Per gestionar les autolesions existeixen diferents abordatges que es poden dur a terme, des dels més generals als més especialitzats. Quan es detecta el problema, i aquest no és greu, es recomana abordatges més generals, que es poden realitzar en un context no clínic. En aquests casos poden ser eficaces teràpies de suport de tipus generalista, com intervencions de disminució de l’ansietat, entrenament en tècniques de solució de problemes, tècniques de mindfulness, etc. En casos més complicats, perquè l’adolescent porta més temps autolesionant-se, o perquè les autolesions s’acompanyen d’un altre tipus de problemes que poden necessitar atenció clínica, llavors és necessària una avaluació per part d’un especialista en salut mental, i l’aplicació d’intervencions clíniques més especifiques com la teràpia cognitiva conductual, la teràpia dialèctica conductual, o intervencions basades en aquesta.