For Fremskrittspartiet er likestilling en naturlig ting. Fremskrittspartiet anser alle mennesker for å være likeverdige. Forholdet mellom kjønn, grupperinger og enkeltmennesker bør og skal derfor i arbeidsliv, fritid, privatliv osv. tilpasse seg naturlig uten innblanding fra det offentlige. Fremskrittspartiet vil understreke at bl. a. konkurranse gjør bedriftene mer interessert i å sikre seg så dyktige medarbeidere som mulig uten hensyn til om de er menn eller kvinner. At det har vært behov for likestillingsarbeid i vår tid, er riktig, men at vi i Norge trenger et sterkt lovverk for å ivareta dette, er etter mitt syn ikke riktig. Likestillingsarbeidet, som bl. a. førte til at alle fikk stemmerett, er snart 90 år gammelt. Alle har i dag like muligheter til skoleplass, arbeid etc. Er det da noe som mangler? Hvis så forefinnes, kan dette løses ved å lage nye lover og regler. Likestilling er etter Fremskrittspartiets syn ikke at alle skal tvinges ut i arbeid, men at alle skal ha en reell valgmulighet. At alle kvinner skal jobbe ute, f. eks. fra kl. 8 til kl. 16, ha barn i barnehage og tenke og handle som menn, er ikke likestilling etter Fremskrittspartiets syn. Likestilling må bety likeverd og at man respekterer hverandre og hverandres særtrekk, og at kvinner og menn gjerne i fellesskap løser de problemer deres tilværelse bygger på. Et av de viktigste elementene i Fremskrittspartiets velferdssamfunn er familien. De sosialistiske partiene har i sterk grad bidratt til den oppløsningen av familiemønsteret vi ser i dag, og til den offentlige overtakelse av oppgaver som naturlig tilhører familien, oppgaver som det offentlige ikke klarer å løse fullt ut. En av de viktigste årsakene til at det har gått galt, er nettopp den delvis feilslåtte likestillingspolitikken som har vært ført så altfor lenge. Det er nok årsaken til at så mange kvinner nå etter hvert forandrer sitt stemmemønster. Kjønnskvotering er et middel de fleste andre partier mener vil fremme likestillingen. Dette gjelder både på vanlige arbeidsplasser, i skoleverket, innenfor politikken etc. Her er Fremskrittspartiet helt uenig. Vi ønsker å fjerne alt som minner om kjønnskvotering, og alt lovverk som forsvarer dette. Fremskrittspartiet vil ha et lovverk som er 100 pst. kjønnsnøytralt. Det er dette som er likestilling, at begge kjønn er likeverdige uten hjelp av kunstige lover som bedrevitere har funnet ut vil passe inn i deres samfunnsmønster. For ca. to år siden ville Anne Lise Ryel, som den gang var likestillingsombud, at kvinnelige søkere til studieplasser ved NTNU i Trondheim skulle slippes inn på datastudiet dersom de hadde 90 pst. av menns poengsum. Dette var etter Fremskrittspartiets syn en sterk nedvurdering av kvinner. Å godta dårligere karakterer hos kvinner enn hos menn, og andre tilsvarende eksempler, skaper stor grad av likestilling ved at det ene kjønn på forskjellige premisser blir satt til side til fordel for det andre. Det man derved gjør, er å underminere et fornuftig likestillings- og kvinnesyn. Fremskrittspartiet er trolig det eneste partiet i Norge som, som tidligere nevnt, ikke diskriminerer. Det må være svært alvorlig når man lar noen gå foran andre bare fordi man er av et annet kjønn. Fremskrittspartiet vil dessuten innføre ektefelledelt beskatning, slik at hjemmeværende ektefellers innsats likestilles skatte- og trygdemessig med utearbeidendes innsats. Dette er et veldig viktig poeng, som vil ha stor betydning når man bl. a. blir pensjonist, og blir avhengig av det offentlige i større grad. Med Fremskrittspartiets forslag vil ektefellene få en tilnærmet lik pensjon, uavhengig av hvordan de har fordelt arbeidsområder og inntekter. I dag ser vi at mange, og dette rammer spesielt eldre kvinner som har arbeidet hjemme uten fast inntekt, nå sitter igjen med bare minstepensjon, mens menn og noen få kvinner med en fortid som utearbeidende, har en bedre økonomisk tilværelse. Dette vil Fremskrittspartiets forslag forandre på. Det er også de – og gjerne blant kvinner – som hevder at likestillingen har skapt større forskjeller blant kjønnene. Mange kvinner ønsker i dag å ta utdannelse og bestemme sin yrkeskarriere før de stifter familie. Dette gir selvtillit og frihet samt økonomisk uavhengighet på en helt annen måte enn tidligere. Men vi vil at dette skal foregå på like vilkår, uten særfordeler. Kjønnskvotering i det politiske liv, i styrer og råd, i næringslivet m.m. er en sak som barne- og familiestatsråden understreket i sin redegjørelse. Fremskrittspartiet ønsker, som sagt, ikke dette. Skal man bekle slike verv, må det styres av egen fri vilje og være på grunnlag av kvalifikasjoner og annet som gjør at man kan fylle den jobben man skal gjøre, på en forsvarlig måte. Det må og skal ikke være avhengig av om man er mann eller kvinne.