Sanseforstyrrelser er udfordringer på sorterings- og moduleringsevnen. De kommer oftest til udtryk i forbindelse med udviklingsforstyrrelser som ADHD og autismespektruktrumforstyrrelser og endvidere angst, PTSD, psykisk sårbarhed og øget stressniveau m.m., hvor sanseindtryk enten registreres hurtigere og kraftigere eller langsommere og svagere end ellers.
Konsekvenserne af et over- eller understimuleret sensorisk system er ofte, at personen i praksis udvikler strategier for at imødekomme de sensoriske behov. Det kommer til udtryk igennem undvigende handlinger, der hos børn eksempelvis viser sig gennem selektiv spisning, valg af rolige lege, uforklarlige “nedsmeltninger”, motorisk uro, undgående eller opsøgende adfærd mht. til berøring og kram, selvskadende adfærd m.m.
I ungdoms- og voksenlivet kan de undvigende handlinger bl.a. komme til udtryk ved skolevægring, sygedage, udeblivelse fra aftaler og sammenkomster, mens der ved lav arousal og sansesult eksempelvis kan ses konstant rastløshed, motorisk uro, behov for ekstrem fysisk aktivitet eller manglende drive, øget træthed, nedsat fokus m.m.