mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Fokker C.X Kone suunniteltiin vuonna 1933 korvaamaan vanhentuva Fokker C.V. Prototyyppi lensi ensimmäisen kerran vuonna 1934 ja se esiteltiin samana vuonna Pariisin ilmailunäyttelyssä. C.X:ssä oli Fokkerille tyypillinen sekarakenne: siivet olivat puuta ja runko teräsputkea. Verhoiluna olivat rungon etuosassa kevytmetallilevyt ja muutoin koneessa oli kangasverhoilu. Prototyypissä oli Rolls-Royce Kestrel II V-moottori.
Fokker 1930-luvulla Fokkerin matkustajakoneet olivat merkittävässä markkina-asemassa globaaleilla markkinoilla.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat 1918–1939 Dewoitine, Morane-Saulnier ja Vought olivat hinnaltaan kaksi kertaa kalliimpia kuin halvin (PZL); muut koneet olivat samassa hintaluokassa. Dewoitinen Hispano-Suiza 12Y -moottorista ei pidetty samoin kuin ei Voughtin kokometallirakenteestakaan. Loppusuoralle pääsivät vain Fokker D.XXI ja PZL P.24; muut karsiutuivat suorituskyvyn, aseistuksen tahi hinnan vuoksi. Fokker valittiin pitkäaikaisten kauppasuhteiden, Bristol Mercury -moottorin ja lentokonetehtaalle sopivan rakenteensa vuoksi. Fokkerilta tilattiin seitsemän valmista konetta ja 14 koneen valmistuslisenssi marraskuussa 1936. Lisenssikoneet tilattiin Valtion lentokonetehtaalta toukokuussa 1937 ja Fokkerin rakentamat koneet tulivat maahan saman vuoden lokakuussa.
Fokker D.XXI Kaikkiaan Fokker D.XXI -koneita rakennettiin prototyypin lisäksi 145 kpl.
Anthony Fokker 1919 Fokker irtaantui Junkersista ja palasi Hollantiin perustaen sinne oman yhtiön, N.V. Nederlandse Vliegtuigenfabriek, Amsterdamiin. Hän toi junalastin D.VII ja C.I sotilaskoneita sekä varaosia. Liittoutuneiden kieltäessä Versailles’n rauhassa muun muassa lentokoneteollisuuden Saksassa, koneiden siirto tapahtui yhteistoiminnassa Saksan hallituksen kanssa. Fokker rakensikin aluksi D.7-hävittäjiä, ilmeisesti Hollannin ilmavoimille.
Fokker 50 Suomeen Fokkerilla lensi esimerkiksi Airbaltic, joka operoi lennot Lappeenrantaan kyseisellä koneella.
Fokker 100 Konetyypin konstruktio on samankaltainen silloisen McDonnell Douglas DC-9:n kesken. Myös brittiläisvalmisteinen BAC 1-11 sekä neuvostoliittolaisvalmisteinen Tupolev Tu-134A muistuttavat Fokker F-100:aa. Konstruktion niin sanottuna esi-isänä voitaneen pitää ranskalaisvalmisteista Sud-Aviation SE-210 Super Caravelle-suihkumatkustajakonetta. Sekin käytti Fokkerin tapaan, Rolls-Roycen valmistamia suihkumoottoreita.
Fokker D.XXI Prototyypin rakentamisen aikana Itä-Intian armeijan suunnitelmat olivat muuttuneet eikä D.XXI:n kaltaista hävittäjää enää katsottu tarvittavan. Sen vuoksi siirtomaaministeriö tarjosi projektia Alankomaiden ilmavoimille, joka ei ollut kuitenkaan tässä vaiheessa kiinnostunut koneesta, ja niin Fokker jatkoi sen kehitystä ja markkinointia itse. Myöhemmin syksyllä 1936 Alankomaiden ilmavoimat kiinnostui tyypistä uudelleen, mikä johti 36 Fokker D.XXI:n tilaukseen vuoden 1937 lopussa.
Fokker Fokkerin avaruusosasto muuttui erilliseksi Dutch Space -yhtiöksi, joka siirtyi EADS:n omistukseen vuonna 2006.
Fokker Dr.I Fokker Dr.I "Dreidecker" () oli Saksan keisarillisten ilmavoimien "Luftstreitkräften" ensimmäisessä maailmansodassa käyttämä hävittäjälentokone.
ERNO Euroopan avaruusjärjestö ESA tilasi vuonna 1974 ERNO-VFW Fokker’ilta (Zentralgesellschaft VFW-Fokker GmbH) Spacelabin. Spacelab oli STS-avaruussukkulan rahtiruumaan mahtuva eurooppalaisen miehitetyn laboratoriomoduuli. British Aerospace toimi sen alihankkijana. Saksa toteutti ja maksoi 53 prosenttia Spacelabin rakennustyöstä. Tämä loi perustan, jolla Bremenin tehtaat ovat tehneet ISS-avaruusaseman Columbus-moduulin.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat Fokker-tehtaan omalla riskillä kehittämästä G.1 -koneesta käytiin kauppaa vuosina 1937–1939. Talvisodan sytyttyä Fokker G.1 olisi kelvannut Suomelle. Tammikuussa 1940 yritettiin ostaa 18 G.1A -konetta, jotka Fokker olisi pystynyt toimittamaan koneet 4–6 kuukauden toimitusajalla mutta helmikuussa 1940 asia raukesi potkureiden ja Bristol Mercury -moottorien saantivaikeuksien vuoksi.
Fokker F.VII Fokker F.VII -konetta käytettiin sotilastoimissa Espanjassa, Hollannissa, Jugoslaviassa, Puolassa, Tšekkoslovakiassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Fokker Dr.I Fokker V.4 osoittautui ylivoimaiseksi muiden valmistajien esityksiin nähden ja määrättiin välittömästi sarjavalmistukseen.
Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat Alankomaat oli puolueeton ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen keisarillisen Saksan sotateollisuuden osa siirrettiin Hollantiin – Anthony Fokker siirsi tehtaansa Berliinistä Amsterdamiin sodan hävinneestä maasta. Mukana tuli likimain kaikki uuden tehtaan perustamisessa tarvittava mukaan lukien valmiita lentokoneita. Fokkerista tuli kuitenkin aidosti hollantilainen yhtiö – sen ja Alankomaiden ilmavoimien suhde oli vankka Fokkerin konkurssiin asti, joka tapahtui vuonna 1995.
Fokker C.V Fokkerit muodostivat Breguet 19 -koneiden kanssa maan ilmavoimien alkuvaiheen konekannan. Paraguayta vastaan vuosina 1932–1935 käydyssä Chacon sodassa Bolivia menetti ensimmäisten sotaviikkojen aikana kaksi C.V-konetta. Jäljellä olleet Fokkerit poistuivat käytöstä jo joulukuun 1932 ja elokuun 1933 välillä, kun bolivialaiset saivat käyttöönsä yhdeksän Curtiss Hawk II -hävittäjää ja neljä kevyttä Curtiss Falcon -pommikonetta.
Palair Macedonian Airlinesin lento 301 Onnettomuuslennon päällikkö, joka toimi lennolla tarkkailijana ja perämiehenä, oli 49-vuotias alankomaalainen. Hänen työnantajansa oli Fokker, joka oli siirtänyt hänet AFT:lle lentotoiminnan johtajaksi. Hänellä oli 11 200 lentotunnin kokemus, josta 1 180 tuntia oli Fokker 100:lla. Makedonialainen 34-vuotias perämies toimi lennolla ohjaajana ja samalla käytännössä kapteenina. Hän oli ollut Palairin palveluksessa lokakuusta 1992 lähtien. Hänellä oli lentotunteja 5 580, joista 65 Fokker 100:lla.
Fokker F.27 Fokker F.27 Friendship on hollantilaisen Fokkerin valmistama liikenne- ja kuljetuskone. Kaksimoottorisen potkuriturbiinikoneen suunnittelu alkoi 1950-luvun alussa, ja prototyypin ensilento tapahtui 24. marraskuuta 1955. Koneen sarjavalmistus alkoi vuonna 1958. 100-sarjan koneita valmistettiin 85 kappaletta. Eri versiota on 700-sarjaan asti. Fairchild Aircraft valmisti lisenssillä Yhdysvalloissa 206 konetta nimellä Fairchild FH-227. Yhteensä koneita valmistettiin 786 kappaletta.
Finnair Oy:n luopuessa 1970-luvun lopussa Convair 440 Metropolitan koneista havaittiin, että yhtiö tarvitsi lyhyitä lentoreittejään varten DC-9-14/15-suihkukoneita pienempiä potkurikoneita. Tähän tarkoitukseen Finnair päätyi ostamaan Icelandairilta Islannista kolme käytettyä Fokker F.27 Mk. 200 -matkustajakonetta.
Fokker G.1 Fokker tarjosi G.1:tä Suomen ilmavoimille ensimmäisen kerran toukokuussa 1937. Ilmavoimien komentaja Jarl Lundqvist oli silloin kiinnostunut hankkimaan yhden valmiin koneen ja 23 koneen valmistuslisenssin. Todennäköisesti Lundqvist kaavaili G.1:tä pikemminkin Bristol Blenheim -pommikoneen lisähankintojen vaihtoehdoksi kuin torjuntahävittäjäksi. Suomalainen komennuskunta vieraili tehtaalla kesäkuussa 1937, jolloin sovittiin koelennosta. Kapteeni Gustaf Magnusson oli syksyllä 1937 Fokker-tehtaalla vastaanottaessaan Fokker D.XXI -koneita. Hän koelensi G.1:n 22. syyskuuta 1937. Syöksyssä hän saavutti koneella 650 km/h nopeuden saaden koneen keulan lommoille, mikä herätti huomiota paikallisissa lehdissä. Huhtikuussa 1938 todettiin, ettei G.1 ole enää ajankohtainen.
Fokker F.27 Fokker F.27 Mk 200 Friendship -kone OH-LKB hankittiin käytettynä Islannista ja se oli Finnairin käytössä 1980-1986.
Fokker F.27 Fokker F.27 Mk 200 Friendship -kone OH-LKC oli Finnairin käytössä 1982–1988.Kokometallinen kuljetuskone, ylätaso.
Suomen ilmavoimien historia Suomen ilmavoimien paras hävittäjäkone talvisodassa oli Fokker D.XXI. Se oli alun perin suunniteltu Hollannin siirtomaajoukoille Indonesiaan – siksi siinä oli koneen nopeutta alentava kiinteä laskuteline. Fokkerien taistelukykyä huononsi entisestään päätös asentaa Suomessa lisenssivalmistettuihin koneisiin Blenheimien moottoreiden kanssa teknisesti yhtenevät 840 hevosvoimaiset Bristol Mercury VIII –moottorit. VL:n valmistamat koneet olivat myös raskaampia kuin alkuperäiset hollantilaiset Fokkerit. Suksikonedoktriini oli talvisodassa Suomelle edullinen koska työkenttiä oli helpompi tehdä suksikoneille kuin pyöräkoneille.
Fokker D.X Suomen ilmavoimat osti yhden koneen, joka sai pintamateriaalinsa mukaan nimen Faneeri-Fokker. Sen ohjattavuus todettiin huonoksi. Kone tuhoutui pitkäksi menneessä laskussa 1926.
Arado Ensimmäisen maailmansodan päätyttyä tehdas emoyhtiöineen lopetti toimintansa, minkä syynä oli Versailles’n rauhansopimus kielto lentokoneiden valmistuksesta Saksassa. Vuonna 1921 Heinrich Lübbe osti yhtiön. Vuonna 1924 se alkoi taas suunnitella vientiin lentokoneita. Se perusti Ikarus Tvornica Aero i Hydroplana -tehtaan Jugoslaviaan. Aiemmin Kondor- ja Fokker-tehtaissa työskennellyt Walter Rethel lähti sinne johtamaan lentokoneiden suunnittelua.
Fokker Fokkerin ”hittituotteen” menestyskausi kesti kevääseen 1916 asti. Vaikka E.1 oli lento-ominaisuuksiltaan oikukas kone, eikä tahdistinlaite toiminut täysin luotettavasti, mutta vastapuolellakaan ei ollut parempia tarjolla.
Fokker F.VIII Heinäkuussa 1927 Fokker muunsi yhden koneen pommituskäyttöön, joka oli kellukekone varustettuna eturungossa olevilla konekivääreillä. Tämän koneen tyyppimerkinnäksi tuli F.VIIIw, mutta se jäi ainoaksi yksilöksi myyntiponnistelujen epäonnistuttua.
Polikarpov I-16 Kone oli Suomen ilmavoimien vastuksena talvi- ja jatkosodassa ja tunnettiin nimellä Rata. Se oli ominaisuuksiltaan Suomen tärkeintä talvisodan aikaista hävittäjämallia eli Fokker D.XXI:tä selvästi parempi, mutta Fokker-koneen parempi syöksynopeus mahdollisti irtautumisen. Fokker ohjaajille annettiin käsky välttää kaartotaistelua I-16-koneita vastaan, jos mahdollista. Talvisodan alussa venäläisten lentäjien keskimääräinen taso oli heikko, mikä ei tehnyt oikeutta koneen ominaisuuksille. Joissakin taistelukuvauksissa esiintyy I-16 bis -nimi ja kuvailuja koneen ulkonäöstä, mutta tällaista tyyppiä ei ollut olemassa.
Saksan lentäjäkoulutus Neuvostoliitossa Saksassa lentäjien alustava koulutus tapahtui muodollisesti Saksan siviili-ilmailukoulun eli Deutsche Verkehrsflieger-Schulen alaisena. Koulutusta annettiin myös urheilulentoseuroissa. Aluksi koulutusta annettiin vain keveillä pienlentokoneilla ja Junkersin matkustajalentokoneilla. Saksan siviili-ilmailukoulun perustamista ohjasi Reichswehrin tarkastusosasto 1 (ilmailutarkastus). Ilmailukoulu aloitettiin 1923, kun teollisuusmies H. Stinnes osti viisikymmentä yksipaikkaista Fokker D.XIII -hävittäjää Alankomaista. 1923–1925 myös muutamia Fokker D.VII:ia ja Fokker D.XI:ia hankittiin samalla tavalla. Tilaus suoritettiin Argentiinan ilmavoimien nimissä.
Fokker D.XXI 50 kappaleen Fokker D.XXI -koneen lisähankinta (ns. IV-sarja) hyväksyttiin 9. syyskuuta 1939. Koska Bristol Mercury -moottoreita ei saatu enää Britanniasta ja Tampellan Mercury-moottorien tuotantokapasiteetti oli varattu Bristol Blenheim -koneisiin, päätettiin sarja varustaa Pratt & Whitney Twin Wasp Junior -moottoreilla, jotka – samoin kuin käytetyt potkurit - Puolustusministeriö onnistui hankkimaan Yhdysvalloista ennen sotamateriaalin vientikiellon astumista voimaan 2. heinäkuuta 1940. Moottorin asennussuunnittelu tilattiin Fokkerilta. Ilmavoimat tilasi koneet – komentajansa kiirehtimisen jälkeen – vasta 22. tammikuuta 1940.
Fokker C.V Norjan maavoimien lentojoukot osti viisi Fokker C.VE -konetta ja 42 koneen lisenssivalmistusoikeudet vuonna 1927. Kjellerin lentokonetehdas oli valmistanut lisenssin puitteissa 15 C.VE:tä ja 27 C.VD:tä vuoteen 1939 mennessä. Vuoden 1934 jälkeen valmistuneet koneyksilöt varustettiin Norjassa lisenssivalmistetulla tehokkaamalla Armstrong Panther -voimalaitteella. 40 konetta oli edelleen käyttökunnossa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Fokkereita käytettiin sotatoimien aikana etenkin Pohjois-Norjassa kevyissä kuljetus- ja tiedustelutehtävissä. Osa koneista pakeni miehittäjiä naapurimaa Ruotsiin.
Fokker F.27 1970-luvun lopussa Ilmavoimat pyrki löytämään Douglas DC-3-koneilleen korvaajan. Tätä päätöstä nopeutti DC-3-koneella tapahtunut Rissalan lentoturma, jossa kuoli suomalaisia yritysjohtajia ja poliitikoita. Korvaajaa etsittiin seuraavasta ryhmästä: Antonov An-32, Fokker F.27, CASA 212 ja De Havilland Canada DHC-7. Näistä An-32 ja CASA 212 on varustettu perärampilla ja olivat eniten laskuvarjojääkärien tarpeisiin sopivia. Väliaikaisratkaisuna Ilmavoimat päätti vuonna 1980 vuokrata Karair Oy:ltä kaksi Fokker Friendship Mk. 100 -kuljetuskonetta (FF-1 ja FF-2). Koska Finnair Oy oli aiemmin päätynyt tähän konetyyppiin, katsottiin valinta taloudellisesti edullisimmaksi. Vuonna 1982 Ilmavoimat lunasti koneet itselleen ja tilasi laivaston vahvistukseksi tehtaalta uuden Fokker F.27-400M Troopship -kuljetuskoneen (FF-3). Kone toimitettiin Ilmavoimille vuonna 1984.
Fokker Näin hyvän alkumenestyksen jälkeen Fokkerilla oli etulyöntiasema Saksan ilmavoimien seuraavissa tarjouskilpailuissa. Yhtiötä suosittiin, vaikka kilpailijoista (Albatross, Roland, Junkers jne.) moni olisi tehnyt teknisesti yhtä toimivia tai edistyksellisempiä malleja.
Abraham Kun Saara kuoli Hebronissa 1881 eaa. 127-vuotiaana, Abrahamin täytyi ostaa hautapaikka, sillä hän oli tosiaan vain muukalaisasukas, joka ei omistanut maata Kanaanissa. Niinpä hän osti Heetin pojilta kedon ja luolan Makpelasta läheltä Mamrea. Kolme vuotta myöhemmin, kun Iisak täytti 40 vuotta, Abraham lähetti vanhimman palvelijansa, todennäköisesti Elieserin, takaisin Mesopotamiaan etsimään Iisakille sopivaa vaimoa. Jumalan valinnaksi osoittautui Abrahamin veljenpojan tytär Rebekka. Seuraavassa sukupolvessa vanhin poika oli Eesau, mutta nuorempi veli Jaakob hankki isältään Iisakilta esikoisoikeuden. Abraham otti toisen vaimon Keturahin Saaran kuoleman jälkeen. Keturah synnytti kuusi poikaa: Simranin, Joksanin, Medanin, Jisbakin, Shuahin ja Midian.
Nerja Nerjassa on Euroopan suurimpiin kuuluva tippukiviluola, joka on paikkakunnan merkittävin ja Espanjan merkittävimpiin kuuluva nähtävyys. Luolasta on löydetty luolamaalauksia paleoliittiselta kaudelta ja myös varhaisemmilta kausilta olevia muinaisjäänteitä.
Hebron Hebron on yksi oman alueensa parhaiten säilyneistä keskiaikaisista kaupungeista ja sen vanhakaupunki on Unescon maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2017 lähtien. Vanhakaupunki on rakentunut Makpelan luolan ympärille ja sille ovat tyypillisiä kapeat kadut, tasakattoiset kivirakennukset, basaarit ja sisäpihat. Vanhallakaupungilla ei ole varsinaista kaupunginmuuria, mutta sen ulkoreunan muodostaa toisiinsa yhteen rakennettujen talojen ketju, jonka rikkoo viisi sisäänkäyntinä käytettyä porttia. Vanhankaupungin arkkitehtuuri on peräisin Osmanien valtakunnan ajoilta ja jotkin rakennukset ovat säilyneet aina Mamelukkien ajoilta lähtien.
Abraham Lopulta Abraham kuoli hyvin iäkkäänä, 175-vuotiaana, ja hänen poikansa Iisak ja Ismael hautasivat hänet Makpelan luolaan. Ennen kuolemaansa Abraham antoi lahjoja sivuvaimojensa pojille ja lähetti heidät pois, jotta Iisak perisi yksin kaiken hänen omistamansa.
Ensimmäinen Mooseksen kirja Kun Jaakob on kuolemaisillaan, hän kutsuu poikansa luokseen ja ottaa myös Efraimin ja Manassen omiksi pojikseen. Sitten hän ennustaa poikiensa kohtalon. Jaakob kuolee, ja hänet haudataan samaan perhehautaan Makpelan luolaan, johon aiemmin oli haudattu Abraham, Saara, Iisak, Rebekka ja Lea.
Antíparoksen luola Antíparoksen luola () on luola Antíparoksen saarella Kreikassa. Se on saaren tunnetuin ja suosituin nähtävyys. Luola sijaitsee saaren kaakkoisosassa Ágios Ioánniksen vuorella lähellä Soróksen kylää, noin 177 metrin korkeudella merenpinnasta.
Biševo Biševo on saari Adrianmeressä, Kroatian rannikolla. Saaren suurin nähtävyys on siellä sijaitseva 24 metriä pitkä luola, johon pääsee pienellä veneellä. Luola on nimeltään "Modra špilja", eli sininen luola. Nimensä luola on saanut siitä, kun auringonvalo heijastuu merenpinnan kautta luolaan, niin se loistaa turkoosin sinisenä. Luolaan tehdään opastettuja retkiä.
Porttikallio Porttikallion varsinainen nähtävyys on niin sanottu pirunpesä, luola, joka on aivan jyrkänteen reunalla. Sijaintinsa takia luolaan kiipeäminen voi olla vaikeaa. Luolassa olevat tikkaat eivät ole käyttökuntoiset, joten pohjalle päästäkseen on tuotava mukana esimerkiksi köysi. Luolan pohja on kiviä täynnä. Luolan syvyys on nykyisellään noin 2–3 metriä ja ilman köysiä tai tikkaita luolaan on vaikea päästä, sillä sen seinämät ovat sileät.
Pythagoraan luola Pythagoraan luola sijaitsee Kérkis-vuoren kaakkoisrinteessä noin 300 metrin korkeudella merenpinnasta, länteen Marathókampoksen kylästä. Pythagoraan sanotaan vetäytyneen kaupungista luolaan piiloon saaren tyranni Polykrateen vihaa. Hänen kerrotaan sekä asuneen paikalla että opettaneen siellä oppilaitaan. Paikalla on myös lähde, josta filosofin kerrotaan ottaneen juomavetensä. Tieto siitä, että Pythagoras asui saarella jossakin luolassa, on peräisin antiikin ajalta ja tunnetaan Iamblikhoksen kautta. On kuitenkin mahdoton sanoa, onko kyseessä todella sama luola.
Quảng Ninh Quảng Ninhin maakunnan tärkein nähtävyys lienee Hạ Longin lahti, joka on otettu Unescon maailmanperintöluetteloon. Lahdessa on lähes kaksi tuhatta kalkkikivisaarta, joita peittää viidakkomainen kasvillisuus. Useissa saarissa on valtavia luolia, joista suurin on Hang Đầu Gỗn luola. Ranskalaisia turisteja alkoi käydä lahdella jo 1800-luvulla. Matkailijoita houkuttelee myös Bái Tử Longin lahti, ja maakunnan rannikolla onkin lukuisia uimarantoja ja lomakohteita. Quảng Ninhissä on kuitenkin myös monia historiallisia nähtävyyksiä:
Malesian talous Siirtomaa-ajan vanha kaupunki Malakka on Malesialle tärkeä turistikohde pitkän historiansa ansiosta. Kaupungin merkittäviin turistinähtävyyksiin lukeutuvat vanhojen siirtomaa-aikaisten linnoitusten rauniot ja samalta ajalta peräisin olevat satoja vuosia vanhat rakennukset. Pääkaupunki Kuala Lumpur houkuttelee turisteja nähtävyyksiensä ja ostosmahdollisuuksiensa ansiosta. Kaupungin kuuluisin nähtävyys ja maamerkki on Petronas Towers, jonka yhteydessä on kaupungin merkittävin ostoskeskus Suria KLCC.
Missirikoro Paikallinen nähtävyys ovat eroosion muovaamat Missirikoron luolat, jotka toimivat sekä animistien että muslimien kulttipaikkana.
Sejny Kaupunki on perustettu vuonna 1602. Merkittävin nähtävyys kaupungissa on dominikaaniluostari 1600-luvulta, Sejnyn ainoa hävitykseltä säilynyt osa ruotsalaisten ryöstäessä ja polttaessa kaupungin 1656. Hävityksen jälkeen rakennettuihin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa synagoga ja raatihuone.
Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Akvitanian alueella. Kunnan kuuluisin nähtävyys on Font-de-Gaumen luola, josta löydyttiin vuonna 1901 luolamaalauksia. Luola kuuluu osana Unescon maailmanperintöluetteloon, johon kuuluu myös muita Vézèrejoen laakson luolamaalauksia.
Kilkenny Kilkenny tunnetaan keskiaikaisista marmoritaloistaan: sen lempinimi onkin Marmorikaupunki, "the Marble City", "Cathair an Mharmair". Kaupungin tärkein nähtävyys on Kilkennyn linna, aikoinaan Butlerin aatelissuvulle kuulunut kartano, joka toimii nyttemmin Irlannin kansallisgallerian haaraosastona. Myös Kilkennyn olut on maailmankuulua.
Kōka Alueen suurin nähtävyys on keramiikkatuotteiden keskittymä Shigarakin taajamassa. Shigarakin keramiikalla () on kautta Japanin tunnettu ominaispiirteensä. Kaupungissa asuu alan merkittäviä taiteilijoita, ja siellä on alan koulutusta.
Saint-Rémy-de-Provence Saint-Rémy-de-Provence on kunta Kaakkois-Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se on ollut asuttuna jo antiikin ajoista lähtien. Kunnan tärkein nähtävyys onkin roomalaisten rakentaman Glanumin kaupungin rauniot.
Stora Mickelskären Skrobban on Merikarhujen saari ja sinne on ulkopuolisilla pääsy vain kutsusta. Saaren merkittävin nähtävyys on vuoden 1850 piirustusten mukaisesti uudelleenrakennettu punainen luotsitupa. Luotsitupien tapaan sieltä piti näkyä kaikille ilmansuunnille, joten se onkin sijoitettu saaren korkeimmalle kohdalle avokalliolle, josta avautuu näkymät kaikille alueen veneilyreiteille.
Clitheroe Clitheroe on kaupunki Englannissa, Lancashiren kreivikunnassa. Vuonna 2001 siellä oli noin 14 700 asukasta. Kaupungin merkittävin nähtävyys on vuonna 1186 rakennettu normannilinnoitus. Sen on sanottu olevan Englannin toiseksi pienin normannilinna.
Svätý Jur Ensimmäinen maininta kirjallisissa lähteissä Svätý Jurista on vuonna 1209, ja vuonna 1299 se sai kaupunkioikeudet. Kaupungin merkittävin nähtävyys on 1200-luvulla rakennettu Pyhälle Yrjölle omistettu kirkko. Sihen on lisätty yksityiskohtia vuosisatojen varrella. Kaupungissa on ollut Biely Kameňin linna (Valkea linna), mutta se on ottomaanien jäljiltä raunioina.
Charleston (Etelä-Carolina) Kaupungin siirtokunta-ajoilta peräisin olevat rakennukset ovat yhdysvaltalaisiksi poikkeuksellisen vanhoja. Yksi tärkeimmistä on 1771 rakennettu vanha tullikamari. Myös sisällissodan ajan vahva linnoitus Fort Sumter on nykyään merkittävä nähtävyys.
H’otyn H'otyn () on Länsi-Ukrainan Tšernivtsin alueella sijaitseva kaupunki. Se on H'otynin piirin hallinnollinen keskus, ja sen asukasluku on 9 692 (1. kesäkuuta 2013). H'otyn on historiallisesti merkittävä kaupunki Bessarabiassa. Sen alueella on käyty monta taistelua vuosisatojen aikana ja sen merkittävin nähtävyys on kaupungin puolustamista varten 1300-luvulla Dnestrin varrelle rakennettu H'otynin linnake, joka on säilynyt nykyaikaan hyväkuntoisena.
Bolnisi Kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin ja Georgian tärkeimpiin historiallisiin monumentteihin kuuluu Bolnisi Sionin katedraali, joka on yksi Georgian vanhimmista. Kirkon pohjoisseinässä olevan kirjoituksen mukaan se on rakennettu vuosina 478–493: kirkon seinien kirjoitukset kuuluvat aikaisimpiin säilyneisiin esimerkkeihin georgialaisesta kirjoituksesta. Keskiajalla Bolnisi oli merkittävä uskonnollinen keskus ja 900–1000-luvulla siellä työskenteli Ioane Bolneli. Bolnisin piirikunnan toinen merkittävä nähtävyys on Tsughrugašenin kirkko, joka on rakennettu vuosina 1213–1222.
Jeremian luolat Jeremian luolat on Kustavissa Kivimaantien (seututie 192) varrella sijaitseva luonnonmuodostuma ja nähtävyys. Nimensä tämä kalliopaasien muodostama kiviryhmä on saanut isonvihan levottomilta vuosilta, jolloin Jeremias-niminen mies piileskeli siellä.
Luolille johtaa tien varresta noin 200 metrin pituinen metsäpolku. Jeremian luolien alueella on lähes pystysuoria kalliojyrkänteitä, syviä railoja, halkeamia ja luolamaisia muodostumia. Äkkijyrkkiä pudotuksia ja railoja ei ole merkitty, ja kulku alueella tapahtuu omalla vastuulla.
Kurashiki Kurashiki on Okayaman prefektuurin toiseksi suurin kaupunki pääkaupunki Okayaman jälkeen ja historiallisesti merkittävä paikkakunta, joka kukoisti Edo-kaudella kauppakaupunkina. Kurashikin kanavien halkomassa vanhassakaupungissa () on säilynyt runsaasti aikakauden kauppiastaloja ja varastoja, joita on muunnettu kahviloiksi, kaupoiksi ja museoksi. Kaupungin nimen voikin kääntää tarkoittavan ”varastojen kaupunkia”. Merkittävä nähtävyys on myös Ōharan taidemuseo, Japanin vanhin länsimaista taidetta esittelevä museo. Kaupunkioikeudet Kurashiki sai vuonna 1928. Seto-ōhashin silta, yksi maailman suurimmista, littää kaupungin Shikokun saareen sen eteläpuolella.
Morioka Kaupungin merkittävin nähtävyys on vanha kirsikkapuu, joka on halkaissut kivenlohkareen. Puu on aikoinaan lähtenyt kasvamaan kiven halkeamasta, ja kasvaessaan se on halkaissut suurta kiveä yhä enemmän ja enemmän. Iältään kirsikkapuu on noin 300 tai 400 vuotta. Vuonna 1923 se julistettiin kansalliseksi suojelukohteeksi.
Ídan luola Ídan luola (; myös "Idéo(n) Ándro(n)") eli Zeuksen luola on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 498 metrin korkeudessa Ídavuoren itärinteellä Nídan tasangon länsilaidalla saaren keskiosissa. Luola tunnetaan myös nimellä "Spiliára tis Voskopoúlas" (Σπηλιάρα της βοσκοπούλας, ”Paimentytön luola”).
Ídan luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen.
Bad Bentheim Bad Bentheimin merkittävin nähtävyys on Burg Bentheim linnanpuistoineen. Kaupungin useista kirkkorakennuksista huomattavimpiin kuuluu Evangelisch-Reformierte Kirche vuodelta 1696. Bad Bentheimin museoista mainittakoon hiekkakiviteollisuudesta kertova Bad Bentheimer Sandsteinmuseum. Kaupungin Ackerbürger-taloista huomionarvoisimpana mainitaan usein Haus Westerhoff. Taide-elämää edustaa muun muassa ulkoilmateatteri Freilichtspiele Bad Bentheim, joka perustettiin 1925.
Kežmarok Kaupungin merkittävin nähtävyys on protestanttinen puukirkko, joka on rakennettu vuonna 1717. Se on listattu Unescon maailmanperintöluettelooon. Kaupungissa on myös vuonna 1531 perustetun oppilaitoksen kirjasto, joka on suurin koulukirjasto Keski-Euroopassa. Kirjastossa on noin 150 000 kirjan kokoelma. Oppilaitoksen entisiin oppilaisiin kuuluvat mm. Pavel Jozef Šafárik ja Pavol Országh Hviezdoslav. Historiallisessa keskustassa sijaitsevat kaupunginlinna ja kolmilaivainen Pyhän ristin kirkko.
Eileithyian luola Luola oli luolapyhäkkö, joka oli omistettu myöhemmin Eileithyiaksi kutsutulle jumalattarelle, joka suojeli synnytyksiä. Lineaari-B-kirjoituksissa jumalattaren nimi esiintyy muodossa "e-re-u-ti-ja". Kreikkalaisessa mytologiassa luola oli paikka, jossa Hera synnytti Eilethyian. Paikka mainitaan myös Homeroksen "Odysseiassa" (XIX.188). Luola oli käytössä neoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Erityisen merkittävä se oli minolaisella ajalla. Luola oli merkittävin Eilethyialle omistettu pyhäkkö. Paikka on ollut kulttikäytössä myös varhaiskristillisenä aikana.
Tiberias Tiberias (, ) on kaupunki Galileassa Israelissa, Genesaretinjärven länsirannalla. Se nimettiin keisari Tiberiuksen mukaan. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 43 148. Kaupunki on yksi juutalaisuuden neljästä pyhästä kaupungista Jerusalemin, Hebronin ja Safedin ohella. Nykyään Tiberias on Israelissa suosittu matkailukaupunki ja se on tunnettu etenkin kuumista lähteistä hieman kaupungin eteläpuolella.
Nähtävyys Nähtävyys on näkemisen arvoinen paikka, rakennus tai muu kohde. Se voi olla kulttuurisesti arvokas, historiallisesti merkittävä, kaunis tai muutoin kiinnostava kohde.
Karhunpesäkivi Kiven kerrotaan saaneen nimensä siitä, että lumimyrskyssä eksynyt lappalainen oli mennyt luolaan suojaan ja nukahtanut sinne. Herättyään hän huomasi, että samassa luolassa oli talviuntaan viettävä karhu. Karhu ei onneksi herännyt ja mies pääsi poistumaan luolasta myrskyn laannuttua.
Díktin luola Díktin luola (; myös "Diktéo(n) Ándro(n)") eli Psychrón luola (Σπήλαιο Ψυχρού, "Spílaio Psychroú") on luola ja arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee 1 025 metrin korkeudessa Díktivuoren pohjoisrinteellä Lasíthin ylätasangon lounaislaidalla Oropédio Lasithíoun kunnassa lähellä Psychrón kylää.
Díktin luola on yksi Kreetan merkittävimmistä luolapyhäköistä. Se oli merkittävä kulttipaikka jo neoliittisella ja erityisesti minolaisella kaudella. Alun perin se oli ilmeisesti asuin- ja hautapaikka. Minolaisesta ajasta lähtien siellä palvottiin minolaisen uskonnon miespuolista nuorta jumalaa, joka kuoli ja syntyi uudelleen vuosittain vuodenaikojen kierron mukaan. Luola säilyi kulttikäytössä pitkään aina antiikin ajalle saakka. Tuolloin jumala yhdistettiin Zeukseen. Luola oli kulttikäytössä vielä roomalaisella ajalla. 1500-luvulta 1800-luvulle luola toimi paikallisten paimenten suojana.
Kopsuo Porttikalliolla on luola, joka löytyy Asikkalan Kopsuolta, Päijänteen rannalta Salonsaaren läheltä. Tarina kertoo, että luolassa on joskus asustellut ryöväreitä. Tämän jälkeen luola on ollut nähtävyytenä, kuitenkin myöhemmin luola on tukittu kivillä, jonka jälkeen luolan syvempiin osiin ei ole mahdollista päästä. Porttikallio löytyy Kopsuontien varresta. Porttikallion alapuolelle pääsee myös vesireittiä pitkin Vääksystä. Porttikallio jatkuu jyrkkänä myös veden alla ja vettä onkin useita metrejä heti Porttikallion rannasta alkaen.
Zestoa Paikkakunnan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu Ekainin luola ja sen kivikautiset luolamaalaukset. Itse luola on turisteilta suljettu, mutta sen lähettyville on rakennettu turisteille luolaa esittelevä keskus ja sen yhteyteen jäljennös luolasta. Keskus ja luolan jäljennös tunnetaan nimellä "Ekainberri", joka on baskin kieltä ja tarkoittaa uutta Ekainia.
Kermānšāh Kermānšāh on tunnettu monista nähtävyyksistä, tuotteista ja ruoista. Ehkä tunnetuin nähtävyys on Taq-e-Bostan, vuoren sisälle rakennettu luola, jossa on kaiverrettuna yli 1000 vuotta vanhoja kaiverruksia. Luolaan pääsee vesitse kanootilla. Iranilaiset matot ovat usein lähtöisin Kermānšāhista. Kaupunki on kuuluisa myös paikallisesta riisistä tehdystä makeisesta nimeltään Nân berendži. Toinen paikallinen kuuluisa ruoka on öljyn tapainen, paikallisesti tunnettu nimellä Rüne Dân. Kermānšāhin kansallispukuna toimii kurdilainen vaatetus, johon kuuluu kurdilaiset mustat nahkakengät, isokokoiset housut, pitkähihainen paita ja vielä iso vyö yhdistämään housuja ja paitaa.
Sámi Sámin kylä sijaitsee Kefalonián itärannikolla noin 24 kilometriä itään saaren pääkaupungista Argostólista. Kylä on perinyt nimensä sen paikalla sijainneesta antiikin aikaisesta Samen kaupungista, joka oli saaren merkittävimpiä. Sámi on Kefalonián toiseksi merkittävin satama Argostólin jälkeen, ja sieltä on yhteydet Patrakseen, Ithakalle sekä Italiaan. Kylän lähellä sijaitsevat muun muassa maanalaisesta järvestään tunnettu Melissánin luola sekä Drogkarátin tippukiviluola.
Viipurin kauppatori Viipurin kauppatorin ympäristön rakennuksista tunnetuin on 1550-luvulla valmistunut Pyöreä torni, joka alun perin oli osa kaupunginmuuria. Se on Viipurin linnan ohella myös kaupungin tunnetuin nähtävyys. Muita merkittäviä rakennuksia ovat torialueen koilliskulmalla sijaitseva entinen Suomen Pankin talo sekä Pohjoismaiden Yhdyspankin talo, jotka molemmat on suunnitellut arkkitehti Gustaf Nyström, ja 1906 valmistunut Kauppahalli, joka aikoinaan oli Pohjoismaiden suurin. Vuonna 1912 torin poikki rakennettiin kiskot kaupungin raitiovaunuliikennettä varten ja kauppatorilla oli myös esikaupunkialueilta tulevan linja-autoliikenteen päätepysäkki.
Dodóni Dodónin kylä on rakennettu Tómaros-vuoren itärinteeseen ja sijaitsee noin 22 kilometriä etelälounaaseen Ioánninasta. Kylä ja kunta ovat ottaneet nimensä kylän lähellä sijainneesta antiikin aikaisesta Dodonasta, joka oli tunnettu oraakkelistaan. Nykyisen kylän alkuperäinen nimi oli "Tsarkovísta" (Τσαρκοβίστα), ja se nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan (nykykreikkalaisessa nimimuodossa) vuonna 1927. Dodonan arkeologinen alue on seudun merkittävin nähtävyys.
Korpikylä (Tornio) Korpikylä on kylä Tornionjoen varrella Tornion kaupungissa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Tornion–Kolarin rautatien sekä valtatien 21 varrella, noin 35 kilometriä pohjoiseen Tornion keskustasta.
Kylän merkittävin nähtävyys on Matkakoski. Kosken korkeusero on n. 5 metriä kilometrin matkalla. Koski on tunnettu perinteisestä lohen- ja siiankalastuksestaan lähinnä siinä käytetyn menetelmän, lippokalastuksen vuoksi.
Nerjan luolat Nerjan luolat Espanjan etelärannikolla Andalusiassa Nerjan kaupungissa löytyivät 1959, kun viisi koulupoikaa jahtasi lepakoita, joiden he olivat nähneet tulevan luolasta. Luolat sijaitsevat Espanjan aurinkorannikolla noin 55 kilometriä Malagasta itään.
Pýrgos Diroú Pýrgos Diroú (; myös "Pírgos Diroú") on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Anatolikí Mánin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Oítylon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Anatolikí Mánin kunnan Oítylon kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 246 (vuonna 2011).
Pýrgos Diroú sijaitsee Mánin niemimaan keskiosissa lähellä sen länsirannikkoa. Kylän tunnetuin nähtävyys ovat Diróksen tippukiviluolat. Ne muodostavat yli kuusi kilometriä pitkän luolaston, jonka suurimmat luolat ovat nimeltään Glyfáda (suomeksi ”Murtovetinen”, myös Vlycháda), Katafýgio (”Turvapaikka”) ja Alepótrypa (”Ketunkolo”). Osassa luolista on ollut asutusta neoliittisella kaudella. Luolastossa on maanalainen joki ja järviä. Glyfádan luola on avoinna yleisölle.
Tosashimizu Tosashimizu sai kaupunkioikeudet vuonna 1954 neljän kunnan kuntaliitoksen myötä. Suuri osa kaupungista sijaitsee Ashizuri-Uwakain kansallispuiston alueella, ja sen merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvatkin luonnonkaunis Ashizurinniemi majakoineen ja meren kallioon uurtama, 16 metriä korkea Hakusanin luola. Osa kaupungin rakennettua kulttuuriperintöä on vuorostaan 800-luvulla perustettu Kongōfuku-jin temppeli, joka on osa Shikokun pyhiinvaellusreittiä (temppeli nro. 38).
Saara (Raamattu) Kun Saara vanhoilla päivillään kuuli vielä synnyttävänsä pojan, hän ei ottanut Jumalan lupausta vakavasti vaan nauroi lupaukselle. Kuitenkin 90-vuotiaana Saaralla oli ilo synnyttää Iisak. Silloin hän huudahti: ”Jumala on valmistanut minulle naurun: jokainen, joka kuulee siitä, nauraa minulle.” Tämä tarkoitti ilmeisesti lapsen syntymän aiheuttamaa ilon ja hämmästyksen naurua. Saara imetti poikaansa viitisen vuotta. Kun Iisak lopulta vieroitettiin, Abraham järjesti suuret juhlat. Tuossa tilaisuudessa Saara näki Hagarin pojan Ismaelin, joka oli nyt noin 19-vuotias, ’ilvehtivän’ eli leikkivän Iisakin kanssa pilkaten häntä. Nähtävästi Saara pelkäsi poikansa Iisakin tulevaisuuden puolesta ja pyysi sen vuoksi Abrahamia lähettämään Hagarin ja Ismaelin pois. Abraham teki niin. Yleisesti otaksutaan, että Saara oli poikansa Iisakin kautta koko Israelin kansan äiti. Suunnilleen 32 vuotta myöhemmin Saara kuoli 127-vuotiaana ja Abraham hautasi hänet ”Makpelan kedon luolaan”.
Orchomenós (Arkadia) Orchomenós () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Trípolin kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Aiemmin kylä kuului Levídin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Trípolin kunnan Levídin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 15 (vuonna 2011).
Orchomenós sijaitsee noin 30 kilometriä pohjoiseen Trípolin kaupungista. Se on rakennettu vuoristoon noin 730 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ottanut nimensä antiikin ajan Orkhomenoksen kaupungista, joka sijaitsi kukkulalla nykyisen kylän pohjoispuolella. Sen arkeologinen alue, mukaan lukien agoran ja teatterin jäänteet, ovat kylän merkittävin nähtävyys.
Lupercal Lupercal-luola oli läpi antiikin Rooman historian merkittävä kulttipaikka. Se oli pääpaikkana vuosittain 15. helmikuuta järjestetyssä Lupercalia-juhlassa, jossa Lupercuksen papit ("luperci") uhrasivat luolassa vuohen ja koiran. Historialliselta ajalta on säilynyt mm. Plutarkhoksen ja Dionysios Halikarnassolaisen kuvauksia luolasta ja sen ympäristöstä. Keisari Augustuksen tiedetään monumentalisoineen Lupercal-luolan osana suurempaa kampanjaansa Rooman kaupunkikuvan kohentamiseksi. Lupercal-luolan edustalla kerrotaan myös olleen suden patsaan.
Antíparos Antíparoksen tunnetuin nähtävyys on laaja Antíparoksen luola, joka sijaitsee saaren eteläosassa. Se oli erityisesti 1600–1800-luvuilla maailman tunnetuimpia luolia ja siellä on suuri määrä vanhoja graffiteja, joita ovat kirjoitelleet muun muassa lordi Byron ja Kreikan kuningas Otto. Saaren muihin nähtävyyksiin kuuluvat Antíparoksen kylän venetsialaisaikainen linna ("Kástro") noin vuodelta 1440 sekä kansankulttuurin museo.
Mladečin luolat Mladečin luolat () sijaitsevat Tšekin itäosassa Mladečn kunnassa Litovelské Pomoravín suojelualueen läheisyydessä. Luolaverkosto on syntynyt Třesínin kalkkikivikukkulan uumeniin. Luolastossa on runsaasti stalaktiittejä ja stalagmiittejä. Luola on tunnettu pitkään ja sitä pidetään yhtenä merkittävimmistä paleontologisista ja arkeologisista tutkimuspaikoista.
Nymfoleptoksen luola Nymfoleptoksen luola () on luola ja antiikin ajan arkeologinen kohde Ymittós-vuoren eteläpäässä Itä-Attikassa Kreikassa. Se sijaitsee Vári-Voúla-Vouliagménin kunnan alueella noin kolme kilometriä pohjoiseen Várin kaupungista. Luola tunnetaan myös nimillä "Panin luola" (Σπήλαιο Πανός, "Spílaio Panós"), "Arkhedemoksen luola" (Σπήλαιο Αρχέδημου, "Spílao Archédimou") ja "Várin luola" (Σπήλαιο Βάρης, "Spílaio Váris").
500-luvulla eaa. luola toimi Theralta paenneen kuvanveistäjä Arkhedemoksen turvapaikkana. Hän veisti reliefejä luolan stalaktiiteista ja kirjoitti niihin nimensä. Arkhedemos sanoi tulleensa nymfien valtaan, ja teki luolasta pyhäkön. Tämän jälkeen erityisesti 400-luvulla eaa. luola toimi nymfeille, Panille ja Apollonille omistettuna pyhäkkönä. Se oli Kholleidain demoksen aluetta. Luolan käyttö vaikuttaa lakanneen välillä 200-luvulla eaa. Myöhäisantiikin aikana 200-luvulta 400-luvulle jaa. sitä käyttivät kulttipaikkana uusplatonistit.
Longgupon luola Longgupon luola () sijaitsee Kiinassa Chongqingin itsehallinnollisen kunnan Wushanin piirikunnassa. Se tuli erityisen kuuluisaksi "Wushanin ihmisestä", jonka jäänteitä löydettiin luolasta vuonna 1985. Aluksi sen arveltiin olevan "Homo erectus", "Homo habilis" tai "Homo ergaster", mutta nykyään on myös esitetty sen edustavan sukupuuttoon kuollutta apinalajia. Luola on arkeologisesti yksi Kiinan merkittävämpiä tutkimuskohteita, jossa tutkitaan ihmisen leviämistä Itä-Kiinaan.
Fidenza Kaupunki on Parman jälkeen maakunnan toiseksi suurin kaupunki, ja se on merkittävä taide- ja kulttuurikaupunki. Kaupungin huomattavin nähtävyys on Benedetto Antelamin 1100-luvulla suunnittelema romaaninen Fidenzan katedraali. Erityisen näyttäviä ovat katedraalin julkisivun reliefit ja patsaat. Katedraali on omistettu kristitylle marttyyrille San Donnino di Fidenzalle, jonka pyhäinjäännöksiä säilytettiin Fidenzassa olleessa pienessä kirkossa varhaiskristillisenä aikana. Keskiajalla kirkko oli tärkeä etappi pyhiinvaeltajille jotka kulkivat Via Francigenaa pitkin. Muita nähtävyyksiä ovat kaupungin keskiaikainen portti "Porta di San Donnino", kaupungintalo "Palazzo Comunale" sekä Pyhän Pietarin kirkko "Chiesa di San Pietro".
Hikone Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Hikone kehittyi Ii-klaanin hallinnassa linnanaluskaupunkina. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kuntalaitoksen puitteissa se sai vuonna 1937. Kaupungin merkittävin nähtävyys on alkuperäisessä asussaan säilynyt Hikonen linna, joka on nimitetty yhdeksi Japanin kansallisaarteista. Linnaan liittyvät niin ikään Ii-klaanin 1600-luvulla rakennuttamat Genkyūenin puutarha ja Rakurakuenin palatsi. Hikone on säilyttänyt monia japanilaisen linnanaluskaupungin piirteitä. Kaupunkia palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja (osa Tōkaidō-päälinjaa) sekä Ōmi-rautateiden päälinja ja Taga-linja. Luotijunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee kaupungin läpi, mutta sillä ei ole Hikonessa asemaa.
Korykian luola Toinen samanniminen luola sijaitsi Kilikiassa Korykoksen kaupungin lähellä.
Astypalaia (Kos) Varhaisimmat neoliittisen kauden löydöt on tehty Áspri Pétran (”Valkoinen kallio”) luolasta. Sama luola on ollut Panin ja nymfien kulttipaikkana vielä 300–200-luvuilla eaa. Luola sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin paikasta.
Döda fallet Döda fallet on nykyisin luonnonsuojelualue, ja merkittävä paikallinen nähtävyys.
Kamakura Kaupungin pohjoisosassa sijaitsevista temppeleistä tärkeimpiä ovat vuonna 1282 perustettu Engaku-ji, kaupungin zentemppeleistä merkittävin Kenchō-ji, Tōkei-ji, Jōchi-ji ja Ennō-ji. Keskustan itäpuolella ovat muiden muassa Kamakura-gū-pyhäkkö sekä Zuisen-ji- ja Sugimoto-dera-temppelit. Länsipuolen kukkuloilla on esimerkiksi Zeniarai benten -pyhäkkö, joka tunnetaan tavasta pestä rahaa lähdevedessä talousonnen houkuttelemiseksi. Lähempänä merta lounaassa sijaitsevat suosittu Hase-deran temppeli ja kaupungin ehkä tunnetuin nähtävyys: Kōtoku-in suurine buddhapatsaineen ("daibutsu"). Temppelin Amida-buddhaa esittävä patsas valmistui vuonna 1252 ja se on 11,4 metrin korkuisena Japanin toiseksi suurin buddhapatsas. Ulkoilmassa olevaa patsasta suojasi alun perin rakennus, joka kuitenkin huuhtoutui mereen vuoden 1495 tsunamissa.
Groningen Kaupungin tunnettu nähtävyys on 97-metrinen kirkontorni "Martinitoren", joka valmistui 1482. Torni sijaitsee suurtorin laidalla kaupungin keskustassa.
Arkalochórin luola Arkalochórin luola () on luola ja minolaisaikainen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin 400 metrin korkeudessa Arkalochórin kaupungin keskustan lounaispuolella pienen Profeetta Elialle ("Profítis Ilías") omistetun kappelin luona.
Luolaan johtaa kapea sisäänkäynti, jonka leveys on noin 0,7 metriä ja korkeus 1,6 metriä. Sisältä luola on noin 30 metriä pitkä, mutta se on nykyisin pienempi kuin muinaisina aikoina, sillä sen katto romahti mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena noin vuonna 1500 eaa. Luola oli minolaisena aikana luolapyhäkkönä. Sitä on käytetty ainakin 2500-luvulta eaa. lähtien. Luolasta on löydetty paljon votiiviesineitä, joista monet ovat kultaisia tai hopeisia. Suuri osa löydöistä on erilaisia aseita, kuten "labryksiä" eli kaksoiskirveitä. Tästä on päätelty, että luola on mahdollisesti ollut omistettu sodanjumalalle. Eräs löydöksistä on niin kutsuttu Arkalochórin kirves, jossa on tuntematonta kirjoitusta, mahdollisesti lineaari-A-kirjoitusta.
Platonilainen tietoteoria Platon käyttää luolavertauksessa luolan seinälle heijastuvia varjoja vertauksena inhimillisestä aistimisesta. Luolaan kahlehditut vangit voivat katsella vain varjoja, jotka muodostuvat heidän selkänsä takana olevista nukeista, kun samoin heidän selkänsä takana olevan nuotion tuli valaisee niitä. Jos yksi vangeista vapautetaan, hän oppii, että hänen aiemmin havaitsemansa todellisuus olikin vain varjoja, ja nuket todellisempia. Jos hän astuu ulos luolasta, hän oppii, että ulkopuolella onkin todellisia asioita, joista nuket ovat vain jäljitelmiä. Näin mielipide korvautuu vähitellen tiedolla ja henkilö saavuttaa vähitellen suuremman tietämyksen todellisuudesta.
Jaipur Merkittävä nähtävyys on palatsikompleksi Hawa Mahal. Viisikerroksinen palatsi on rakennettu punaisesta ja vaaleanpunaisesta hiekkakivestä. Maharadža Sawai Pratap Singh rakennutti sen 1797. Toinen merkittävä rakennus on Jantar Mantar, Jai Singhin observatorio.
Neptunuksen luola Luola on suosittu matkailukohde. Sinne pääsee laskeutumaan 656 askelmaisia portaita ("Escala del Cabirol") pitkin, jotka on tehty Capo Caccian ulkoseinämään. Portaat alkavat ylhäällä olevan majakan läheltä ja ulottuva alhaalla merenpinnan tasoon. Luolaan pääsee myös laivalla Algheron kaupungista.
Cañar Provinssin tärkein nähtävyys on Ingapircan rauniokaupunki, joka on Ecuadorin merkittävin arkeologinen esikolumbiaaninen löytö.
Hiltulanlahti Vanuvuori on Hiltulanlahden merkittävin nähtävyys. Hiltulanlahdessa on myös oma kylätoimikunta, seurantalo Vanula ja Takkabaari.
Cholet Kaupungin nimi tulee latinan sanasta "coletum", joka puolestaan merkitsee kaalia. Alueelta onkin tehty merkittäviä historiallisia kaalinviljelyyn liittyviä löytöjä.
Angkor Thom Kaupungin kuuluisin nähtävyys on Bayonin temppeli.
Woluwe-Saint-Pierre Merkittävin nähtävyys Woluwe-Saint-Pierressä on Stoclet-palatsi, joka on merkittynä Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kierikkala Kuninkaantien varrella Korkeakosken länsipuolella sijaitseva Kierikkala oli Kymin pitäjän merkittäviä kyliä, jonne oli kerääntynyt monia käsityöläisammattilaisia. Kierikkalan kylää kutsuttiin jopa kaupungiksi. 1940-luvulla Kierikkalan ja Kalliokosken kaupunginosien välissä olevalle Äijönvuorelle rakennettiin IVAKin (ilmavalvonta-aluekeskus) luolat osaksi Kymijoki-linjaa. Kierikkala kuului Kymin kuntaan vuoteen 1950 saakka ja Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Kolme etsivää ja yskivä lohikäärme Lähikaupungissa koiria häviää mystisesti. Etsivät kutsutaan paikalle, ja heille kerrotaan, että suuri lohikäärme nousee öisin vedestä ja piiloutuu rannalla sijaitsevaan luolaan. Etsivät lähtevät tutkimaan asiaa ja kokevat monia yllätyksiä luolassa. Selviää, että luola on tunneli, jota ei saatu koskaan valmiiksi. Kaupungin kassaholvit ovat myös tunnelin kohdilla.
Náxos Náxos on suosittu turistikohde. Merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat Náxoksen kaupungin Apollonin temppeli, jonka hyvin säilynyt portti ("Portára") on saaren tunnusmerkki, kaupungin venetsialainen linna ("Kástro", Herttuoiden linna) ja sinä toimiva Náxoksen arkeologinen museo, useat muut venetsialaiset linnoitukset, Demeterin temppelin (Sagkrín temppelin) ja Dionysoksen pyhäkön (Ýrian pyhäkön) rauniot, sekä suuret "kuros"-patsaat Apóllonaksessa ja Mélaneksessa. Nähtävyyksiin kuuluvat myös Apeíranthoksen, Filótin ja Koronídan kylät, Zasvuoren Zeuksen luola, sekä linnoitetut tornit ("pýrgoi") eri puolilla saarta. Apeíranthoksessa toimii Apeíranthoksen arkeologinen museo ja Sagkríssa Gýroulaksen arkeologinen museo.
Bern Bernin kaupungissa on jäljellä runsaasti keskiaikaista arkkitehtuuria, ja ehkä tunnetuin nähtävyys on keskiaikainen kellotorni Zytglogge. Kaupungin vanha keskusta on kuulunut vuodesta 1983 alkaen Unescon maailmanperintökohteisiin.
Kholleidai Kholleidain oletetaan sijaineen Hymettos-vuoren (nyk. Ymittós) eteläpäässä Vári-Voúla-Vouliagménin kunnan alueella, noin viisi kilometriä pohjoiseen nykyisestä Várin kaupungista. Alueella oli Nymfaion eli nymfeille omistettu luola, joka tunnetaan nykyisin Nymfoleptoksen luolana eli Várin luolana. Toisaalta joskus demos on sijoitettu aivan eri paikkaan lähelle Akharnain demosta.
Angítis Angítis (, myös "Aggítis") on joki, joka virtaa Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Sen pituus on 75 kilometriä. Joki saa alkunsa Angítiksen kylän läheltä Prosotsánin kunnasta ja se laskee Strymónas-jokeen lähellä Mýrkinoksen kylää Néa Zíchnin kunnassa. Angítis on Strymónaksen merkittävin sivujoki.
Angítis-joki kulkee osan matkasta rotkossa ja sen varrella on useita jokiluolia. Myös joen alkulähde on luolassa Angítiksen kylän pohjoispuolella. Luola on yli 500 metriä pitkä ja sitä on tutkittu muun muassa vuosina 1952 ja 1978. Angítiksen luolan suurin kammio on 120 metriä pitkä, 65 metriä leveä ja 45 metriä korkea. Luolassa on lukuisia tippukiviä. Sieltä on tehty asutukseen viittaavia löytöjä paleoliittiselta kaudelta. Löydät ovat Dráman arkeologisessa museossa. Joen varrella sijaitsee myös muun muassa Alistrátin luola.
Frosinone Kaupungin tunnetuin nähtävyys on sen itäpuolella sijaitseva sisterssiläinen Casamarin luostari.
Lohja Kulttuurihistoriallisesti merkittävin nähtävyys on Lohjan Pyhän Laurin kirkko. 1400–1500-lukujen vaihteessa valmistuneen kirkon erityispiirre on hyvin säilyneet keskiaikaiset Al secco -tekniikalla tehdyt katto- ja seinämaalaukset. Sen lisäksi merkittäviä nähtävyyksiä ovat Lohjan museo ja Kässän talo Virkkalassa.
Tampere Yle TV2 -kanavan juuret ovat Tamvisiossa, joka siirtyi Yleisradiolle 1964. Kakkoskanava on ollut merkittävä vaikuttaja Tampereella, ja kaupungissa onkin kuvattu useita tunnettuja televisio-ohjelmia ja -sarjoja.
Lefkaksen arkeologinen museo Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa neoliittisen kauden löytöjä Choirospilián luolasta Éfgirosta, kulta- ja hopeaesineitä varhaishelladisista haudoista Nydrín Stenósta ja Skároksesta, hautalöytöjä antiikin Leukaksen kaupungin hautausmailta, sekä löytöjä Asvótrypan luolasta Frýnistä, Nymfien luolasta Agía Kyriakísta sekä Meganísin saarelta.
Liberec Kaupungin nähtävyyksiä ovat Liberecin kaupungintalo (1893), kreivi Clam Gallas'n linna (1700-luvulta) ja Ještěd-vuorella oleva saman­niminen torni (1968), josta on tullut kaupungin symboli. Kaupunki kehittyi nopeasti 1800-luvun lopulla, ja kaupungissa onkin hyvin säilyneitä 1800-luvun lopun rakennuksia. Kaupungintalon lisäksi muita merkittäviä rakennuksia ovat oopperatalo ja Severočeské muzeum (Pohjois-Böömin museo).
Pedara Kunnan keskus on aukio Piazza Don Diego. Aukion laidalla oleva Santa Caterinan basilika on kunnan merkittävin nähtävyys. Basilikan kookas kellotorni näkyy pitkälle ympäristöön. Basilika on täynnä arvokasta taidetta, ja sen värikkäät freskot ovat nähtävyys. Alkuperäinen basilika rakennettiin vuonna 1547. Kylään haluttiin suurempi basilika, joten vanha purettiin ja uusi nykyinen rakennettiin vuonna 1682. Se vaurioitui vuoden 1693 maanjäristyksessä, jonka jälkeen alkoivat vuonna 1705 valmistuneet kunnostustyöt.
Norrköping Kaupungin tunnetuin nähtävyys on Kolmårdenin eläinpuisto, joka sijaitsee varsinaisen kaupunkialueen pohjoispuolella.
Kölnin tuomiokirkko Kölnin tuomiokirkko (, virallinen nimi "Hohe Domkirche St. Peter und Maria") on Saksassa, Kölnin kaupungissa sijaitseva katolinen tuomiokirkko. Se on kaupungin tunnetuin nähtävyys ja yksi Saksan tärkeimmistä arkkitehtuurikohteista.