mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Black Widow (yhtye) Yhtyeen ensimmäinen Black Widow’n nimellä julkaistu albumi oli "Sacrifice", joka ilmestyi vuonna 1970. Albumi sisälsi blues- ja kansanmusiikkivaikutteista rockmusiikkia, jossa on yhtymäkohtia saman ajan progressiiviseen rockiin ja varhaiseen heavy metaliin. "Sacrificen" sanoitukset viittasivat mustaan magiaan, demonologiaan, okkultismiin ja saatananpalvontaan. Se ei vielä 1970-luvun alun rockissa ollut kovinkaan yleistä. Yhtyeen konserteissa nähtiin alastomuutta ja rituaalinäytelmiä. Ymmärrettävästi sensaatiolehdistö kiinnitti Black Widow’hon suurta huomiota. Yhtyeen single ”Come to the Sabbat” nousi Top 40 -hitiksi.
Human Sacrifice "Human Sacrificen" kerrotaan olleen joitain äärimmäisimpiä kristillisiä metallialbumeja, joita 1980-luvulla julkaistiin, ja siten siitä on tullut maineikas kristillisissä piireissä. Revolver-lehden kesäkuun 2006 numeron The Revolver Record Collection -osiossa vieraileva kirjoittaja Doug Van Pelt toimitti listan kymmenestä suositeltavasta kristillisestä metallialbumista, joiden joukossa oli "Human Sacrifice". Van Pelt perusteli, että "julkiessaan kuulostaa äänimaailmaltaan pelottavalta "Human Sacrifice" nosti kristillisen metallimusiikin uskottavuutta usean pykälän verran." Vuonna 2010 HM-lehti sijoitti Human Sacrificen sijalle kymmenen 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä rockalbumia -listallaan perusteenaan, että "ennen tai jälkeen tämän albumin piireissä ei ole kohdattu vastaavaa. Mahtavia riffejä soitettuna niskalle hengenvaarallisella nopeudella mutta ovat kuitenkin karmaisevan groovaavan raskaita riffejä sellaisenaan. Kappaleet kuten “White Throne” ja nimikappale ovat epäilemättä kristillisten metallipiirien kohokohtia. Albumilla on vain yksi vika (mahdollisesti pahin äänisuunnitteluhäiriö ikinä) – huono laulueditointi kohdassa 2:02 kappaleella 'Burn'.” Elokuussa 2010 lehden kylkiäisessä, Heaven's Metal -fanzinessa, "Human Sacrifice" sijoitettiin ensimmäiselle sijalle 100 kaikkien aikojen parasta kristillistä metallialbumia -listalla koska "se on vain mahtava. Se käänsi kristillisen metallimusiikin maailman korvalleen. Kuvittele Slayer Kristus-keskeisillä sanoituksilla. Yhtye oli niin tiukka, ja sen juuret olivat bluesissa mutta soitti 160 kilometrin tuntinopeudella. Laulaja on nykyisin avoimesti 'saatanallinen ateisti', joten yhtyeen hajoamisen jälkimaininkeihin liittyy paljon draamaa. Kappale White Throne tönäisee kuulijan istuimeltaan. Mahtavasti rakentuva kappale dramaattisella huipennuksella jokaisessa kertosäkeessä."
Saint Saint on yhdysvaltalainen kristillinen heavy metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1980 Salemissa, Oregonissa. Yhtye oli aktiivinen vuosina 1980–1989, julkaisten ensimmäisen albuminsa "Warriors of the Son" vuonna 1984. Huolimatta siitä, että heitä luonnehditaan kristilliseksi yhtyeeksi, Saint tunnetaan parhaiten sanoitustensa negatiivisuudesta. Tyypillisiä ryhmän sanoitusteemoja heidän varhaisella tuotannollaan ovat helvetti, pahuus ja apokalyptiset teemat kuten lopun ajat. 
Saintin musiikkityyli on perinteistä heavy metalia. Yhtye luokitellaan usein kristilliseksi metalliksi ja heitä verrataan laajasti Judas Priestiin lähinnä sen vuoksi, että laulaja Josh Kramerin ääni muistuttaa Rob Halfordin tyyliä. Yhtyeen menestyksekkäin albumi oli vuoden 1986 "Time's End". Tyylillisesti samankaltainen "Too Late for Living" julkaistiin vuonna 1988. Seuraavana vuonna yhtye hajosi.
Among the Living Among the Living on Anthraxin maaliskuussa 1987 ilmestynyt kolmas täyspitkä albumi. Menestyskappaleet "I Am the Law" ja "Indians" sisältävä albumi jatkoi "Spreading the Diseasella" avausesiintyjän aseman Metallican kiertueella ansainneen yhtyeen suosion nousua. Kappaleiden innoituksena ovat olleet muun muassa Stephen Kingin romaanit ja novellit, sekä sarjakuvasankari Judge Dredd. Vaikka osalla kappaleista on vakavampi sanoma, on albumi yleisesti ottaen sävyltään positiivinen ja yhtye toikin albumin myötä huumoria koko thrash metal -genreen. "Among the Living" on myynyt kultaa Yhdysvalloissa. Vuoden 2006 kiertueella yhtye esitti joinain iltoina "Among the Livingin" kokonaisuudessaan.
Living in a Box Living in a Box oli brittiläinen pop-yhtye, joka toimi vuosina 1985–1990. Yhtye tunnetaan erityisesti sen nimikkokappaleesta.
Living Colour Living Colour on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Human Sacrifice "Human Sacrificen" musiikki on raakaa thrash metalia. Roger Martinezin laulu on death metal -tyyppistä murinaa enemmän kuin thrash-huutoa. Eräs kristillinen nuorisolehti kirjoitti, että albumin tyyli "sai Stryperin kuulostamaan Sandi Pattilta." Vengeance Rising otti vaikutteita 1970-luvun hard rock ja heavy metal -yhtyeiltä. Muutamalla kappaleella on bluesrock-vaikutteita. Albumilla on muutama lyhyt kappale, nimittäin "Receive Him" (6 s.), "Salvation" (17 s.) ja "He is God" (53 s.) "Human Sacrificen" sanoitukset saivat huomiota väkivaltaisista aiheistaan kappaleilla kuten "Burn", ja tulta ja tulikiveä -teemoistaan, jotka "tekisivät jopa kaikkein konservatiivisimman teologin ylpeäksi" kappaleella "Fill This Place with Blood".
Living Things Living Things on yhdysvaltalaisen Linkin Park -yhtyeen viides studioalbumi, joka julkaistiin Suomessa 27. kesäkuuta 2012. Albumin ovat tuottaneet yhtyeen kahden aiemman studioalbumin, "Minutes to Midnightin" (2007) ja "A Thousand Sunsin" (2010), tapaan Linkin Park -yhtyeen jäsen Mike Shinoda ja Rick Rubin.
Living in the Past (kappale) Living in the Past on brittiläisen Jethro Tull -yhtyeen vuonna 1969 julkaistu kappale ja single. Se nousi Britanniassa listan sijalle 3 ja Yhdysvalloissa sijalle 11, tosin vasta vuonna 1973, jolloin single julkaistiin uudestaan "Living in the Past" -kokoelman yhteydessä. ”Living in the Past” on listasijoituksilla mitattuna Jethro Tullin suurin hitti sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
Living Loud (albumi) Living Loud on samannimisen englantilaisen heavy metal -yhtyeen 25. huhtikuuta 2004 julkaistu esikoisalbumi.
Santana (yhtye) Yhtye pääsi esiintymään Woodstock-festivaaleille vuoden 1969 kesällä, kun promoottori Bill Graham, joka uskoi vahvasti yhtyeeseen, lupasi logistista tukea festivaalien järjestäjille vain, mikäli Santana saa esiintyä. Yhtyeen Woodstockissa soittama esitys kappaleesta "Soul Sacrifice" videoitiin, mikä nosti yhtyeen nopeasti yleisön tietoisuuteen.
Creed Yhtyeen tunnetuimmat kappaleet ovat "Higher", "With Arms Wide Open", "My Sacrifice" ja "Overcome".
The Living End The Living End on australialainen rockyhtye, joka on peräisin Melbournesta. Yhtye perustettiin 1994 ja nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Chris Cheney, Scott Owen ja Andy Strachan. Yhtye nousi julkisuuteen 90-luvun lopulla tuplasinglen "Second Solution/Prisoner of Society" julkaisun jälkeen.
Dr. Living Dead! Dr.Living Dead on vuonna 2007 Tukholmassa perustettu Thrash/crossover-yhtye. Dr. Living Dead ottaa vaikutteita Varhaiselta Slayeriltä, Suicidal Tendenciesiltä sekä Anthraxilta.
Living Loving Maid (She’s Just a Woman) Living Loving Maid (She's Just a Woman) on englantilaisen rockyhtye Led Zeppelinin kappale. Kappale on julkaistu yhtyeen toisella albumilla "Led Zeppelin II" vuonna 1969. Se on myös julkaistu ”Whole Lotta Love” -singlen kääntöpuolella. Kappale kertoo bändäristä, joka ärsytti yhtyettä sen uran alkuaikoina.
Living for the City ”Living for the Citystä” on tehty useita erilaisia covereita, Ray Charlesin vuonna 1975 levyttämästä rock-yhtye Thunderin jäsenten tekemään versioon.
Living Things Linkin Parkin mukaan "Living Things" yhdistää asioita yhtyeen aiemmilta neljältä studioalbumilta tehden uudenlaisen äänen. He totesivat viimeinkin tuntevansa olevansa ”tutulla alueella” ja sen tuntuvan ”mukavalta (heidän) omalla ihollaan” vuosien kokeilun jälkeen, josta tuloksena kaksi edellistä albumia, "Minutes to Midnight" ja "A Thousand Suns". "Living Things" valittiin albumin nimeksi albumilla olevien useiden henkilökohtaisten aiheiden vuoksi.
The Living Infinite The Living Infinite on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtyeen Soilworkin järjestyksessään yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Nuclear Blast.Kokonaiskesto: 40:21Kokonaiskesto: 44:01
Sacrifice (Motörheadin albumi) Sacrifice on Motörheadin neljästoista studioalbumi. Albumi jatkaa raskaampaa linjaa edeltäjänsä tavoin ja se on toinen ja viimeinen lyhytaikaiseksi jääneestä yhtyeen kokoonpanosta: Lemmy Kilmister, Phil Campbell, Michael Burston eli "Würzel" ja Mikkey Dee. Würzel jätti yhtyeen albumin valmistuttua. Nauhoitusten alussa Würzel oli jo näyttänyt väsyneen Motörheadiin, sillä hän ei osallistunut aktiivisesti kappaleiden kirjoittamiseen, kuten muut yhtyeen jäsenet. Würzel soitti vain yhden täyden soolon kappaleessa "Dog Face Boy" johon Phil Campbellin mukaan meni kuusi tuntia ja viimeisen puolikkaan soolon kappaleessa "Out Of The Sun". Kappale "Sex And Death" kirjoitettiin studiossa kymmenessä minuutissa viimeisenä nauhoituspäivänä. "Make 'Em Blind" - kappale on täysin improvisoitu, kappaleessa näkee rumpali Mikkey Deen soittotaidot. Albumin nimiraita on jäänyt keikkasettien vakiokappaleeksi, sen aikana yhtyeen rumpali yleensä esittää rumpusoolon yhtyeen muiden jäsenten poistuessa sillä aikaa lavalta. Rumpusoolon loputtua jäsenet palaavat soittamaan kappaleen loppuun.
Albumin kansikuvaa tarkkaan katsottaessa hahmon suussa ja kielessä voidaan nähdä piirteitä miehen ja naisen sukupuolielimistä.
David Reece Vuoden 2014 lopussa Bonfiren laulaja Lessman, rumpali Uwe Köhler ja kitaristi Chris Limburg päättivät lopettaa yhtyeessä. Bonfiren tarina olisi saattanut päättyä samalla, ellei Ziller olisi päättänyt tuoda EZ Livingistä korvaavia muusikoita. Käytännössä EZ Living vaihtoi nimekseen Bonfire. Reece teki yhtyeen kanssa vielä kaksi levyä, Glörius (2015) ja Pearls (2016).
Living Colour Living Colour valittiin vuonna 1989 "parhaaksi tulokkaaksi" MTV Video Music Awards -gaalassa. VH1:n sadan parhaan hard rock -esittäjän listalla yhtye sijoittui 70. sijalle.
Living Colour Living Colour oli ehtinyt julkaista kolme studioalbumia ennen tilapäistä hajoamistaan tammikuussa 1995. Yhtye on sittemmin aloittanut toimintansa uudelleen ja julkaissut vuonna 2003 ensimmäisen studioalbuminsa vuosikymmeneen nimellä "Collideøscope".
Living Colour Living Colour perustettiin New Yorkissa vuonna 1983. Yhtye sai vuonna 1987 levytyssopimuksen Epic Recordsilta ja julkaisi vuonna 1988 debyyttialbuminsa nimellä "Vivid". Yhtyeen nimi yhdistetään usein Yhdysvalloissa 1980-luvun lopussa nousseeseen funk metal -liikkeeseen. Sen tunnetuimpia kappaleita ovat vuoden 1989 Grammy-voittaja "Cult of Personality" sekä parhaat listasijoitukset saanut "Type" (1990).
Living the Dream Living the Dream on Uriah Heep -yhtyeen 14. syyskuuta 2018 julkaistu 25. studioalbumi. Sen tuotti aiemmin muun muassa Stone Sourin, Anthraxin ja Steel Pantherin kanssa työskennellyt Jay Ruston. Uriah Heepin kitaristi Mick Boxin mukaan albumi sisältää rockia, rock-balladeja ja pari progressiivista kappaletta. "Living the Dreamin" ensimmäinen single ”Grazed by Heaven” ja sen musiikkivideo julkaistiin 5. kesäkuuta.
Sacrifice Sacrifice voi tarkoittaa:
Vengeance Rising Etelä-Kalifornian South Bayssa vuonna 1986 Doug Thieme, Roger Dale Martin, Glen Mancaruso, Mike Betts ja naislaulaja Sharon perustivat yhtyeen nimeltä Sacrifice. Yhtyeen oli tarkoitus esiintyä konsertissa Barren Crossin, Malacian ja Neon Crossin kanssa mutta muutti nimensä Vengeanceksi viikkoa ennen esitystä. Speed metal -yhtye Deliverancessa toiminut Glenn Rogers liittyi myöhemmin vuonna 1986 yhtyeeseen.
Demon Hunter Vuonna 2005 Demon Hunter palasi takaisin The Compoundiin, Seattleen, nauhoittamaan kolmannen pitkäsoiton, "The Triptychin". Sana "triptych" (triptyykki, kolmimaalaus) tarkoittaa "The Triptych" -levyn kolmea eri kansimaalausta, jotka tarkoittavat myös, että levy on Demon Hunterin kolmas. "The Triptych" antaa kunnianosoitukset arvostetuille edesmenneille yhtyeille, kuten Living Sacrificelle, Sepulturalle ja Panteralle. Levy sisältää myös Prongin kappaleen "Snap Your Fingers, Snap Your Neck" -cover-kappaleena. "The Triptych" -albumi myös varmisti Timothy Wattsin paikan rumpalina, jona ennen oli toiminut Jesse Sprinkle. Jesse Sprinkle oli liittynyt Dead Poeticiin. Myös soolokitaristin paikka oli vaihtunut Kris McCaddonilta Ethan Luckille (The O.C. Supertones [kitara], The Dingees [rummut]). "The Triptych" -levy menestyi myös paremmin kuin mikään muu aikaisempi levy. Se myi kaksi kertaa enemmän ensimmäisellä myyntiviikolla kuin "Summer of Darkness". "Undying" oli levyn ensimmäinen single, josta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Chris Sims. Hän on ohjannut myös As I Lay Dyingin, Lamb of Godin ja Zaon musiikkivideoita.
Curse III: Blood Sacrifice Curse III: Blood Sacrifice (myös nimillä "Panga" ja "Witchcraft") on vuonna 1991 julkaistu Sean Bartonin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Christopher Lee ja Jenilee Harrison. "Curse III: Blood Sacrifice" on elokuvien "Curse" (1987) ja "" (1989) jatko-osa.
Overnight Sensation Overnight Sensation on Motörheadin studioalbumi. Se on ensimmäinen albumi kokoonpanolla Lemmy Kilmister, Phil Campbell ja Mikkey Dee. Yhtyeen pitkäaikainen kitaristi Würzel (Michael Burston) jätti yhtyeen edellisen vuoden 1995 "Sacrifice"-albumin valmistuttua. Tämän jälkeen syntyi yhtyeen loppuun asti kasassa oleva kokoonpano, kun kitaristi Phil Campbell halusi soittaa yhtyeessä yksin kitaraa. Levy on myös ensimmäinen yhtyeen albumi sitten vuoden 1980 "Ace of Spades" LP:n, kun levyn kannessa on yhtyeen jäsenet kuvassa.
Milk Inc. Huhtikuussa 2000 yhtye pokkasi erityisen Donna-palkinnon kategoriassa "Best Holidaysong Of The Year". Myös yhtyeen uusi single ""Walk On Water"" julkaistiin. Toukokuussa 2000 Ann Vervoort ilmoitti jättävänsä yhtyeen, koska halusi perustaa levy-yhtiön nimeltään "Benimusa" Ibizalle miesystävänsä Pat Krimsonin kanssa. Hän jätti yhtyeen virallisesti 15. syyskuuta 2000. Syyskuu olikin Milk Inc. -faneille jännittävää aikaa. Uusi laulaja Linda Mertens esiintyi ensi kerran "Hitkracht" -show'ssa ja yhtye esitti samalla uuden kappaleen ""Land Of The Living"". Lokakuussa 2000 yhtye kiersi myös viisi päivää Etelä-Afrikkaa. Belgiassa he pokkasivat palkinnon "parhaasta kotimaisesta kappaleesta" kappaleella ""Walk On Water"". Marraskuussa 2000 yhtye julkaisi toisen albuminsa ""Land Of The Living"".
Vengeance Rising Vengeance Rising tunnettiin kiinnostuksestaan väkivaltaisiin teemoihin, jotka näkyivät varsinkin kahden ensimmäisen albumin sanoituksissa. Tämä väkivaltamieltymys laajeni yhtyeen konsertteihin, joissa se saattoi esittää väkivaltaisesti Kristuksen ristiinnaulitsemisen Yhtyeen levyjen kansitaiteet olivat yhtä äärimmäisiä. Sekä "Human Sacrifice" että "Once Dead" saivat myyntikiellon kristillisissä kirjakaupoissa ainakin osittain siksi, että niissä oli väkivaltaista kuvastoa.
Living After Midnight Living After Midnight on brittiläisen heavy metal -legendan, Judas Priestin, tunnetuimpia kappaleita. Se on yhtyeen "British Steel" -albumilta. Kappale on pirteytensä ja junttaavan voimansa ansiosta mukana mm. monissa urheilutapahtumissa. Kun se julkaistiin singlenä, siitä tuli Yhdysvalloissa radiohitti, ja nosti Priestin suosiota.
Pakito Pakito eli Julien Ranouil on ranskalainen eurodanceartisti. Hänen debyyttialbuminsa Video ilmestyi vuonna 2006. Levyltä singlenä julkaistut kappaleet ”Living on Video” ja ”Moving on Stereo” ylsivät myös Suomen tanssilistalle. ”Living on Video” on alun perin kanadalaisen yhtyeen Trans-X hitti vuodelta 1981.
Living in the Western World Living in the Western World on suomalaisen Paul Oxley's Unit –yhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1981. Paul Oxley on tehnyt kaikki kappaleet, ja tunnetuimpia niistä ovat "Spanish Bars", "Terry's Inside" sekä nimikappale. Albumia on myyty platinalevyyn oikeuttava määrä.
Living Things Maaliskuun lopussa 2012 Mike Shinoda vahvisti yhtyeen kuvaavan musiikkivideota ”Burn It Down” -kappaleeseen, joka tulee olemaan uuden albumin ensimmäinen single. Single julkaistiin 16. huhtikuuta 2012, ja musiikkivideon ensi-esitys oli MTV:llä 24. toukokuuta 2012. Toukokuussa yhtye julkaisi yhdessä Lotus F1 -tallin kanssa iPadille ohjelman, jossa voi ajaa Lotus-autolla ”Burn It Down” -kappaleen soidessa. 15. huhtikuuta Mike Shinoda kertoi blogissaan albumin nimen olevan "Living Things", ja sen tulevan ennakkotilaukseen yhtyeen nettisivujen kautta seuraavana päivänä. Albumi julkaistiin 26. kesäkuuta 2012.
The Sounds (ruotsalainen yhtye) Yhtyeen esikoisalbumi "Living in America" (2002) levytettiin Tukholmassa ja sen tuotti Adel Dahdal.
Kristillinen metallimusiikki Kristillisen thrash metalin tärkeimpiä yhtyeitä olivat yhdysvaltalaiset Tourniquet, Believer, Deliverance ja Vengeance Rising. Allmusicin mukaan Vengeance Risingin albumi "Human Sacrifice" (1988) ja sitä seurannut "Once Dead" (1990) "olivat suuria menestyksiä kristillisen musiikin maailmassa, ja ne tekivät Vengeance Risingistä yhden suuntauksen harvoista yhtyeistä, jotka ylittivät rajoja ei-kristillisiin musiikkipiireihin." HM Magazine nimitti "Human Sacrifice" -esikoislevyä "radikaaleimmaksi koskaan julkaistuksi kristilliseksi albumiksi". HM-lehden lukijat äänestivät Tourniquetin "Pathogenic Ocular Dissonancen" 1990-luvun suosikkialbumikseen. Deliverancen albumin "Weapons of Our Warfare" (1990) nimikappaleesta kuvattu video oli 12 viikkoa MTV:n Headbanger's Ball -ohjelman videolistan Top 3:ssa. Allmusicin Bradley Torreano kirjoitti Believerin "Sanity Obscure" -albumista: "Ennen vuotta 1990 kristillinen metallimusiikki poikkesi harvoin perusriffeistä ja surkeista sanoituksista. Juuri tämän takia yhtyeet kuten Petra ja Sacred Warrior eivät koskaan lyöneet itseään läpi valtavirrassa. Sitten, vähien odotusten saattelemana, Believer julkaisi tämän raskaan levyllisen sulaa metallia. Vaikka siitä ei koskaan tullut todella suosittua, monet valtavirran lehdet ylistivät albumia."
Mike Shinoda Syyskuussa 2010 julkaistulla "A Thousand Suns" -albumilla tuottamisesta vastasivat edellisen tavoin Shinoda ja Rubin. Viides studioalbumi "Living Things" julkaistiin vuonna 2012. Shinoda sanoi sen sisältävän enemmän räppiä kuin muut julkaisut viimeisen muutaman vuoden aikana. Remix-albumi "Recharged" julkaistiin vuonna 2013. Se sisältää uudelleentulkintoja yhtyeen vuonna 2012 julkaistulta "Living Things" -albumilta. Yhtyeen kuudes studioalbumi "The Hunting Party" julkaistiin vuonna 2014. Sen Shinoda tuotti yhtyeen kitaristin Brad Delsonin kanssa. Vuonna 2017 julkaistiin seitsemäs studioalbumi "One More Light", joka on myös Shinodan ja Delsonin yhdessä tuottama.
Topmost Topmost oli suomalainen yhtye, joka aloitti toimintansa syksyllä 1964. Yhtye hajosi keväällä 1965 ja aloitti uudelleen syksyllä 1965. Topmostin kuuluisin kokoonpano syntyi tammikuussa 1966. Yhtye hajosi 20.9.1968. Yhtye ehti lyhyen toimintansa aikana kohota suosituimmaksi pop-yhtyeeksi Suomessa.
Sacrifice (kappale) Sacrifice on suomalaisen Amorphiksen 15. single. Se julkaistiin vuonna 2015 levymerkillä Nuclear Blast Records.
Living Loud Living Loud on englantilainen heavymuusikoiden kokoonpano, jossa soittavat Uriah Heepin entinen rumpali Lee Kerslake ja yhtyeen entinen basisti Bob Daisley, nykyään Deep Purplessa vaikuttavat kitaristi Steve Morse sekä kosketinsoittaja Don Airey. Laulajana toimii muun muassa Cold Chisel ja INXS kokoonpanoissa ollut Jimmy Barnes.
Living in the Past Albumi menestyi hyvin Yhdysvalloissa nousten top-3:een. Lisäksi nimikappaleesta ”Living in the Past” tuli siellä yhtyeen ensimmäinen hitti, nousten singlelistan sijalle #11 kolme vuotta Ison-Britannian menestyksensä jälkeen. Kappale tunnetaan rockmusiikissa erikoisesta 5/4-tahtilajistaan.
007 vaaran vyöhykkeellä 007 vaaran vyöhykkeellä ("The Living Daylights") on John Glenin ohjaama järjestyksessään viidestoista "James Bond" -elokuva vuodelta 1987. Elokuvassa James Bondia näyttelee ensimmäistä kertaa Timothy Dalton pois jättäytyneen Roger Mooren jälkeen. Elokuvan tunnusmusiikkina oli kappale ”The Living Daylights”, ja sen esitti norjalainen yhtye A-ha.
Tempest (yhtye) Yhtye julkaisi kaksi albumia, "Tempest" (1973) (alun perin julkaistu nimellä "Jon Hiseman's Tempest") ja "Living in Fear" (1974).
Hellblade: Senua’s Sacrifice Hellblade: Senua’s Sacrifice (lyhyesti Hellblade) on Ninja Theoryn kehittämä toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 4:lle ja Windowsille.
Human Sacrifice 30. kesäkuuta 2010 Intense Millenium Records ilmoitti uudelleenjulkaisevansa Human Sacrificen ja Once Deadin uusilla kansikuvilla 9. marraskuuta 2010.
Jonas Brothers: Living the Dream Jonas Brothers: Living the Dream on TV-ohjelma, jonka esitys alkoi Yhdysvalloissa 16. toukokuuta 2008. Sarjan tarkoitus on seurata Jonas Brothers -yhtyeen When You Look Me in the Eyes -kiertuetta. Suomessa ohjelmaa esittää Disney Channel.
Mukana on mm. vapaa-ajan viettoa, keikan jälkijuhlat ja bändiin tutustumista.
Curse III: Blood Sacrifice "Curse III: Blood Sacrifice" kertoo heimon noitatohtorista, joka kutsuu maan päälle demonin tappamaan eurooppalaisia 1950-luvun Afrikassa.
Readiness to Sacrifice Readiness to Sacrifice on Michael Kisken toinen sooloalbumi. Se julkaistiin Japanissa ja Etelä-Koreassa vuonna 1999 ja myöhemmin Euroopassa vuonna 2001.
Easy Livin’ Easy Livin’ (tai Easy Living) on brittiläisen Uriah Heep -yhtyeen kuuluisa, vuonna 1972 julkaistu kappale, joka sisältyy yhtyeen albumille "Demons and Wizards".
War Eternal Tour: Tokyo Sacrifice War Eternal Tour: Tokyo Sacrifice on Arch Enemyn DVD, joka julkaistiin japanissa 13. tammikuuta 2016 levymerkillä Trooper Entertainment.
Cryptic Slaughter Cryptic Slaughter on amerikkalainen crossover thrash -yhtye. Se perustettiin vuonna 1984 Santa Monicassa ja se hajosi ensimmäisen kerran vuonna 1990. Vuonna 2002 yhtye teki paluun, julkaisten EP-levyn Band in S.M.. Yhtye hajosi vuotta myöhemmin
Vengeance Rising Heti albumin julkaistuaan yhtye kohtasi ongelman toisen samannimisen yhtyeen kanssa, joka omisti oikeudet äänittää Vengeance-nimellä. Välttääkseen eripuraa yhtye vaihtoi nimekseen Vengeance Rising. Ensilevyä oli painettu vain tuhat kappaletta ilman sanaa Rising logon alla. Vuonna 1992 yhtye julkaisi toisen albuminsa Once Deadin. Näitä albumeita pidetään yhtyeen parhaimpina, ja Allmusicin mukaan ne "olivat suuria menestyksiä kristillisen musiikin maailmassa, ja ne tekivät Vengeance Risingista yhden niistä harvoista [kristillisen metallimusiikin] suuntauksen edustajista, jotka ylittivät raja-aitoja yleisiin musiikkipiireihin." HM Magazine nimitti "Human Sacrifice" -ensilevyä "radikaaleimmaksi koskaan julkaistuksi kristilliseksi albumiksi".
Kiuas (yhtye) Kiuas julkaisi kolmannen albuminsa "The New Dark Age"n 13.maaliskuuta 2008. Levyn ensimmäinen single "Of Sacrifice, Loss and Reward" oli ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisella singlelistalla ykkössijalla. Levy kokonaisuudessaan oli avausviikollaan Suomen virallisen albumilistan kymmenes.
Living in a Box Yhtyeen levy-yhtiönä toimi Chrysalis Records.
Living in the Western World Yhtyeellä on ollut Helsingissä toimiva Fan Club.
Lyijykomppania Lyijykomppania on suomalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981 "Lead Company" -nimisenä. Yhtye suomensi nimensä 1983 ja hajosi pari kuukautta myöhemmin. Yhtye kasattiin uudelleen kokoon vuonna 1990 ja se hajosi taas vuonna 1998. Yhtye kuitenkin kokoontui jälleen vuonna 2003. Tuolloin yhtyeessä vaikuttivat Jarkko Strandman (laulu ja kitara), Lemmy Lindström (basso) ja Esa Moilanen (rummut). Tämä kokoonpano oli voimassa vuoteen 2006, jolloin Jarkko Strandman poistui yhtyeestä.
The Living End Yhtye myös pitää pohjanaan punk-ideologiaa, viitaten Iggy Popiin, The Who:hon and The Jamiin yhtyeinä, jotka jakavat heidän kanssaan samat periaatteet: ympäröivästä yhteisöstä huomioiden tekemisen. Heitä on myös verrattu 1990-luvun punkin uudelleensynnyttäjään Rancidiin. Yhtye ei kuitenkaan pidä itseään punk-yhtyeenä, enemmän rock-yhtyeenä, joka on ottanut vaikutteita punkista.
Bad English Bad Englishin ura ei ollut pitkä, sillä yhtye hajosi jo toisen albumin "Backlashin" jälkeen. Phillipsin mukaan yhtye hajosi jo sen miksauksen aikana. Journey muodostettiin uudestaan ja Schon, Cain ja Castronovo liittyivät siihen.
Recharged Recharged on yhdysvaltalaisen Linkin Park -yhtyeen toinen remix-albumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2013. Albumi sisältää uudelleentulkintoja yhtyeen vuonna 2012 julkaistulta "Living Things" -albumilta. Lisäksi albumilla on ”A Light That Never Comes” -kappale, jonka yhtye teki yhdessä Steve Aokin kanssa.
Strays Yhtye hajosi lopetettuaan kiertueen vuonna 1991. Se kuitenkin palasi yhteen vuonna 1997 ja teki pienen kiertueen. Avery ei ollut tuolloinkaan mukana yhtyeessä, vaan hänet korvasi Red Hot Chili Peppers -yhtyeen basisti Flea. Yhtye julkaisi live-albumin nimeltä "Kettle Whistle", joka on myynyt kultaa Yhdysvalloissa. Yhtye hajosi uudestaan, mutta alkoi tehdä uutta materiaalia vuonna 2002. Silloin Porno for Pyros -yhtyeen basisti Martyn Le Noble soitti yhtyeessä. Le Noble sai kuitenkin potkut yhtyeestä erään Japanissa pidetyn esityksen jälkeen. Hänen paikan yhtyeessä otti Chris Chaney.
Caravan (brittiläinen yhtye) Yhtye oli alun perin kotoisin Whitstablesta, Kentistä, läheltä Canterburyn kaupunkia, mutta muutti Lontooseen tehtyään lyhyen levytyssopimuksen Verve Records -levy-yhtiön kanssa. Yhtye siirtyi pian Decca Records -yhtiölle, jonka levymerkillä julkaistiin kriitikoiden arvostama albumi "In the Land of Grey and Pink" vuonna 1971. David Sinclair lähti yhtyeestä pian albumin jälkeen ja seuraavana vuonna yhtye hajosi. Hastings ja Coughlan kokosivat yhtyeen uudelleen ja uutena jäsenenä yhtyeeseen liittyi muun muassa alttoviulisti Geoffrey Richardson. Yhtye jatkoi uraansa, kunnes hajosi taas vuonna 1978.
Flegmaatikot Flegmaatikot eli FLG on tamperelainen rap-yhtye, johon kuuluvat Tiedemies, Spesialisti ja Leijonamieli, joista kaksi viimeistä on lähtenyt soolouralle. Yhtye tuli tunnetuksi "Hallitse ja hajoita" ja "Mutsin luona" kappaleiden siivittämänä. Flegmaatikot hajosi vuonna 2002 ja yhdistyi taas vuonna 2010.
The Go-Betweens The Go-Betweens oli australialainen indie rock-yhtye, joka perustettiin Brisbanessa vuonna 1977. Perustajajäsenet olivat laulaja-lauluntekijät ja kitaristit, Robert Forster ja Grant McLennan. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Lindy Morrison (rummut), Robert Vickers (basso) ja Amanda Brown (viulu, oboe, kitara ja taustalaulu). Yhtye hajosi loppuvuodesta 1989, ja Forster ja McLennan tekivät comebackin vuonna 2000 uudella kokoonpanolla. McLennan kuoli 6. toukokuuta 2006 sydänkohtaukseen ja yhtye hajosi toistamiseen.
Electric Light Orchestra Yhtyeen perusti vuonna 1971 Jeff Lynne (yhtyeestä The Idle Race) yhdessä The Move -yhtyeen Roy Woodin ja Bev Bevanin kanssa. ELO hajosi vuonna 1986. Vuonna 2000 Jeff Lynne teki lyhyen comebackin Electric Light Orchestra -nimellä uusien soittajien kanssa ja levytti yhden albumin. Albumi menestyi huonosti ja yhtyeen Yhdysvaltain-kiertue peruutettiin heikon suosion vuoksi. Yhtye hajosi uudelleen vuonna 2001, mutta aloitti jälleen vuonna 2013 nimellä Jeff Lynnen ELO.
Trapeze Trapeze perustettiin maaliskuussa 1969. Sen perustajajäsenet olivat Glenn Hughes, Mel Galley ja Dave Holland. Hughes lähti yhtyeestä vuonna 1973 liittyäkseen Deep Purpleen. Galley ja Holland onnistuivat pitämään Trapezen koossa, kunnes Holland vuonna 1979 jätti yhtyeen liittyäkseen Judas Priestiin. Trapeze hajosi pian tämän jälkeen. Holland perusti yhtyeen uudelleen vuonna 1990, mutta se hajosi jälleen vuonna 1994.
Säätytalo Säätytalon takana sijaitsee rauhaisa "Säätytalon puisto."
Säätytalo Valtakunnanoikeus on kokoontunut Säätytalossa neljä kertaa, viimeksi oikeudenkäynnissä Kauko Juhantaloa vastaan 1993. Säätytalossa pidettiin myös sotasyyllisyysoikeudenkäynti 1945–1946 sekä ns. Helsingin metrojupakan oikeudenkäynnit 1980-luvulla.
Säätytalo Säätytalo ehti toimia alkuperäisessä tarkoituksessaan vain viisitoista vuotta. Vuonna 1906 säätyvaltiopäivät lopettivat toimintansa ja valittiin Suomen ensimmäinen yksikamarinen eduskunta, jonka täysistuntoihin rakennus oli liian pieni. Eduskunnan täysistunnot järjestettiin muualla kaupungissa (ensin Palokunnantalossa, myöhemmin Heimolan talossa), Säätytalossa pidettiin eduskunnan valiokuntien istuntoja, ja sinne jäi myös eduskunnan kirjasto.
Säätytalo Nykyään Säätytalo tunnetaan parhaiten paikkana, jossa järjestetään usein eduskuntavaalien jälkeen Suomen hallitusneuvottelut.
Helsinki Empire-keskustan rakentamisen jälkeen Helsingissä oli hiljaisempi rakennuskausi 1860-luvulle asti. Monet uudet liikerakennukset olivat neljä-, viisi- tai kuusikerroksisia, ja ne toivat viitteitä mannermaiseen arkkitehtuuriin. Uuden sukupolven huomattavin arkkitehti oli uusrenessanssia edustanut Theodor Höijer, joka suunnitteli muun muassa Pohjoisesplanadille ehjän kaupunkikuvallisen kokonaisuuden. Höijerin piirustusten mukaan on rakennettu muun muassa Ateneumin taidemuseo (1887), jonka arkkitehtuuriin kuuluvat monet korkokuvat ja patsaat, ja Rikhardinkadun kirjasto. Suomen Pankkia vastapäätä sijaitsee uusrenessanssityylinen Säätytalo (1891).
Säätytalo Säätytalo () on rakennus Helsingin Kruununhaassa Snellmaninkadulla, vastapäätä Suomen Pankkia. Se rakennettiin alkujaan Suomen säätyvaltiopäivien istuntopaikaksi. Gustaf Nyströmin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1891. Se toimii nykyisin valtion kokous- ja edustustilana.
Säätytalo Uusrenessanssityylinen Säätytalo on arkkitehti Gustaf Nyströmin päätyö. Rakennuksen pääty muistuttaa kreikkalaista temppeliä pylväineen. Sisätilat ovat runsaasti koristellut. Koristeluista vastasi koristemaalari Salomo Wuorio apulaisena C. Ehrlingin kanssa. Koristelut, ornamentit ja marmoroinnit entisöitiin rakennuksen 1990-luvun alun kunnostustöiden yhteydessä.
Säätytalo Kun Suomen säätyvaltiopäivät alkoivat 1860-luvulta lähtien kokoontua säännöllisesti, syntyi tarve rakentaa niille pääkaupunkiin vakituiset tilat. Aatelissääty rakensi itselleen istuntopaikaksi Ritarihuoneen jo 1862. Kolme aatelitonta säätyä, eli papisto, porvaristo ja talonpoikaisto, saivat odottaa omia tilojaan Säätytalon valmistumiseen saakka. Kukin sääty sai talosta oman istuntosalinsa. Rakennus vihittiin käyttöön tammikuussa 1891.
Tiedekeskus Heureka Ennen rakennuksen valmistumista pidettiin joitakin näyttelyitä kokeeksi muissa paikoissa: Fysiikka -82 Säätytalossa, lääketieteen yleisönäyttely Pulssi keväällä 1985 Talin tenniskeskuksessa, Suomen kansasta ja kielestä kertova Vipunen syksyllä 1985 Säätytalossa sekä teknisiä tieteitä esitellyt Teknorama Helsingin Messukeskuksessa keväällä 1987. Tiedekeskuksen sisältösuunnitelma valmistui 1986. Rakennuksen peruskivi muurattiin lokakuussa 1987, ja rakennus valmistui vuotta myöhemmin. Tiedekeskuksen kokonaispinta-ala on 8 200 m, josta näyttelytilaa on noin 2 500 m . Tiedekeskus Heureka avattiin yleisölle 28. huhtikuuta 1989.
Säätytalo Kun Eduskuntatalo valmistui 1931, sai Tieteellisten seurain valtuuskunta Säätytalon käyttöönsä. Rakennus tunnettiin Tieteellisten seurain talona vuoteen 1978, jolloin se siirtyi valtioneuvoston kanslian hallintaan. Enimmillään siellä oli ollut 65 seuran toimistot, ja edelleenkin siellä järjestetään myös niiden tilaisuuksia. Mittava entisöinti arkkitehti Vilhelm Helanderin suunnitelmien mukaan alkoi 1988, ja se valmistui sisätilojen osalta 1991 ja ulkopuolen osalta 1993. Sen jälkeen rakennusta on käytetty eri ministeriöiden kokous- ja edustustilaisuuksiin. Entinen porvarissäädyn istuntosali on nykyään nimeltään Juhlasali, talonpoikaissäädyn sali Luentosali ja pappissäädyn sali Tiedotussali.
Risto Rytin muistomerkki Rytin muistomerkille toivottiin myös parempaa sijoituspaikkaa. Monissa ehdotuksissa mainittiin toivottavana sijaintina Säätytalon edusta Kruununhaassa, koska silloin patsaan edessä olisi Suomen Pankki, jossa Ryti teki pääosan elämäntyöstään, ja sen takana Säätytalo, jossa sotasyyllisyysoikeudenkäynti pidettiin. Teoksen ulkonäön ja sijoituspaikan ohella keskusteltiin jonkin verran siitä, oliko muistomerkin pystyttäminen Rytille lainkaan sopivaa. Esimerkiksi Suomen Kommunistisen Puolueen Pakilan-osasto ilmoitti vastustavansa koko muistomerkkiä, koska Ryti oli presidenttinä vienyt Suomen liittoon Hitlerin kanssa. Rytin muistomerkistä käyty kiista oli 1990-luvun kiivain julkista taideteosta koskenut debatti Suomessa.
Suomen Sukututkimusseura Kun eduskuntatalo valmistui vuonna 1931, eduskunnan kirjasto muutti Säätytalosta eduskuntatalon yhteyteen. Vapautunut rakennus annettiin Tieteellisten seurojen käyttöön ja sen nimeksi tuli Tieteellisten seurain talo. Näin ollen sinne muutti myös Suomen Sukututkimusseura ja sen kirjasto. Uudet tilat Seura jakoi yhdessä Suomen Historiallisen Seuran ja Suomen kirkkohistoriallisen seuran kanssa, ja kolmella seuralla oli uusissa tiloissa yhteinen tilava kirjasto. Valtioneuvoston kanslia otti Säätytalon hallintaansa vuonna 1978 ja muutti sen edustuskäyttöön vuonna 1987, jolloin tiloissa yhdessä toimineet kolme seuraa muuttivat eri puolille Helsinkiä.
Säätyvaltiopäivät 1888 Säätyvaltiopäivät 1888 olivat sääntömääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät. Ne olivat viimeiset ennen Säätytalon valmistumista Helsinkiin.
Helsingin nähtävyydet Senaatintorin koilliskulmasta lähtee pohjoisen suuntaan Snellmaninkatu, jonka varrella sijaitsevat Suomen Pankki, Säätytalo ja Kansallisarkisto.
Vuoden 1905 suurlakko Työväestön vaateiden jyrkkyys johtui aiemmin vuoden 1897 ja vuosien 1904-1905 valtiopäivillä äänioikeusasiassa koetuista pettymyksistä. Huhtikuussa 1905 suomalaiset eivät olleet kyenneet hoitamaan äänioikeuskysymystä maltillisesti keskenään, joten puolta vuotta myöhemmin se tapahtui jyrkemmin, ja emämaan myötävaikutuksella. 13.-14. huhtikuuta 1905 säädyt olivat kokoontuneet äänestämään valtiopäiville laaditusta maltillisesta muutosesityksestä, jonka mukaan suomalaisten äänioikeutta olisi laajennettu säätyjärjestelmän sisällä. Senaatin esityksessä olisi annettu aatelittomissa säädyissä yhtäläinen äänioikeus 800 markan tulorajan ylittäville miehille. Äänioikeusikäraja olisi samalla nostettu 24 vuoteen. Säätyjen perustuslakivaliokunta oli mietinnössään valmis korvaamaan kiinteän tulorajan yleisellä veronmaksukyvyllä sekä antamaan äänioikeuden myös palkollisille ja naisillekin vaalioikeuden, joskaan ei vaalikelpoisuutta. Talonpoikaissääty kannatti esitystä sellaisenaan ja pappissääty tuki hanketta osittain, se ei halunnut antaa naisille äänioikeutta. Säätyjen kokoontuessa Säätytalossa työväenliike ja muut kansalaisliikkeet painostivat päättäjiä Helsingin Senaatintorin suuressa joukkokokouksessa, johon osallistui 30 000-40 000 suomalaista. Osa kokousväestä valvoi yön, rauhallisesti, Säätytalon ympäristössä päätöstä odottaen. Suomalaiskansalliseen tapaan 15. huhtikuuta vastaisena yönä Säätytalon liepeillä laulettiin sekä työväen- ja kansanlauluja että virsiä. Aatelisto ja porvarissääty eivät kuitenkaan suostuneet edes käsittelemään mietintöä, sillä varsinkin ruotsinkielisten perustuslaillisten mukaan valtiopäivillä ei ollut oikeutta uusien lakien säätämiseen ennen laillisten olojen palautumista – samat säädyt tosin kyllä hyväksyivät eräitä verotuskysymyksiä ja esityksen ns. sotilasmiljoonien maksamisesta.
Säätyvaltiopäivät 1891 Säätyvaltiopäivät 1891 olivat sääntömääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät. Aatelittomat säädyt kokoontuivat ensimmäistä kertaa vasta valmistuneessa Säätytalossa.
Suomalainen Tiedeakatemia Suomalaisen Tiedeakatemian toimitilat ovat Helsingissä Mariankadulla ja Tiedeakatemia pitää kuukausikokouksia Säätytalossa joka kuukauden toinen maanantai. Vuosikokous on huhtikuussa.
Kauko Juhantalo Seurauksena oli paljon julkisuutta saanut oikeudenkäynti valtakunnanoikeudessa, joka kokoontui Säätytalossa. Syyttäjänä toimi eduskunnan oikeusasiamies Jacob Söderman.
Sotasyyllisyysoikeudenkäynti Sotasyyllisyysoikeudenkäynnillä tarkoitetaan Suomessa vuosina 1945 ja 1946 käytyä oikeudenkäyntiä, jossa tuomittiin Suomen jatkosodan aikaista poliittista johtoa. Oikeudenkäynti pidettiin Helsingin Säätytalossa.
Leo Mechelin Mechelinin 70-vuotispäivänä vuonna 1909 hänen pronssinen rintakuvansa paljastettiin Ateneumissa. Walter Runebergin veistämä teos rahoitettiin kansalaiskeräyksellä. Pro Helsinki -säätiö siirrätti sen 1943 Säätytalon puistikkoon.
Lyhdynkantajat "Lyhdynkantajien" suunnittelija Emil Wikström oli yksi Suomen kultakauden taiteen tärkeimpiä kuvanveistäjiä. Hän teki "Lyhdynkantajien" ohella muitakin arkkitehtuuriin liittyviä veistoksia, kuten Kansallismuseon portaiden karhuveistoksen ja pronssiveistokset Säätytalon päätykolmioon.
Säätytalo Sisätilaa hallitsee suuri porrashalli, johon lankeaa valoa koristemaalatuista kattoikkunoista. Porrastasanteen yllä on kopio Walter Runebergin veistoksesta "Laki" ("Lex"), joka sijaitsee Senaatintorilla jalustalla. Samanlainen kopio on myös Presidentinlinnan valtiosalissa.
Smolna Vuonna 1964 Smolna entisöitiin ja rakennuksesta tehtiin valtioneuvoston juhlahuoneisto. Talossa pidettiin edustustilaisuuksien lisäksi vuosikymmenien ajan myös hallitusneuvotteluja, hallituksen iltakouluja ja budjettiriihiä, kunnes hallitus 1990-luvulla sai käyttöönsä Säätytalon.
Äitienpäivänkunniamerkki Äitienpäivänkunniamerkki on äitienpäivänä annettava Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan mitali kultaristein. Se on myönnetty vuodesta 1946 saakka, ja sen myöntäjänä on Tasavallan presidentti ritarikuntien esityksestä. Tasavallan presidentti itse luovuttaa ne äitienpäivänä Helsingissä Säätytalossa.
Ritarikatu Ritarikatu () on lyhyehkö katu Helsingin Kruununhaassa. Se johtaa Aleksanterinkadulta pohjoiseen Rauhan­kadulle hieman Marian­kadun länsipuolella. Kadun pohjoisin osa Säätytalon puistikon kohdalla on nykyisin kävelykatu, muu osa katua on yksi­suuntainen pohjoisesta etelään päin.
Samuel Koskinen Samuel Koskinen (1850 Oripää – 1925 Turku) oli turkulainen maalarimestari ja Suomen merkittävimpiä koristemaalareita. Koskisen tekemiä koristemaalauksia löytyy ympäri Suomea muun muassa Turusta lta ja Säästöpankin talosta, Helsingistä Kansallisarkistosta ja Säätytalosta sekä Tampereen raatihuoneelta.
Säätyvaltiopäivät 1897 Suomen suuriruhtinaskunnan vuoden 1897 säätyvaltiopäivät kokoontuivat Helsingissä 22. tammikuuta – 1. kesäkuuta 1897. Aatelissäädyn kokouspaikkana oli Ritarihuone, muut kolme säätyä kokoontuivat vuonna 1891 valmistuneessa Säätytalossa. Maamarsalkkana ja aatelissäädyn puhemiehenä toimi vapaaherra Samuel Werner von Troil.
Säätytalo Rakennuksen päätykolmiota koristaa kuvanveistäjä Emil Wikströmin pronssiveistos "Aleksanteri I ja Porvoon valtiopäivät 1809". Se esittää Venäjän keisari Aleksanteri I:ä vahvistamassa Suomen lakeja ja oikeuksia Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809. Taideteos on 18,6 metriä leveä ja huipun kohdalla 3,12 metriä korkea.
Emil Wikström Wikström kohosi nopeasti Suomen käytetyimmäksi kuvanveistäjäksi ja vuonna 1893 voitettu Säätytalon otsikkoryhmän veistokilpailu vakiinnutti hänen asemansa julkisten monumenttien veistäjänä. Wikströmin taide, joka ajan hengen mukaisesti haki inspiraatiota Suomen kulttuuriperinnöstä, erityisesti kansanrunoudesta, vetosi suomalaisiin autonomian ajan viimeisinä vuosikymmeninä.
Ensimmäinen sortokausi Lähetystö saapui 11.3.1901 Helsinkiin, jossa senaatin varapuheenjohtaja Linder kieltäytyi ottamasta adressia vastaan. Adressi luovutettiin senaattoreille, mutta se päätyi Säätytalon arkistoon. Lähetystön jäsenet kävivät tapaamassa senaattoreja ja kertoivat heille adressista ja sen synnystä. Myöhemmin kerättiin Helsingistä lähteneen aloitteen johdosta Suuri asevelvollisuusadressi, johon saatiin 473 468 nimeä.
Emil Wikström Wikströmin varhaistuotannon tärkein teos on Säätytalon otsikkoryhmä vuosisadan vaihteessa. Realistinen veistosryhmä kuvaa otteita Suomen kansan vaiheista alkaen esihistoriasta ja päätyen Porvoon valtiopäiviin 1809. Varhaiskauden tuotannosta vaikuttavina pidetään myös Wikströmin lapsia ja perhettä kuvaavia veistoksia, kuten "Viattomuuden uni" (1891) ja "Invocation" (1897).
Vanhasen II hallitus Vanhasen II hallituksen muodostamista koskeneet hallitusneuvottelut käytiin Säätytalossa huhtikuussa 2007 eduskuntavaalien jälkeen. Hallitus oli enemmistöhallitus, ja sen takana oli eduskunnassa 126 kansanedustajaa. Virkaan astuttuaan hallitus kutsui itseään ”sinivihreäksi”. Koostumukseltaan se oli lähinnä porvarihallitus. Edeltävän eli Vanhasen I hallituksen puolueista oppositioon jäi sosiaalidemokraatit.
Valtakunnanoikeus Suomen perustuslaki kieltää satunnaiset tuomioistuimet. Valtakunnanoikeus ei kuitenkaan loukkaa tätä kieltoa, sillä se on pysyvä tuomioistuin, jonka tuomarit on nimitetty ennen minkään jutun tuloa käsittelyyn. Valtakunnanoikeutta ei siis perusteta tiettyä juttua varten, se vain kokoontuu käsittelemään sitä. Kynnys valtakunnanoikeuden kutsumiseksi koolle on varsin korkea ja se onkin joutunut kokoontumaan vain neljästi.Istunnot on pidetty Säätytalossa.
Eduskuntatalo Suomen ensimmäinen yksikamarinen eduskunta valittiin keväällä 1907. Säätyvaltiopäivien vanhat kokoontumispaikat Säätytalo ja Ritarihuone olivat liian pieniä 200-jäsenistä eduskuntaa varten, joten 1908 järjestettiin arkkitehtikilpailu uuden eduskuntatalon rakentamisesta. Kilpailun voitti Eliel Saarinen, joka oli suunnitellut Tähtitorninmäelle massiivisen kansallisromanttisen parlamenttirakennuksen. Saarisen suunnitelmaa ei kuitenkaan koskaan ryhdytty toteuttamaan.
Suomen Aseveljien Liitto Perustamiskokous järjestettiin Helsingissä Säätytalossa 4. elokuuta 1940. Kokoukseen osallistui kaikkiaan noin 200 aseveliyhdistyksen edustajaa kautta Suomen. Kokous kutsui marsalkka Mannerheimin Liiton ensimmäiseksi kunniajäseneksi. Puheenjohtajaksi valittiin kenraalimajuri Paavo Talvela ja liittotoimikuntaan eri yhteiskuntaryhmien edustajia, joista monet tulivat tunnetuksi myöhemmin poliittisessa ja muussa toiminnassa.
Vapaussodan Invaliidien Liitto Järjestö perustettiin Helsingissä Säätytalossa, ja koollekutsujana toimi vihtiläinen opettaja Einar August Rosenberg. Jäseniksi haluttiin myös Saksassa ensimmäisen maailmansodan aikana jääkärinä olleet. Rahoitus tuli raha-automaattiyhdistykseltä, itsenäisyyspäivänä kerätystä kirkkokolehdista sekä yksityisten henkilöiden, yhteisöjen ja yritysten varoista. Suurimmillaan jäsenmäärä oli vuonna 1940, jolloin siihen kuului 2 105 invalidia.
Helsingin kulttuuri Vallitsevana tyylisuuntana 1800-luvun lopulla oli uusrenessanssi. Rautatientorin eteläreunalla sijaitsee Theodor Höijerin piirustusten mukaan rakennettu Ateneumin taidemuseo (1887). Sen arkkitehtuuriin kuuluvat monet korkokuvat ja patsaat. Höijerin suunnittelemia ovat myös monet Pohjoisesplanadin varrella sijaitsevat rakennukset sekä Rikhardinkadun kirjasto. Suomen Pankkia vastapäätä sijaitsee uusrenessanssityylinen Säätytalo (1891), jonka on suunnitellut arkkitehti Gustaf Nyström.
Eduskuntatalo Eduskunta toimi 1930-luvun alkuun tilapäistiloissa. Vuodet 1907–1910 istunnot pidettiin Helsingin VPK:n talossa Hakasalmenkadulla (nyk. Keskuskatu) ja 1910–1930 Heimolan talossa Hallituskadulla (nykyisin Yliopistonkatu) Vuorikadun kulmassa. Molemmat rakennukset on sittemmin purettu. Valiokunnat sekä eduskunnan hallinto-osasto ja kirjasto toimivat Säätytalossa, jonka laajentamista eduskuntataloksi pidettiin pitkään yhtenä vaihtoehtona.
Äänioikeus Keisari antoi säädyille valtiopäiväjärjestystä ja vaalilakia koskevat esitykset 3. toukokuuta 1906, ja ratkaisevat käsittelyt olivat 28. ja 29. toukokuuta. Senaatin puheenjohtaja Leo Mechelin vaikutti osaltaan arvovallallaan lain hyväksyntään. Toisaalta myös Helsingin työväen punakaarti osoitti mieltään Säätytalon edessä uudistuksen puolesta. Valtiopäiväjärjestys ja vaalilaki hyväksyttiin 1.6.1906, ja Suuriruhtinas vahvisti ne 20. heinäkuuta 1906.
G. A. Serlachius Emil Wikströmin kanssa ystävyyssuhde oli helpompi. Wikström rakensi Visavuorelle taiteilijakotiaan, mutta rahapula vaivasi, koska Säätytalon reliefistä ei kuulunut maksua. Tällöin Serlachius lainasi hänelle puuttuvan summan. Serlachius ylisti uutta rakennusta, jota pidetäänkin suomalaisen jugendarkkitehtuurin klassikkona. Kiitollinen kuvanveistäjä lähetti mesenaatilleen kipsivaloksen ensimmäisestä Visavuoressa valmistuneesta veistoksesta. Veistoksen mukana seurasi kirje, jossa kiiteltiin tehtailijan mahdollistamasta työtilasta.
Näkövammaisten liitto Sokeain Keskusliitto perustettiin 17 yhdistyksen yhteistyökokouksessa niiden kattojärjestöksi Säätytalossa Helsingissä 28.–29. tammikuuta 1928. Yhdistysrekisteriin keskusliitto merkittiin 15. lokakuuta 1928. Ensimmäinen johtokunta valitsi puheenjohtajakseen viipurilaisen Einar Juvosen. Muut ensimmäisen johtokunnan jäsenet olivat käsityöntekijä Lauri Koskinen, kauppias U. A. Mattsson, sokeainkoulun johtaja Juho Mustakallio ja varatuomari Einar Rotkirch.
Erik Johan Leivo Leivon johtama satamatyöläisten ammattiosasto liittyi Helsingin punakaartiin syksyllä 1917. Hän oli aluksi 37. komppanian päällikkö, kunnes sodan alkaessa Leivosta tehtiin Säätytalolle majoittuneen I rykmentin 3. pataljoonan komentaja. Hän toimi pataljoonankomentajana 26. maaliskuuta saakka, jolloin punakaarti vangitsi Leivon hänen omavaltaisten toimiensa vuoksi. Leivon veli Alfred Lindroos oli yksi 3. pataljoonan komppanianpäälliköistä.
Jorma Pulla Pullan entisöintikohteita olivat muun muassa Helsingissä Säätytalo, Vanha ylioppilastalo, Esplanadin kappeli, Ateneum, Fennia sekä Helsingin tuomiokirkko, Johanneksenkirkko, Kallion kirkko ja Presidentinlinna. 
Erityistä huomiota herätti hänen työnsä Kotkan Pyhän Nikolaoksen kirkon enkeliveistosten entisöinnissä: katkelmia hänen työskentelystään sekä lopulta valmiiden kuvien kantaminen paikoilleen yhdessä kirkkoherra isä Veikko Lisitsinin kanssa kuvattiin erääseen mainokseen joka käytti tehokeinonaan korkeata ammattitaitoa.
Vilhelm Helander Vilhelm Helander on tunnustettu merkittävistä ansioistaan pohjoismaisen rakennussuojelun teorian kehittäjänä. Myös arkkitehdin työssään Helander on erikoistunut restaurointitehtäviin rakennusten alkuperäistä henkeä kunnioittaen. Hänen päätöitään restauroinnin alalla ovat vuonna 1993 valmistunut Helsingin Säätytalon restaurointi, vuonna 1999 valmistunut Helsingin tuomiokirkon restaurointi sekä vuonna 2000 valmistunut Kansallismuseon peruskorjaus. Hän on myös toiminut monissa luottamustehtävissä, esimerkiksi Alvar Aalto -säätiön hallituksen jäsenenä.
Reinhold Felix von Willebrand Aatelisarvon suvulle saavutti hänen isänsä Knut Felix von Willebrand lääkintöhallituksen pääjohtajana. Suvulla oli laaja maaomaisuus, mm. Säätytalon tontti ja Stansvikin kartano Helsingin Laajasalossa. Von Willebrand opiskeli filosofian kandidaatiksi ja juristiksi Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon 1890. Työnsä hän teki pääosin kuitenkin perheomaisuuden hoitajana. Aatelisarvonsa ansiosta hän osallistui säätyvaltiopäiville (1885–1906) aatelissäädyssä sukunsa edustajana.
Suomen luonnonsuojeluliitto Luonnonsuojeluliiton edeltäjä, Suomen luonnonsuojeluyhdistys, perustettiin 27. toukokuuta 1938 Helsingin Säätytalossa. Aluksi se oli melko pienen piirin tieteellinen seura. 1960-luvulla yhdistys ”vallattiin” siten, että lukuisat uudet jäsenet muuttivat liiton toimintaperiaatteita. Tällöin siitä tuli ”koko kansan” järjestö, johon alkoi kuulua yhä enemmän myös muita kuin tieteilijöitä ja tutkijoita. Vuonna 1969 Suomen luonnonsuojeluyhdistys liittyi yhteen useiden pienempien luonnonsuojelujärjestöjen kanssa. Uuden järjestön nimeksi tuli Suomen luonnonsuojeluliitto.
Tieteiden talo Tieteiden talo on Helsingin Kruununhaassa Kirkkokadulla sijaitseva Lisa Hagmanin Yksityisluokkien entinen koulurakennus. Rakennus valmistui 1925, mutta Hagmanin koulu meni konkurssiin 1933, ja sen seuraajaksi perustettiin Helsingin V yhteiskoulu, joka myöhemmin muutti omaan rakennukseen. Viimeisenä kouluna rakennuksessa toimi Helsingin tyttölukio, jonka aikana ja jälkeen siinä oli pitkään myös yliopiston luentosaleja. 1990-luvulla se remontoitiin tieteellisten seurojen kokoustiloiksi. Aikaisemmin monet tieteelliset seurat olivat kokoontuneet Säätytalossa, joka kuitenkin muutettiin Valtioneuvoston edustustilaksi.
Haaksirikkoiset Stigell kehitti jo 1870-luvulla Roomassa ideoita monihenkisen ryhmän veistoksesta hellenistisen taiteen, barokin ja uusklassismin innostamana. Sommitelma toteutui 1880-luvulla Pariisissa. Vuonna 1891 valmistunut kolme metriä korkea kipsiversio sai kunniamaininnan Pariisin salongissa, sekä huomiota kansainvälisessä lehdistössä. Ranskan valtio ei kuitenkaan ostanut teosta ja se oli esillä Stigellin yksityisnäyttelyssä Helsingin Säätytalossa syksyllä 1891 ja samana vuonna Suomen taiteilijain näyttelyssä. Tämä teoksen versio "Haaksirikkoiset I" on Kansallisgallerian kokoelmassa.