Jeg er overbevist om, at AXAs beslutning dels var baseret på deres syn på de udfordringer, der findes på markedet for cyberforsikring, og dels på pres fra lovgivning og retsvæsen.
Der er tilfælde, som jeg har arbejdet med, hvor cyberkriminelle bevidst har søgt på et offers infrastruktur for at finde information om, hvorvidt offeret har været forsikret mod afpresningsangreb og anden cyberkriminalitet. Nogle grupper har endda brugt disse oplysninger i deres afpresningsangreb for at informere offeret om, at de lige så godt kan betale, da de er forsikrede mod det.
Et argument for dette er, at forsikring mod afpresningsangreb tilskynder angribere, så begrænsning af betalinger kan reducere den økonomiske gevinst og dermed reducere værdien af et angreb.
Jeg mener dog for min del, at tendensen og et mere sandsynligt svar vil være at reducere betalinger og frem for alt kræve, at forsikringstageren hæver deres digitale modenheds-niveau, udfører bedre og hyppigere risikovurderinger og tilpasser sig bedre baseret på niveauet af trussel.
Efter min mening ville dette være en bedre måde at bekæmpe afpresning end blot at stoppe betalinger.