mteb/NorwegianParliamentClassification huggingface dataset:
Mitt spørsmål går til den ærede helseminister: «En alvorlig sykehustabbe ved Bodø sykehus førte til at en kvinne kom flere år for sent til kreftbehandling. Norsk Pasientskadeerstatning tilbyr nå terminvis erstatning begrunnet i usikker prognose og levetid for pasienten. Finner statsråden denne avgjørelse moralsk akseptabel?»
Bare en liten kommentar til utenriksministerens innlegg: Jeg vil si at det høres relativt naivt ut å si at vi vil ha påvirkningsmulighet på evalueringen, når evalueringen nå finner sted og blir framlagt i midten av april. Jeg tror vel ikke at vi har spesielt mye innflytelse i så henseende. Men det var ikke dette jeg skulle spørre om. Jeg skulle derimot spørre: Hvis det mot formodning skulle bli et flertall for utsettelse av samtykke i Stortinget i dag, hvilke konsekvenser tror utenriksministeren dette kan få for Norge? Tror utenriksministeren at bruk av reservasjonsretten vil få konsekvenser for Norge?
Eg synest det er ganske morosamt å høyra på Høgre, eg, når dei held innlegg og fortel om SV. Det må jo vera ein lette for Høgre å vera ute av regjering, for no kan dei endeleg seia – og gjera noko – som har med politikk å gjera. Så eg synest Halleraker fortener å bli halden utanfor regjering så lenge han sit på Stortinget. Då kan me jo få det litt morosamt av og til og gjerne få nokre politiske forslag som har noko ved seg, som me òg har begynt å få frå Høgre. Så vil eg seia at eg er veldig glad for at mange er opptekne av SVs posisjon i dag, for det som er realiteten, er jo at det er gammal, god SV-politikk me no vedtek når det gjeld elektrifisering av sokkelen. SV har hatt det i sitt partiprogram i evigheiter og blitt latterleggjort fleire gonger her i denne salen. Me hadde til og med eit forlik med Halleraker og Bondevik II i 2002 om klimaplanen, der me bad den regjeringa om å komma med forslag om elektrifisering, noko dei aldri gjorde noko særleg ut av. Men no skjer det altså i dag. Det er bra at Statoil og Regjeringa og partia er einige om dette, og at Framstegspartiet og Høgre og dei som har motarbeidd alle moglege gode miljøforslag, faktisk er med på laget til SV i dag. Det set eg pris på. Så vil eg òg få be energi- og miljøkomiteen og ikkje minst dei som er opptekne av elektrifisering, om å gå inn i nye prosjekt. BP har jo svære elektrifiseringsprosjekt på søndre sektor. Dei ønskjer å få hjelp av olje- og energiministeren og Regjeringa til å få elektrifisering i gang der. Så her er det berre å fortsetja den gode politikken som ein no har begynt på, og som er historisk i dag. Eg håper at ikkje minst dei gamle opposisjonspartia vil vera med vidare på dei miljøpolitiske framstega som denne regjeringa står for i mange saker. Så vil eg til slutt berre seia to ting. Dette er ein stor dag for oss i Regjeringa, fordi me no får til elektrifisering. Det er òg sånn at me frå SV si side har andre prosjekt me gjerne skulle hatt fram, f.eks. det som Halleraker nemnde om Kristin og Grane, som me skulle ha gått imot. Men det me gjorde, var at me ønskte å ha CO2-deponering og gasskraftverk med CO2-fanging offshore for å produsera straumen der ute på dei prosjekta. Så hugsar sikkert Halleraker og andre at SV stemde for Ormen Lange, men me åtvara sterkt alle parti mot å byggja ut der utan å tenkja på kraftbalansen, som no alle inklusiv Høgre, og ikkje minst Børge Brende, snakkar om når dei er komne ut av regjeringskontora. Så dette er ein stor dag for SV og ein stor dag for oss i regjering, fordi me kan leggja fram ei slik sak. Eg sluttar meg heilt til dei merknadene som Kristoffersen og saksordførar Borten Moe hadde, og som sagt – eg gjentek meg sjølv – viss det skal skje positive ting knytte opp mot miljøet i Noreg, er det viktig at ein beheld den raud-grøne regjeringa og held Framstegspartiet og Høgre og andre ute av regjering, for elles skjer det ingenting som er av positiv karakter knytt opp mot miljø- og klimaspørsmål – sjølv om alle utanom Framstegspartiet no er med på at 2/3 skal kuttast i Noreg.
Her kommer den røde fare, som gjerne vil kommentere noen av de forslagene som er fremmet i debatten. Først til de forslagene som Senterpartiet har lagt inn. Vi vil gjerne anmode Senterpartiet om å gjøre forslagene nr. 17–19 om til oversendelsesforslag eller rett og slett trekke dem. Det er forslag som ikke har fått den nødvendige oppmerksomhet i denne debatten, og der SV føler store forpliktelser til å gjøre en skikkelig jobb. Det tror vi må gjøres både når det gjelder arbeidsgiveravgiften, Høyanger og Årdal, og når det gjelder lønnsplikt ved permittering. Når det gjelder forslag nr. 20, ønsker SV seg en endring som dreier seg om at Stortinget ber Regjeringen om å «foreslå for Stortinget» en handlingsplan i stedet for å «iverksette» handlingsplan. Vi kunne godt tenke oss å se hva denne regjeringen har tenkt å iverksette før vi gir vår godkjenning. Forslag nr. 21 er et forslag som SV kan støtte. Når det så gjelder Hagens og Fremskrittspartiets 16 forslag, må vi kanskje starte med å si: Himmel og hav, han klarte det igjen. Hvordan er det mulig for denne regjeringen å la seg vaske i krokene i forhold til å skulle tvinge gjennom litt surpompoppførsel og så endre seks forslag og stemme for et sjuende? Det er jo ingen verdighet over disse greiene her. I tillegg må jeg si at jeg undrer meg veldig over hva som egentlig er innholdet i forslag nr. 9, som dreier seg om miljøpolitikken og Kyoto-målene. Dette kan jo løses på flere måter. Det kan jo faktisk være slik at Regjeringen legger fram en oversikt som viser at hvis man plukker det beste fra disse landenes miljøpolitikk, får man det beste. Da blir Norge virkelig et foregangsland. Plukker man det verste, er det fullstendig katastrofe. Men uansett er det av interesse for SV hva Regjeringen har tenkt å gjøre i forhold til Kyoto-målene, for der har Regjeringen faktisk en avtale med SV om hvordan klimamålsettingene skal gjennomføres. Så jeg vil gjerne ha Regjeringens forsikring om at de står fast ved de avtalene de har gjort med SV når det gjelder klimapolitikken, og at dette kan være et lite byråkratisk arbeid for å hjelpe Fremskrittspartiet til å få oversikt over miljøpolitikken. Det ville jo i opplysningsøyemed være nyttig som sådan, men intet signal om at man skal devaluere den miljøpolitikken man er blitt enig om med SV.
Jeg takker statsråden for svaret. Det var et bredt sett av virkemidler han nevnte, og det er selvfølgelig positivt isolert sett og i sum. Allikevel er det bekymringsfullt når vi ser på statistikk for Norden, at man aldri har gjort så mange og så store heroinbeslag. Ja, men da tar man mer, vil man kanskje si. Men det faktiske forhold er nok at tilstrømmingen er enorm fordi narkotikasyndikatene ser at bunnen har gått ut av markedet i Europa, og i Norden får man ennå relativt høye priser. Som østfolding vil jeg påpeke at vi har mange grenseoverganger landeveien til Norge via Østfold. Vi vet også at utenlandstoget benyttes og at kurerer går av i Halden, Sarpsborg, Fredrikstad og Moss for å unngå tollkontrollen på Oslo S. Det er en massiv tilstrømming av narkotiske stoffer som bidrar til å skade norsk ungdom. Så jeg vil spørre statsråden om nødvendige kontrollaksjoner på utenlandstogene og ved Svinesund for å forsøke å oppnå større avskrekkingseffekt også tas med i disse vurderingene som foretas.
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til kirke-, utdannings- og forskningsministeren på vegne av representanten Rolf Reikvam: «3. mai 2000 er det Verdens astmadag. Ifølge en undersøkelse av Asplan Viak har bare 5 pst. av landets skoler tilfredsstillende innemiljø. Dette går ut over elevenes helse, gir konsentrasjonsproblemer og nedsatt læringsevne, og påfører elever med astma- og allergiproblemer ekstra plager og belastninger. Vil Regjeringen foreslå egne arbeidsmiljøbestemmelser for elevene for å få fortgang i arbeidet med inneklima, og hvilke andre tiltak vil Regjeringen sette i verk for å sikre et godt inneklima for elevene?»
Ja, i hvilken grad vi ivrer, kan sikkert diskuteres. Jeg føler det ikke slik. Men jeg tror det er viktig at vi også ser mot Europa. Selv om vi ikke er med i EU, kan vi ikke bare glemme at det er et Europa lenger syd for oss. Og i den grad EU er interessert i og er enig om at en skal bygge opp en styrke, ja, så bør vi også bidra her, selv om vi ikke er medlem. Det er av sikkerhetsmessige årsaker. Det tror jeg også tjener Norges sak, selv om Fremskrittspartiet mener at NATO er grunnpilaren og vårt hovedholdepunkt når det gjelder forsvar. Det er ingen hemmelighet at den såkalte EU-hæren, i hvert fall i første rekke, vil bli bygd opp av NATOs egne styrker og av NATOs eget materiell og midler.
Vi har jo noen klare formål i den forskningsmeldingen vi nå forholder oss til, som forteller oss hvilke behov som er viktige som grunnlag for forskning. I tillegg har området klimaforskning og miljøforskning blitt forsterket gjennom de siste år som en type forskning som er meget sterkt ønsket i forhold til kartlegging og analyser. Vi legger også stor vekt på å ha med næringslivet i forskningen, og i grenselandet mellom forskning og innovasjon har vi en rekke ordninger som kan stimulere til et enda bedre samspill mellom næringsliv og staten når det gjelder forskningsinnsats. Det er et område som jeg hele tiden arbeider med, sammen med kolleger i Regjeringen, og jeg håper at vi kan få fram god, behovsdrevet innovasjon og gode forskningsresultater på bakgrunn av enda mer forskning, også fra næringslivets side.
Jeg deler ikke betraktningen at det er en uholdbar situasjon som alle landets uføretrygdede har kommet i. Når åtte av ti uføretrygdede kommer bedre ut, synes jeg ikke at det er en uholdbar situasjon. Jeg synes det er en god situasjon. Det viser at det er en reform som slår bra, og som gjør det enklere å kombinere arbeid og pensjon. Dette går på skattebegrensningsregelen som er opphevet. Jeg har et spørsmål tilbake. Det er et samlet storting som har sagt at man ønsker å ha likt skattesystem. Er det sånn å forstå nå at SV og andre partier ikke ønsker at dette skal skattlegges som lønn, men beholde skattebegrensingsregelen? Det er greit å få et signal på dette fra Stortinget. Er det sånn å forstå at skattebegrensningsregelen skal gjelde for noen, men ikke for alle? Det er greit å få et signal på det også, for da snakker vi om to ulike skattesystemer i uføretrygdordningen. Det har aldri vært Stortingets intensjon eller forutsetninger at man skulle ha det.
Personvernet er under sterkt angrep. Mens Personvernkommisjonen muligens arbeider, svekkes faktisk personvernet hver eneste dag. Mitt spørsmål til statsministeren er: Hvor mye av personvernet for norske borgere vil statsministeren la EU fjerne, gjennom en reservasjonsløs EØS-tilpasning? For fra den kanten står angrepene i kø: overvåking av flypassasjerer, opplysninger om kredittkort, reisefølge, telefonnumre og e-postadresser ved innreise til EU. Sikkerhetssjekk med skannere har vært nevnt. Det er en del av et felleseuropeisk opplegg, en grov invadering av den private sfære. Satellittsporing av biler, såkalt eCall, har Norge allerede skrevet intensjonsavtale om å innføre fra 2010, uten å spørre Stortinget. Det siste vi har sett – det var vel i går – er at alle borgere over seks år må avgi fingeravtrykk i pass. Hvor mye personvern skal EU få fjerne i Norge?
Det har vært flere debatter tidligere om forsvarssaker, så jeg vil bare nøye meg med å si noen få ord om ansvarsforholdene, som jeg også har påpekt tidligere. Det har hele tiden, etter vår oppfatning, vært departementet og forsvarssjefen som har hatt det reelle, øverste ansvaret for å følge og utøve økonomistyringen i Forsvaret. Riksrevisjonen har gjentatte ganger, også når det gjelder denne saken, påpekt mangelfull styring og kontroll. Og utviklingen i den senere tid har heller ikke, etter vår oppfatning, vist at vi skal være optimister med hensyn til om det nå er full styring og kontroll. Jeg forstår at statsråden ikke kan love at 2005-regnskapet vil være i samsvar med det som er budsjettet for 2005. Det er jo hele hensikten med den måten som et statsbudsjett er bygd opp på, at det skal være løpende kontroll. Dersom det viser seg at regnskapet ikke er i samsvar med budsjettet, skal det ved uforutsette omstendigheter foretas endringer, eventuelt i budsjettet om høsten. Derfor synes jeg det er illevarslende at man i en annen sak har nevnt at fordi inntektene eventuelt kan svikte som følge av endrede fullmakter, skulle det ha noe med virksomheten i Forsvaret å gjøre. Det er ikke slik at inntektskapitlene er styrende for utgiftskapitlene – det er ofte slik i en bedrift og i en personlig økonomi – men det er selvstendige bevilgninger på hver side, som, etter vår oppfatning, ikke må blandes sammen. Ansvaret for hovedstyringen ligger på departement, statsråd og forsvarssjef. Vi fastholder det i en særmerknad i den foreliggende sak. Vi beklager sterkt at man har forsøkt å velte ansvaret over på underordnede, som var like sjokkerte og forbauset over merforbruket i 2004 som de som satt på toppen. Vi mener fortsatt at den beskrivelsen vi har gitt i tidligere saker, er korrekt. La meg også for ordens skyld – det har vært diskutert i en del medier hvorledes Stortingets opposisjon har kommet med sterk kritikk, og man har hevdet at den ikke er fulgt opp på en logisk måte med konkrete forslag – slå fast vårt syn, det gjorde vi for noen måneder siden: Vi har ikke tillit til den sittende statsråds evne til å få god nok styring med økonomien og andre ting i Forsvaret. Men vi kan ikke fremme det forslaget vi tidligere har fremmet, hver eneste gang det er en forsvarssak til behandling i denne sal. Det har ikke skjedd noe siden vi sist fremmet et slikt forslag, som skulle gjenreise den manglende tillit fra Fremskrittspartiets side. Vi ser selvsagt ingen grunn til å fremme det samme forslag i hver eneste sak. Det ville være et utidig mas, og det er årsaken til at vi ikke gjør det.
Vi har kommet et langt skritt nærmere det målet vi har, i dette statsbudsjettet. Jeg ser representantens utfordring, og jeg ser hvordan vi på ulik måte kan vurdere de mål vi setter oss innenfor de forskjellige sektorene. Derfor har jeg bebudet i den meldingen om forskning som kommer som en oppfølging av forskningssatsingen i dette statsbudsjettet, bl.a. en vurdering av hvordan vi måler forskningsinnsats. Det betyr ikke at vi forlater målet, men det betyr at vi vil synliggjøre forskningsinnsatsen vår på flere måter, for jeg er helt overbevist om at det er mange måter å se dette på, og at vi på et enda tydeligere vis kan få fram den innsatsen som faktisk gjøres. Den diskusjonen trenger vi nettopp for å kunne belyse og ha en noe mer bred og helhetlig tilnærming til den forskningsinnsatsen vi faktisk gjør. Men målet beholdes.
Jeg har et tilleggsspørsmål. Jeg fikk anledning til å besøke Nord-India, og jeg hadde samtaler med det eksiltibetanske parlamentet, den eksiltibetanske regjeringen og Dalai Lama i oktober som del av en delegasjon fra Tibetkomiteen i Norge og Tibetkomiteen på Stortinget. Jeg registrerte at Kina protesterte både overfor Utenriksdepartementet og overfor Stortingets internasjonale sekretariat da vi skulle dra på besøket. Besøket gjorde et sterkt inntrykk. Man får en beskrivelse av 3 000 flyktninger årlig nå fra Tibet. Vi så tegninger av barn der man framstiller tortur av tibetanske munker, og der en del åpenbart også viser tortur som har dødelig utgang. Dette er jo svært alvorlig. Vi vet at Kina skal arrangere OL i 2008. Mitt spørsmål vil være: Vil Regjeringen på en synlig måte øve påtrykk overfor myndighetene i Kina for å synliggjøre protesten mot brudd på menneskerettigheter?
Man vil faktisk få et mye bedre tilbud enn det som er tilfellet pr. i dag. I dag er det nettopp lommeboken som er avgjørende for hvorvidt en får hjelp eller ikke i en rekke kommuner. Vi er i en situasjon der politikerne en del plasser velger å satse på andre ting: rådhus, kulturhus og annet, og nedprioriterer bl.a. eldreomsorgen. Vi ønsker at det skal være statlig finansiering, der den enkeltes pleiebehov skal være det som utløser den summen som skal til for at den enkelte skal få det tilbudet han har krav på. Derfor vil en faktisk kunne få mange flere tilbydere. En vil få en situasjon der en som forbruker kan velge og dermed få et bedre tilbud.
For det første vil jeg avvise at jeg er upåvirket av Stortingets vedtak. Jeg har jo nettopp gjort rede for at vi selvfølgelig vil følge opp Stortingets vedtak. Så er det nok sånn at jeg ikke kjenner meg igjen i at vi har bygd ned dyrehelsearbeidet. Tvert imot har bl.a. denne regjeringen sørget for virkelig å ta tak i utfordringene med MRSA i svineholdet og ESBL i kyllingproduksjon gjennom å satse både på forskning og på omfattende overvåkingsprogram, der vi bl.a. i fjor tok prøver av 1 000 svinebesetninger. Det er gjort et stort arbeid på dette området, og det kommer vi selvfølgelig til å videreføre. Der er også, som jeg var inne på tidligere, Veterinærinstituttet en viktig part for Mattilsynet for å bekjempe antibiotikaresistente bakterier. Det er én del av dette arbeidet. Det er, som jeg var inne på, også viktig at vi jobber utenfor de områdene der disse obduksjonsstasjonene ligger, for å få et best mulig arbeid ute i distriktene.
Med de begrunnelser som ligger i våre merknader, kommer vi til å stemme imot den foreslåtte økningen i godtgjørelsene.
Jeg har ikke tenkt å presentere en NOU i løpet av en 1 minutts replikk til representanten Kristiansen, men han må også være enig i at det finnes mange tenkelige måter å organisere vårt samkvem med Europa på. Det flertallet i den norske befolkningen som ser problemer med at Norge vedtar mye politikk som den norske befolkningen ikke ønsker, fordi mange partier, i motsetning til de rød-grønne, ikke tør å bruke reservasjonsretten selv når det er veldig viktig, er problemstillinger som Høyre bør tenke over. Høyre er interessante fordi de sier – slik som Eriksen Søreide sa i sitt innlegg – at de ønsker mer europadebatt, de ønsker en mer åpen, aktiv og ærlig diskusjon om vårt forhold til Europa. Men den debatten vi har, ville de ikke ha, for den sier de sprer usikkerhet. Det er en argumentasjon som blir ganske grunn all den tid Høyre selv har stortingsrepresentanter til stede i denne sal som har stemt imot EU-direktiver, f.eks. imot datalagringsdirektivet. Denne monolittiske oppfatningen av at det er EØS-avtalen eller ingenting, er et spill for galleriet som Høyre driver med, og det reduserer den norske befolkningen til å være dumme. Jeg tror den norske befolkningen vet langt bedre enn som så.
Jeg er også glad for å få det spørsmålet. Fremskrittspartiet har foreløpig ikke fremmet noe forslag, men det er stor sannsynlighet for at vi gjør det. Det vil vi gjøre med bakgrunn i at vi innhenter informasjon og kompetanse. Utgangspunktet vårt er at vi mener at overgrep mot barn er den verste kriminaliteten som eksisterer, og derfor er vi også villig til å ta i bruk de verste, forebyggende tiltak for å stoppe den typen utvikling. Da er kastrering en mulighet. Det er enkelte land som har gjort det. Vi har også prøveprosjekt som viser at dette kanskje slår positivt ut, og da er Fremskrittspartiet villig til å bruke disse midlene for å bekjempe den typen kriminalitet. Hvorvidt vi skal utvide det til å gjelde voldtekt generelt, har ikke Fremskrittspartiet debattert ennå, men jeg synes det er en interessant diskusjon også å ta opp det. Voldtekt overfor kvinner er like ille i denne sammenhengen, og vi vil ta i bruk de verste metodene for å få stoppet denne utviklingen.
Jeg er helt enig med Terje Breivik i behovet for å avbyråkratisere og effektivisere offentlig sektor. Det er derfor regjeringen har satt i gang en lang rekke reformer hvor effektiv ressursbruk og frigjøring av ressurser til bedre tjenesteproduksjon er målet. Så jeg er glad for at Venstre er ivrig etter å komme videre med mye av det reformarbeidet, og jeg er helt sikker på at vi gjennom samarbeid skal få til det, med sikte på å frigjøre ressurser til bedre tjenester og alternativ bruk fremover. Men vi skal ikke være lei oss for at statsbudsjettet vokser. Det er jo først og fremst et tegn på at også økonomien vokser. Utfordringen for Norge nå er jo at økonomien vokser noe svakere enn vi har vært vant til de siste årene. Målet må være at veksten kommer opp igjen på et høyere nivå, og derfor iverksetter vi tiltak på både kort sikt og lang sikt for å bidra til økt økonomisk vekst i Norge. Det vil være bra for at vi skal kunne videreføre og forsterke viktige velferdsordninger som vi er opptatt av å sikre i det norske samfunnet, sørge for at vi får et sterkt og godt sosialt sikkerhetsnett og samtidig sørge for at bedriftene våre er konkurransedyktige også i et internasjonalt perspektiv. Jeg mener at vi legger til rette for alt det gjennom budsjettfremlegget for 2016.
Det er sagt mye om avtalespesialister her i dag som jeg kan støtte fullt ut. De representerer en viktig del av spesialisthelsetjenesten. De representerer et supplement til sykehusene, og i de fleste deler av landet, der vi har dem, er de også en viktig samarbeidspartner for sykehusene. I mange lokalsamfunn med små lokalsykehus har det iallfall vært slik praksis at avtalespesialistene kunne ha sin praksis i sykehusene også. Som sådan har de over tid vært en veldig viktig del av spesialisthelsetjenesten og en viktig del av tilbudet til befolkningen. Jeg er enig i det som har vært sagt om at avtalespesialistene i den framtidige prioriteringen som vi nå skal gjøre i forbindelse med Samhandlingsreformen, som alle partiene er enige om, kan være viktige bidragsytere i den forstand at man ikke behøver å bli innlagt på sykehus, men kan bli behandlet utenfor sykehus. Så langt er jeg helt enig. Men så begynner jeg å lure på hva slags organisering representantene fra Høyre tenker seg. Man sier jo her at de regionale helseforetakene ikke skal være oppdragsgivere. De skal ikke styre dette. De skal være en konkurrent. Da spør jeg meg: Hvem er det som skal ha ansvar for styring og etablering av avtalespesialister hvis det ikke er de regionale helseforetakene? De regionale helseforetakene har jo angivelig fått ansvaret. SV støttet jo ikke den reformen. Jeg skal ikke repetere det hver gang, men Høyre gjorde det. Foretakene har jo fått ansvaret for å legge til rette for den samlede spesialisthelsetjenesten ute i regionene, og avtalespesialistene er en del av det. Min opplevelse av det er at garantien for at vi skal få avtalespesialistene til å dekke hele landet, er at de blir satt i sammenheng med det totale spesialisthelsetjenestetilbudet i helseregionene. Men hvis ikke helseregionene skal ha ansvaret, hvem er det da som skal ha ansvaret for etablering av spesialister, og styring? Jeg spør: Er det det nye sykehusdirektoratet, som skal ligge sentralt i Oslo, som skal ha det ansvaret? For Høyre går jo inn for å avvikle foretakene. Jeg synes at representanten Høie – og gjerne også Solberg – må svare på hvem som skal ha ansvaret for organisering, utvikling og fordeling av avtalespesialister hvis det ikke er de regionale helseforetakene.
Jeg takker for svaret. Ifølge Vegdirektoratets egne anslag kostet det i 2000 12,25 mill. kr å produsere og sende ut oblatene til bileierne. Hver forsendelse koster således 5,45 kr pr. stykk. Vi kan anta at følgekostnadene i hovedsak vil være timeverk knyttet til oppdateringskostnader, selve kjøretøykontrollene og hyppige databasebesøk. Toll- og avgiftsdirektoratet og Vegdirektoratet vil spare 12 mill. kr hvert år ved å ta i bruk elektroniske oblater. Vi vet at utekontroll av kjøretøy utført av norsk politi med dagens system viser at hvis avskiltingsbegjæringen og tyverimeldingen blir kontrollert på vanlig måte, vil dette forbruket være 2 minutter pr. kjøretøy ute og 2 minutter inne på operasjonssentralen. Hvis man legger til grunn at norsk politi kontrollerer 1,6 millioner førere som alle har hvert sitt kjøretøy, ville en besparelse på 2 minutter ute og 2 minutter inne pr. oppslag frigi 106 660 timeverk, eller nærmere 60 årsverk. På parkeringsplasser og parkeringshus kan 10–12 kjøretøy kontrolleres på ett minutt ved hjelp av Micro  Mark. Det vil si at her er det store ressurser å spare. Jeg hadde håpet at statsråden ville vært litt klarere i svaret på om man kan få i gang et pilotprosjekt.