernes fysiske fremtoning bruges til at antyde deres sociale status og personlighedstræk, og Charles Dickens' Oliver Twist, hvor karakterernes fysiske træk bruges til at antyde deres moral.