Regjeringens totale mangel på satsing på såkalt tertiærutdanning er direkte skremmende hvis vi ser det i lys av behovet nasjonen Norge vil ha for kunnskap i årene framover. Universiteter og høyskoler har blitt stemoderlig behandlet. Først ble de påført et hvileskjær, som nå nesten etterfølges av to nye hvileskjær. På toppen av det står nå også fagskolene overfor å bli påført et direkte feilskjær. Som saksordfører for fagskoleutdanning har jeg et sterkt behov for å kommentere dette. Berg-utvalget skisserte i 2000 problemene for de yrkesrettede utdanningene, som da falt mellom to stoler. Fagskoleloven ble en realitet. Et enstemmig storting gikk etter hvert inn for en statlig finansiering av de tekniske og maritime fagskolene, mens driftsansvaret fortsatt lå hos fylkeskommunene. På den måten ble fagskolene behandlet mer likeverdig med høyskoler og universiteter, som også bygger på videregående utdanning. Siden 2004 har så et enstemmig storting bedt om å få på plass en finansiering av de øvrige godkjente fagskoletilbudene, men Regjeringen har ikke levert. Som en følge av Regjeringens angrep på friskolene, valgte noen 6A-skoler å bli godkjent som fagskoler. Det er i dag over 1 100 godkjente fagskoleutdanninger, flesteparten er drevet av private. Fagskolene gir et tilbud om utdanninger som fører til en kompetanse som er viktig for samfunnet, og som etterspørres av arbeidslivet. Det gjelder f.eks. fagskoleutdanning innenfor helse- og sosialfag, mesterutdanning og IKT. Ut fra en likhets- og rettferdighetstanke er det ikke noen saklig begrunnelse for at disse fagskoletilbudene ikke skal ha samme offentlige finansiering som de tekniske og maritime fagskolene. Dette understrekes også av Karlsen-utvalget, som nylig la fram en utredning, Fagopplæring for framtida. Riktignok har Regjeringen lagt opp til en ad hocløsning i helse- og sosialfag, som gjør at kommunene kan kjøpe fagskoleutdanning, noe som i beste fall kun dekker 25 pst. av behovet. Karlsen-utvalgets utredning er nå på høring, og jeg finner det oppsiktsvekkende at regjeringspartiene, med Kristelig Folkeparti og Venstre på slep, så fundamentalt endrer fagskolenes forutsetninger mens denne saken er på høring. Både de privat drevne og de fylkeskommunalt drevne fagskolene er mot at finansieringsansvaret skal føres tilbake til fylkeskommunen. Det er kun disse politiske partiene som synes at dette er et fornuftig grep. Bakgrunnen er selvsagt at de ønsker å opprettholde tre forvaltningsnivåer i Norge. Jeg har mistanke om at det viktigste er å sikre taburetten til alle fylkespolitikerne fra disse partiene. Mange er frikjøpt i fulle stillinger, og derfor må jo noen skaffe dem litt å sysle med. Det kan jo også være hjelp til selvhjelp for en del stortingspolitikere, for da blir det mindre kamp om plassene til Stortinget. Det er i hvert fall ikke utdanningspolitikk og likeverdig behandling av tærtierutdanningene som står i fokus. Viktigheten av regionalutvikling brukes som et argument for overføringen av ansvaret. Det er regionens behov for kompetanse som skal styre utviklingen av fagskolene, heter det. Med respekt å melde, dette blir for snevert. Vi har et nasjonalt og et internasjonalt arbeidsmarked. Er det den enkelte fylkeskommune som skal vurdere kompetansebehovet i arbeidslivet? Er det virkelig noen som tror at vi med 19 fylkeskommuner som selvstendige forvaltningsnivå vil få opprettet fagskoletilbud med faglig spesialisering i de fag som ikke kan finne sin plass innenfor videregående opplæring? Er det noen som tror at den enkelte fylkeskommune ser seg økonomisk i stand til å opprette eller finansiere et tilbud om spesialisering til alle som har avlagt fag- eller svennebrev? Jeg kjenner til hvordan politikere i fylkeskommunene så på fagskolen før staten tok over finansieringen. Fagskole er ikke rettighetsbasert eller obligatorisk utdanning. Det er ikke lovpålagt oppgave å drive fagskole, så fagskolene blir en salderingspost. Kutt og nedleggelse av fagskoletilbud var resultatet. Det flertallet nå går inn for, er å føre oss tilbake til den situasjonen igjen. Samtidig ser vi at ingeniørutdanningen dokumenterer en gjennomføringsprosent på 44 pst. Mange av dem som faller fra, vil kunne være aktuelle for fagskolen. Er det noen som tror at fylkeskommunen kan se det samfunnsøkonomiske aspektet her? Er det virkelig noen som tror at fylkeskommunen kan sikre fagarbeidere smidige overganger til høyere utdanning uten at de skal måtte gå unødvendige omveier eller havne i blindveier? Hva med betydningen av internasjonaliseringsarbeidet i fagopplæring og fagskoler? Vi venter på en internasjonaliseringsmelding om høyere utdanning, men hva med det aspektet i forhold til fagopplæring? Er det noen som tror at de 19 fylkeskommunene skal drive med internasjonalisering hver for seg? Dette er en sorgens dag for fagskolene, og redningen får være at Fremskrittspartiet og Høyre må få flertall i 2009, slik at vi kan få reversert hele forslaget.