Slovo hypotéka pochází z latinského slova hypotheca, což znamená zástava. Je to tedy obecně úvěr, který je zastavený nějakou nemovitostí (zpravidla určenou k bydlení) a z toho důvodu je pro banku méně rizikový a má relativně nízkou úrokovou sazbu a dlouhou splatnost.
Právní definice hypotečního úvěru se nachází v § 28 odst. 3 zákona o dluhopisech č. 190/2004 Sb, ale z praktického hlediska tento zákon v podstatě nic neřeší.
Mnohem důležitější je Zákon o spotřebitelském úvěru 257/2016 Sb, který pojem hypoteční úvěr vůbec nezná, ale místo toho definuje Spotřebitelský úvěr na bydlení. Tento zákon určuje spoustu praktických a důležtých věcí, například možnost mimořádného splacení hypotečního úvěru.
Zdroje:
https://cs.wikipedia.org/wiki/Hypoteční_úvěr
https://www.zakonyprolidi.cz/cs/2016-257