Trobar l’objecte amb què sospites que la teva filla s’autolesiona és una oportunitat per abordar el tema amb ella i comunicar-li la teva preocupació com a mare o pare, des d’una actitud tranquil·la, sense que se senti jutjada, i oferint-li ajuda. Obrir un espai de comunicació pot ajudar que la persona que s’autolesiona es pugui expressar, pugui explicar què hi ha darrera d’aquesta conducta i facilitar així que pugui generar maneres més sanes de gestionar aquest malestar.Cal recordar, però, que és recomanable consultar amb una persona professional quan: L’autolesió és freqüent (més de cinc cops en l’últim any). Hi ha un malestar emocional significatiu i persistent. El mètode és potencialment perillós (com ara tallar-se). Hi ha una alta sensibilitat al rebuig social.  La persona ha intentat deixar l’autolesió sense èxit.