mteb/NorwegianParliamentClassification huggingface dataset:
Det kan godt hende at representanten Ivar Kristiansen synes det er hyggelig å komme til Nordisk Råd, møte sine konservative kollegaer over et glass finere konjakk og diskutere siste golftur. Men det blir det ikke noe politikk av, og det er det Fremskrittspartiet har etterlyst i denne debatten. Hvis man oppfatter det slik at det er Fremskrittspartiet som setter seg selv utenfor partigruppesamarbeidet, ja, så inviterer vi partigruppene til å invitere Fremskrittspartiet med i de eksisterende partigruppene – og så vil vi vurdere det. Så får vi se om Inge Lønning og Ivar Kristiansen kunne være interessert i å ha Fremskrittspartiet med i sin partigruppe. Initiativet er deres. Så reagerer jeg på dette med penger, som Berit Brørby trekker opp. Fremskrittspartiet er ikke opptatt av penger, vi er opptatt av politikk.
Jeg har følgende spørsmål til statsministeren, som jeg konstaterer at statsministeren vil besvare: ««Statsministeren sa i sin nyttårstale at «politiet må og skal styrkes». Dersom dette er statsministerens oppfatning, hva er da bakgrunnen for at Regjeringen i oktober 1998 la frem et forslag til statsbudsjett med en reell reduksjon av politibudsjettet, og når vil den endrede holdningen resultere i de nødvendige ekstrabevilgningene?»
Jeg takker nok en gang for svaret. Statsråden nevnte at han så faren for at det kunne bli noen dårlige tilpasninger i forhold til en grense på 1 MW i vernede vassdrag. Da kan jeg si at det jo ikke er noe spesielt gunstig miljømessig at det bygges f.eks. to små kraftverk på rett under grensen på 1 MW istedenfor ett kraftverk på 2,8 MW. Realiteten er at de ytre fysiske størrelsene på installasjoner, rørgater, kraftturbiner, turbinhus og slike ting er høyst marginale om man bygger på 1 MW, 2,5 MW eller 2,8 MW. I det perspektivet vil jeg be statsråden se nettopp på denne grensen og se om det i noen vassdrag går an å øke grensen på 1 MW. Det skapes økonomisk ulønnsomhet i en del prosjekter hvis man må ned under 1 MW, så i forhold til investeringene er det ikke økonomi i en god del prosjekter. Jeg ber statsråden tenke litt på det.
Det er hyggelig at statsråden tenker at det ikke blir et poeng, men jeg har ingen grunn til å tro at veiplanleggerne akkurat nå planlegger med de betingelsene som ligger fra Stortinget, for øye. Det jeg spør om, er om statsråden vil foreta en selvstendig vurdering når dette kommer. Det forutsetter jeg at statsråden gjør. Han er utgått fra Stortinget for å følge opp Stortingets jobb. Når Stortinget har satt et mål om at all vekst i persontrafikk skal komme gjennom kollektivtrafikk, sykkel og gange, vil statsråden da klart og tydelig si nei til E18 dersom det prosjektet ikke er i tråd med disse føringene fra Stortinget?
Dette er en litt surrealistisk debatt, for regjeringen og regjeringspartiene har vært tydelige på at vi skal ha ordnede forhold i transportnæringen. Det er viktig å sikre rekruttering, det er viktig å sikre god og sunn konkurranse. Vi har påpekt en rekke tiltak for hvordan en skal oppnå dette. Da representanten Myrli åpenbart våknet fra søvnen sin, hadde komitélederen allerede ramset opp en haug med tiltak for hva man skulle gjøre. Jeg viser også til at regjeringen sendte ut en pressemelding den 5. mars i år, etter debatten som komitélederen tok opp, om trafikksikkerhet og vogntog, der vi listet opp over 20 punkter som ville berøre den debatten vi har nå. Det er litt rart at Arbeiderpartiet konsekvent ignorerer alle disse punktene og later som om ingenting skjer, når faktum er det motsatte. I realiteten blir jo denne debatten en ramsalt kritikk av den politikken som er blitt ført de foregående åtte årene. For samtidig som den tidligere regjeringen skryter av at de har lagt fram tiltaksplaner, så beskriver de en status quo-situasjon som er helt horribel. Det viser jo bare at de tiltaksplanene de i så fall framsatte, ikke har hatt noen effekt. Jeg vil bare minne om at det er ingen av tiltakene som de rød-grønne har iverksatt, som denne regjeringen har lagt på is. En skulle nesten tro at vi her diskuterte forslag som ba regjeringen om å stoppe en masse prosjekter som de rød-grønne startet. Faktum er det motsatte. De rød-grønne startet nesten ingenting. Denne regjeringen har satt i gang mye. Det som er diskusjonen, eller det som vi kan være konkrete på, er kabotasjegruppen. Regjeringen har fulgt opp kabotasjegruppens arbeid, vi har sendt ut saken på høring, og vi vurderer nå innspillene. Det er altså ikke negativt, det er positivt. Det er ingen tiltak fra de rød-grønne som er blitt stoppet, for de fantes ikke. Tiltaksplaner uten innhold imponerer ikke meg, dessverre. Vi har varslet en rekke grep, vi følger dem opp, vi gjennomfører. Da blir det litt meningsløst at når vi allerede har sagt at vi skal jobbe med vinterførerkort, så krever Arbeiderpartiet likevel at Stortinget skal vedta et arbeid som regjeringen allerede er i gang med. Det forstår jeg rett og slett ikke poenget med. Og det er grunnen til at stortingsflertallet ikke støtter forslagene slik som de står, og rett og slett henviser til at regjeringen allerede jobber på alle disse punktene. Det er en fordel om opposisjonens forslag er i forkant av regjeringens arbeid, og ikke kommer i etterkant. La meg minne om at et par av de punktene som Arbeiderpartiet nå foreslår, var de selv imot da de satt i regjering. Det jeg utfordrer Arbeiderpartiet på, er å forklare hva som er ny informasjon når det gjelder krav om vinterførerkort, nå sammenlignet med da de rød-grønne avviste sånne ønsker og krav fra f.eks. Fremskrittspartiet i forrige periode. For noe ny informasjon må det jo være når Arbeiderpartiet nå mener at det kan vedtas, mens de i forrige periode mente det var umulig å gjennomføre. Jeg ser fram til svaret.
Representanten Holten er veldig kritisk til alle våre forslag om å bygge veier, men han er ikke så veldig kritisk når vi foreslår noe nede i Østfold. Da er han som regel blid som ei lerke. Han var veldig godt fornøyd da vi hadde ekstrapenger til E18 ved Mysen, og da vi la fram et Dokument nr. 8-forslag om E6 i Østfold, var det bra. Da var han fornøyd. Når det gjelder de to forslagene om Rv 4, er vel ikke Heidi Sørensen så veldig begeistret for det. Hun bor vel 200 meter unna tunnelinnslaget. Hadde jeg visst det på forhånd, skulle jeg ha flyttet det 200 meter. Men det er nå en annen skål. Jeg kjenner godt til hvor tunnelinnslaget er. Hvis en kjører herfra og kommer oppå Bispelokket og tar Rv 4 oppover, blir tunnelinnslaget akkurat ved rundkjøringen oppi der. Det er før vi kommer til skolene, og det er før vi kommer til barnehagene. Da vil altså de 30 000-40 000 bilistene som i dag kjører midt mellom to skoler, en del barnehager og videre oppover Sarsgata, gå utenom, og området vil ikke ha én bil. En kan bare ta den veien og gjøre den om til et eller annet for disse skolene, en fotballplass eller hva en vil. Da har en fått trafikken unna. Hadde det ikke vært for de tunnelene som Oslo har i dag, hadde det vært det komplette kaos i hele Oslo. De tunneler som er bygd, og de er bygd for de pengene som er dratt inn på bomringen i Oslo, har faktisk reddet hele Oslo. De tunnelene som er, har fungert godt, og vi mener at denne tunnelen også ville vært et veldig gode for Oslo. Aller, aller flottest må det jo bli for Oslo indre øst, selv om Heidi Sørensen bor 200 meter fra tunnelinnslaget.
Jeg vet jeg ikke har lov til å blande meg inn i den forrige dialogen mellom justisministeren og representanten Simonsen, men jeg har lyst til å minne representanten Simonsen på at det jo er Fremskrittspartiet som har æren for at denne regjeringen sitter. Jeg må derfor si at det var et ganske usmakelig dobbeltspill og personangrep på justisministeren fra forrige taler. Fra Handel og Kontor har man tatt opp hvor ubeskyttet de som er alene på jobb i storkiosker og på bensinstasjoner, er på kveldstid og nattetid, og de har tatt til orde for en lovbeskyttelse som innebærer at de skal være sikret to personer på jobb på disse utsatte tidspunktene. Den ransbølgen som har vært i forhold til kiosker og bensinstasjoner, har nok i stor grad skyldtes at man fra kriminelle miljøers side har flyttet oppmerksomheten til de mer ubeskyttede områdene etter hvert som banker og andre som tidligere var utsatt for ran, har fått strengere sikkerhetsrutiner. Vil justisministeren i tillegg til det som nå gjøres for å få flere politifolk ut på gatene, også se på andre tiltak, f.eks. støtte Handel og Kontors krav om at man skal få lovfestet at det skal være to på jobb på såkalt utsatte tidspunkter?
Carl I. Hagen uttalte til Aftenposten den 20. februar i år at CO2-utslipp er ikke forurensning i normal forstand. Forurensning er når utslipp renner ut i elver og vann slik at fisken dør, og når folk blir syke av luften. CO2 forurenser ikke. Hagen sa videre: «… plantene lever av CO2, og produserer over 95 prosent av CO2-nivået på jorda. – Menneskeprodusert CO2 står for mindre enn 5 prosent. … CO2 forurenser ikke, slipper man det ut i skauen så vokser det jo bedre.» Carl I. Hagen har også tidligere i ulike sammenhenger uttalt til pressen at han er lite bekymret for den forurensningen som skjer. Blant annet sa han til Dagens Næringsliv den 23. april 1998: «Vi må se på hva det for eksempel vil koste å bygge diker og demninger hvis vannet stiger. En tilpasning kan bli langt billigere enn å hindre at klimaendringen skjer.» Nå registrerer jeg, bl.a. i debatten som Carl I. Hagen hadde med Inge Lønning på TV 2 i går, at Carl I. Hagen også snakker om miljøvennlige gasskraftverk. Jeg vil spørre Carl I. Hagen helt konkret, for han mener jo at CO2 ikke forurenser og ikke representerer noe problem rent miljømessig: Hva er det Carl I. Hagen rent konkret tenker på når han mener at nye gasskraftverk vil være mer miljøvennlig enn gamle, eller at produksjon i Norge vil være mer miljøvennlig enn import, hvis han ikke tenker på CO2? Jeg ønsker helt konkrete svar fra Carl I. Hagen på hva slags forurensning han da snakker om.
Slik som proposisjonen og også lovforslaget er lagt opp, kan man fra 62 år jobbe 50 pst. og være 50 pst. ufør. Når man blir 67 år, får man alderspensjon, og hvis man har fått en bedret arbeidsevne, kan man jobbe videre til man er 70 år og kanskje enda lenger. La oss si at vedkommende også har rett på opptjening av privat AFP, og han tjener opp det til fylte 70 år. Forstår jeg det riktig at det er slik at hvis man tar ut den AFP-andelen ved 70 år, er det delingstallet ved uttak 70 år som blir lagt til grunn?
Statsråden pekte i sitt innlegg på at meldingen har en stor bredde, og at den har tatt for seg en mengde momenter. Det har gjort at jeg føler at jeg har noe rett i min fremstilling av selve meldingen, at den på en måte har glidd litt ut, for det har blitt mye, og det har blitt lite om mye. Men jeg er på den annen side veldig fornøyd når statsråden sier at de fortsetter arbeidet i departementet, og at de vil komme tilbake med proposisjoner. Der håper jeg at vi får mer konkretisert det jeg tidligere har nevnt, og det som jeg synes mangler i meldingen av konkrete tiltak og konkrete forslag. Det tror jeg vil komme der, og da er jeg fornøyd så langt. Jeg vil til slutt peke på en ting som jeg vil spørre statsråden om, og det er noe som han ikke har nevnt, de frivillige organisasjonene. Vi har en rekke frivillige organisasjoner i dette landet som gjør en utmerket jobb – og det på frivillig basis. Det koster ikke samfunnet noen ting. Disse organisasjonene er billige, og de er betydningsfulle. Som et eksempel kan jeg peke på Røde Kors. Jeg har fått nyss om – og jeg vil gjerne at statsråden skal avkrefte det – at mye av det som f.eks. Røde Kors driver med, skal overføres til Sivilforsvaret. Det er greit hvis jeg får det avkreftet. Jeg vil peke på at det er veldig viktig, som sagt, med disse frivillige organisasjonene. Jeg vil gjerne at statsråden skal si noe positivt om det. Likeledes er organisasjonene avhengige av godtgjøring, de er avhengige av tilskudd, og de er avhengige av å få dekket sine lønnsforhold når de er ute på disse øvelsene. Jeg skulle gjerne høre om statsråden har noen synspunkter på det, og hvordan han mener at disse organisasjonene skal få dekket sine utgifter.
Det er ikke SVs oppfatning at vi skal bli uvenner verken med NATO eller med EU. Tvert imot skal vi forholde oss til det som er våre naboer på både konstruktivt og skikkelig vis. Men vår oppfatning er at NATO burde vært nedlagt da Warszawapakten ble nedlagt, at det er en sikkerhetsorganisasjon som hørte til i den kalde krigens dager, og at man burde benyttet den anledningen til å lage en alleuropeisk sikkerhetsorganisasjon som kunne inkludere de gamle østblokklandene. Det som er det viktigste nå i forhold til NATO, er å ta opp NATOs atomvåpenstrategi, NATOs førstebrukstrategi, NATOs opprustning, NATOs mulighet til å gå "out of area". Og jeg tror vi har mange venner i andre NATO-land, og også i NATO/EU-land, som er enige med SV i dette.
Jeg har gleden av å fremme et forslag fra stortingsrepresentantene Per Sandberg, Hans Frode Kielland Asmyhr, Morten Ørsal Johansen og undertegnede om endring av praksis for bosetting av forvaringsdømte.
Jeg kunne gjerne ha kommentert mange av innleggene, men jeg nøyer meg med to–tre kommentarer. Den første er til representanten Ivar Kristiansen og gjelder norsk landbruk. Norsk landbruk har gjennomgått og kommer til å gjennomgå betydelige endringer både når det gjelder struktur og andre ting. Men norsk landbruk vil alltid være en av hovedbærebjelkene i norsk distriktspolitikk, fordi norsk landbruk har så mange oppgaver. En oppgave er å skaffe oss trygg mat. En annen oppgave er at vi skal ha en matvareberedskap i dette landet. Og en tredje viktig oppgave er at vi skal bevare et kulturlandskap som gjør at vi kan være stolte av landet vårt, slik at det ikke vokser igjen. Så selv om norsk landbruk både gjennomgår og vil gjennomgå endringer, vil det alltid være en hovedpilar i norsk distriktspolitikk. Så til representanten Per Sandberg, som sier at distriktspolitikk er overføringer. Jeg blir veldig provosert av den type uttalelser. Tenk på alle de overføringene som vi gjør til hovedstaden! Tenk på alle de overføringene som vi gjør til hovedstaden med skattebetalernes penger når det gjelder trikk, jernbane, kollektivtrafikk, teater, opera, osv.! Jeg syns det er riktig. Vi skal overføre mange penger til hovedstaden. Men det er ikke noe verre å overføre en del penger til rassikring og viktige næringstiltak i Distrikts-Norge. Man har forskjellige behov i en stor by og i distriktene, og begge baserer seg på overføringer. Vi betaler inn skatt til dette samfunnet, og så er det Stortinget som bestemmer hvordan vi skal bruke skattepengene. Og at det er et fyord når overføringene går til distriktene og et plussord når de går til byen, er for meg ubegripelig. Helt til slutt: Jeg er svært glad for at flere har stilt seg positive til statsministerens ja til å opprette en distriktskommisjon. Jeg syns det tyder på at Stortinget, i likhet med SV, ikke ønsker at de 20 foregående årene skal gjentas når det gjelder avfolking av Bygde-Norge. Det er jeg veldig glad for, og jeg håper i tida framover at vi får en konstruktiv og god tverrpolitisk debatt om hvorledes vi skal klare å løse denne oppgaven sammen.
Regjeringens reformiver burde jo hatt som en sterkere ledetråd å ville forenkle og fornye Norge, slik Regjeringen en gang proklamerte, og som den hadde store ambisjoner om ved sin tiltredelse. Etter hvert er det etter mitt syn blitt atskillig mindre reformfutt igjen på noen områder – kanskje slås Trøndelags-fylkene, og Agder-fylkene, sammen. Men det representerer altså ingen stor fylkesreform å gå fra 19 til 17 fylker, slik statsråden eventuelt legger opp til. Det var jo også slik at statsråden ville gå fra fem til syv regioner på dette området. Hvordan tror Arbeiderpartiet det er mulig å føre fylkeskommunen videre ved å styrke den med flere miljøoppgaver og mer ansvar for kultur og landbruk, når selv noe så viktig som våre sykehus ikke var nok til å legitimere og styrke fylkeskommunens stilling ute hos folk?
Ifølge svaret fra statsråd Solberg i stad var det her snakk om et ressursmessig spørsmål og ikke et prinsipielt spørsmål. Mitt korte spørsmål til justisminister Dørum blir da: Er Dørum enig i at dette først og fremst dreier seg om ressurser og ikke om prinsipper?
Jeg takker for svaret, som jeg oppfatter som rimelig positivt og interessant. Den europeiske næringslivsorganisasjonen UNICE la i sommer fram en rapport som bekrefter at det var lite nyskaping i Norge i forhold til i USA, i forhold til i Japan og også i forhold til gjennomsnittet for Europa. Denne rapporten burde etter mitt syn vakt mer oppsikt og skapt mer bekymring her i Norge, for vi vet at svært mange av de bedriftene som skal bære velferdssamfunnet videre framover, i dag ennå ikke er etablert. Entreprenørskap og evne til nyskaping er selve grunnsteinen i vårt land. Skal vi her i Norge få et næringslivsklima som er i verdensklasse, er det en hovedoppgave å få fram positive holdninger til entreprenørskap og til dem som vil starte for seg selv. Jeg vil derfor be statsråden svare på om man i Regjeringen kan tenke seg å følge opp denne studien fra UNICE nærmere for kanskje å avdekke noe mer om, og noe mer detaljert, hva som er de bakenforliggende årsakene til at vi i Norge har relativt færre selskapsdannelser enn i Europa ellers.
Takk igjen for oppfølgingssvar. Én ting er at Stortinget og komiteen får anledning til å gå et prosjekt etter i sømmene når det er bompengefinansiering og prosjektet kommer til Stortinget, men det er jo også et spørsmål om hvordan departementets innsyn, styring og kontroll er i forhold til Vegdirektoratet. Hvor vide fullmakter har Vegdirektoratet når det gjelder bygging av nye veiprosjekter? Er det klare krav til standard på nye veier, eller ble slike krav til standard faktisk fjernet fra veiforskriften i 2007, slik jeg har forstått at veietaten ønsket? Vil fravær av kvalitetskrav til nye veier bringe oss raskere og sikrere til målet om gode og sikre veier over hele landet? Er det god pengebruk at vi ikke har krav til standard på ny vei som bygges? Det stilles store krav til trafikanter og til kjøretøy. Det må jo være rimelig at det stilles tilsvarende strenge og tydelige krav når man bygger ny vei.
Det er fint at statsråden forstår situasjonen langs kysten, for den er prekær og har vært det i flere år. Som statsråden er kjent med, har jeg tatt opp denne problemstillingen gjentatte ganger. La oss nå håpe at dette kan få en lykkelig slutt, og at man i hvert fall får på plass bedre ressurser knyttet til sjøtjenesten, for det er svært viktig med beredskapen også til sjøs. Jeg vil påpeke at når statsråden nå gang på gang – jeg har hørt på flere av spørsmålene – viser til den sterke økningen politiet har fått, er det litt rart at den oppfatningen har altså ikke den operative polititjenestemann der ute. Hvis vi tar Sunnmøre politidistrikt, er man i den situasjonen at man ikke har fått noen ekstra investeringsmidler. De driftsmidlene som man faktisk har fått, kommer til å måtte gå til å holde stillinger vakante for å foreta de investeringene det er behov for, i hvert fall hvis man ser ut fra behovet. Dette distriktet er allerede Norges dårligst bemannede når det gjelder politiressurser, med ca. 1 per 1 000 innbyggere. Jeg ser fram til at statsråden skal gripe fatt i dette. Jeg håper statsråden raskt kan sørge for at det kommer på plass en politibåt, for den situasjonen vi ser langs kysten i dag, er meningsløs.
Det var litt av en solskinnshistorie. Fremskrittspartiet er skuffet over Regjeringens manglende vilje til å ta signalene fra sykehussektoren på alvor. Derfor har vi gått inn med 700 mill. kr mer enn hva Regjeringen har. Det har vært knyttet stor usikkerhet til nedleggelser, nedbemanninger og stadig økende ventelister. Bare Helse Nord har som målsetting å si opp 250 personer innenfor helsesiden. Det siste som nå er høyaktuelt er sommerstenging av fødeavdelinger rundt om i landet. For oss er dette helt uakseptabelt. Er statsråden fornøyd med at Regjeringen legger fram et helsebudsjett som fører til stor usikkerhet knyttet til sommerstengte fødeavdelinger og oppsigelse av helsepersonell, eller mener statsråden at sykehusøkonomien er tilfredsstillende?
Jeg har følgende spørsmål til landbruks- og matministeren: «Gilde Fellesslakteriet i Skien blei nedlagt i sommer. Den gang advarte mange mot at dette ville bety at den maksimale transporttida av levende dyr på 8 timer ville bli overskredet. Erfaringene så langt etter nedleggelsen viser at dette stemmer. Ifølge NRK Telemark brytes denne grensa ved 10 til 20 pst. av transportene. Hva vil statsråden gjøre for å hindre disse systematiske bruddene på reglene for transport av levende dyr?»
Som jeg har gjentatt flere ganger: Ja, det er en likebehandling i folketrygden. Jeg er glad for at vi har en likebehandling der, som jeg også har gjentatt flere ganger i mine svar. Jeg er i utgangspunktet ikke uenig i at man også bør ha den samme likebehandlingen i Statens pensjonskasse. Derfor er dette arbeidet igangsatt. Derfor er det viktig å se det i en sammenheng med etterlatteytelsene samlet sett, for dette handler om etterlatteytelser. Jeg tror det vil være den beste måten å gjøre det på, så man ikke på nytt skaper nye hull, nye avveininger, som gjør at andre kan komme dårligere ut. Dette bør ses i en sammenheng. Det har denne regjeringen valgt å gjøre. Vi har satt ned utvalget forholdsvis raskt. Den forrige regjering antok allerede i 2011 at man skulle begynne å gjøre det. Da vi kom inn i kontorene i 2013, var ikke en person som kunne sitte i det utvalget, forespurt. Derfor måtte vi starte jobben fra scratch og få det utvalget på plass.
Jeg vil gjerne stille spørsmål til finansministeren. Vi har de siste dagene sett et eksempel på ukultur og grådighetskultur i et selskap som heter SAS. Dette selskapet er, som finansministeren er kjent med, 14,3 pst. eid av den norske stat. Dette selskapet går med over en milliard kroner i minus i år, det dårligste resultat i selskapets historie. De skal sparke mer enn 3 000 ansatte i selskapet på grunn av manglende inntjening. Samtidig velger de å gi en del av sine ledere mer enn 20 mill. kr i bonus. Jeg kunne godt tenke meg å høre finansministerens syn på det skjønn som styret utøver når man er i stand til å gi 20 mill. kr i bonus, når man legger fram historiens dårligste resultat for SAS. Synes finansministeren at dette var en klok avgjørelse av styret?
Eg beklager å seie det, men det er gjort omfattande tiltak på dei områda. Minstepensjonane, som har auka kraftig, gjer at det no knapt er nokon eldre som er under fattigdomsgrensa. Det er ei vesentleg og stor endring. Vi har innført eit nytt system for bustøtte, som nok ikkje har slått inn skikkeleg, men som gjer at langt fleire er omfatta av den ordninga. Sosialhjelpssatsane har auka. Det er første gongen sidan vi fekk normer for sosialhjelp, at dei har auka. Så vil eg òg leggje vekt på at det kanskje viktigaste førebyggjande fattigdomstiltaket er ei barnehagereform som gjer at langt fleire vil vere ein del av barnehagen frå tidleg av, med den positive effekten det har på inkludering, sosial utvikling og kunnskap. Så er det behov for langt meir omfattande satsing vidare, bl.a. fordi det kjem mange innvandrarar til Noreg som begynner med låg inntekt, som vi må få inkludert på sosiale arenaer, og der vi må ha målretta tiltak. Så ja, ein langt meir omfattande innsats framover er nødvendig, fordi det å kjempe mot fattigdom er krevjande, og det trengst sterk lut.