Jeg vil takke utenriksministeren og Regjeringa for å ha lagt fram en melding som har ført til en debatt på et svært viktig felt. Forhåpentligvis vil denne offentlige debatten fortsette, for det trengs, særlig i kjølvannet av finanskrisa. Oppgjøret med markedsfundamentalismen og rovdyrkapitalismen her heime vil vise at det er behov for enda mer offensive tiltak, og at gode tiltak videreutvikles. For det er sant som Regjeringa sier, at bedriftene påvirker samfunnsutviklinga der de opererer. Denne meldinga er derfor, som også saksordføreren understreket, en svært god start på et offensivt arbeid. Videre vil jeg takke saksordføreren, Anette Trettebergstuen, for det arbeidet hun har gjort, og for et veldig klart og bra innlegg her i salen. Sammen med komiteen har hun bidratt til å videreutvikle meldinga, bl.a. ved å reise spørsmålet om behovet for å utrede en ombudsordning, slik mange i sivilsamfunnet har tatt til orde for. Og ikke minst bør Stortinget takke et våkent og utålmodig sivilsamfunn, som gjennom flere år har etterlyst tiltak og fungert som vaktbikkje. Det var f.eks. Forum for utvikling og miljø som fikk fram at Aker Kværner tjente penger på å bidra til menneskerettighetsbrudd på Guantanamo. De rapporterte dette til UDs etiske råd, som tok det alvorlig og pekte på behovet for bedre retningslinjer for næringslivets internasjonale investeringer. Dette har også vært tema for flere av Erling Borgens dokumentarer, bl.a. i «Et lite stykke Norge». Det viser også hvor viktig det er at media er på banen i denne sammenhengen. Mange norske bedrifter er investorer som fører til mer anstendighet og mindre fattigdom, men en kan ikke se bort fra at det finnes bedrifter som tjener penger på å bidra til brudd på menneskerettigheter, og på at fattige arbeidere uten lovbeskyttelse ofrer liv og helse for at bedriften skal kunne ta ut kortsiktig profitt eller tjene penger på naturødeleggelser. Kanskje sitter vertslandet eller lokalsamfunnet igjen med de sosiale og miljømessige kostnadene. Vi har, som saksordføreren sa, en del grelle eksempler på at det skjer. Det er derfor denne meldinga er nødvendig, og det er derfor den må følges videre opp med offensive tiltak i det videre arbeidet. Et sterkt sivilsamfunn inkludert en sterk fagbevegelse med kunnskap og vilje til å reise debattene er en forutsetning for videreutvikling. Det gjelder her i Norge, og det gjelder ikke minst i utviklingsland. Derfor er det viktig å bruke utviklingsmidler for å styrke sivilsamfunnet og å støtte tøffe og modige organisasjoner og fagbevegelse i land der dette er kontroversielt. Og så er det viktig at vi følger opp ILOs arbeid og ILOs kjernekonvensjoner. Jeg vil da gi ros til Utenriksdepartementet og til utenriksministeren, som arrangerte seminaret om et anstendig arbeidsliv før jul. Jeg er sikker på at det gjøres mye godt arbeid i mange bedrifter. Jeg har lyst til å nevne spesielt én bedrift, Storebrand, som gjennom mange år har vært offensiv og samfunnsbevisst og dermed et eksempel som andre bedrifter kan strekke seg etter. Og så vil jeg vise til at NHO i flere år har vært tydelig på at det trengs etiske retningslinjer for dette arbeidet. Et sterkere næringsliv og mer handel er en forutsetning for at land skal kunne komme seg ut av fattigdommen og få til en utvikling som tjener befolkninga i landet. Og så er det som saksordføreren sa: Dette er tonen i denne meldinga. Men det er ikke en tilstrekkelig forutsetning. Investerings- og handelsregimer må ikke ta fra fattige land det politiske handlingsrommet som Norge hadde da vi tok steget fra å være et fattig land til å bli et av verdens rikeste land. Dette innebærer retten til å beskytte eget næringsliv og råderett over egne ressurser. Derfor er det bra at Norge bidrar med utviklingsmidler for å reforhandle kontrakter med multinasjonale selskap, som f.eks. driver med kopperutvinning i Zambia, og at Norge deltar i EIT, som jobber for større åpenhet rundt utvinningsindustrien. Derfor er vi i SV glad for at det nå tas en ny runde når det gjelder handelsavtalen med Colombia, et land med grove brudd på faglige rettigheter. Bedrifters samfunnsansvar handler om både frivillige tiltak og løsninger som gir næringslivet fleksibilitet og oppmuntrer til kreativitet og utnyttelse av egne ressurser, bidrar til kompetanseheving, positiv konkurranse og legger grunnen for en god dialog mellom næringsliv, myndigheter og sivilsamfunn. Men på sikt handler det også om bindende lover og regler som er nødvendig for å sikre at arbeidet tas på alvor i alle bedrifter, at det er samfunnshensyn som legger premissene i arbeidet med samfunnsansvar, og at brudd på retningslinjer må få noen konsekvenser. Regjeringa arbeider for et internasjonalt bindende regelverk for samfunnsansvar, og det er veldig bra. Samtidig mener vi i SV at vi også nasjonalt må ta et større ansvar. Regjeringa skal legge fram et forslag om opplysningsplikt når det gjelder etiske retningslinjer og samfunnsansvar. Det er bra. Da er vi opptatt av at det betyr en faktisk rapportering av bedriftenes holdning og konkrete arbeid, og at fagbevegelsen og ansatte inkluderes i dette arbeidet. Jeg synes saksordføreren orienterte om akkurat dette på en veldig bra måte. Jeg støtter det hun sa. At OECDs kontaktpunkt får en ny modell og blir styrket, er også bra. Videre: At meldinga er tydelig på at bedrifter med statlig eierskap skal være ledende når det gjelder å ta samfunnsansvar, hvilket innebærer aktiv eierskapsutøvelse, er også bra. Det vil ha noen konsekvenser for Norge som våpenprodusent og -eksportør, som Kirkens Nødhjelp peker på i sitt høringssvar til komiteen. Vi er også fornøyd med at offentlig sektor skal gå foran ved å etterspørre varer som er tilvirket etter høge og miljømessige standarder. Norges arbeid for å bekjempe skatteparadiser og ulovlige kapitalstrømmer er noe å være stolt over – det var jo også et tema i utenriksministerens redegjørelse i dag. Og, som han sa da, er det andre land som har sluttet seg til dette, bl.a. G20-landene. Det er viktig at det fører til handling og ikke bare blir ord. Å betale skatt er kanskje det fremste uttrykket for at bedrifter tar samfunnsansvar. Det er denne skatten som kan betale for skoler, helsevesen og styrke statens rolle i mange utviklingsland. Inntekten til staten og åpenheten rundt det er en forutsetning for utvikling. Dette blir jo et tema når vi skal behandle utviklingsmeldinga også. Komiteen har bedt Regjeringa om å vurdere en ombudsordning. Mange organisasjoner har bedt om det, og Utviklingsutvalget har konkludert med at det bør innføres en ombudsordning. I SVs arbeidsprogram for de neste fire årene går vi inn for en ombudsordning. Et ombud bør ha en overvåkingsfunksjon og bidra til informasjon og rådgiving. Overvåkingsfunksjonen bør innebære å vurdere påstander om medvirkning til menneskerettighetsbrudd, alvorlige miljøødeleggelser eller andre brudd på etiske retningslinjer, men også å bidra til renvasking dersom det viser seg at anklagene er uberettiget. Ombudet bør ha en rett til en intern selskapsinformasjon, en innsynshjemmel, lik andre offentlige ombud. Og sist, men ikke minst, bør det være en rådgivningstjeneste for selskaper som er i, eller ønsker å etablere seg i, utlandet. Det vil være nyttig for små og mellomstore bedrifter. Jeg vil helt og fullt slutte meg til saksordføreren når hun sier at denne meldinga er et første og viktig skritt for å tydeliggjøre næringslivets samfunnsansvar internasjonalt.