I det gamle Rom blev paterfamilias defineret som den mandlige overhoved i en familie. Han var familiens øverste myndighed og havde absolut autoritet over sin kone, børn og slaver. Han kunne træffe beslutninger om økonomi, juridiske forhold og endda liv og død for medlemmerne af sin familie. Paterfamilias skulle sikre familiens overlevelse og velstand og blev anset for at være familiens repræsentant i det romerske samfund.