Hranice nebo meze použitelnosti na straně vytápění představují maximální a minimální teplotu topné vody, při níž lze tepelné čerpadlo provozovat.
Je důležité si všímat zejména maximální pracovní teploty, protože podle ní se dimenzují radiátory a také potrubí rozvodů topné vody. U novostaveb je to jednoduché: radiátory lze přizpůsobit pracovnímu rozsahu teplot z tepelného čerpadla.
Větší pozor je třeba dávat u rekonstrukcí, když se používá starší topná soustava.
Zde je třeba vědět, na jakou teplotu bylo třeba  v minulosti topit v největších mrazech. Pokud to bylo do 60°C, lze použít běžné tepelné čerpadlo.
Při teplotách vyšších je nutno použít tepelné čerpadlo vysokoteplotní – ta dnešní „umí“ výstupní teplotu 75°C a některá i více.
Případně lze použít běžné tepelné čerpadlo s výstupem do 60°C a provozovat ho v režimu střídavě bivalentním, kdy se tepelné čerpadlo při určité venkovní teplotě a z ní odvozené teplotě topné vody vypne a teplo do domu dodává nějaký vysokoteplotní zdroj.
O nijak zásadní omezení komfortu nejde, velmi studených dní je v současnosti za zimu jen několik.
>> Zpět na slovník