Højere opløsninger i digital lydafspilning relaterer sig typisk til en højere samplerate og/eller højere bitdybde. Samplingshastigheden angiver, hvor ofte et analogt signal samples pr. sekund for at generere et digitalt signal fra det. En højere samplerate betyder, at det analoge signal samples hyppigere, hvilket resulterer i større nøjagtighed. Typiske samplinghastigheder for lyd-cd'er er 44,1 kHz, mens højopløselige lydformater som FLAC eller MQA understøtter højere samplinghastigheder på op til 192 kHz eller endnu højere. Bitdybde refererer til antallet af bit, der bruges til at repræsentere en prøve. En højere bitdybde betyder, at flere bits er tilgængelige til at repræsentere signalniveauet. Med en højere bitdybde er antallet af niveauer større, dvs. der er flere diskrete værdier, som signalet kan tage på. En højere bitdybde betyder derfor, at Dynamic Range af signalet kan være større, hvilket giver mulighed for større nøjagtighed og klarhed af lydsignalet. Samlet set resulterer højere sample rates og større bitdybder typisk i bedre lydkvalitet og et mere naturligt lydbillede, især i musik, der indeholder mange detaljer og nuancer. Højere opløsninger kræver dog også mere lagerkapacitet og højere lydsignalbehandlingskrav, både til optagelse og afspilning.