Són tècniques diferents i cadascuna està indicada en casos determinats. La Inseminació Artificial és més senzilla: consisteix a dipositar els espermatozoides seleccionats i millorats en el laboratori a l’interior de l’úter de la dona en el moment de la seva ovulació. La Fecundació In Vitro és més complexa: abans requereix fer una punció dels ovaris per a l’extracció dels oòcits de la dona, que seran fecundats pels espermatozoides al laboratori. Al cap d’entre 2 i 5 dies de desenvolupament en incubadores especials, els embrions resultants es dipositaran a l’úter i es deixarà que continuï el procés natural d’embaràs.