Actitud positiva Forma d’afrontar l’acció des d’una disposició favorable perquè les tres parts del Jo consideren que la tasca a realitzar és adequada i realitzadora per a l’Adult. Hi ha per tant una actitud primària en què s’expressa el temperament i una més elaborada que es va construint en interacció amb el medi i la forma de reaccionar davant les diverses vicissituds de la vida, entre la qual podem incloure la positiva, però que també podria donar lloc a la negativa, ja que totes dues no depenen només del que ens passa sinó de com ho gestionem. Perquè s’entengui la diferència vegem quina seria la definició operativa d’aquesta variant expressada també en llenguatge PAN. Actitud negativa Forma d’afrontar l’acció sense la disposició adequada perquè l’Adult no ha sabut o no ha pogut conciliar-se amb els altres dos estats del Jo. Conclusió Així doncs, la primera conclusió que podem treure de la comparació contrastada de les dues definicions, és que totes dues són producte del resultat de l’aplicació de si mateixes. O dit de manera més clara, com més congruència aconsegueix l’Adult en el diàleg interior que realitza per activar una determinada acció, més fàcil és que l’actitud es torni positiva i que aquesta disposició millori el resultat de la conducta posterior.