Un dipòsit a termini fix és un producte bancari mitjançant el qual un client lliura una quantitat de diners a una entitat bancària durant un període de temps establert en un contracte.
Passat aquest període de temps, l'entitat torna els diners al client juntament amb la rendibilitat obtinguda. D'aquesta manera, els bancs aconsegueixen captar fons per poder oferir altres serveis financers als seus clients, com ara hipoteques o préstecs.
Amb aquests últims productes, els bancs reben una rendibilitat més gran que la que donen als clients que contracten un dipòsit, per la qual cosa perceben un marge de benefici entre els diners que presten i els que dipositen els seus clients.
Les característiques principals que podem trobar en un dipòsit són les següents:
Data de venciment o termini: és el temps durant el qual el client i l'entitat bancària acorden mantenir els diners dipositats sense que el client pugui fer-ne ús. Un cop arribada la data de venciment, el client pot retirar els diners i els interessos generats.
Cancel·lació anticipada: en cas que el client vulgui retirar els diners abans de la data de venciment, el normal és que hagi de pagar una penalització per cancel·lació anticipada.
Rendibilitat: és el tipus d'interès acordat que rebrà el client per dipositar els seus diners a l'entitat bancària durant un període de temps establert. A l'hora de contractar-lo, és interessant fixar-se en la TAE ja que el TIN no inclou certes despeses.
Domiciliacions i altres operacions: en els dipòsits a termini fix no es permeten domiciliacions de rebuts ni altres tipus de cobraments o pagaments, ni tampoc retirar diners d'un caixer de manera immediata.