S'estima que entre el 10 i el 15 % de les persones grans tenen depressió. La depressió en l'edat geriàtrica pot presentar-se en persones que han tingut aquest trastorn abans, per primera vegada en la vellesa o com a trastorn secundari a una malaltia.La depressió en la població geriàtrica sol passar desapercebuda i està infradiagnosticada, perquè els símptomes que presenten:Són diferents als de l'adolescència i l'edat adulta, perquè no solen expressar tristesa ni sentiments de culpa. Es confonen erròniament amb respostes psicològiques de «tristesa» per l'envelliment.  Alguns dels símptomes es confonen amb els d'altres malalties mèdiques o neurològiques, com ara palpitacions, fatiga, molèsties gastrointestinals, mal de cap, inquietud, irritabilitat, insomni, ansietat, pensaments obsessius, pèrdua d'atenció i memòria, pèrdua de pes, etc. Les persones grans amb depressió tenen menys expressió de tristesa, però presenten més ansietat i apatia, així com símptomes físics (molèsties gastrointestinals, cansament, pèrdua d'apetit i pes, etc.), insomni i problemes de memòria. La majoria de les persones grans que intenten suïcidar-se tenen un trastorn depressiu, un factor de risc en aquesta edat, principalment si no es diagnostica i es tracta.