Denne saken er ikke Terra-saken i sin komplekse helhet. Det er det viktig å understreke. Saken dreier seg om Riksrevisjonens undersøkelse av et brev som Kommunal- og regionaldepartementet skrev til Vik kommune den 20. september 2002, og om KRDs oppfølging av Vik kommunes investeringer i verdipapirer med dekning i kommunens rettigheter til konsesjonskraft. Ettertiden har vist at brevet som KRD sendte til Vik kommune den 20. september 2002, var basert på en feil forståelse av Vik kommunes avtale med Terra og en feil fortolkning av kommuneloven. La meg først si at SV støtter flertallets innstilling. Derfor vil jeg også henvise til saksordførers utmerkede gjennomgang av saken. Selv om mye gikk galt i Vik og de sju andre kommunene som inngikk lignende avtaler med Terra, er det viktig ikke å la etterpåklokskapen i for stor grad få styre våre vurderinger av hvordan Terra-kommunene og departementet opptrådte. Mindretallets tilleggsmerknad bærer dessverre, etter mitt skjønn, litt for mye preg av en slik forståelse. Dette er også spørsmål som vil havne i rettsapparatet. Vi må heller ikke glemme at den høyeste prisen for Terras plassering av kommunenes penger i tvilsomme amerikanske verdipapirer betales av innbyggerne i de åtte kommunene. Eldre og barn får redusert tjenestetilbud fordi store tap må dekkes inn. Terra-saken var på mange måter det første varselet i Norge om den finanskrisen som nå også rammer vårt land. Heldigvis har vi et velfungerende finanssystem, og vi har statlige reguleringer som forebygger den typen kriser, og som demper utslagene. Kontrasten til USA, der Terra-pengene ble sølt bort og spekulert vekk, er heldigvis stor. Riksrevisjonen har i undersøkelsen av Vik-saken stilt to grunnleggende spørsmål: Har Vik kommune fulgt gjeldende rutiner og krav til god saksbehandling? I hvor stor grad har KRD fulgt opp Vik-brevet på en tilfredsstillende måte? Kort fortalt mener Riksrevisjonen og komiteen at KRD burde vurdert Vik-saken på en mer grundig og prinsipiell måte i 2002. Det burde raskere ha framkommet og blitt kommunisert til kommunene at slike avtaler i realiteten var risikofylte finansplasseringer basert på inndekning i framtidige inntekter. Dette er ulovlig. Den nye kommuneloven av 2001 tillot ikke lenger låneopptak til kjøp av verdipapir. Det er også klart at departementet burde ha fulgt opp saken mye tettere etter at de sendte Vik-brevet, som de varslet. Og varsellampene burde definitivt ha blinket da departementet i 2006 fant ut at den avtalen kommunen hadde med DnB Market, innebar at Vik kommune hadde en udekket betalingsplikt som måtte dekkes med andre midler i kommunen. Departementet tro feil i prosessen. Det fratar imidlertid ikke kommunene ansvaret for at de lån som ble tatt opp, var i strid med kommuneloven. Kommunene har et selvstendig ansvar for å tolke og innrette seg etter kommuneloven, og de er ansvarlige for sine egne økonomiske disposisjoner. Likevel er departementets ansvar tydelig. Både Riksrevisjonen og komiteen er tydelige på at departementet har et generelt rettledningsansvar etter kommuneloven. De fortolkninger departementet gjør, vil ha stor vekt og blir brukt som rettskilder av fylkesmenn, kommuner og fylkeskommuner. Det er trolig spesielt viktig å vurdere prinsipielle avklaringer i etterkant av lovendringer. Dette burde blitt gjort mer grundig av departementet. KRD ble varslet av fylkesmannen fordi kommunerevisoren mente avtalen mellom Vik kommune og Terra Fonds ASA måtte likestilles med lån, og at avtalen dermed var i strid med kommuneloven § 50. Justisdepartementets lovavdeling har kommet fram til at kommunerevisoren hadde rett, og at KRD viderebrakte en feil oppfatning av loven gjennom Vik-brevet. Kommunerevisoren i Sogn er åpenbart en av varslerne man burde ha lyttet bedre til. Det kunne ha spart mye. KRDs brev til Vik kommune ble skrevet i en periode da finansieringsselskaper bedrev svært aktiv påvirkning av kommunesektoren for å få kommuner til å omplassere verdier til aksjer og andre verdipapirer. Terra Securities brukte Vik-brevet aktivt i markedsføringen av sine produkter overfor andre kommuner. Terra-produktene viste seg å ha et innhold som ikke svarte til innpakningen. Terra-saken vil leve med oss i lang tid. For framtiden er det derfor av stor betydning at Kommunal- og regionaldepartementet lærer av den kritikken og de merknader som komiteen har nedtegnet i innstillingen, og ikke minst av Riksrevisjonens utmerkede rapport.