L'ull miop amb més de 8 diòptries té més predisposició a patir certes malalties oculars, com glaucoma o cataractes i, especialment, patologies relacionades amb la retina. L'ull de l'alt miop és més llarg del que és normal i les seves parets, entre les quals hi ha la retina, estan més aprimades i, per tant, són més fràgils i vulnerables. Per això és freqüent en aquests casos constatar àrees d'aprimament en la retina perifèrica, que poden predisposar a la formació d'un trencament i a un despreniment de la retina. Igualment, en la miopia magna és freqüent la presència de lesions degeneratives a la retina central (àrees d'atròfia de la coroide i de l'epiteli pigmentari de la retina), el creixement de neovasos a la màcula, la separació de les capes de la retina (retinòsquisi) i el forat macular.
Els símptomes que justifiquen una visita immediata a l'oftalmòleg són l'aparició sobtada de fotòpsies o miiodesòpsies (llampades, flaixos, mosques volants), la visió d'una taca fosca central o perifèrica que progressa i no desapareix i la distorsió de les imatges. El tractament precoç acostuma a condicionar significativament el pronòstic d'aquests casos.