La cirurgia refractiva làser es practica generalment a partir dels divuit anys a causa d'un seguit de factors, entre els quals hi ha els següents.
La cirurgia necessita un mínim de col·laboració per part del pacient per evitar complicacions intraoperatòries. És una cirurgia que normalment es fa amb anestèsia local, mentre que en un nen caldria fer-ho amb anestèsia general.
Els defectes refractius, com la miopia, han de ser estables per realitzar la cirurgia. Recordem que l'operació corregeix la miopia, però no n'atura l'evolució, i per tant cal que no hagi augmentat en un període de dos anys, pel cap baix. Això succeeix, en la majoria dels casos, a partir dels divuit anys. Altrament, la miopia podria continuar progressant i, per tant, el nen hauria de tornar a necessitar ulleres.
Per tot plegat, en general es recomana corregir la miopia i/o hipermetropia amb ulleres o lents de contacte fins que el defecte sigui estable. En algun cas molt seleccionat en què l'infant tingui una diferència de graduació important entre un ull i l'altre, i en què per diferents circumstàncies no es pot seguir un tractament conservador per evitar l'ambliopatia o ull gandul, s'ha intentat el tractament quirúrgic amb un resultat variable.