mteb/NorwegianParliamentClassification huggingface dataset:
Jeg takker for svaret. Det er meget hyggelig å høre at justisministeren garanterer oss at det vil bli foretatt et avhør i nær fremtid. Jeg har fulgt denne saken et års tid. I går var det faktisk tre år siden den kvinnelige taxisjåføren ble utsatt for denne voldsepisoden. Det er tre år som har vært preget av mye korrespondanse, mange møter, flere bytter av etterforsker og flere tips om hvor gjerningsmannen har vært å påtreffe – også lokale observasjoner – men minimalt med handling fra politiet. Man har, som det fremgikk av svaret, ikke fått brakt ham inn. Når det gjelder fartsboten, har man imidlertid vist betydelig grad av handling, med et krav om fengsling. Mitt spørsmål til statsråden er om han ser at det for et vanlig enkeltmenneske som utsettes for en så grov voldsepisode, kan være vanskelig å skille mellom politiets handlemåte i disse to sakene.
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til forsvarsministeren: «Forsvaret ønsker å disponere Nils Stenbro, Årnes, sin private Chevrolet Suburban ved beredskap eller når mobilisering er iverksatt. Dette er selvfølgelig greit fra eiers side, men Forsvaret krever også at bilen skal leveres med piggdekk, noe Stenbro verken har eller ønsker å kjøpe, da han ikke har dette behovet selv. Synes statsråden det er riktig av Forsvaret å kreve denne investeringen av privatpersoner som må låne ut sin bil gratis?»
President, kan jeg få lov til å oppklare en åpenbar misforståelse?
Jeg er glad for at Regjeringen har et høyt ambisjonsnivå. Det synes jeg er positivt. Men det som kanskje hadde vært greit, hadde vært at Stortinget fikk et veldig klart innsyn i hvilke statlige gebyrer som nå ikke er i tråd med dette selvkostprinsippet, og det som ligger i retningslinjene. Jeg har registrert at finanskomiteen har fått oversikt over inntektssidene på en rekke gebyrer. Men jeg er veldig spent på å vite hva de såkalte utgiftene er i forhold til disse inntektene, for hvis vi skal stole på at Regjeringen gjør denne jobben skikkelig, er det viktig at Stortinget har innsyn i hva som ligger til grunn. Jeg vil gjerne høre om finansministeren kan si at Stortinget skal bli forelagt en oversikt over hva de konkrete gebyrene faktisk koster å iverksette, hva gebyrene faktisk er på, og at dette blir satt i system, slik at vi kan se at Regjeringen følger opp den jobben som Fremskrittspartiet er veldig opptatt av skal følges opp, slik at disse gebyrene kan komme på et nivå som gjør at vanlige folk som betaler dem, skjønner at de står i forhold til de tjenestene de faktisk får utført.
For det første er pensjonsreformen behandlet for en del år tilbake. Fremskrittspartiet var det eneste partiet på Stortinget som gikk imot pensjonsreformen, hadde egen politikk og egne løsninger på det. De løsningene og den politikken står fast for Fremskrittspartiet. Det gjør den også i fremtiden. Vi ønsker å slåss for at man får fjernet avkortingen for gifte og samboende pensjonister. Vi vet at Høyre og Kristelig Folkeparti har vært med på et pensjonsforlik, men innenfor det pensjonsforliket vil det også være mulighet til, om man skulle få et regjeringssamarbeid med de partiene, å komme frem til løsninger. Hvilke løsninger man i så fall kommer frem til, får være et forhandlingsspørsmål den dagen vi har vunnet valget. Jeg forskutterer ikke og forhandler ikke via replikkordvekslinger i en budsjettdebatt i Stortinget om det i alle fall. Jeg tror vi skal vente til valgresultatet foreligger. Så kan vi sette oss ned og forhandle. Jeg er overbevist om at vi kommer frem til en god politisk plattform også for pensjonistene i Norge.
Jeg vil takke for svaret. Det var vel slik som jeg hadde forventet. Da vil jeg følge opp overfor ministeren. Det er rett som statsråden sier om hvordan regelverket er. Og at vi ikke kan gå inn og gripe inn i demokratiet i Nordland fylke, har jeg forståelse for. Men ser ikke statsråden at det blir en forskjellsbehandling slik som det er nå? Kan statsråden være åpen for å lovfeste fritt skolevalg, slik at vi kan slippe å få forskjell på fylkene – noen fylker er dårlige, og noen fylker er bedre – slik at det blir likhet uansett hvor man bor i landet? Vil statsråden nå – forhåpentligvis – legge fram en ny lov som gjør at alle blir stilt likt, uansett bosted i Norge?
Dagen i dag vil stå som eit grelt eksempel på at avgiftsinnkrevjing er viktigare enn miljøtiltak. For mange vil innføring av biodieselavgifta framstå som uforståeleg. I media gir statsrådar uttrykk for at dei ikkje forstod kva dei var med på då dei aksepterte innføring av avgift på førstegenerasjons biodiesel. LO-leder Roar Flåthen slaktar Stoltenbergs biodieseljobb, viser same avis. Gründerar som har investert i det dei fekk seg fortalt var miljøvenleg og framtidsretta, gir klart uttrykk for at dei føler seg lurte. Andre som føler seg lurte og førte bak lyset, er eigarar av forbrenningsanlegg som har søppel som drivstoff og energiressurs til fjernvarmeanlegg. Desse anlegga står i dag med ubrukt kapasitet grunna søppelavgift, som gir ein kostnad på 100 kr pr. tonn for å brenne avfallet i Noreg. Derfor går det årleg 15 000 trailerlass med søppel til Sverige, der den svenske regjeringa fornuftig nok har fjerna denne avgifta. Søppel er ein ressurs som har ført til at medlemmer i Norsk Fjernvarme har investert 10 milliardar kr, i trua på at fornufta ville føre til at denne særnorske avgifta forsvann. Men nei, det ser ikkje ut til at fornufta i begge desse forannemnde sakene når fram. Avgifter er viktigare enn klimatiltak. For klimaskeptikarar vil nok dagens vedtak gi eit ekstra bidrag til den skepsisen fleire og fleire tek til orde for. Folk flest forstår det rett og slett ikkje, og mange gir uttrykk for frustrasjon over det som blir resultatet av dagens vedtak. Om Regjeringa er oppteken av å vise si bekymring over klimatrusselen, vel dei ein strategi som er underleg, og som dei færraste forstår. Framstegspartiet er oppteke av å gi norske bedrifter føreseielegheit, og vil ikkje den eine månaden gi ein klapp på skuldra for å starte klimatiltak, for så i den neste å leggje avgift på tiltaket, slik at det stoppar heilt opp. Det handlar om truverd, og fleire talarar frå regjeringspartia har raljert over opposisjonens konklusjon om fjerning av desse avgiftene. Men det blir ikkje meir ansvarleg om ein gjentek dei dårlege argumenta gong etter gong. Denne staurbøra handterer Regjeringa dårleg. Staurane sprikjer i alle retningar, sjølv om deler av Regjeringa skulle ha god erfaring med å bere staur. Men denne gongen ser det ikkje særleg bra ut.
Vi hører stadig om distrikter og gode veier, og i de generelle merknadene til Senterpartiet i denne innstillingen står det atter en gang at det skal bli gode og trygge veier i distriktene. Jeg er sikker på at selv om jeg blir sittende på Stortinget i 30 år, vil jeg fortsatt høre det samme. Tidligere lovet Senterpartiet en voldsom økning i innsatsen med hensyn til veiinvesteringene. Det gjaldt den berømte veipakka som var på hele 5 milliarder kr. Hvor mye har den kommet på? Hittil er det ikke et eneste distrikt som har sett en eneste krone av den voldsomme økningen de lovet. Fremskrittspartiets medisin for å utvikle landet er å øke veiinvesteringene og vedlikeholdet kraftig. Skal vi få folk til å satse i utkantene og aller helst bli boende der, mener Fremskrittspartiet at bensinen burde koste 7 kr literen. Vi burde ha rimeligere biler, og vi burde absolutt ha gode veier, slik at både tømmer, fisk og melk, som Senterpartiet er veldig opptatt av, kommer ut til markedene til en rimelig pris. Er Senterpartiet av den mening at den samferdselspolitikken som Fremskrittspartiet her skisserer, er så forferdelig dårlig for distriktene, ettersom Senterpartiet nå så heftig omfavner Arbeiderpartiet?
Vi ser at petroleumsnæringa er særs viktig for kysten. Vi ser at langs heile kysten, spesielt i det fylket som eg representerer, Møre og Romsdal, er det ei maritim klyngje som i stor grad har hatt utviklingsmoglegheiter innanfor denne næringa og har nytta dei godt – mange tusen arbeidsplassar. I Møre og Romsdal representerer petroleumsnæringa over 20 000 arbeidsplassar. Den største utfordringa nettopp for den næringa som det blei spurt om her, er nettopp framsyn, og framsyn på nye område, og at ein kan få bore på nye område. Vi kjenner til at Kårstø i dag har ledig kapasitet. Når vi veit at det tek 10–15 år frå eit funn blir gjort, til det er drivverdig, får vi klåre signal om at denne regjeringa ikkje har følgt opp næringa på ein slik måte at ein tryggjer arbeidsplassane direkte innanfor petroleumsarbeid eller indirekte i den næringa.
Jeg er helt enig med komiteens leder i at det skal være regulatorvirksomhet i et marked. Det har også Fremskrittspartiet ønsket. Spørsmålet er bare på hvilket nivå man skal legge reguleringen, og hvorvidt også næringsutøveren selv skal kunne få styre litt mer av sin virksomhet enn det som er tilfellet i dag.
Eg trur ein skal vere litt audmjuk i møtet med ein trussel som er relativt ny, og ikkje berre vekkje til live historia og seie at ein ikkje fekk til ting før ein sjølv kom på banen. Ministeren viser også at han heller ikkje har vore så opptatt av og klar over desse problemstillingane. Når det er sagt, er dette eit område der eg trur det er akutt behov for politisk leiing. Dette er ikkje så vanskeleg å avdekkje, allereie kjende feil og sikkerheitshol kan ein avdekkje. Ministeren var sjølv inne på offentleg-privat samarbeid. Ei moglegheit er at ein gjer avtaler med Telenor, NextGenTel osv. om å sjekke det som er på deira system, om den typen sikkerheitshol er der. Så kan informasjonen bli send tilbake til NSM, som kan gi beskjed til bedrifter eller privatpersonar, osv. Moglegheitene er der, spørsmålet er om ein har ein minister som er villig til å setje seg inn i det og ta tak i problemstillinga. Eg ønskjer eigentleg eit enda litt meir konkret viljesvar frå ministeren enn det han har kome med så langt.
Når representanten Eidsvoll Holmås mener at jeg både er utidig og farer med usannheter, bør jeg vel forsvare meg. Når man er i regjering – noe som SV var da – og sitter med miljøministeren, og så gjennomfører en politikk hvor man fjerner avgifter som gjør at dieselbilene blir billigere over natten, ser i hvert fall jeg på det som en anbefaling til det norske folk. Og det er ingen tvil om at det norske folk så på dette som en anbefaling, for salget av dieselbiler steg over natten. Alle oppfattet dette som en anbefaling, og at representanten Eidsvoll Holmås kaller mine uttalelser for løgn fra talerstolen i Stortinget, er å gå altfor langt, for det var mer enn nok av advarsler når det gjaldt det å sette ned avgiftene på dieselbiler da det ble gjort. Det burde man i regjering ha forstått.
Det er tydelig at Fremskrittspartiet har truffet en svært øm tå hos Arbeiderpartiet. Og det hjelper ikke at arbeiderpartirepresentanter i denne salen løper opp på talerstolen og snakker om arbeidernes interesser, når de ikke er villig til å likebehandle. Det dette forslaget dreier seg om, er at man mener at en arbeidstaker i Fellesforbundet For Sjøfolk er like verdifull som en som er i LO eller i en annen fagforening. Dette sier man nei til. Når mitt spørsmål er om det er naturlig at fagforeningsledelsen engasjerer seg i samfunnsspørsmål som overhodet ikke berører arbeidsforhold, eller som overhodet ikke berører lønnsforhold, svarer man at det er naturlig. Statsråden sa det samme til meg i en replikk. Ja, alle kan engasjere seg i samfunnsspørsmål, det er veldig bra, men mener man at det å være fagforeningsleder er en innfallsport til å engasjere seg i spørsmål som f.eks. gjelder boikott av Israel, nei til krigføring i Irak eller skillet mellom stat og kirke? Ville man tro at NHO skulle gå på banen og engasjere seg i disse spørsmålene? Nei, da ville det blitt ramaskrik! Men fagforeningene er liksom utenfor dette, de har kommet seg inn på sidelinjen og mener noe om alt mulig rart i samfunnet, uavhengig av hvilken rolle de egentlig har. Det er det vi reagerer på. Dette forslaget er fremmet for at også de som ikke støtter den type aktiviteter, som kanskje ikke støtter venstresiden i norsk politikk, som kanskje støtter høyresiden i norsk politikk, får mulighet til å få de samme rettigheter som andre arbeidstakere og være like viktige som andre arbeidstakere. Det er det dette forslaget dreier seg om. Derfor er jeg veldig overrasket over at Kristelig Folkeparti, Venstre og Høyre ikke kunne være med på å støtte forslaget, istedenfor å lage en kunstig forskjell mellom partiene, for dette tror jeg alle er enige om. Ikke minst burde Arbeiderpartiet vært enig i dette, og ikke unnskyldt seg med at det er et budsjettspørsmål og vanskelig. Prinsipielt kunne man ha sagt: Ja, vi er enig i dette, vi skal gjøre endringer. Nå har statsråden gitt signal om det. Det er positivt. Men dette dreier seg om likebehandling, at alle arbeidstakere er like viktige, og at visse grupper som sympatiserer med Arbeiderpartiet, ikke er viktigere enn andre.
Jeg må si jeg stusser litt når jeg hører på debatten, spesielt når jeg hører representanten fra Høyre. Jeg lurer på om han faktisk har lest hva forslaget handler om. Det er mye mer omfattende enn det som gjelder åndsverkloven og det høringsforslaget som har vært ute på høring. Det handler faktisk om å se på personvernet til den enkelte og lovfeste retten til personvern. Det er hele hensikten med forslaget også. Det er mye mer omfattende enn det jeg oppfatter at representanten fra Høyre mener om dette. Høringen dreier seg ikke så mye om ytringsfriheten, det er greit, men forslaget dreier seg veldig mye om ytringsfrihet og personvern. Derfor er det trist at man velger en så snever tilnærming til en så viktig problemstilling. Og, som jeg sa, vi har i andre parlamenter registrert et helt annet engasjement for lignende forslag og hva det betyr for den enkeltes personvern og ikke minst også ytringsfrihet. Fremskrittspartiet er selvfølgelig helt enig i at politiet skal få full mulighet til å hente inn disse opplysningene for å kunne gjøre den jobben politiet skal gjøre, men at hvem som helst skal få lov til å hente ut disse opplysningene, mener i hvert fall Fremskrittspartiet er helt feil medisin. Derfor er vi også veldig kritiske til det som ligger her. Vi synes det er trist at ingen andre politiske partier i denne salen ønsker å støtte forslaget vårt, som er så viktig og bra, og som lyder som følger: «Stortinget ber regjeringen legge fram konkrete forslag til lovmessig vern av ytringsfrihet og anonymitet på Internett.» Jeg trodde faktisk at det var viktig for dem som er opptatt av ytringsfrihet og personvern, men dessverre ser det ut som om komiteen har valgt ikke å gå inn i den problemstillingen, men kun forholdt seg til høringen. Som jeg sier – selv om det er bare to av dem som har svart som har vært veldig kritiske til det forslaget som ligger her, er det i hvert fall viktig å lytte til dem, fordi de er veldig opptatt av personvern, og det er viktig for Norges befolkning. At Høyre ikke er så opptatt av personvernet, og at Arbeiderpartiet ikke er så opptatt av personvernet, så vi da vi behandlet forslaget til DLD, datalagringsdirektivet, da de to partiene sørget for flertall for en overvåkning av norske innbyggere og kontroll med hvem man ringer til, hvor man ringer, og når man ringer. Det neste er vel at man skal vite hva man snakker om i telefonen, også.
Jeg vil få lov til å følge opp overfor statsministeren, for jeg syntes det var interessant i stad å oppleve den forskjellen mellom statsministeren og kommunalministeren når det gjelder synet på konkurranseutsetting som et godt virkemiddel for å spare penger i kommunesektoren, for det er jo det dette går ut på. Jeg har lyst til å spørre statsministeren om han deler det synet som kom fram i Nettavisen i dag, nemlig at kommunalministeren også kan tenke seg å kutte i kommunesektoren i revidert, slik at presset på tjenestene blir enda verre enn det de er i dag. Én av metodene kommunene da kan bruke, er f.eks. å effektivisere skolestrukturen sin, legge ned en grendeskole. I mange tilfeller er jo det som skjer da, at statsminister Bondeviks friskolelov gir foreldrene mulighet til å opprette en privatskole, med det resultat at staten har like store utgifter, kommunene sparer ingen penger – og de sitter igjen med bare én mulighet, å kutte i eldreomsorgen. Er statsministeren enig i dette?
Jeg vil bare kort bemerke til det siste som statsråden sa, at jeg ser ikke at flertallet har tatt stilling til hvorvidt det er riktig å gi vedkommende en stilling i Forsvarsdepartementet eller i Forsvaret, men la nå det ligge. Jeg har to spørsmål til statsråden. Det første dreier seg om det som flertallet i komiteen mener var egnet til å skape misforståelse mellom Stortinget og statsråden. Der er mitt konkrete spørsmål: Mener statsråden at det er mulig å si at man har gitt noen et tilbud om dialog dersom henvendelser fra den ene part til den andre blir borte og ikke besvares? Så til det andre spørsmålet. Statsråden sa at på ett punkt kunne hun ikke dele kritikken. Det dreide seg særlig om noe fra Fremskrittspartiet i forhold til dette med en Kafka-prosess. Men forstår statsråden kritikken fra komiteens flertall på de andre punktene? Har statsråden tatt denne kritikken innover seg på noen måte? Kommer denne kritikken fra et stortingsflertall til å ha noen konsekvenser i forhold til framtidig behandling av denne saken?
Det har heile tida vore føresett at dei nasjonale laksevassdraga og laksefjordane skal vere permanente. Det har òg vore føresett at dette etter kvart skal verte lovfesta. Når ein så skal gjere ei evaluering etter ti år, er jo det fordi endringar og ny teknologi kan gje behov for tilpassingar, fordi det er bra å stoppe opp og spørje seg om ting fungerer som dei er, eller om det er behov for justeringar. Eg synest det at vi evaluerer ei ordning er eit dårleg argument for at ein ikkje skal gjere ho permanent, så lenge det er eit av dei aller viktigaste tiltaka vi har for å sikre ein god forvalting av laksebestandane våre. Dei nasjonale laksevassdraga og laksefjordane omfattar om lag 75 pst. av villaksressursane. Forvaltinga av dei er svært, svært viktig.
Når det gjelder sosial profil, er det sånn at selv SV foreslår betydelig større skattekutt til folk med lave og vanlige inntekter enn det Fremskrittspartiet gjør i dette budsjettet. Det kan vi gjøre nettopp fordi vi ikke trenger å betale milliarder i kutt i formuesskatten. Nå er det mange som er misfornøyd med den sosiale profilen i statsbudsjettet. Folk flest er misfornøyd med den sosiale profilen i statsbudsjettet. Sentrale FrP-ere har meldt seg ut av partiet i protest mot den sosiale profilen i statsbudsjettet. Det kuttes i alt fra permitteringsordningen for arbeidere i industrien til tilrettelegging for rekruttering av arbeidssøkere med nedsatt arbeidsevne. Det kuttes i stønaden til barnetilsyn for enslige forsørgere, det kuttes i tilretteleggingstiltak under sykepenger – det kuttes til og med i gravferdsstønaden. Kan Gjermund Hagesæter med et ærlig ansikt stå her i salen og si at han er fornøyd med den sosiale profilen i Fremskrittspartiets første statsbudsjett?
Jeg takker for et fyldig svar. Her var det mange spennende tiltak, men jeg tror vi skal holde fast på det statsråden sa til slutt, at årsakene er sammensatte, og at de kanskje ikke minst har noe med lønn å gjøre. Førskolelærerne er den mest kvinnedominerte yrkesgruppa i kommunal sektor, og den som har den laveste gjennomsnittslønnen blant gruppene med høgskoleutdanning. Da vil jeg gjerne spørre statsråden om hun vil gå inn for en likelønnspott som vil gjøre det mulig å heve lønnen til førskolelærerne slik at de får som fortjent. Så har jeg én utfordring til. Statsråden er likestillingsminister, og hun sier at hun er opptatt av at kjønn fortsatt bestemmer lønn. Styrere i barnehager er den ledergruppa i kommunen som har lavest lønn, og det er jo horribelt når en vet at det er de som har ansvaret for læringsmiljø og trivsel i framtida. Fafo sier at det har noe med verdsettingsdiskriminering å gjøre. Da vil jeg spørre: Når departementet planlegger et treårig prosjekt om arbeidsvurdering, vil statsråden prioritere førskolelærere og barnehagesektoren som en del av dette prosjektet?
Det er et viktig spørsmål. Jeg hadde gleden av å diskutere dette på morgenen i dag med Gerd Fleischer i SEIF som har mange års erfaring med dette arbeidet, lenge før den offentlige innsatsen vi her snakker om, kom i gang. Det er klart at den erfaringen de frivillige organisasjonene som jobbet med dette tidlig, har, er uvurderlig. Det kan nok også ofte være slik at frivillige organisasjoner kan snu seg raskt rundt. Jeg skal gjerne se på, når vi nå etter hvert får kunnskapen om hvordan handlingsplanen har fungert, om det er ting vi kan gjøre i innretningen som fungerer bedre. Da skal jeg selvfølgelig også høre på de frivillige organisasjonene. Jeg synes samtidig det er viktig å si at det i mine øyne har vært en riktig prioritet å bygge opp en offentlig kapasitet som ikke var der før, og sørge for at det offentlige hjelpeapparatet har fokus på tvangsekteskap. Det vi nå ser, er nettopp at det offentlige hjelpeapparatet er i stand til å hjelpe mange flere. Minoritetsrådgiverne på skolene, f.eks., og kompetanseteamene som er i kontakt med førstelinjen, er svært viktig. Men det offentlige og de frivillige må utfylle hverandre.
Den Høyre-profilen eller Kristelig Folkeparti-profilen som denne Regjeringen måtte ha, ser vi vel egentlig når endringene til statsbudsjettet kommer, og kanskje særlig når forslag til statsbudsjett kommer til neste år. Da vil man se hvem som har vunnet de ulike dragkamper. Men SV kan jo lese, og i Sem-erklæringen er det rett og slett sånn at de konkrete løftene dreier seg om skatte- og avgiftspolitikken. Der er milliardene nevnt. På de andre områdene, som er nærmere Kristelig Folkepartis kjerneområder, er det mye mindre penger og mindre konkre løfter. Det som står om gen- og bioteknologi og føre var-prinsippet, har vi merket oss med interesse. Det er en av de tingene jeg raste litt fort over i mitt innlegg. Der ser jeg at hvis Regjeringen skal få gjennomslag for dette i Stortinget, er SV det nærmeste partiet å forhandle med. Men vi vil selvsagt diskutere hva som skal være innholdet, vi vil gå inn i den diskusjonen og fremme våre krav. Dette er et område hvor vi er interessert i å forhandle for å få til en ansvarlig politikk for framtiden. Men jeg har også lyst til å minne om at det foreligger et direktiv om patent på liv, hvor kanskje en utvidet etikkdebatt hører hjemme. Vi er skuffet over at Kristelig Folkeparti ikke har valgt en mer offensiv holdning i denne saken. Dette er en sak som Stortinget burde ha til behandling. Det har vi og Senterpartiet lagt inn forslag om i dag, så der står man fritt til å være med på en viktig og vesentlig etisk debatt, der Kristelig Folkeparti og SV har vært enige før.
Jeg takker statsråden for svaret og for hennes positive engasjement, men jeg tror kanskje ikke bufedriverne blir helt beroliget av svaret. Synes ikke statsråden at de som f.eks. driver med bufe, får svært kort tid til å innrette seg etter en eventuell ulvesone? Det å finne nye beiteområder samt mange andre praktiske ting vil nødvendigvis ta noe tid. Er statsråden innforstått med disse problemene, og hva vil statsråden konkret gjøre for å avbøte dem?
Jeg vil gjerne stille følgende spørsmål til samferdselsministeren: «Hvorfor er det allerede på årets samferdselsbudsjett satt av 30 mill. kroner til det omstridte E6-prosjektet gjennom Steinkjer for innløsing av boliger, når det er lagt ned innsigelser fra Jernbaneverket og klagen fra 21 beboere ikke er avklart, og hvorfor slikt hastverk når vi vet at prosjektet skal være med i Nasjonal transportplan 2002-2011, som ikke er ferdigbehandlet og ligger ute på høring?»