Hvis der er tale om et gode til eje, vil det være købsprisen, der danner grundlag for beskatningen. Og er der tale om et gode til låns, vil det være lejeprisen, man tager udgangspunkt i. Et eksempel på et gode til eje kunne være en medarbejder, der overtager sin gamle arbejdsmobil, når hun skal have en ny. Den gamle mobil har en markedsværdi på 200 kroner, men medarbejderen får lov at købe den for en halvtredser. Denne økonomiske fordel skal beskattes Med andre ord skal medarbejderen beskattes af 150 kroner. Handler det om et personalegode til låns, skal medarbejderen beskattes af det beløb det ville have kostet at leje godet. Det kunne for eksempel være en medarbejder, der låner kloakmesterens minigraver en weekend. Hvis minigraveren på det frie marked koster 850 kroner i leje i døgnet, skal medarbejderen altså beskattes af 1.700 kroner for weekenden.