Jeg er enig med representanten Solvik-Olsen i at dette er en gledens dag. Nå skulle en jo tro at Fremskrittspartiet var mer bekymret for SVs propagandamateriell når det gjelder debatten om gass. Men denne saken bør også minne Fremskrittspartiet om at innenlands bruk av gass kanskje ikke er en så sentral del av framtidens verdiskaping og industriutvikling i Norge som Fremskrittspartiet innimellom skal ha det til. Som et par allerede har vært inne på, så strekker denne saken seg flere år tilbake. Den har vært gjenstand for veldig mye debatt, både i offentligheten og her i salen, både i forrige og i inneværende periode. Det har vært veldig bra, for ikke bare har det fått opp kunnskapsnivået og bevisstheten rundt grønne sertifikater i seg selv, men det har ført til en langvarig og ganske konsistent debatt om ulike støtteordninger for energiproduksjon, og også energisparing, de siste årene. Dette skal jeg komme tilbake til. Det er helt avgjørende med ny fornybar energi for å nå de klimamålene som både vi, og andre land, har satt. Norge er jo et særtilfelle. Allerede nå består nesten all vår kraftforsyning av ren fornybar energi. Det betyr ikke at vi av den grunn skal lene oss tilbake. Vi har mange områder som trenger økt tilgang på kraft i framtiden, og jeg tror ikke vi skal føle oss for beroliget av at Norge etter alt å dømme blir et overskuddsområde for kraft, for vi skal også gjennom store endringer. Som sagt har Norge en lang og stolt historie som fornybarnasjon på elsiden, og med et felles grønt sertifikatmarked med Sverige legges det til rette for et nytt kapittel i denne fortellingen. Det er viktig. Nesten ingen land i Europa er i rute når det gjelder å nå de målene de har satt seg for å hindre en ukontrollert global oppvarming. Riktignok er det sånn at overgang fra kull til gass i elforsyningen i mange land gir kraftig redusert utslipp, men det er ikke på langt nær nok for å komme i mål med det vi må få til. Med markedet for grønne sertifikater plasserer Norge seg i front, både på politisk plan – i forhold til hvordan vi innretter ordninger for å få gjennomført økt fornybar utbygging – og også ved å kunne bidra og hjelpe andre land til en bedre elmiks. Her er overføringskapasitet viktig, som representanten Meling var inne på. Det ligger an til at vi blir et stort overskuddsområde for kraft. Jeg frykter ikke at vi skal mangle ting å bruke vår nye fornybare energi på. Det er fordi samfunnet vårt om få år sannsynligvis vil se ganske annerledes ut. Vi ønsker en fortsatt industriutvikling på fastlandet i Norge. Jeg har i hvert fall et mål om at mesteparten av vår bilpark etter hvert skal bli elektrisk. Det er utrolig viktig, og det er ikke så urealistisk som enkelte skal ha det til. Tvert imot er det klokt å gjøre det. Og med smarte nett og biler med god batterikapasitet får vi også etter hvert et nett med en langt større dynamikk internt. Ikke minst trenger vi kraft til å gjennomføre store klimaprosjekter også, bl.a. elektrifisering av sokkelen, som er et veldig sentralt virkemiddel i Klimakur, som vi skal komme tilbake til i høst, og som jeg regner med at det også blir litt debatt om senere i dag i forbindelse med andre saker. Personlig gleder jeg meg jo også til å holde av en del av Norges framtidige kraftproduksjon til gjennomføring av bygging av lyntog mellom de store byene i landet. Dette forutsetter, som flere har vært inne på, gode rammebetingelser. Da er det jo verdt å minne om at den rød-grønne regjeringen siden den tok over i 2005, sammenhengende har lagt til rette for dette ved å styrke saksbehandlingskapasiteten i NVE, og en stortingsmelding om nettpolitikken er varslet av olje- og energiministeren, og er på vei. Det er veldig gledelig. Så til slutt må jeg bare innom det jeg alltid snakker om når jeg har muligheten til det, og det er også andre sertifikatsystemer. Det er all grunn til å tro at grønne sertifikater blir en suksess. Det bør også reise debatten om teknologinøytrale støtteordninger for energisparing, som jeg vet at det er oppslutning om, helt fra Fremskrittspartiet og til SV. Det er fordi vi også må sikre når vi bygger ut mye ny fornybar kraft, at den kraften brukes så smart og så intelligent som mulig, slik at den kommer best mulig til nytte, og at tapet er så lite som mulig. Så jeg gleder meg i debatten framover om Enovas framtidige rolle også til at teknologinøytrale og teknologidrevne støtteordninger for energisparing også blir en del av den debatten, slik Stortinget har varslet tidligere.