mteb/NorwegianParliamentClassification huggingface dataset:
Den gangen avlønningen av stortingsrepresentantene ble endret i 1996, var SV med på å putte de andre godtgjørelsene som kom i tillegg til lønn, inn i det vanlige lønnsgrunnlaget, dvs. den hovedoperasjonen som gjorde at grunnlaget for beregningen av pensjonene for stortingsrepresentanter ble som det ble. Den gangen så hele Stortinget at man hadde fått en økning i stortingspensjonen som kunne være urimelig. Det står i merknadene fra Presidentskapet at stortingspensjonen øker betydelig, og at det er nødvendig å se nærmere på dette. Det er altså ikke bare SV som har sett at dette var en urimelig økning av pensjonen som følge av en opprydningsjobb i forhold til stortingslønnen. Hvis representanten Halvorsen hadde ønsket å være råpopulist i denne saken, kunne jeg ha plaget Stortinget og Presidentskapet mange ganger med forslag om å endre dette. Jeg har stille og rolig tatt det opp med Presidentskapet av én grunn, og det er at SV mener det skal være rimelige og anstendige lønns- og pensjonsforhold for stortingsrepresentanter. Vi er tillitsvalgte, vi gjør en jobb på vegne av folk. Det betyr at de ordningene vi har, skal tåle dagens lys. Vi oppfatter pensjonsordningen som urimelig god på de to områdene vi har nevnt, og det ville ha vært i Stortingets felles interesse å gjøre noe med det. Det er over halvannet år siden dette ble tatt opp med Presidentskapet sist. Det er også over halvannet år siden man sa at man skulle begynne å undersøke hva som var rimelige nivåer i samfunnet for øvrig. Jeg synes vi har vært ekstremt tålmodige. Fremskrittspartiets rolle i denne saken synes jeg er helt patetisk – absolutt og fullkomment patetisk! Jeg synes det er meget pinlig at ikke Fremskrittspartiet har vært med på dette – de som alltid ellers bare er ute etter å stille stortingsrepresentantene i et så dårlig lys som mulig og fyre opp under politikerforakt så godt det lar seg gjøre. Hvorfor i all verden har ikke Fremskrittspartiet gått i bresjen for å rydde opp i denne saken? Tvert imot gjemmer de seg nå bak et stortingsflertall som ikke iler med å få ryddet opp i dette. Vi har i fire år vært tålmodige med en ordning som har vært urimelig. Det er rimelig at Stortinget strammes opp, slik at det gjøres noe med denne saken. Carl I. Hagen kan bare skamme seg. Vi er nødt til å gjøre det, for dette dreier seg om den felles tilliten folk har til at politikere gjør en redelig jobb. Det er vel og bra om Brørby-utvalget nå etter at saken er tatt opp igjen, kan få et tilleggsmandat til å se på dette, men jeg synes – og SV synes – at vi burde få klar beskjed om i hvilken retning dette bør gå. Derfor er vi ikke fornøyd med at man sier at Presidentskapet skal gi et tilleggsmandat. Det burde rett og slett være slik at Stortinget nå gav en klar beskjed om at dette skal det ryddes opp i.
Takk for svaret. Jeg tenkte ikke bare på revidert nasjonalbudsjett, jeg ser litt lenger framover. Dette vil gi en inntektsøkning for staten på ca. 3-4 milliarder kr, kanskje 5 milliarder kr hvis en følger opp LOs opplegg med 15 pst. skatt på aksjeutbytte. Så hvis vi ser dette i et litt lengre perspektiv, hvis vi ser fram til budsjettet for 2001 og kanskje også enda lenger, er statsråden innstilt på å gå inn og se på om man skal skattlegge aksjeutbytte for å få til en fordeling og også skape inntekter for det offentlige slik at vi kan gjennomføre viktige offentlige satsingsområder som utdanning og helse?
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er i grunnen litt overrasket. Den faglige vurderingen i den norske offentlige utredningen var entydig og enstemmig på at Larvik var det beste faglige valget. Men i stortingsmeldingen anbefalte departementet Sandefjord. Årsaken til det var følgende: «Hvis den sammenslåtte domstolen lokaliseres i Sandefjord, vil det være mulig å gjennomføre sammenslåingen med en utvidelse av de eksisterende lokalene. Hvis domstolen lokaliseres i Larvik vil det måtte anskaffes nye lokaler. Departementet har derfor» – altså på denne bakgrunn – «valgt å foreslå Sandefjord som sete for en sammenslått domstol.» Nå er dette gamle saker, og det har skjedd mye. En av de tingene som har skjedd, er at den økonomiske fordelen Sandefjord hadde, er borte. Larvik og Sandefjord er nå likestilt økonomisk, mens faglig var Larvik å foretrekke for syv år siden – og det kan hende at Larvik fortsatt er det. Utgangspunktet er at Stortingets beslutning, når slike premisser endres, bør kunne reformeres. Det er også slik at Domstolsadministrasjonen i Østfold og Telemark tillater en slik endring og har tatt initiativ til en slik endring. Hvorfor vil ikke statsråden være med på det i denne sammenheng?
Enigheten om forsvars- og sikkerhetspolitikk, som statsråden nevnte, er stor i dette hus, og det er vi enige om. Selv SV har jo nå etter hvert myknet på det området. Så har jeg i mitt tidligere liv drevet masse med salg og markedsføring, og da vet jeg at gjentakelser virker til slutt – da går det til slutt inn hos kunden, bare man gjentar det nok. Derfor gjentar jeg det som gjelder Marinen, fordi jeg aldri får et utdypende, godt nok svar av statsråden når det gjelder spesielt MTB-ene, som hun nevnte at jeg nevnte nesten til kjedsommelighet. Men jeg gjør det likevel. Da spør jeg: Hva var Regjeringens motiv for å hugge opp de operative MTB-ene, all den tid vi ikke hadde annen kapasitet og de skulle seile fram til 2015? Når forventer statsråden at de nye MTB-ene er operative, og hvordan skal vi få trent disse mannskapene som nå ikke har noe å trene på?
SV har markert seg på venstresiden i norsk politikk. Nå samarbeider vi i en regjering med to andre partier som ligger til høyre for oss. Når det er sagt, vil jeg si at jeg stiller meg fullt og helt bak det som står i eierskapsmeldingen som er lagt fram, og i innstillingen som er lagt fram fra regjeringspartienes representanter. Statlig eierskap gir god politisk styring. Det har vi mange eksempler på. Vi har ikke vanskeligheter med å se for oss hvordan verden ville sett ut hvis f.eks. Fremskrittspartiet skulle fått gjennomslag for sine drømmer om å selge oljereservene på norsk sokkel. Det er ingen stor snuoperasjon som har skjedd i SV. Vi jobber godt sammen med de to andre partiene og har kommet fram til gode kompromisser, som vi er veldig fornøyd med.
Forliket med Arbeidarpartiet innebar kutt så vel i Miljøverndepartementets budsjett som i Olje- og energidepartementets budsjett, bl.a. gjennom ytterlegare kutt i Kartverket. Meiner representanten Onarheim at miljø- og energibiten er blitt betre no etter forliket med Arbeiderpartiet? Eller er det blitt verre? Spørsmål nr. 2 går på nordområda, sjølvsagt. No meiner altså Willoch, Berntsen og alle ungdomsorganisasjonane minus Framstegspartiets Ungdom at ein må bruka meir tid før ein gjer noko i nordområda. Eg har tidlegare vore inne på at det å stimulera til auka utvinningsgrad, som også Onarheim nemnde i innlegget sitt, er ein fornuftig strategi, som også mange firma er interesserte i at ein skal fokusera meir på. Men då blir spørsmålet: Korfor støttar ikkje regjeringspartia forslaget frå SV om nettopp dette?
Jeg takker statsråden for svaret. Jeg er helt enig i at der hvor situasjonen fører til økt og uhensiktsmessig ressursbruk, vil en samordning være uegnet. Jeg ble oppmerksom på problemstillingen under et besøk på Dombås, der man altså opplevde at et helikopter fra redningstjenesten ble fløyet inn, mellomlandet og tanket opp ved siden av det helikopteret som står på Dombås, for så å fly inn i et område i umiddelbar nærhet av Dombås og gjøre et søk, samtidig som det helikopteret som var stasjonert på Dombås, ikke var i bruk til andre formål. Man får da en helt uhensiktsmessig ressursbruk nettopp ved at man ikke bruker det helikopteret som er plassert nærmest. Utstyrsmessig beskrev de det også slik at dette ikke ville ha vært noe problem i det hele tatt. Søket kunne ha vært avbrutt, og helikopteret ville kunne ha vært brukt til ambulanseoppdrag uten forsinkelse. Det utvikler seg tydeligvis to parallelle kulturer der man ikke uten videre har den samordning og det samarbeid man burde hatt for å få til en bedre ressursbruk. Ser helseministeren den problemstillingen, og kan han tenke seg å gå nærmere inn i den og vurdere en bedre samordning?
Jeg tror ikke det er behov for at jeg går gjennom hele historien bak disse spørsmålene. Det har saksordføreren og andre vært inne på. Men vi er i den situasjon at det er lagt ulike prinsipper til grunn for samordning av ulike ytelser i offentlige ordninger og i private ordninger, og det er en forskjellsbehandling som vanskelig kan forklares. Den har sin historie - og det er ikke noen oppfinnelse fra denne regjeringen - som går tilbake til ulike regjeringer, og kan antakelig spores tilbake til at det er spørsmål som er behandlet i ulike lover på ulike tidspunkt og derfor ikke er sett i sammenheng. Vi jobber nå, som flere har vært inne på, med en proposisjon som skal legges fram for Stortinget av arbeids- og inkluderingsministeren, og jeg vil følge opp de spørsmålene som tas opp i dette representantforslaget, i den forbindelse. Jeg tror ikke at det er bærekraftig på sikt å ha en slik ulikebehandling av ordninger som har en historisk begrunnelse, og som jeg ikke finner noen god forklaring på ut fra dagens situasjon. Så med disse signalene til Stortinget kan jeg forsikre om at dette er en problemstilling som vi kommer til å følge opp og komme tilbake til Stortinget med.
Jeg tillater meg å stille følgende spørsmål til kunnskapsministeren: «Regjeringen har innført lovpålagt leksehjelp fra 1. til 4. klasse. Narvik kommune har fått tildelt 338 000 kr for fire måneder, men har per dags dato bare gitt halvparten av skoleelevene fra 1. til 4. trinn leksehjelp. Hva mener statsråden om det, og vil statsråden påse at kommunen bruker de øremerkede midler til leksehjelp?»
Berre eit kort spørsmål til slutt som går på kvotesystemet. Det skal etablerast eit kvotesystem, og i eit slikt system er det berre rike land som på ein måte kan kjøpa seg fri, etter mi meining. For Bangladesh er det lite aktuelt t.d. Kva synest utviklingsministeren det er nødvendig for Noreg og den norske regjeringa å gjera, slik at ein sikrar at det blir ei slags rettferd i det kvotesystemet som ein skal etablera, og som det er eit fleirtal for å etablera? Kva kan me gjera i forhold til eit utviklingsland som Bangladesh for å sikra at dei ikkje tapar i denne kampen?
Fremskrittspartiet erkjenner at det er ulikt syn i denne sal omkring bistandspolitikken, også til palestinerne. At stortingsflertallet umiddelbart skulle hoppe på Fremskrittspartiets holdning til bistand, har vi ikke tro på. Men på bakgrunn av den aktuelle situasjonen hadde vi håpet at vi kunne få støtte til å holde igjen, eller – som vi har formulert det – straks stoppe den bistanden som nå ytes. Vi ser at andre land også vurderer det. Tyskland holder igjen deler av sin støtte til palestinerne, så dette er ikke et ukjent tema blant giverlandene. Vi registrerer den generelle holdningen til bistand fra Regjeringen, fra stortingsflertallet, men vi mener situasjonen i dag krever at vi vurderer dette med litt andre øyne enn hva vi hittil har gjort.
Eg deler fullt ut analysen frå representanten Vallersnes: Norske interesser byggjer på fossile energikjelder. Vi er også med i den vestlege kulturkretsen, som byggjer på folkeretten. Spørsmålet er korleis vi kan bidra med desse analysane i f.eks. Midtausten. Akkurat no om dagen snakkar alle om Iran og 30-årsjubiléet for den iranske revolusjonen, men ingen snakkar om Mossadegh, som vi fjerna – når vi først snakkar om den vestlege kulturkretsen. Vi sende inn barnebarnet til Teddy Roosevelt med to koffertar fulle med tusendollarsetlar. Tre månader etter var den første og hittil siste reelt folkevalde presidenten i Iran fjerna. Så høyrer eg Framstegspartiet seie at Hamas kan bli betre. Det må jo tyde på at dei kan bli betre ved at ein snakkar med dei. Støttar Høgre opp om den «ha kontakt med Hamas»-linja som Regjeringa har ført?
Jeg takker statsråden nok en gang for et svar som var enda litt nærmere det jeg ønsket. Det er klart at når Forsvaret hugger opp gode vogner som i dette tilfellet, i noen tilfeller vogner som kunne ha kjørt 27 mil, som har jeg fått bekreftet, og hvor plasten fortsatt sitter på setene, er dette vogner som har mye bruksverdi igjen. Det er klart at når Forsvaret ikke ser muligheten for inntekter, og samtidig som de roper på penger, så gir dette feil signaler til store deler av Norges befolkning. Jeg håper Forsvaret fortsatt kan være like flinke som de har vært, med å selge ting som man ikke har behov for. Disse motorene, som er Volvo B18 og Volvo B20 sport, er det stor etterspørsel etter og vil gi en god pris. Det står mange bilopphuggingsfirmaer i kø for å skaffe seg disse. Man betaler et opphuggingsfirma et sted mellom 1 000-4 000 kr, har jeg hørt, la oss si 2 000 kr i snitt. Hvis man ganger dette med 2 000 vogner, får man en anseelig utgiftspost istedenfor å få inntekter.
Under debatten har flere sagt at det ikke er noe nytt i saken. Jo, det er noe nytt. Merkelig nok er det tydeligvis flere som ikke har fått med seg det. Det har nemlig vært et valg, et valg der flertallet av lokalbefolkningen sier klart fra om at de ikke vil ha noe av Tønsbergpakken – et prosjekt som ennå ikke er påbegynt. Det eneste som har skjedd, er naturligvis at bommene har kommet opp, men det er altså fremdeles fullt mulig å stanse dette prosjektet, for det er ikke tatt et spadetak foreløpig når det gjelder veiene. For øvrig mener jeg at hele problematikken er overdimensjonert. Det er ikke noe stort problem i Tønsberg. Det er ikke noe større problem i Tønsberg enn det er i andre byer av denne størrelsen. Vi har et lite rushtrafikkproblem, som alle byer har, en halvtime om morgenen og en halvtime om kvelden. Jeg bor i området og har vært bruker av denne veien i årevis ved at jeg har arbeidet på den andre siden av byen, har kjørt gjennom byen morgen og kveld – i årevis, som sagt. Jeg har for moro skyld tatt tiden jeg bruker, utenom direkte i rushtiden. Gjennom Tønsberg bruker man ganske nøyaktig 8 – åtte –minutter og her er vi i gang og skal bygge et veiprosjekt til milliarder av kroner, og som skal påføre befolkningen store – jeg vil påstå – lidelser, gjennom mange år. Kenneth Svendsen framla Fremskrittspartiets syn på saken på en utmerket måte, så jeg behøver ikke gjenta det. Men det er interessant at 80 pst. av befolkningen ikke vil ha denne veien, de vil ikke ha denne løsningen, for det er ikke det problemet som noen vil ha det til. Dette er godtgjort gjennom meningsmålinger, og det er helt klart og tydelig. Valgdeltakelsen gikk altså opp i Tønsberg-området med 20 pst. nettopp på grunn av dette prosjektet, og det er ganske bemerkelsesverdig. Bompartiene Høyre og Arbeiderpartiet led knusende nederlag. Jeg vil av beskjedenhet ikke nevne hva Fremskrittspartiet i disse kommunene fikk, men det var gedigne resultater. Men, merkelig nok, selv om befolkningen har en helt klar holdning til dette, så bryr altså ikke disse partiene seg om dette, og heller ikke statsråden. Snakk om respekt for lokaldemokrati og folkets mening! Nei, stopp hele prosjektet, lytt til befolkningen! Foreta en konsekvensutredning der man kanskje kan ta for seg bedre alternativer, og også kollektivtrafikken – den er nemlig glemt i stor grad i denne saken.
Sjølv om regjeringa og dei raud-grøne partia opnar lite grann opp for private aktørar, skin det likevel igjennom at ein ikkje likar private aktørar, og at ein ikkje likar konkurranse. For nokre år sidan uttalte den kinesiske leiaren Deng Xiaoping: Det spelar lita rolle om katten er svart eller kvit, berre han fangar mus. Framstegspartiet ønskjer ei statleg finansiering av grunnleggjande velferdstenester. Det skal ikkje vere opp til den enkelte å måtte betale det sjølv. Men om det er private eller offentlege som yter desse tenestene, er vi mindre opptekne av, så lenge tenestene er gode og dei som mottek tenestene, er fornøgde. Mitt spørsmål er: Kvifor er den raud-grøne regjeringa mindre pragmatisk når det gjeld dette med private aktørar og konkurranse, enn kinesiske leiarar i Kina er?
Som sagt er dette bredt omtalt i handlingsplanen. Regjeringen har dessuten varslet at den kommer med en stortingsmelding til våren om integreringspolitikken, der vi vil ha særlig oppmerksomhet rettet mot kvinner og likestilling. Når kvinner lever i ufrihet, enten de har minoritetsbakgrunn eller majoritetsbakgrunn, har samfunnet et ansvar for å gripe inn og hjelpe i de kvinnenes frigjøringskamp. Men jeg tror at Fremskrittspartiet og regjeringen har noen strategiske uenigheter knyttet til hvordan det gjøres. Jeg har f.eks. ingen tro på at ved å forby bestemte klesplagg, ved å sende politiet for å jakte på disse kvinnene, så vil de bli mer fri. Jeg tror at det isteden vil gjøre at de blir midtpunkt i en dragkamp mellom storsamfunnet og konservative krefter, som vil gjøre at det blir enda flere av disse kvinnene som aldri får gå ute på gaten, aldri får gå på norskkurs, og som vi dermed aldri får muligheten til å nå med budskapet om at enhver kvinne i Norge er fri til å ta sine egne valg, kaste de plagg hun ikke vil gå med, jobbe hvis hun vil det – bestemme over sitt eget liv.
Justis- og beredskapsdepartementet fikk 5. februar i år oversendt et forslag fra Politidirektoratet om lovendring med det formål å styrke politiets håndtering av sikkerhets- og ordensmessige utfordringer ved arrangementer, særlig i forbindelse med fotballkamper. Det forslaget som nå er sendt departementet, er resultatet av en intern høringsprosess hvor politidistriktene og Kripos ble bedt om å vurdere behovet for å styrke hjemmelsgrunnlaget for politiets arbeid med tribunevold og voldelige fotballsupportere. Politidirektoratet anbefaler at politiet gis et bedre hjemmelsgrunnlag for å ilegge mer omfattende oppholdsforbud enn det politiloven og straffeprosessloven gir adgang til i dag. Konkret foreslås det en utvidelse av straffeprosessloven § 222 b for å styrke politiets hjemmelsgrunnlag. Forslaget til lovendring skal nå behandles i departementet. Det er akkurat mottatt. Vi har en meget handlekraftig regjering og et handlekraftig justis- og beredskapsdepartement, men vi har ikke ferdigstilt det arbeidet i perioden fra 5. februar. Samtidig vil jeg sammen med kulturministeren snarlig gjennomføre et møte med Norges Fotballforbund. Det er viktig for oss å høre deres synspunkter på forslaget til lovendring som har kommet, og diskutere andre aktuelle tiltak for å styrke arbeidet mot tilskuerbråk og voldelige supportere i forkant av en ny sesong. Det er viktig med en nær dialog. Vi har felles interesse av og ansvar for å sikre trygge rammer rundt fotballarrangementer. Jeg oppfatter at det i utgangspunktet allerede er et godt samarbeid mellom politiet og fotballmiljøene, både med Norges Fotballforbund og med klubbene. Jeg vil trekke frem at det er etablert et nasjonalt fotballinformasjonspunkt, NFIP, som Kripos har ansvar for. Kripos koordinerer det nasjonale etterretningsarbeidet, i samarbeid med politidistriktene, og kontakten med andre land og med Interpol. Videre gjennomføres det samordningsmøter og dialog med Norges Fotballforbund ved siden av dette. I tillegg til å se på nye virkemidler, som f.eks. spørsmålet om lovendring som representanten Bøhler tar opp i spørsmålet, må vi også se på de mulighetene vi allerede har. Det er viktig med nødvendig tilstedeværelse fra politiets side når slike utfordringer oppstår. Like viktig er det gode, forebyggende arbeidet med tidlig innsats. Det å kunne komme i forkant av at problemer utvikler seg, skal selvfølgelig alltid være idealet. I møter med Norges Fotballforbund ser jeg frem til å diskutere hvordan vi rent faktisk kan forberede oss bedre i forkant av årets sesong. Vi bør ha gode forutsetninger, siden vi er enige om målet, nemlig at idretten ikke skal være beskjemmet av vold og ordensforstyrrelser i og utenfor tribunen.
La meg først få lov til å få peke på det som også representanten Karin Andersen var inne på, det med å være trygg på hvor du kan henvende deg. Det tror jeg er viktig. Om man skal ha en egen varslingsenhet eller om man skal gjøre det på en annen måte, det har heller ikke jeg og regjeringen tatt stilling til. Kanskje den beste måten kan være at man bygger opp veiledningskompetansen på dette i Arbeidstilsynet, som allerede har veilednings- og informasjonsbiten på dette området. Men så må man prøve å passe på at man ikke lager strukturer som gjør det vanskeligere å utnytte kompetansen i de andre etatene, for her trenger vi et samarbeid på tvers for å lykkes i alvorlige saker – nettopp ved at det er flere instanser som er inne. Men det er ting vi ser på, og som vi gjerne vil ha en debatt med Stortinget om videre fremover: Hva er den mest effektive måten og den beste måten å organisere det på? Jeg føler at det som har kommet frem i debatten, ikke er fastlåste posisjoner, men at vi alle sammen har et ønske om å trygge hverdagen for dem som ønsker å varsle om kritikkverdige forhold – og at det skal bli tryggere og bedre. Så har jeg også lyst til bare å understreke det som representanten Rotevatn sa. Jeg synes det har vært interessant å ha fått lov å delta i debatten. Det kunne vært enda mer interessant hvis man hadde fått en større og bredere debatt enn det som vi har fått i dag. Men jeg registrerer at vi i hvert fall har fått gode innspill fra dem som har deltatt i debatten. Så kan jeg avslutte med å si at jeg har ikke noe problem med å gratulere dem som har vunnet Fritt Ords Pris – og herved er det gjort. Jeg tror det får være det siste ordet.
I denne saken har det vært snakket mye om pigger og ikke pigger. Representanten Rigmor Kofoed-Larsen tok opp helsedelen av problemet. Nå er det slik at det er flere leger som har hevdet at bruk av piggfrie vinterdekk gir mer allergi enn vanlige piggdekk på grunn av rågummiblandingen som er i disse dekkene. Dette er vel ikke helt utredet ennå, og jeg venter spent på resultatet. Disse helseskadene må også veies opp mot andre allergiskader fra piggdekkbruk. Det er heller ikke helt klargjort at bruk av piggfrie dekk gir færre trafikkuhell enn piggdekk, særlig når føret er glatt, våt is. Man må også betale en pris for støvplager på grunn av strøsand, og man flytter egentlig problemet fra vinteren til våren når denne sanden skal sopes opp, og det vanlige veistøvet har blitt malt ned til fint støv. Det er også gjort en beregning som viser at bare oppsopingen av dette veistøvet vinterstid og i forlengelsen av sesongen på vårparten for Oslos vedkommende vil bli på over 30 mill. kr. For dem som er opptatt av miljøet, finnes det i dag miljøvennlige ovner som man kan installere i huset sitt, men der hindres man av et regelverk som gjør at det skal veldig mye til for å kunne skifte ut en dårlig ovn med en bedre. Når det gjelder Høyres forslag, støttes dette av Fremskrittspartiet, selv om ikke vi er medforslagsstillere. Men vi er opptatt av at det ikke må oppfattes dit hen at kommunene står uten mulighet til å gå imot innføring av piggdekkavgift.
Dersom man finner ut at ting ikke går som de skal, er det viktig å komme inn så tidlig som mulig og rette opp eventuelle feil.
Det er jo alltid slik at når man er inne i verneprosesser, er det viktig at alt som har interesse for saken, kommer med i vurderingene. Jeg vil kommentere akkurat det som har med Trillemarka å gjøre. En av grunnene til at vi nå jobber litt intenst der, er jo det vi har fått på bordet knyttet til Artsdatabanken. Det viser seg at det er enda flere rødlistearter som er truet i Norge, og veldig mange av dem befinner seg i Trillemarka-området. Da er det viktig å sørge for at den dokumentasjonen kommer godt fram og er tydelig med i den vurderingen vi gjør. Slik er også prosessen i de vernesaker vi holder på med. Vi jobber med innholdet for å få alle interesser med i vurderingene.