La Llei hipotecària (o Llei de crèdit immobiliari) és aquella que regula els préstecs hipotecaris actualment. Aquesta llei està en vigor des del 16 de juny del 2019 i es va crear amb la intenció per part de la Unió Europea de protegir el consumidor, guanyar en transparència i repartir les despeses entre el banc i el client.
Aquesta llei obliga el banc a lliurar diversos documents informatius al comprador, que a més ha de passar pel notari abans de signar per rebre assessorament gratuït i sotmetre's a un test. D'altra banda, el protegeix de clàusules abusives, anul·la les clàusules que no compleixin la normativa, i tramita les queixes i reclamacions a través d'una entitat especialitzada.
A l'hora de repartir les despeses, aquesta llei estableix un nou repartiment de les despeses en concepte d'escriptures i registre. Així, el banc abonarà les despeses de gestoria, registre, notaria, l'impost d'actes jurídics documentats (IAJD) i la seva còpia de l'escriptura. I seran a càrrec del consumidor la taxació i la seva còpia de l'escriptura, sortint més beneficiat que amb la llei anterior.
Aquesta llei no té caràcter retroactiu de forma general, ja que regula les hipoteques formalitzades des de la seva entrada en vigor, tot i que té dos articles amb caràcter retroactiu:
En primer lloc, el que abarateix la conversió del tipus variable al tipus fix, establint la comissió màxima en un 0,15%, aplicable si es canvia dins dels primers tres anys d'hipoteca. I, en segon lloc, el que determina quan executar la hipoteca en cas d'impagament.