Стомашни киселини – предистория. За да обясним термина стомашни киселини и от къде произхожда, трябва да обясним пътя на храната и етапите на нейното усвояване от организма. Поета през устата, храната се подлага на обработка чрез раздробяването на по-малки парчета и химична обработка от ензимите, които се намират и отделят чрез слюнката. В устата се извършва първичната фаза на храносмилането. Известно е, че в устата се смилат някои „прости“ въглехидрати. През хранопровода, който играе ролята на преносна тръба, храната попада в стомаха. Постъпила в стомаха, се задействат безусловни рефлексни механизми, чрез които организма спонтанно реагира на сигнала за постъпилата в него храна и започва усилена секреция на стомашни сокове. Стомашните сокове са съвкупност от секретирана солна киселина (стомашни киселини) и някой допълнителни ензими. В стомаха, под влиянието на стомашните киселини и повишената киселинност, храната се „дезинфекцира“, защото, попаднала от вън, тя със сигурност не е стерилна. Това предпазва организма, от навлизането на инфекции в него. Високата концентрация на киселини в стомаха, съвместно със секретираните в него ензими, обуславят вторичната фаза на храносмилането. Стомаха е мястото, където се денатурират/разграждат белтъците до по-малките им структурни производни. Помощ оказва и непрекъснатото движение на стомаха (перисталтика), което допълнително подпомага смесването на киселините и храната в стомашното съдържимо и нейното разграждане. Вече смляна, под формата на каша, храната гравитачно преминава през дванадесетопръстника в червата. Дванадесетопръстникът, е мястото, където се изливат всички храносмилателни ензими от жлъчката и панкреаса (задстомашната жлеза), които имат за цел напълно да разградят храната до нейните градивни единици. Процесът на пълното храносмилане се извършва в тънките черва. В тях концентрацията на киселини значително е намалена. Това е третия и най-важен етап от храносмилането. Само така разградена, храната може да се абсорбира от организма и да попадне в кръвообращението. Този процес на преминаване на храната от храносмилателния тракт в кръвообращението на организма, става в дебелите черва на организма. Процесът е възможен, защото те са много добре кръвоснабдени. Така, храната за организма, се превръща в храна за клетките и всъщност е своеобразен източник на енергия за тях. Всички от изброените органи на храносмилателната система, са отделени един от друг чрез пръстеновидни мускулни бариери, наречени сфинктери. Тяхна роля е да не позволяват на храната да се връща в обратна посока. Всеки орган и дял от храносмилателната система е с характерна структура и има защитна лигавица от контактната страната с хранителното съдържимо. Всеки дял е с различни нива на киселинност и поносимост към киселини. Стомахът е мястото с най-висока киселинност – в него се секретират киселини с най-висока концентрация. Чисто анатомично стомашната лигавица е пригодена да издържа на тези киселини.