Opholdskravet var en restriktion i forhold til optjeningsretten til dagpenge, dvs. hvilke krav man som medlem skal overholde for at få godkendt dagpenge. Inden opholdskravet havde det ikke været en faktor for din ret til dagpenge, hvor du havde opholdt dig, så længe du beholdt dit medlemskab af a-kassen, og kunne dokumentere din ansættelse og din løn. Opholdskravet gjorde det et krav, at du skulle have opholdt dig i Danmark eller i et EØS-land i mindst 7 ud af 12 år, hvis du ville have dagpenge. En vigtig detalje ved opholdskravet var, at det blev indført med tilbagevirkende kraft, som betød, at medlemmer, der pt. var på dagpenge eller havde ret til dagpenge, fra den ene dag til den anden, ville miste det forsørgelsesgrundlag. Den daværende regerings og DF's intention med at indføre opholdskravet var dels at finansiere en ny skatteaftale, men også at begrænse udbetalingen af dagpenge til medlemmer, der oprindeligt kom fra tredjelande. *EØS-landene er lande, der er medlem af EU, Norge, Schweiz, Island og Storbritannien.