Les opcions dependran principalment del motiu pel qual es va acudir a aquest assessorament i la decisió és personal de la persona que va a la consulta. Algunes persones no fan cap canvi ni se sotmeten a més proves basant-se en lassessorament genètic. Les possibilitats que es presenten són: Si s’ha detectat algun indicador de risc genètic abans de l’embaràs, hi ha entre les opcions: el diagnòstic preimplantacional, el diagnòstic prenatal, la donació d’òvuls o esperma o l’adopció. Si s’ha detectat algun indicador de risc genètic durant l’embaràs, la parella pot tenir el nadó, sotmetre’s a una intervenció quirúrgica mentre el nadó encara és a l’úter o interrompre l’embaràs. Si durant la infància es detecta una alteració genètica que (possiblement) està darrere dels problemes de salut en el nen, els pares poden aconseguir una certa certesa diagnòstica que en alguns casos pot servir per determinar o millorar les teràpies i els tractaments. Si en l’edat adulta s’ha detectat algun indicador de risc relacionat amb alguna malaltia, en determinades situacions es poden prendre mesures preventives. Així, per exemple, algú amb alt risc de patir un tipus de càncer podria sotmetre’s a proves de detecció més freqüents.