Som flere har sagt før meg, er revidert budsjett ikke noen ny budsjettbehandling, og Fremskrittspartiet legger ikke opp til omkamp på budsjettet som ble vedtatt i desember. Jeg ser at flere andre partier legger opp til å fremme forslag som ble nedstemt i desember. Det er derfor flere av forslagene som fremmes i dag, som vi er enige i, men som vi velger å stemme imot, på bakgrunn av at dette er en revurdering av det vedtatte budsjettet. Arveavgiften er et sånt eksempel. Vi ser i dag tegn til en nedkjøling av norsk økonomi, og det er tegn til økt arbeidsledighet. Derfor gjør vi en del grep, som Solvik-Olsen har redegjort for. I revidert budsjett gjøres bl.a. enkelte forandringer når det gjelder bilavgifter. Dette er forandringer vi støtter, men det er nok et bevis på et umoderne og lite tilpasset avgiftssystem for personbiler. Det har nesten ikke vært en budsjettbehandling de senere år, hvor det ikke har vært gjort flikking på det nåværende bilavgiftsystemet. Det viser at komponentene i systemet er avleggs, og at det ikke fanger opp de tekniske forandringene som skjer. Derfor har Fremskrittspartiet fremmet et eget representantforslag som baserer seg på kun to ting, nemlig utslipp og stykkavgift. Dette systemet baserer seg på velutviklede parametere som CO2-utslipp, som er én av dagens parametere, og en lav stykkavgift. Det er et framtidsrettet avgiftssystem som ikke trenger forandringer etter hvert som det skjer modernisering av bilmotorene. En omlegging til et slikt avgiftssystem, med en lav stykkavgift og en CO2-sats, vil føre til en langt raskere utskifting av bilparken, noe som vil komme miljøet til gode, og dynamiske effekter vil føre til at inntektene til statskassen i stor grad vil opprettholdes. Jeg innledet med å si at vi ser tegn til økt arbeidsledighet. Ett av områdene hvor en ser tydelig tap av arbeidsplasser, bl.a. til Sverige, er grensehandelen. Varehandelen har over år vært økende. Nå er ikke konkurranse mellom bedrifter, verken i Norge eller mellom norske og utenlandske bedrifter, noe negativt – snarere tvert imot, men problemet oppstår når det ikke konkurreres på like vilkår. Mange bedrifter i grensenære strøk taper omsetning og arbeidsplasser på grunn av norsk politikk og norske særavgifter. Man kan dra rett over grensen og kjøpe norske kjøttvarer til en lavere pris enn i Norge, bl.a. på grunn av eksportsubsidier. Nordmenn kan reise til Sverige og kjøpe billig sjokolade og brus, billige kaker og billig sukker og «godis», som det heter på svensk. Det kan de gjøre på grunn av at det i Norge er sukkeravgift på disse produktene, og at det i Sverige ikke er det. Dette er et område hvor norske bedrifter taper i konkurransen med Sverige, ikke på grunn av at de er dårligere til å konkurrere, men fordi de pålegges sukkeravgift på sine varer. Det er med andre ord de norske rød-grønne som sørger for at de taper i konkurransen. Her er vi inne på et interessant tema: sukkeravgift, nok én av de mange forunderlige avgiftene i Norge. Men ikke nok med det, i Norge klarer de rød-grønne det kunststykke å ilegge Pepsi Max og Cola Zero, som begge er brus uten sukker, sukkeravgift. Og ikke nok med det, Dent og andre sukkerfrie pastiller er også ilagt sukkeravgift. Dette er logikk på høyt plan, og man må tydeligvis tilhøre et rød-grønt parti for å forstå det. Hele systemet er gjennomført byråkratisk og skaper store problemer for bedrifter som importerer, produserer og selger varer. Hvis man importerer en pose kjeks, og én av bitene er trukket med sjokolade, skal det betales sukkeravgift for alle kjeksene, selv om alle kjeksene har lavere sukkerinnhold enn grensen for sukkeravgift. Etter å ha studert reglene for og byråkratiet rundt sukkeravgiften tror jeg det kunne ha blitt en veldig god revy av det – dessverre er den ikke morsom for de mange som rammes av dette. Vi har ved mange anledninger tidligere debattert arveavgiften i denne salen, og jeg vil vise til at Fremskrittspartiet ved flere anledninger, sist ved behandlingen av statsbudsjettet for 2013, har foreslått den fjernet. Jeg er sikker på at det ikke er mange av dem som har arbeidet hardt for å sette av verdier til sine etterlatte, som hadde en søkkrik stat i tankene. Jeg har i hvert fall ikke staten i tankene når jeg tenker på de som skal arve meg, og jeg tror ikke at det er mange andre som har det heller. Fremskrittspartiet vil i framtiden også foreslå å fjerne denne avgiften. Norge har et utall av forskjellige avgifter på alt mellom himmel og jord. Felles for alle er at de er høye, og felles for de fleste er at de inneholder en sterk progresjon. Dessverre er det mange norske særavgifter som ikke finnes i andre land. Alle disse avgiftene er med på å sørge for at Norge ligger på topp når det gjelder kostnadsnivå. Det er med på å drive lønnskostnadene, som igjen gjør at vi stadig kommer i en vanskeligere konkurransesituasjon med utenlandske bedrifter, uansett om det gjelder grensehandel eller konkurranse med utenlandske bedrifter. En måte å redusere dette lønnspresset på, hadde vært å senke avgiftene som en del av lønnsforhandlingene. Det er det lagt fram forslag om her i salen, men dessverre kommer stortingsflertallet til å stemme det ned.