mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Eino Jalmari Leino Eino Leinon vanhemmat olivat ajuri Juho Edvard Leino ja Olga Uotila ja puoliso vuodesta 1932 Elli Mäkelä. Leino tuli ylioppilaaksi 1916 Tampereen klassillisesta lyseosta, suoritti oikeustutkinnon 1921 ja sai varatuomarin arvon 1925. Hän toimi asianajajana 1921–1925, Forssan kauppalan johtajana 1925–1935 ja Mikkelin kaupunginjohtajana 1935–1938. Oulun kaupunginjohtaja Leino oli 1938−1961. Leino muun muassa osallistui kaupungin edustajana neuvotteluihin, joissa Ouluun päätettiin sijoittaa Viskoosa Oy:n keinokuitutehdas 1940-luvun lopulla ja Typpi Oy:n lannoitetehdas 1950-luvun alussa. Viskoosan suunnitelmat lopulta raukesivat, mutta Typpi Oy aloitti tuotannon Oulussa vuonna 1952.
Yrjö Leino Talvisodan aikana Leino pysytteli maan alla ja pakoili viranomaisia yhdessä useiden muiden kommunistien kanssa. Näinä aikoina hän tutustui tulevaan vaimoonsa Hertta Kuusiseen. Välirauhan aikana vuonna 1940 Leino vangittiin turvasäilöön. Jouluna 1940 hänet kuljetettiin Vaasan vankilaan, josta hänet siirrettiin keväällä 1941 Köyliön vankileirille. Jatkosodan alettua kommunistivankeja alettiin kerätä sotilaskoulutukseen. Syyskuussa 1941 Leino karkasi vankijunasta, joka oli viemässä turvasäilöön määrättyjä miehiä Riihimäeltä taistelemaan rintamalle Erillinen Pataljoona 21:een. Leino jatkoi salaista toimintaansa SKP:ssa sodan loppuun saakka, ja hänen yhdyshenkilönään toimi Martta Koskinen siihen saakka, kunnes Koskinen vuoden 1942 lopulla vangittiin. Useita muitakin Leinon avustajia joutui Arno Anthonin johtaman Valpon käsiin jatkosodan aikana.
Välirauhan tultua SKP:n toiminta laillistettiin syyskuussa 1944, ja suurelle yleisölle siihen asti jokseenkin tuntemattomasta Leinosta tuli Paasikiven toisen hallituksen toinen sosiaaliministeri marraskuussa 1944.
Jari Leino Hän on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti ja ammatiltaan yrittäjä. Leino on myös Hommaforumia ylläpitävän Homma ry:n entinen varapuheenjohtaja. Leino oli yksi neljästä ehdokkaasta Muutos 2011 uudeksi puheenjohtajaksi, joka valittiin elokuun 2010 ylimääräisessä jäsenkokouksessa. Leino sai ensimmäisellä ja toisella kierroksella toiseksi eniten ääniä.
Yrjö Leino Käytännössä Leino pelkäsi joutuvansa Moskovassa kaapatuksi ja oli täysin kyvytön toimimaan. Hän yritti välttää yksinjäämistä ja takertui epätoivoisesti muihin valtuuskunnan jäseniin. Käytännössä Leinon poliittinen ura oli päättynyt jo vuodenvaihteessa 1947–1948, kun Andrei Ždanov haukkui Leinon Moskovassa ja käski hänen erota sisäministerin tehtävästä.
Jani Leino Kesken kauden 2014–2015, joulukuussa 2014 Leino jätti PYRY:n. Tammikuussa 2015 hän siirtyi KOO-VEE:n paitaan. Leino nousi kaudella 2015–2016 joukkueen varakapteeniksi. Hän pelasi kymmenen ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa, kunnes siirtotakarajalla helmikuussa 2016 Leino teki joukkueen kanssa loppukauden sopimuksen. Hän jakoi LeKin loppukauden sopimuspelaajista joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Antti Kauppilan kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2016–2017 Leino palasi taas PYRY:n riveihin.
Eino Leino Leinon tuotantoon on suhtauduttu aina hyvin kaksijakoisesti sekä akateemisessa maailmassa että muiden kirjailijoiden keskuudessa. Lahjakas mutta monisärmäinen persoonallisuus herätti aikalaisissa monenlaisia tunteita. Erityisesti 1920-luvun kirjailijapolvi otti Leinon tuotantoon etäisyyttä, vaikka moni oli ihaillut häntä nuorempana. Myös toisen maailmansodan jälkeen uransa aloittaneet modernistit näkivät Leinon oman tuotantonsa vastakohtana. Kirjailijakollegoiden väheksyntä on vaikuttanut moniin tutkijoihin, ja Leinoa on tutkittu suhteellisen vähän, verrattuna siihen että hän sai kuitenkin lukuisia valtionpalkintoja, huomionosoituksia ja lopulta taiteilijaeläkkeen.
Eino Leino Eino Leinon satavuotispäivän tienoilla 1978 julkaistiin uusia Leino-sävelmiä levytyksinä. Suuren suosion saivat Perttu Hietasen iskelmällisen tunteelliset melodiat Leinon runoihin, jotka Taisto Wesslinin taitavina sovituksina ja Vesa-Matti Loirin ekspressiivisesti tulkitsemina jäivät helposti kuulijoidensa mieleen ("Eino Leino 1–3", vuosilta 1978–1985). Juhlavuonna 1978 ilmestyi myös Heikki Sarmannon "Moment musical", jolla Maija Hapuoja ja Tapani Kansa tulkitsivat Sarmannon jazz- ja chanson-vaikutteisia hyväntuulisia Leino-tunnelmia. Jo vuotta aikaisemmin 1977 oli ilmestynyt Jorma Panulan "Juhana herttuan ja Catharina Jagellonican lauluja" kamarikuorolle ja solisteille. Panulan moderni melodiikka seuraili runoelman mutkikkaita psykologisia käänteitä.
Yrjö Leino Sisäministerikaudellaan Leino alkoholisoitui nopeasti. Pääministerin sihteeri Toivo Heikkilä kertoi muistelmissaan, että Leino saapui työpaikalleen sisäministeriöön yhä useammin myöhässä ja oli lounastunneilla vähäpuheinen ja äreäilmeinen. Sisäministerinä Leinoon kohdistuivat valtavat paineet niin kommunistien omista riveistä kuin kommunismin vastustajienkin taholta, ja hän alkoi olla kulunut loppuun sekä henkisesti että fyysisesti.
Kasimir Leino Kasimir Leino syntyi Paltamon Paltaniemellä (nyk. Kajaania) liperiläistä Mustosen sukua olevan komissionimaanmittari Anders (Antti) Lönnbohmin kymmenlapsiseen suurperheeseen. Leinon äiti oli Anna Emilia Kyrenius Sortavalan läheltä. Leino pääsi ylioppilaaksi 1884, valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1896.
Liisa Leino Liisa Kristiina Leino (s. ) on suomalainen kasvatustieteen maisteri ja salolaisen perheyritys Leinovalun (Leino Group) toimitusjohtaja.
Jukka Leino Seuratasolla Leino edusti Heinäveden Hyrskettä. Leinon pituus on 180 cm ja aktiivivuosinaan hän painoi 80 kg.
Virvatuli – Eino Leinon elämä Matti Mäkelän mukaan (Helsingin Sanomat) tärkeää kirjassa on Leinon elämän käsittely uusin painotuksin, esimerkiksi poliittisin analyysein. Nuorsuomalainen Leino asettui sisällissodan puhjettua valkoisten puolelle, mutta aatteissaan hän oli romantikko. Mäkelä toteaa, että kirjan nimi "Virvatuli" viittaa Leinon häilyviin näkemyksiin, joissa innostus ja kyllästyminen vaihtuivat nopeasti.
Eino Leino Leinon 1900-luvun alkuvuosien luomiskautta innoitti rakkaus kielenkääntäjä Freya Schoultziin, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Avioliitosta syntyi tytär Eya Helka. Kokoelmassaan "Talviyö" (1905) Leino julkaisi rakastetulleen omistamansa kesäisen yön mystiikkaa säteilevän kuuluisan runon "Nocturnen". Pitkän Pariisiin ja Berliiniin suuntautuneen yhteisen ulkomaanmatkan jälkeen pariskunnan välit alkoivat viilentyä. Vuonna 1908 Leino muutti pois yhteisestä kodista Länsi Rannassa (nyk. Eteläranta 12). Samoihin aikoihin alkoi vahvistua Leinon suhde ja hengenheimolaisuus kirjailijaystävä L. Onervaan.
Seija Leino Seija Leino (s. 1. toukokuuta 1965 Tampere) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija ja yleisurheilija. Leino on Tampereen Pyrinnön kasvatti ja edusti seuraa myös yleisurheilu-urallaan. Pyrintö on nostanut kattoon Leinon pelipaidan tämän pelinumerolla 10, joka pysyy seuran käytössä. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa vuoden 1987 EM-kilpailuissa ja yhteensä 103 maaottelussa.
Yrjö Leino Muiden puolueiden suhtautuminen Leinon erottamiseen oli lähinnä vahingoniloista, jopa ilkeää. Sosialidemokraattien mielestä oli jokseenkin yhdentekevää, pysyikö Leino ministerinä kuukauden pari lyhempään vai pitempään, koska heidän mielestään kyseessä oli vain kokoomuksen vaalitemppu. Kokoomuksen äänenkannattaja "Lahti" puolestaan kirjoitti, että ”meidän monivivahteisessa poliittisessa historiassamme Yrjö Leinon nimi tulee esiintymään sen mustimmilla sivuilla”.
Leimet Satakunnan Yrittäjät myönsi Leinon perheelle vuonna 2011 Satakunnan yrittäjäperhe -palkinnon. Yritystä johtaa nyt perustajan Eino Leinon pojanpoika Antti Leino.
Petritš Petritš () on kaupunki Bulgariassa Blagojevgradin alueella, lähellä Belasitsa-nimistä vuorta. Kaupungin asukasluku on 28 902 ja koko Petritšin kunnan asukasluku on 54 006 (2011). Kaupunki sijaitsee lähellä Bulgarian ja Kreikan rajaa.
Lom (Bulgaria) Lom (bulgariaksi Лом) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa, Montanan alueella Tonavan varrella. Lom sijaitsee lähellä Bulgarian ja Romanian rajaa. Lom on Bulgarian toiseksi tärkein Tonavan satama Rusen jälkeen. Lomin asukasluku on 28 139.
Tărgovište Tărgovište () on kaupunki Bulgariassa. Se on myös Tărgovišten alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 37 611 ja koko Tărgovišten kunnan asukasluku on 57 263.
Stara Zagora Stara Zagora () on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 137 363. Se on Etelä-Bulgarian tärkeä teollisuuskeskus. Se sijaitsee 231 kilometrin päässä Sofiasta ja 85 kilometrin päässä Plovdivista.
Pleven Pleven (, aiemmin Plevna) on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 131 152 (2011). Pleven sijaitsee Pohjois-Bulgariassa Tonavan tasangon maatalousalueen keskellä muinaisessa Moesiassa, 170 kilometriä Sofiasta ja 50 kilometriä Tonavasta.
Tsarevo Tsarevo () on kunta ja kaupunki Burgasin alueella Kaakkois-Bulgariassa. Kunnan pinta-ala on 513 neliökilometriä ja sen asukasluku oli 9291 vuonna 2011. Kaupungin asukasluku oli 6071 ja pinta-ala 35 neliökilometriä vuonna 2011.
Ruse Ruse () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Asukasluku on 169 000 (15.3.2007). Ruse sijaitsee maan pohjoisosassa, 244 kilometriä Sofiasta koilliseen. Kaupunki on Tonavan rannalla vastapäätä Romanian Giurgiuta ja kaupunkien välillä on silta, joka on ainoa Romanian ja Bulgarian välinen Tonavan ylittävä silta. Kaupunki on Bulgarian tärkein jokisatama ja huomattava teollisuuskeskus. Lisäksi kaupungissa on telakka. Kaupungin tärkeimmät tuotteet ovat muovi- ja kumitarvikkeet, sähkölaitteet ja maatalouskoneet.
Nova Zagora Nova Zagora () on kaupunki Bulgariassa. Kaupungin asukasluku on noin 39 000.
Sliven Sliven () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 125 268 (2011).
Jambol Jàmbol () on kaupunki Etelä-Bulgariassa, Jambolin alueella. Kaupungin asukasluku on 73 268 (2011).
Dimitrovgrad (Bulgaria) Dimitrovgrad () on kaupunki Haskovon alueella Etelä-Bulgariassa. Sen asukasluku on 38 217 (2011).
Tuhovišta Tuhovišta () on kylä Bulgariassa. Tuhovištan asukasluku on 818. Kylä sijaitsee Satovtšan kunnassa Blagoevgradin alueella.
Kotšan Kotšan () on kylä Bulgariassa. Kotšan asukasluku on 3 076. Se sijaitsee Satovtšan kunnassa Blagoevgradin alueella.
Burgas Burgas () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki Mustanmeren rannalla. Kaupungin asukasluku on 199 484 (2011).
Haskovo Haskovo () on kaupunki Etelä-Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli 75 641 henkeä joulukuussa 2011.
Vratsa Vratsa () on kaupunki Pohjois-Bulgariassa Balkanvuorilla. Kaupunki kuuluu Vratsan alueeseen. 
Vratsan asukasluku on 71 356 (2005).
Plovdiv Plovdiv () on kaupunki Bulgariassa ja saman nimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 338 152 (2011). Se sijaitsee Maritsa-joen (Марица, kreik. Εβρος, Meriç) varrella muinaisessa Traakiassa. Makedonian kuningas Filippos II antoi kaupungille nimen "Filippopolis", Roomassa se tunnettiin nimellä "Trimontium", slaavit tunsivat sen nimellä "Paldin" ja osmanit nimellä "Filibe". Plovdiv liitettiin Bulgariaan 1885 sen yhdistyessä.
Dobritš Dobritš () on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki. Asukasluku on 90 375 (2011). Se sijaitsee 30 kilometrin päässä Mustanmeren rannikosta.
Aitos Aitos (, kreikaksi/traakiaksi Αετός) on kaupunki Itä-Bulgariassa. Aitos kuuluu Burgasin alueeseen. Kaupungin asukasluku on 19 904 (2011).
Blagoevgrad Blagoevgrad () on kaupunki Blagoevgradin alueella Lounais-Bulgariassa. Bistritsajoen rannalla oleva kaupunki on alueen pääkaupunki ja sen asukasluku on 70 656 (2011).
Varna Varna (, vuodet 1949–1956 "Stalin") on kaupunki Bulgariassa ja samannimisen alueen pääkaupunki Mustanmeren rannalla. Sen asukasluku on 343 704 (2011).
Sofia Sofia () on Bulgarian pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Vuoden 2011 laskennassa asukasluku oli 1,2 miljoonaa, arvio vuodelle 2015 oli 1,23 miljoonaa.
Samokov Samokov (bulg. Самоков) on kaupunki Bulgariassa Sofian alueella. Kaupunki sijaitsee Rila ja Vitosha-nimisillä vuorilla. Kaupungin asukasluku on 38 089.
Vidin Vidin () on kaupunki Tonavan etelärannalla Luoteis-Bulgariassa, lähellä Serbian ja Romanian rajoja. Asukasluku (2011) on 63 257. Vidin on Vidinin alueen pääkaupunki.
Sungurlare Sungurlare () on kaupunki ja kunta Burgasin alueella Koillis-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 12 600 (vuonna 2011). Sungurlaren alue on viininviljelyaluetta, jonka läpi virtaa Kamtšijajoki.
Lovetš Lovetš () on kaupunki keski-Bulgariassa Lovetšin alueella. Sen asukasluku on noin 50 000. Lovetš sijaitsee 150 kilometriä pääkaupungista Sofiasta lähellä Pleveniä, Trojania ja Tetevenia.
Svištov Svištov (ent. "Sistova" ) on kaupunki pohjoisessa Bulgariassa Veliko Tărnovon alueella Tonavan rannalla lähellä Romanian rajaa. Svištovin asukasluku on 42 000 (2011).
Ihtiman Ihtiman () on kaupunki ja kunta Sofian alueella Länsi-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 17 732 (vuonna 2011). Ihtiman sijaitsee Sredna Gora ja Rilavuorten välisellä ylängöllä.
Letnitsa Letnitsa () on kaupunki Lovetšin alueella Bulgariassa. Letnitsan kunnan asukasluku on 3 740. Lenitsa sijaitsee aivan Lovetšin alueen koillisnurkassa kolmen muun alueen reunustamana.
Kuklen Kuklen () on kaupunki Plovdivin alueella Etelä-Bulgariassa. Kuklenin kunnan asukasluku on 6 418 (vuonna 2011). Kunta sijaitsee 14 kilometriä alueen pääkaupungista Plovdivista.
Dupnitsa Dupnitsa (bulg. Дупница) on kaupunki läntisessä Bulgariassa. Dupnitsa sijaitsee Kjustendilin alueella Rilavuoren juurella 65 kilometriä Sofiasta. Kaupungin asukasluku on 33 205 (2011).
Razgrad Razgrad (; turk. Razgrad) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa ja samalla se on Razgradin alueen pääkaupunki. Razgradin kunnan asukasluku on 50 998 (2011), ja itse kaupungissa on 33 880 asukasta.
Nedelino Nedelino () on kaupunki ja kunta Smoljanin alueella Etelä-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 7 088 (vuonna 2011). Kunnan luontoa hallisee Rodopivuoret, ja asutus on keskittynytkin vuorten laaksoihin.
Tšepelare Tšepelare () on kaupunki ja kunta Smoljanin alueella Etelä-Bulgariassa. Tšepelaren asukasluku on 7 589 (vuonna 2011). Kunnan läpi virtaa Tšepelarejoki ja alueen ympäristöä hallitsevat Rodopivuoret.
Šumen Šumen (, turkiksi Şumnu) on kaupunki Pohjois-Bulgariassa. Se on Šumenin alueen pääkaupunki. Vuosina 1950–1965 sen nimi oli Kolarovgrad Vasil Kolarovin mukaan. Kaupungin asukasluku on 93 649 (2011).
Smoljan Smoljan (bulg. Смолян, turk. "Paşmaklı" tai "Ahiçelebi")
on kaupunki Etelä-Bulgariassa Smoljanin alueella. Se sijaitsee hyvin lähellä Kreikan rajaa. Kaupungin asukasluku on 41 452 (2011).
Radomir Radomir () on kaupunki ja kunta Pernikin alueella Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 20 631 (vuonna 2011). Radomir oli Aleksandăr Stambolijskin johtaman tsaarin vastaisen kapinan keskus ensimmäisessä maailmansodassa.
Karnobat Karnobat () on kaupunki Bulgariassa, Burgasin alueella. Kaupungin asukasluku on 18 456 (2011). Sen 806 km²:n maa-alasta 87,37 prosenttia on maanviljelyssä, 9,81 prosenttia metsää ja 2,82 prosenttia asuinaluetta.
Momtšilgrad Momtšilgrad () on kaupunki ja kunta Kărdžalin alueella Etelä-Bulgariassa. Kunnan asukasluku on 16 155, ja itse Momtšilgradin keskustaajamassa asuu 7 798 asukasta (vuonna 2011). Momtšilgrad sijaitsee Varbitsajoen varrella itäisillä Rodopivuorilla,
Montana (Bulgaria) Montana () on kaupunki Luoteis-Bulgariassa lähellä Serbian rajaa. Montana on myös Montanan alueen pääkaupunki. Se sijaitsee 50 kilometriä Tonavasta ja 40 kilometriä Vratsasta. Montanan asukasluku on 53 381 (2011).
Karlovo Karlovo () on kaupunki Keski-Bulgariassa. Karlovo sijaitsee Strjamajoen varrella Balkanvuorten eteläpuolella ja kuuluu Plovdivin alueeseen. Karlovon asukasluku noin 22 931 (2011) ja sen pormestarina toimii Emil Kabaivanov. Kaupunki on kuuluisa harvinaisesta ruusuöljystään.
Gotse Deltšev Gotse Deltšev () on kaupunki Bulgariassa. Gotse Deltševin asukasluku on 19 091 (2011) ja se sijaitsee Blagoevgradin alueella. Kaupunki nimettiin vuonna 1951 bulgarialaisen vallankumouksellisen Gotse Deltševin (1872–1903) mukaan. Aiempi nimi oli "Nevrokop".
Silistra Silistra (), entinen Drăstăr, on satamakaupunki Koillis-Bulgariassa. Silistra sijaitsee Tonavan varrella aivan Romanian rajalla, ja on Silistran alueen hallinnollinen keskus. Silistran kunnan asukasluku on 51 386 (2011) ja itse kaupungissa on 35 607 asukasta.
Kărdžali Kărdžali () on kaupunki Etelä-Bulgariassa. Se on myös Kărdžalin alueen pääkaupunki. Kărdžali sijaitsee Rodopivuorten itäpäässä, 260 kilometriä Sofiasta. Kaupungin asukasluku on 43 785 (2011). Lähellä Kărdžalia sijaitsee Kărdžalin pato. Kaupungin halki virtaa Arda-joki.
Trojan Trojan () on kaupunki Keski-Bulgariassa. Sen asukasluku 22 000 ja pinta-ala 60,243 km. Trojan sijaitsee 160 kilometriä Sofiasta. Lähin lentoasema Trojanista on Gorna Orjahovitsa 105 kilometrin päässä. Beli Osam -niminen joki virtaa kaupungin halki.
Pernik Pernik () on kaupunki Länsi-Bulgariassa. Kaupungin asukasluku oli 97 181 vuonna 2011. Pernik sijaitsee Pernikin alueella Struman rannalla, Viskjar-, Vitoša ja Golo Bardo -vuorten ympäröimänä. Kaupunki oli nimetty vuosina 1949–1962 Dimitrovoksi kommunistijohtaja Georgi Dimitrovin kunniaksi.
Çorovodë Çorovodë (albaniaksi myös "Çorovoda") on Skraparin kunnan keskustaajama Albaniassa. Kaupungin asukasluku on noin 7 000. Kaupungin nimi tulee bulgarian sanoista Черна вода ("Cherna voda"), joka tarkoittaa "musta vesi". Çorovodë-joki virtaa kaupungin lävitse ja siellä on myös kanjoni, "Pirogosh". Väitösten mukaan se on nimetty kahden kuninkaan, Piron ja Goshin, mukaan. Çorovodë on kolmen tunnin matkan päässä Tiranasta.
Vidinin alue Vidinin alue () on alue Bulgariassa. Se sijaitsee maan luoteiskulmassa Romanian ja Serbian rajalla. Alueen luontoa hallitsee Romanian rajalla virtaava Tonava ja siihen yhtyvät useat joet. Vidinin alueen väkiluku on laskenut 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Vuoden 2001 väestönlaskussa alueen asukasluku oli 130 094, ja kymmenen vuotta myöhemmin siellä asui alle 100 000 asukasta. Vidinin alue on jaettu 11 kuntaan.
Bulgarian vaakuna Bulgarian vaakuna on Bulgarian kansallistunnus lipun, moton (Liitosta voimaa) ja kansallislaulun ohella. Nykyinen vaakuna määriteltiin Bulgarian perustuslaissa vuonna 1991, mutta hyväksyttiin vasta 31. heinäkuuta 1997. Se oli ensimmäinen Bulgarian vaakuna sitten kommunismin syrjäytymisen Bulgariasta 1990. Siinä on punaisella pohjalla kultainen leijona, jolla on kultainen kruunu ja kieli. Kilvenkannattajina on kaksi tammenoksilla seisovaa kultaista leijonaa, joilla on kultaiset kruunut. Tammenoksien kolme terhoa symboloivat Bulgarian kolmea historiallista osaa: Moesiaa, Traakiaa ja Makedoniaa. Vaakunan yllä on kuninkaallinen kruunu, vaikka Bulgaria onkin tasavalta ja vaakunan alla on Bulgarian motto "Съединението прави силата" eli "Yhtenäisyydessä on voimaa".
Koripallon Bulgarian liiga Bulgarian liiga on koripallon korkein sarjataso Bulgariassa. Sarja perustettiin vuonna 2008, jolloin se korvasi Bulgarian A-divisioonan. Samalla A-divisioonasta tuli Bulgarian toiseksi korkein sarjataso.
Serbian–Bulgarian sota Vuonna 1885 Bulgaria oli yhdistynyt Osmanien valtakunnan alaisen Itä-Rumelian kanssa. Yhdistyminen oli toteutettu vallankaappauksella alueella. Bulgariassa yhdistyminen otettiin iloisina vastaan, mutta ulkovaltoja se huoletti. Bulgarian vanha tukija Venäjä pelkäsi sen vaikutusvallan vähenevän Bulgarian kasvaessa, ja Venäjän viholliset pelkäsivät puolestaan päinvastaista. Bulgariassa ulkovalloista pahimman uhan katsottiin muodostuvan osmaneista, joilta Itä-Rumelia oli riistetty. Bulgarian ruhtinas Aleksanteri I määräsikin Bulgarian armeijan joukot valvomaan osmanien vastaista rajaa etelässä, samalla kun hän itse saapui Plovdiviin Itä-Rumeliassa.
Bulgarian avaruusjärjestö Bulgarian avaruusjärjestö eli Bulgarian Tiedeakatemian alainen Avaruustutkimusinstituutti (SRI-BAS) koordinoi Bulgarian avaruustoimintaa.
Serbian–Bulgarian sota Serbian–Bulgarian sota käytiin 13.–28. marraskuuta 1885 Serbian kuningaskunnan ja Bulgarian ruhtinaskunnan välillä. Sota liittyi Serbian kuninkaan Milan I:n haluun laajentaa Serbian alueita ja alkoi Serbian hyökkäyksellä Bulgariaan. Merkittävimpiin sodan taisteluihin kuului Bulgarian voitto Serbiasta Slivnitsassa. Itse sota päättyi myös Bulgarian voittoon, mutta sodan jälkeen tehdyssä Bukarestin rauhansopimuksen sovittiin status quon, eli sotaa edeltäneen tilanteen, säilyttämisestä.
Bulgarian ortodoksinen kirkko Bulgarian ortodoksinen kirkko - Bulgarian patriarkaatti on yksi ortodoksisen kirkon autokefalisista paikalliskirkoista. Se toimii lähinnä Bulgariassa ja siihen kuuluu noin kahdeksan miljoonaa henkeä.
Bulgarian kansantasavalta Bulgarian kansantasavalta () oli Bulgarian valtion nimi kommunistihallituksen aikana vuosina 1946–1990, jolloin maata johti Bulgarian kommunistipuolue. Kommunistinen Bulgaria oli kylmän sodan aikana Neuvostoliiton satelliittivaltio. Se oli Varsovan liiton ja SEV:n jäsenmaa. Maata johti Todor Živkov. Bulgarialla oli läheiset suhteet Neuvostoliittoon ja se sai runsaasti taloudellista tukea neuvostohallitukselta.
Bulgarian–Bysantin sota (889–897) Bulgarian–Bysantin sota (889–897) käytiin keisari Leo VI:n ollessa Bysantin valtaistuimella. Sota päätti pitkähkön rauhan kauden, joka oli alkanut Bulgarian kääntymisestä krstinuskoon ja Bysantin kirkon alaisuuteen vuonna 864. Sodan aloitti Bulgarian tsaari Simeon noustuaan valtaistuimelle 889. Hänen tarkoituksenaan oli laajentaa Bulgariaa etelään.
Bulgarian turkkilaiset Bulgarian turkkilaiset ovat Bulgarian suurin etninen vähemmistö. He polveutuvat pääosin maahan Ottomaanien valtakaudella alueelle Anatoliasta muuttaneista turkkilaisista. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan heitä asui Bulgariassa yhteensä 588 318.
Blokkipuolue Bulgarian kansantasavallassa oli Bulgarian kommunistisen puolueen (vuonna 1978 noin 817 000 jäsentä) myös Bulgarian maanviljelijöiden kansanliitto (noin 120 000 jäsentä). Jälkimmäisen, jo sotien välisellä ajalla perustetun puolueen tehtävänä oli sitouttaa maaseudun väestö sosialismin rakentamiseen ja edesauttaa maatalouden kollektivisointia. Yhdessä eräiden joukkojärjestöjen kanssa Bulgarian kommunistinen puolue ja Bulgarian maanviljelijöiden kansanliitto olivat yhdistyneet Isänmaalliseksi rintamaksi.
Aleksanteri I (Bulgaria) Venäjän ja Bulgarian suhteet heikkenivät nopeasti. Bulgarian liitettyä Itä-Rumelian itseensä syyskuussa 1885 Venäjä vaati Aleksanterin eroa ja veti upseerinsa pois Bulgarian armeijasta. Kaksi kuukautta myöhemmin Serbia julisti sodan Bulgarialle. Aleksanteri johti itse Bulgarian joukkoja ja serbialaiset lyötiin nopeasti. Itävallan painostuksesta Bulgarian oli kuitenkin hyväksyttävä "status quon" säilyttänyt rauhansopimus. Venäjä kieltäytyi edelleen tunnustamasta Itä-Rumelian kuulumista Bulgarialle niin kauan kuin ruhtinas Aleksanteri oli vallassa. Lopulta Venäjän tukemat bulgarialaisupseerit tekivät vallankaappauksen ja pakottivat hänet eroamaan 21. elokuuta 1886. Poistuttuaan jo kerran pakotettuna maasta hän palasi vielä vaatimaan asemaansa takaisin, mutta jäätyään vaille Venäjän tukea luopui lopullisesti kruunusta 7. syyskuuta 1886.
Bulgarian vallankaappaus 1944 Neuvostoliiton julistettua sodan Bulgarialle 5. syyskuuta 1944 Bulgarian kommunistinen puolue (BKP) ja Bulgarian vapautusarmeija suunnittelivat vallankaappausta silloista hallintoa vastaan. Vallankaappaus alkoi 7. syyskuuta puna-armeijan ryhmityttyä Bulgarian rajalle. Puna-armeijan miehitettyä Bulgarian pohjoisosat ja vallattua Varnan sekä Burgasin kaupungit, kapinallisjoukot valtasivat 9. syyskuuta Sofian. Pääministeri Konstantin Muravievin hallitus syrjäytettiin ja pääministeriksi asetettiin Kimon Georgiev. Dobri Terpeševin johtamat vapautusarmeijan joukot hyökkäsivät kaikkiin kyliin ja kaupunkeihin, joista kaikki eivät pistäneet vastaan. Bulgaria siirtyi myöhemmin liittoutuneiden puolelle. Bulgarian 1. armeijan joukot liittyivät taisteluun Saksaa vastaan yhdessä puna-armeijan 3. Ukrainan rintaman kanssa. Ne osallistuivat muun muassa operaatio Frühlingserwacheniin ja Wienin offensiiviin.
Bulgarian koripallomaajoukkue Bulgarian koripallomaajoukkue edustaa Bulgariaa koripallon arvokisoissa.
Bulgarian ralli Bulgarian ralli on Bulgariassa ajettava asvalttiralli. Ralli järjestettiin ensimmäistä kertaa WRC-sarjassa vuonna 2010, jolloin kilpailun voitti Sébastien Loeb. Tätä ennen Bulgariassa oli järjestetty ulkopuolisia rallikilpailuja vuosina 1970-1986 ja 1987-2009.
Pomakit Pomakkeja palveli ottomaanien armeijassa ja heitä osallistui esimerkiksi vuoden 1876 kansannousun kukistamiseen Bulgariassa. Vuosina 1877–1878 käydyn Turkin sodan jälkeen pomakit kapinoivat Bulgariaa ja ottomaanien sulttaania vastaan perustaen lyhytikäisen autonomisen alueen. Balkanin sodat 1912–1913 johtivat pomakkien alueiden jakoon Kreikan ja Bulgarian välillä. Molemmissa maissa pomakit joutuivat sittemmin sulauttamiskampanjoiden kohteeksi. Bulgariassa ajatuksella islamista ainoana bulgarialaisista pomakkeja erottavana tekijänä oli jonkin verran kannatusta myös pomakkiyhteisön sisällä. Kommunistien valtakaudella Bulgariassa monet pomakit muuttivat Turkkiin. Kommunistisen järjestelmän kaaduttua pomakkeihin ei ole suhtauduttu Bulgariassa yhtä vihamielisesti kuin ennen.
Bulgarian kreikkalaiset Bulgarian kreikkalaiset ovat Bulgariassa asuvia kreikkalaisia. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan maassa asui 3 408 kreikkalaista, mutta heidän määränsä on historiallisesti ollut paljon suurempi. Bulgariassa myös asuvat sarakatsanit ja kariotit puhuvat kreikan kieltä, mutta heitä ei lueta osaksi kreikkalaisia erilaisen taustan takia.
Bulgarian lippu Bulgarian lippu (, "zname na Bǎlgarija") on Bulgarian tunnus vaakunan, moton ja hymnin ohella. Se koostuu kolmesta vaakaraidasta väreiltään ylhäältä alas valkoinen, vihreä ja punainen. Valkoinen edustaa rauhaa, vihreä Bulgarian maiden hedelmällisyyttä ja punainen kansan ja/tai armeijan rohkeutta.
Bulgarian kieli Bulgaria on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva slaavilainen kieli. Bulgaria on virallinen kieli Bulgariassa. Sitä puhuu äidinkielenään yhteensä noin yhdeksän miljoonaa ihmistä. Lisäksi varsinkin monet bulgarialaiset pitävät sille lähisukuista makedonian kieltä bulgarian murteena. Bulgariaa kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla ja sen aakkosissa on kolmekymmentä kirjainta.
Dimităr Blagoev Vuonna 1891 Blagoev perusti Bulgarian sosiaalidemokraattisen puolueen. Hän johti sen marksilaista ryhmää, josta vuonna 1903 tuli Bulgarian sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (vuodesta 1919 Bulgarian kommunistinen puolue). Blagoev toimi puolueen pääideologina ja toimitti sen teoreettista aikakauslehteä "Novo vreme". Hän oli Bulgarian kansalliskokouksen edustaja.
Bulgarian pääministeri Bulgarian pääministeri on Bulgarian hallituksen (ministerineuvoston) puheenjohtaja. Pääministeri nimittää varapääministerit ja ministerineuvoston jäsenet.
Bogdan Filov Tsaari Boris III nimitti saksalaismielisenä pidetyn Filovin Bulgarian pääministeriksi 15. helmikuuta 1940 Georgi Kjoseivanovin tilalle. Filov alkoi pian tiivistää Bulgarian suhteita Saksaan ja höllentää yhteyksiä länteen, mutta Boriksen tahdosta Bulgaria pysyi aluksi puolueettomana ja torjui naapurimaidensa liittoehdotukset. Saksan painostuksesta Romania taipui syyskuussa 1940 Craiovan sopimukseen, jolla se luovutti Etelä-Dobrudzhan takaisin Bulgarialle. Seuraavana keväänä Saksa painosti Bulgarian suostumaan liittolaisekseen, koska saksalaisten joukkojen oli kuljettava Bulgarian kautta voidakseen tehokkaasti hyökätä Kreikkaan. Filovin hallitus allekirjoitti kolmen vallan sopimuksen maaliskuussa 1941. Kaksi päivää myöhemmin saksalaiset joukot tulivat Bulgariaan, josta käsin ne hyökkäsivät Jugoslaviaan ja Kreikkaan. Bulgaria miehitti näiltä valtioilta vallatut Traakian ja Makedonian alueet, mutta kieltäytyi osallistumasta sotaan Neuvostoliittoa vastaan. Filovin hallitus luovutti vallattujen alueiden juutalaiset saksalaisille, mutta ei Bulgarian omia juutalaisia.
VMRO Balkanin sotien (1912–1913) seurauksena Makedonia jaettiin Serbian, Kreikan ja Bulgarian kesken, mutta VMRO jatkoi toimintaansa. Vähitellen sen harjoittama umpimähkäinen terrori alkoi vieroittaa sen kannattajia sekä Makedoniassa että Bulgariassa. Vuonna 1923 Todor Aleksandrovin johtama VMRO:n bulgarialainen siipi onnistui murhaamaan Bulgarian pääministeri Aleksandăr Stambolijskin. Aleksandrov itse murhattiin seuraavana vuonna ja häntä seurasivat organisaation johdossa Aleksandăr Protogerov sekä Ivan Mihailov. Vuonna 1934 Bulgarian hallitus kielsi Bulgarian VMRO:n toiminnan ja vangitsi tai karkotti sen johtajat.
HK Slavija Sofia HK Slavija Sofia ( tunnetaan myös nimellä "White Wolves" on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa. Seura on voittanut 17 kertaa Bulgarian mestaruuden, sekä sillä on 11 Bulgarian Cupin voittoa. Seura voitti Bulgarian mestaruuden viimeksi kaudella 2008-2009.
Bulgarian vallankaappaus 1944 Bulgarian vallankaappaus oli vuonna 1944 Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa tehty vallankaappaus, jossa Saksaa tukenut hallitus syrjäytettiin.
Bulgarian Fed Cup -joukkue Bulgarian Fed Cup -joukkue edustaa Bulgariaa Fed Cupissa. Se toimii Bulgarian tennisliiton alaisuudessa. Bulgaria osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Kaiken kaikkiaan Bulgaria on pelannut 114 maaottelua, joista voittanut 54 ja hävinnyt 60. Parhaimmillaan se on päässyt välieriin vuosina 1985 ja 1987.
Toinen Bulgarian valtakunta Alexanderin kuoltua Bulgarian tilanne kääntyi lopullisesti huonompaan suuntaan. Ottomaanit valtasivat 1360–luvulla Adrianopolin, josta he jatkoivat valloituksiaan Maritsalaaksoa pitkin. Heidän voitettuaan serbit Kosovo Poljen taistelussa 1389 myös Bulgarian kohtalo sinetöityi ja maa kukistettiin vähän myöhemmin. Pääkaupunki Tûrnovo valloitettiin kolmen kuukauden piirityksen jälkeen heinäkuussa 1393. Bulgarian kirkon patriarkka pakotettiin luostarielämään ja suuret maanomistajat menettivät asemansa. Vidin piti asemansa vielä vuoteen 1396 saakka, jolloin sekin valloitettiin ja toinen Bulgarian valtakunta lakkasi olemasta.
Bulgarian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue Bulgarian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Bulgariaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue ei ole koskaan pelannut pääsarjassa.
Bulgarian turkkilaiset Turkkilaisia kansoja, kuten bulgaareja, tataareja ja kumaaneja muutti nykyisen Bulgarian alueelle jo ennen Ottomaanien Bulgarian valloitusta. Maan nykyiset turkkilaiset polveutuvat kuitenkin enimmäkseen Ottomaanien valtakunnan aikana 1400-luvulta 1500-luvulle Anatoliasta etenkin Dobrudžan, Traakian ja Makedonian alueille muuttaneista turkkilaisista. Heidän määränsä kasvoi ottomaanien kaudella jatkuneen muuttoaallon, korkeamman syntyvyyden ja paikallisen väestön heihin sulautumisen johdosta. Ennen Bulgarian itsenäistymistä vuonna 1878 he muodostivat noin 35 % Bulgarian väestöstä. Ennen Turkin sotaa vuosina 1877–1878 heitä oli Makedonia ja Dobruja mukaan luettuna noin 1,6 miljoonaa. Sodan kuluessa heistä kuitenkin noin puolet kuoli tai karkotettiin alueelta. Sodan jälkeenkin heitä muutti pois sekä Bulgarian että ottomaanien kannustuksen seurauksena. Balkanin sotien ja ensimmäisen maailmansodan rajojen muutoksien seurauksena heidän määränsä tippui edelleen noin 10 %:in koko väestöstä.
Aleksandăr Stambolijski Stambolijskin tavoitteena oli monikansallinen Balkanin federaatio, joten hänen hallituksensa luopui kaikista Bulgarian aluevaatimuksista Makedoniaan luodakseen näin hyvät suhteet uuteen Jugoslavian valtioon. Tämä katkeroitti Bulgarian oikeisto- ja sotilaspiirit sekä erityisesti Makedonian liittämistä Bulgariaan ajaneen militantin VMRO-järjestön. Vuodesta 1921 Stambolijskin hallitus pyrki murskaamaan VMRO:n, joka vastasi hyökkäilemällä rajaseudulta Jugoslavian ja Kreikan puolelle sekä salamurhaamalla BZNS:n johtajia. Koska Stambolijski ei luottanut Bulgarian omiin asevoimiin, Bulgaria ja Jugoslavia solmivat vuonna 1923 Nišin sopimuksen, jonka mukaan Jugoslavian armeija saisi operoida myös Bulgarian maaperällä sieltä käsin toimivia ääriliikkeitä vastaan.
Bulgarian naisten lentopallomaajoukkue Bulgarian naisten lentopallomaajoukkue edustaa Bulgariaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on voittanut Euroopan-mestaruuden vuonna 1981 sekä saavuttanut olympialaisissa pronssia vuonna 1980.
Stotinka Stotinka (), monikko "stotinki" () on Bulgarian levan sadasosa. Nimi "stotinka" tulee siitä, että bulgarian kielen "sto" tarkoittaa sataa, eli sitä määrää, minkä verran stotinkoja on levassa. Bulgariassa on käytössä 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 stotinkin kolikot. Jokaisessa stotinka-kolikossa on Bulgarian vaakunan kuva. 1, 2 ja 5 stotinkin kolikot on valmistettu messingistä ja 10, 20 ja 50 stotinkin kolikot nikkelistä.
Durrës Bulgarian valtakunta Simeon Suuren komennossa valtasi 900-luvun alussa kaupungin yhdessä melkein kaiken muun kanssa, mikä on nykyään Albania, mutta Bysantti valtasi sen takaisin 900-luvun puolivälissä, kun Bulgariaa johti Peter I. 900-luvun lopussa Bulgaria valtasi kaupungin taas Samuilin komennossa ja piti sen vuoteen 1018 asti. Dyrrachium säilyi yhtenä Bulgarian viimeisistä linnoituksista Bysantin kukistaessa Bulgarian.
Bulgarian jääkiekkomaajoukkue Bulgarian jääkiekkomaajoukkue edustaa Bulgariaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on IIHF:n rankingissa 38. Joukkue on kerran osallistunut olympialaisiin Innsbruckin turnauksessa 1976 häviten kaikki pelinsä.
Keisari Konstantinopolin patriarkka ja Bysantin sijaishallitsija Nikolaos Mystikos kruunasivat Bulgarian Simeon I:n keisariksi vuonna 913. Seuraava Bysantin hallitus kumosi epäsuositun nimityksen, mikä johti pitkään ja tuhoisaan sotaan Bulgarian ja Bysantin välillä 914–924. Lopulta Bysantti myöntyi hyväksymään Bulgarian keisarin kun tittelin sanamuoto vaihdettiin ”roomalaisten keisarista” ”bulgarialaisten keisariksi”: kyseessä ei tällöin katsottu olevan aivan Bysantin ”oikeaan” keisariuteen verrattava arvo. Bulgarian erottua Bysantista titteli tunnustettiin uudestaan vuosiksi 1018–1185. Bulgarian itsenäistyttyä lopullisesti Osmanien valtakunnasta vuonna 1908, sen monarkki otti jälleen tittelin keisari, tsaari, mutta länsimaissa arvosta puhuttiin pelkästään kuninkaana.
Bulgarian historia Bulgarian historia kattaa Bulgarian ajan kolme kertaa itsenäisenä valtiona sekä niiden välissä suurten naapurien, Bysantin ja Osmanien vallan alla, sekä bulgarialaisten vaiheet jo ennen valtion muodostumista.
Balkanin kriisi Kapina levisi Bosniasta Bulgariaan, mihin vaikutti merkittävästi venäläisten agenttien kiihotus. Vuonna 1876 turkkilaiset kukistivat Bulgarian kapinan, jolloin Euroopan lehdistössä nostettiin meteli Bulgarian hirmuteoista.
HK Levski Sofia Levski Sofia ( on bulgarialainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sofiasta. Seura pelaa bulgarian jääkiekon pääsarjassa. Seura on voittanut 12 kertaa Bulgarian mestaruuden, sekä sillä on 17 Bulgarian Cupin voittoa.
Struma Struma () eli Strymónas (, ) on joki, joka virtaa Balkanin niemimaalla Bulgarian ja Kreikan alueella. Sen kokonaispituus on noin 400 kilometriä. Pituus Bulgarian puolella on noin 290 kilometriä ja Kreikan puolella lähteestä riippuen noin 110–118 kilometriä. Tämä tekee siitä Bulgarian viidenneksi ja Kreikan kuudenneksi pisimmän joen.
Struma saa alkunsa Vitosha-vuorilta Bulgarian itäosista Sofian lounaispuolelta, noin 2 180 metrin korkeudelta merenpinnasta. Joki ylittää Bulgarian ja Kreikan rajan Promachónaksen kylän kohdalla ja kulkee tämän jälkeen linnoitetun Roúpelin solan läpi. Toiselle puolella jäävät Belasitsavuoret (myös Bélles tai Kerkíni) ja toiselle Slavjanka eli Órvilos. Strumajoen laakso on merkittävin reitti Bulgarian ja Kreikan välillä, ja sitä kautta kulkee myös Thessaloniki–Sofia-valtatie. Kreikan puolella joki kulkee koko ajan Sérresin alueyksikön alueella. Joki laskee Egeanmeren pohjoisosassa olevaan Strymonikóslahteen eli Orfanóksenlahteen Amfípolin kunnassa.
Bulgarian kansalliskirjasto Bulgarian kansalliskirjasto, viralliselta nimeltään "Pyhien Kyrilloksen ja Methidioksen kansalliskirjasto" () on Bulgarian pääkaupungissa Sofiassa toimiva kansalliskirjasto, joka on nimetty vanhimman tunnetun kyrillisen kirjaimiston, glagolitsan kehittäjien, pyhimysten Kyrillos ja Methodios mukaan.
Bulgarian kulttuuri Bulgarian kulttuuri on kehittynyt nykyisen Bulgarian alueella, siihen kuuluu traakialaisia ja slaavilaisia elementtejä, siinä on lisäksi Bysantin, Turkin ja Kreikan vaikutteita. Maassa on Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluvat traakialaiset hautakammiot Kazanlăkissa ja Sveštarissa.
Turkin sota Vuonna 1879 demokraattisesti valittu kansankokous valitsi Bulgarian ruhtinaaksi saksalaisen Battenbergin prinssin Alexanderin. Keisari Aleksanteri II nimitti suomalaisen kenraaliluutnantti Johan Casimir Ehrnroothin vuonna 1880 Bulgarian sotaministeriksi. Hänen avustuksellaan ruhtinas Aleksanteri syrjäytti seuraavana vuonna edistyksellisen valtiosäännön ja ryhtyi hallitsemaan itsevaltiaana. Vuonna 1885 Bulgarian ruhtinas Aleksanteri liitti Itä-Rumelian Bulgariaan, minkä johdosta venäläiset upseerit vangitsivat hänet ja hänet pakotettiin eroamaan.
Bulgarian kieli Bulgarian kielen kehitys alkaa 800-luvulta, slaavien vaellettua Tonavan yli 500-luvulta ja asetuttua Balkanille, ja se jaetaan muinais-, keski- ja moderniin bulgariaan. Muinaisbulgarian aikana 800-luvulta 1000-luvulle slaavit ottivat käyttöön kyrilliset kirjaimet. Lähetyssaarnaajat Kyrillos ja Metodios käyttivät näitä kirjaimia slaavilaisheimojen kielen kirjoittamiseen, mistä syntyi muinaiskirkkoslaavi, joka jäi ortodoksisen kirkon liturgiseksi kieleksi. Keskibulgarian aikaa 1100-luvulta lähtien häiritsi vakavasti vuoden 1396 turkkilaisten valloitus, ja modernin bulgarian kirjakieli kehittyi kansankielen pohjalta vasta 1800-luvulla, Bulgarian itsenäistyttyä 1878. 1500-luvulta lähtöisin oleva nykykieli sai runsaasti vaikutteita turkista ja kreikasta, sekä myöhemmin venäjästä, ranskasta ja saksasta.
Hristo Botev Bulgariassa käynnistyneen turkkilaisvastaisen kansannousun aikana Botev lähti toukokuussa 1876 marssimaan Bulgariaan parin sadan muun samanhenkisen miehen kanssa. Retken heppoisesta suunnittelusta huolimatta joukko onnistui pääsemään itävaltaisella jokialuksella 17. toukokuuta Bulgarian maaperälle, mutta paikalliselta väestöltä ei saatu tukea, ja muutaman päivän kuluttua turkkilaiset hyökkäsivät. Botev kaatui taistelussa. Myöhemmin häntä on pidetty Bulgariassa sankarina ja kansallisen vapaustaistelun marttyyrina. Myös hänen poliittisilla kirjoituksillaan oli suuri vaikutus.
Makedonian kieli Makedonia on osa eteläslaavilaista kielijatkumoa, johon kuuluvat pohjoisesta alkaen sloveeni, kroatia, serbia (serbokroaatti), makedonia ja bulgaria, sekä muinaiskirkkoslaavi. Siirtymä serbiasta makedoniaan ja bulgariaan on vaiheittainen ja näiden keskinäinen ymmärrettävyys korkea. Osa tutkijoista pitää makedoniaa bulgarian murteena, mutta toiset kiistävät tämän voimakkaasti. Bulgarian valtion virallinen kanta oli pitkään, että makedonia on vain bulgarian kielen murre. Nyttemmin Bulgaria on tunnustanut makedonian omaksi erilliseksi kielekseen, tosin bulgarialaiset nationalistit eivät tätä hyväksy.
Bulgarian turkkilaiset Vuonna 1985 perustettiin Ahmed Doganin johdolla turkkilaisten kansallinen vapautusliike, joka ajoi turkkilaisten kulttuurillisia ja uskonnollisia oikeuksia. Maassa tapahtui asiaan liittyviä terrori–iskuja, mutta Doganin johtama liike kiisti syyllistyneensä niihin. Kun Pristoessa ja Kaolinovossa sekä muualla Bulgariassa tapahtui levottomuuksia alkukesällä 1989, Bulgarian hallinto alkoi järjestelmällisesti siirtää noin 350 000 turkkilaista Turkkiin. Tämä johti monin paikoin väkivaltaisuuksiin ja arviolta useisiin satoihin kuolonuhreihin. Bulgarian media väitti pakkosiirrettyjä Turkkiin matkustaneiksi turisteiksi tai turkkilaisen propagandan uhreiksi. Pakkosiirrot vahingoittivat Bulgarian ja erityisesti kommunistisen puolueen mainetta, mikä johti osaltaan Todor Živkovin eroon marraskuussa vuonna 1989. Turkkilaisia alkoi myös palata maahan Turkin puoleisilta pakolaisleireiltä.
Bulgarian miesten lentopallomaajoukkue Vuonna 2021 tulee kuluneeksi sata vuotta siitä, kun lentopallo tuli Bulgariaan. Lyhyen ajan sisällä lentopallosta tuli suuri, suosittu laji ja harrastetuimpia urheilulajeja Bulgariassa. Bulgaria osallistui heti ensimmäisiin maailmanmestaruuskisoihin vuonna 1949.
Toinen Bulgarian valtakunta Vuonna 1211 Bulgariassa ryhdyttiin toimiin bogolismia vastaan, mutta sen vastaisia toimia lievennettiin tsaari Ivan Asen II:n kaudella 1218–41. Asen II toimi kaudellaan jälleen madjaareja vastaan, mutta hänen päätavoitteensa oli Epiruksen despootti Theodore Angelus Comnenuksen vastainen toiminta. Comnenus voitettiinkin Klokotnitsan taistelussa vuonna 1230 ja hänen hallitsemansa alueet liitettiin Bulgariaan, joka nyt ulottui Mustaltamereltä Adrianmerelle. Edeltäjänsä tavoin Asen II oli myös taitava diplomaatti ja hän solmi sopimuksen kreikkalaisten kanssa ristiretkeläisiä vastaan sopien, että heiltä vallatuista alueista suurin osa jäisi kreikkalaisille sillä ehdolla, että nämä tunnustaisivat Bulgarian itsenäisyyden. Asen II solmi myös uuden sopimuksen paavin kanssa, joka takasi Bulgarian kirkolle täyden itsenäisyyden. Hänen valtakaudellaan Bulgaria oli suurimmillaan ja valtansa huipulla.
Aleksandăr Stambolijski Stambolijski oli talonpoikaisperheestä ja opiskeli maatalousopistossa Saksan Hallessa. Hän ryhtyi kuitenkin toimittajaksi ja työskenteli vuodesta 1902 hieman aiemmin perustetun BZNS:n lehdessä. Vuonna 1908 hänet valittiin Bulgarian parlamenttiin puolueensa johtavana edustajana. Stambolijskin linjana oli talonpoikien etujen puolustaminen ja ”seikkailupolitiikan” vastustaminen. Toisen Balkanin sodan Bulgarian kannalta epäsuotuisa lopputulos vuonna 1913 lisäsi merkittävästi maalaispuolueen kannatusta. Erityisen jyrkästi Stambolijski vastusti syksyllä 1915 tapahtunutta Bulgarian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan keskusvaltojen puolelle, sillä hän kannatti ympärysvaltoja ja piti Venäjää Bulgarian ystävänä. Hieman ennen Bulgarian sodanjulistusta hän kävi muiden oppositiojohtajien kanssa tsaari Ferdinand I:n luona puhuakseen tämän ympäri. Tapaamisessa Stambolijski kuitenkin esitti suoraan hallitsijaan kohdistuvia uhkauksia, joiden vuoksi hänet tuomittiin majesteettirikoksesta elinkautiseen vankeuteen.
Ernest Yonli Paramanga Ernest Yonli on Burkina Fason pääministeri. Hän on syntynyt vuonna 1956 ja tuli pääministeriksi vuonna 2000. Yonli kuuluu hallitsevaan CDP-puolueeseen ja on kotoisin Tapoan maakunnasta.
Ernest Rutherford Ernest Rutherford, Nelsonin ensimmäinen paroni Rutherford, OM, PC, FRS, PRS (30. elokuuta 1871 Spring Grove, Uusi-Seelanti – 19. lokakuuta 1937 Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli Uudessa-Seelannissa syntynyt brittiläinen fyysikko.
Ernest Solvay Rebecq’n kunnassa syntynyt Solvay oli kaivosmestarin poika. Hän osoitti hyvin nuorena mielenkiintoa kemiaa ja fysiikkaa kohtaan, mutta ei päässyt sairauden takia yliopistoon. Solvay työskenteli setänsä tehtaassa 21-vuotiaasta lähtien.
Akka ja kissa Teos on eräiden tietojen mukaan maalattu Salossa ja viimeistelty Pariisissa. Sinä kesänä taiteilija oli Salon lennätinlaitoksen johtajan vänrikki Adam Ernest Axel Lindencronan kutsusta saapunut maalaamaan isäntänsä muotokuvaa. Hän päätti toteuttaa myös näkemyksen Salossa asuvasta vanhasta mummosta. Tämä mummo oli torpparintytär Karolina Lindström, jota kutsuttiin paikkakunnalla "Lammasmummoksi" ja tunnettiin myös "Karuna". Gallen-Kallela itse totesi Lammasmummosta; "omituinen pikkukaupungin originaali. Hänellä ei ollut kotiakaan, vaan hän nukkui yönsä ladoissa, aitoissa ja ullakoilla missä milloinkin, joskus ulkona pientareella”.
Ernest Thompson Seton Seton avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1896 Grace Gallatinin kanssa. Gallatin oli naisasialiikkeen aktiivi ja naiskirjailijoiden kerhon perustaja. Heidän ainoa lapsensa oli vuonna 1904 syntynyt tytär Ann, joka kirjoitti taiteilijanimellä Anya Seton useita suosittuja historiallisia romaaneja. Vuonna 1934 Seton ja Grace erosivat. Grace Gallatin kuoli 1959.
Ernest Rutherford Ernest syntyi Spring Grovessa Uudessa-Seelannissa 30. elokuuta 1871. Ernestin isä, James Rutherford, ja äiti, Martha Thompson, olivat molemmat muuttaneet 1800-luvun puolivälissä vanhempiensa kanssa Uuteen Seelantiin, isä James 4-vuotiaana Skotlannista ja äiti Martha 13-vuotiaana Englannista. Ernest syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Eri lähteiden mukaan hänen isänsä toimi elämänsä aikana maanviljelijänä ja pellavamyllärinä sekä piti omaa sahaa, jossa nuori Ernest myös paljon työskenteli. Ernestin ympärillä pyörikin ahkeria työläisiä joilla oli hyvät tekniset taidot. Lisäksi hänen isänsä korjasi ja huolsi erilaisten myllyjen koneita ja osia. Hänen äitinsä oli opettaja, joka opetti itse kaikki lapsensa lukemaan ja kirjoittamaan. Lapsia Rutherfordin perheeseen syntyi 12, viisi tyttöä ja seitsemän poikaa. Ernest oli neljäs lapsi ja toiseksi vanhin poika. Ernestin veljistä kolme kuoli jo lapsina, yksi syntyessään ja kaksi hukkui surullisesti yhteisellä perheretkellä. Tämä johti Ernestin äidin masentumiseen, josta hän ei elämänsä aikaan koskaan toipunut.
Ernest Hemingway Äiti puki Ernestin nelivuotiaaksi asti tyttöjen vaatteisiin, mikä oli epätavallisen pitkään. Pojan kampauksen Ernest sai vasta kuusivuotiaana, ja polvihousuja hän joutui käyttämään 15-vuotiaaksi asti. Isoisä Ansonin kanssa Ernest sai pukeutua ja käyttäytyä kuin poika, etenkin sota- ja metsästysleikeissään kesälomillaan luonnon keskellä Walloon Lakella pohjoisessa Michiganissa. Isä Ed oli intohimoinen metsästäjä, joka yritti tappaa jokaisen luontokappaleen jonka näki. Ernest noudatti isänsä esimerkkiä ja 16-vuotiaana joutui maksamaan suuren sakon ammuttuaan rauhoitetun harmaahaikaran. Nuori Ernest myös luki paljon, mitä hänen isänsä piti hyödyttömänä harrastuksena. Ernestin opettajat kuitenkin rohkaisivat pojan luku- ja kirjoitusharrastusta.
Karen Blixen Blixen tunnetaan erityisesti novellituotannostaan. Hänen loistavat tarinankertojankykynsä käyvät ilmi jo varhaisessa novellikokoelmassa "Seitsemän salaperäistä tarinaa" (1934). Blixen ei saanut milloinkaan Nobelin kirjallisuuspalkintoa, mutta Ernest Hemingway totesi eräässä haastattelussa oman palkintonsa vuonna 1954 saatuaan, että esimerkiksi Blixen olisi ansainnut sen häntä paremmin.Blixenin tuotantoa on elokuvattu melko vähän, etupäässä televisiolle. Kaksi tunnetuinta laajakangaselokuvaa ovat kumpikin 1980-luvulta. Sydney Pollackin elämäkertaelokuva "Minun Afrikkani" (1985) perustuu Blixenin muistelmateoksiin ja kirjeenvaihtoon sekä hänestä kirjoitettuihin elämäkertoihin. Se keskittyy kirjailijan Afrikan-vuosiin. Gabriel Axelin elokuva "Ranskalainen illallinen" (1987) pohjautuu Blixenin vuodelta 1950 peräisin olevaan novelliin ”Babetten pidot”, joka on ilmestynyt kokoelmassa "Kohtalotarinoita".
Joseph John Thomson Thomson valittiin vuonna 1918 Trinity Collegen rehoriksi ("Master of Trinity College"). Seuraavana vuonna hän jäi eläkkeelle Cavendishin professuurista. Thomsonin seuraajaksi valittiin Uudessa-Seelannissa syntynyt ja Isoon-Britanniaan muuttanut Ernest Rutherford. Thomson jatkoi kuitenkin vähän aikaa töitä Rutherfordin rinnalla. Rehtorina Rutherford työskenteli kuolemaansa saakka ja oli muutoinkin aktiivinen tiedepiireissä eläkkeelle jäämisestä huolimatta. Tieteen ulkopuolella hänen lempiharrastuksiinsa kuului puutarhanhoito.
Amédée Bollée Amédée-Ernest oli vuonna 1842 Le Mansiin muuttaneen kellonvalajan ja keksijän Ernest-Sylvain Bolléen vanhin poika. 1860-luvulla Ernest-Sylvain sairastui vakavasti ja hänen oli luovuttava yritystoimiensa päivittäisten asioiden hoitamisesta. Hän siirsi näitä tehtäviä kolmelle pojalleen; Amédée-Ernest sai vastuulleen kellojen valamistoiminnan, Ernest-Jules (1846–1922) johti vesipumppujen valmistusta ja nuorin pojista, Auguste-Sylvain Bollée (1847–1906) sai vastuulleen "Éolienne Bollée" -tuulivoimaturbiinien valmistuksen.
Kuolema pukee häntä Kun naiset saavat omat kinansa selvitettyä, he pyytävät Ernestiä korjaamaan heidän ulkonäkönsä. Mies suostuu sillä ehdolla, ettei hänen vastaisuudessa tarvitse olla naisten kanssa missään tekemisissä. Ernestin korjaukset osoittautuvat kuitenkin väliaikaisiksi, ja naiset päättävät yrittää saada Ernestinkin juomaan samaa eliksiiriä. Naiset vievät miehen Lislen juhliin, ja Lisle epäonnistuu taivuttelussaan saada Ernest juomaan eliksiiriä. Ernest onnistuu lopulta pakenemaan, ja Helen ja Madeline toteavat joutuvansa elämään toistensa kanssa – ikuisesti.
Ernest Suomessa nimi Ernest on maaliskuuhun 2017 mennessä annettu 702 ja Ernesti 958 miespuoliselle henkilölle.
Ernest Tubb (albumi) Ernest Tubb on yhdysvaltalaisen countrylaulaja Ernest Tubbin viimeinen studioalbumi. Se nauhoitettiin ja julkaistiin vuonna 1975.
Vampyyri Ernest Animaatiosarja kertoo Ernest-nimisestä vampyyrista. Sarjan jokainen jakso päättyy siihen, että tukalassa tilanteessa Ernest herää arkustaan.