mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kristuksen kirkko (fettingiläiset) Kristuksen kirkko (fettingiläiset) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvista yhteisöistä. Se on eronnut Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisöstä eli hedrickiläisistä vuonna 1929. Kirkon perustaja Otto Fetting oli Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -kirkon apostoli, joka väitti saaneensa vuodesta 1927 alkaen ilmestyksiä Johannes kastajalta. Koska Johannes kastaja esiintyi ilmoituksia antaessaan Vanhan testamentin profeetta Elian voimassa ja hengessä, kutsutaan näitä ilmoituksia yleensä Elian ilmoituksiksi. Ensimmäisen kerran Johannes kastaja ilmestyi Fettingin kertomuksen mukaan 4. helmikuuta 1927.
Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko (bickertonilaiset) Reorganisoitu Jeesuksen Kristuksen kirkko sulautui myöhemmin yhteen toisen Jeesuksen Kristuksen kirkosta eronneen ryhmän, Jeesuksen Kristuksen alkuperäisen kirkon kanssa. Näin syntyneen yhteisön toiminta kuitenkin hiipui.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (gladdeniitit) Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. "Church of Jesus Christ of Latter-day Saints") oli Francis Gladden Bishopin vuonna 1844 perustama, myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut yhteisö. Erotukseksi Brigham Youngin johtamasta Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta Gladdenin johtamasta yhteisöstä käytettiin myös nimitystä gladdeniitit (engl. "Gladdenites").
Kristuksen yhteisö Kristuksen yhteisö on perinyt kirkon alkuajoilta myös Siionin konseptin. 1920-luvulle saakka suurin osa kirkon jäsenistä ajatteli pyhien kirjoitusten viittausten Siioniin lopunajallisten siunausten paikkana viittaavan kirkon keskuspaikkaan Independenceen, Missouriin. Siitä lähtien alaa on kuitenkin vallannut tulkinta, jonka mukaan lopunajallinen Siion ei ole viittaus mihinkään erityiseen paikkaan eikä edes Myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen. Nykyään Siion ymmärretään ennen muuta Kristuksen saarnaaman Jumalan valtakunnan toteutumiseksi tämän maan päällä. Siionin ymmärretään olevan siellä, missä vanhurskaus, rauha, ilo ja rakkaus saavat vallita. Täten Siion voi toteutua perheessä, kirkossa tai maallisessa yhteisössä.
Kristuksen uuden liiton kirkko Kristuksen uuden liiton kirkko (engl. "Church of the New Covenant in Christ") on John W. Bryantin (s. 1946) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Yhteisön päämaja on nykyisin Salemissa Oregonissa.
Kristuksen yhteisö Kristuksen yhteisö korostaa mormonistisessa traditiossa erityisesti piirteitä, jotka ovat yleisesti tunnustettuja ja kunnioitusta nauttivia. Niinpä keskinäisen jakamisen ja heikkojen auttamisen periaate on yhteisössä keskeinen. Myös Jumalan yleismaailmallista kutsua ja hänen suunnitelmaansa kaikille korostetaan. Kirkon mukaan jokainen ihminen on Jumalan rakas lapsi ja hänen kutsumansa, ja Jumalalla on jokaiselle tehtävä. Erityisen tärkeää kirkolle on pasifismi, sen mukaan Kristus kutsuu seuraajansa rauhantekijöiksi. Kirkko järjestää esimerkiksi päivittäisen rukoushetken maailmanrauhan puolesta.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (gladdeniitit) Vuoteen 1854 mennessä suurin osa gladdenilaista oli muuttanut pois Utahista. Bishop ja useat hänen seuraajistaan muuttivat ensin takaisin Illinoisiin, missä he asettuivat asumaan Crow Creekiin. Bishop alkoi kutsua kirkkoaan nimellä Uuden Jerusalemin Jeesuksen Kristuksen kirkko. Tässä vaiheessa Granville Hedrick, joka myöhemmin perusti Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisön, kuului Bishopin seuraajiin. Jonkin kuluttua Bishop kannattajineen kuitenkin muutti Kanesvilleen, Iowaan. Useat hänen seuraajistaan kuitenkin jäivät Illinoisiin. Heistä suurin osa liittyi myöhemmin Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisöön.
Kristuksen yhteisö Kristuksen yhteisön hallintorakenne muistuttaa MAP-kirkon rakennetta. Kirkon johdossa on profeetta-presidentti yhdessä kahden neuvonantajansa kanssa, yhdessä he muodostavat ensimmäisen presidenttikunnan. Heidän alapuolellaan on kahdentoista apostolin neuvosto ja seitsenkymmenten neuvosto. Kirkon ylin päättävä elin on kahden vuoden välein kokoontuva maailmankonferenssi.
Patriarkka (mormonismi) Kristuksen yhteisö eli entiseltä nimeltään Reorganisoitu myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko on säilyttänyt johtavan patriarkan viran. Johtava patriarkka oli profeetta Joseph Smithin sukua suoraan alenevassa polvessa aina vuoteen 1958, jolloin johtavaksi patriarkaksi valittiin Roy Cheville. Kristuksen yhteisön otettua käyttöön naispappeuden patriarkka-termiä lakattiin käyttämästä. Nykyään kirkko viittaa patriarkkoihin vain evankelistoina, ja johtavasta patriarkasta on tullut johtava evankelista.
Kristuksen uuden liiton kirkko Vuonna 1974 Bryant alkoi kertoa saavansa ilmestyksiä Jeesukselta. Hän kertoi apostoli Johanneksen vierailleen luonaan enkelinä ja kehottaneen häntä muodostamaan "ikiaikaisten yhteisön". 1975 hän kertoi tulleensa temmatuksi näyssä muinaiseen Eenokin kaupunkiin, jossa mormonismi perustaja Joseph Smith ja Apostolic United Brethrenin perustaja Joseph White Musser olivat asettaneet hänet kirkon johtoon. Bryant erosikin Apostolic United Brethrenistä ja perusti oman yhteisön, jolla hän antoi nimen Patriarkaalinen Kristuksen kirkko ("Church of Christ Patriarchal"). Myöhemmin kirkko nimettiin uudelleen Kristuksen evankeliseksi kirkoksi ("Evangelical Church of Christ"). 1985 se sai nykyisen nimensa Kristuksen uuden liiton kirkko.
Viisauden sana Viisauden sana (engl. "Word of Wisdom") on myöhempien aikojen pyhien liikkeessä noudatettava, terveellisiä elämäntapoja korostava ilmoitus. Se on julkaistu liikkeen pyhiin kirjoituksiin kuuluvassa Oppi ja liitot -kirjassa. Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon käyttämässä versiossa se on luku 89. Kristuksen yhteisön käyttämässä versiossa se on luku 86, eräissä pienemmissä yhteisöissä käytetyssä vanhemmassa versiossa se on luku 81. Ilmoitus on saanut nimensä sen alkusanoista, joiden mukaan se on "viisauden sana, annettu kirkolle tervehdyksenä, ei käskynä eikä pakkona, vaan ilmoituksena ja viisauden sanana". Muotoilusta huolimatta viisauden sanan noudattamista pidetään nykyään sitovana useissa myöhempien aikojen pyhien yhteisöissä, esimerkiksi niistä suurimmassa, Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa eli MAP-kirkossa.
Kristuksen yhteisö Yhteisön johtajan kutsuminen profeetta-presidentiksi merkitsee, että hänellä katsotaan kirkon johtamisen lisäksi olevan oikeus myös saada kirkkoa koskevia ilmoituksia. Nämä ovat kehotuksen tai neuvon sanoja, joilla Jumala ohjaa kirkkoaan. Profeetan saamat ilmoitukset tutkitaan ensin kirkon johdossa, minkä jälkeen ne tuodaan maailmankonferenssin hyväksyttäviksi. Maailmankonferenssin hyväksynnän jälkeen ne liitetään Oppi ja liitot -kirjaan. Nykyään Kristuksen yhteisö näkee tämän kirkon saaman jatkuvan ilmoituksen osana Jumalan ilmoitusta, joka toteutuu myös luonnossa, omantunnon äänessä ja pyhissä kirjoituksissa.
Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko Jeesuksen Kristuksen pyhä kirkko (, ) on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Sen perustaja, ranskalainen Alexandre Caffiaux, kuului aikaisemmin strangiittien Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkkoon.
Sinetöinti Myöhempien aikojen pyhien liikkeen perustaja ja kirkon ensimmäinen presidentti Joseph Smith aloitti sinetöimiset 1840-luvulla. Nykyään sinetöimisiä harjoitetaan sekä Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon temppeleissä että eräissä muissa mormonistisissa yhteisöissä. Sitä vastoin Kristuksen yhteisö ei käytä sinetöimistä, koska heidän mukaansa se liittyy Smithin elämän loppuaikoina käyttöön otettuun moniavioisuuteen.
Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma (Herran varma tie) Innostus Fettingin saamista ilmoituksista laantui kuitenkin huomattavasti, kun Fetting kertoi saaneensa Elian kahdennentoista ilmoituksen. Sen mukaan jokainen maan päällä asuva oli kastettava, riippumatta siitä, millä kasteella hänet oli aiemmin kastettu. Joseph Smithille ja Oliver Cowderylle annettu valtuus kastaa oli nimittäin kadonnut maan päältä, kunnes Jumala oli palauttanut sen Otto Fettingille. Koska Otto Fetting itse oli saanut kasteen Reorganisoidussa kirkossa, hän kastatti itsensä uudelleen, samoin kuin hänen seuraajansakin. Noin puolet Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisön jäsenistä otti uuden kasteen, mukaan luettuna osa liikkeen apostoleista. Tämä merkitsi hajaannusta Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisössä. Fetting organisoi oman kirkkonsa lokakuussa 1929. Hän antoi sille nimen Kristuksen kirkko.
Esikoisten kirkko Esikoisten kirkko (engl. "Church of the Firstborn") oli myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö, joka erosi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta vuonna 1861. Perustajansa Joseph Morrisin mukaan liikkeen jäseniä kutsuttiin myös "morrisilaisiksi" (engl. "Morrisites"). Liikkeen pohjalle syntyi uusia yhteisöjä, joista viimeinen lienee hajonnut 1969.
Kristuksen kirkko (palautettu) Kristuksen kirkko (fettingiläiset) -yhteisön perustaja väitti saaneensa vuodesta 1927 alkaen ilmestyksiä Johannes kastajalta. Koska Johannes kastaja esiintyi ilmoituksia antaessaan Vanhan testamentin profeetta Elian voimassa ja hengessä, kutsutaan näitä ilmoituksia yleensä Elian ilmoituksiksi. Ensimmäisen kerran Johannes kastaja ilmestyi Fettingin kertomuksen mukaan 4. helmikuuta 1927. Johannes kastajan Otto Fettingille antamat ilmoitukset koskivat Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -kirkon hallussa olevalla Temppelin paikka-alueelle rakennettavaa temppeliä, jonka yksityiskohtaisen pohjapiirroksen Fetting kertoi saaneensa Johannekselta. Yhteisö päättikin rakentaa uuden temppelin Fettingin välittämien ohjeiden mukaan, ja maanmurtotilaisuus alueella pidettiin 6. huhtikuuta 1929 - siis samana päivänä, jolloin Joseph Smith oli perustanut Kristuksen kirkon.
Seitsenkymmenet (mormonismi) Myöhempien aikojen pyhien muista yhteisöistä Kristuksen yhteisöllä, bickertonilaisilla ja Apostolic United Brethrenillä on seitsenkymmenten virka.
Kristuksen kirkko (whitmeriläiset) Kristuksen kirkko (whitmeriläiset) (engl. "Church of Christ (Whitmerite)") on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö, joka on nyttemmin hajonnut. Yhteisö on saanut nimensä sen perustajiin kuuluneesta David Whitmeristä, joka oli eräs profeetta Joseph Smithin varhaisimmista seuraajista ja yksi Mormonin kirjan "kolmesta todistajasta". Vuonna 1834 Smith oli nimittänyt Whitmerin profeetan seuraajaksi, mikäli tämä kuolisi tai "lankeaisi pois Herrasta".
Restoration Branches Muiden mormonististen yhteisöjen tavoin Restoration Branches mieltää olevansa Joseph Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman Kristuksen kirkon legitiimi seuraaja. Yhteisö pitää Smithin poikaa Joseph Smith III:ta isänsä laillisena seuraajana yhteisön johtajana sekä profeettana ja ilmoituksensaajana. Se katsoo Kristuksen kirkon olleen läsnä Reorganisoidussa kirkossa aina 1980-luvulle, jolloin kirkko luopui totuudesta hyväksymällä naispappeuden.
Oppi ja liitot Kristuksen yhteisön nykyään käyttämässä versiossa on 163 lukua, jotka jakautuvat seuraavasti:Kristuksen yhteisö poisti "luennot uskosta" jo vuonna 1897. Vuoden 1970 yleiskokous totesi vuosien 1835 ja 1844 versioiden välillä teokseen liitetyn useita ilmoituksia ilman kirkon yleiskonferenssin hyväksyntää. Se poisti kirjasta luvut 107, 109, 110, 113 ja 123 ja liitti ne kirjaan eräänlaiseksi historialliseksi liitteeksi. Vuoden 1990 yleiskokous poisti tämän kokonaan. Lisäksi Kristuksen yhteisön käyttämässä versiossa ei ole MAP-kirkon version lukua 132., joka säätää moniavioisuuden. Sen sijaan siinä on vuoden 1844 version ilmoitus, jossa moniavioisuus tuomitaan syntinä.
Kristuksen kirkko (temppelin paikka) The Church of Christ (Temple Lot) ("Kristuksen kirkko (Temppelin paikka)") on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvista uskonnollisista yhteisöistä. Muiden liikkeeseen kuuluvien kirkkojen ja yhteisöjen tavoin The Church of Christ (Temple Lot) pitää profeetta Joseph Smithiä perustajanaan. Se tunnustaa myös Mormonin kirjan Jumalan henkäyttämäksi ja ohjeelliseksi kirjoitukseksi. The Church of Christ (Temple Lot) katsoo edustavansa aitoa ja alkuperäistä, turmeltumatonta mormonismia, sitä vastoin Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko eli MAP-kirkko (suurin mormonistisista yhteisöistä) on sen mukaan langennut pois alkuperäisestä opista ja kirkon järjestyksestä.
Kristuksen kirkko (palautettu) Innostus Fettingin saamista ilmoituksista laantui kuitenkin huomattavasti, kun Fetting kertoi saaneensa Elian kahdennentoista ilmoituksen. Sen mukaan jokainen maan päällä asuva oli kastettava, riippumatta siitä, millä kasteella hänet oli aiemmin kastettu. Joseph Smithille ja Oliver Cowderylle annettu valtuus kastaa oli nimittäin kadonnut maan päältä, kunnes Jumala oli palauttanut sen Otto Fettingille. Koska Otto Fetting itse oli saanut kasteen Reorganisoidussa kirkossa, hän kastatti itsensä uudelleen, samoin kuin hänen seuraajansakin. Noin puolet Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisön jäsenistä otti uuden kasteen, mukaan luettuna osa liikkeen apostoleista. Tämä merkitsi hajaannusta Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisössä. Fetting organisoi oman kirkkonsa lokakuussa 1929. Hän antoi sille nimen Kristuksen kirkko. Otto Fetting kertoi saaneensa yhteensä noin kolmekymmentä ilmoitusta Johannes kastajalta ennen kuolemaansa 30. tammikuuta 1933.
Patriarkka (mormonismi) Kristuksen yhteisössä evankelistan virkaan kutsuu kahdentoista apostolin neuvosto johtavan evankelistan neuvosta. Kahdentoisa apostolin neuvosto ja kirkon ensimmäinen presidenttikunta nimittävät virkaan, ja kirkon jäsenet hyväksyvät nimityksen joko maailmakonferenssissa tai lähetyskonferenssissa. Kristuksen yhteisön evankelistat jakavat evankelisia siunauksia, joita kirkko pitää sakramentteina eli pyhinä toimituksina. Evankelisen siunauksen voivat saada yksittäisten kirkon jäsenten lisäksi myös kokonaiset perheet tai seurakunnat.
Oppi ja liitot Presidentti Veazeyn aikana lisätyistä kahdesta ilmoituksesta ensimmäinen käsittelee pyhien kirjoitusten asemaa, toinen taas kastetta ja siihen liittyviä kysymyksiä kirkon jäsenyydestä. Ilmoitus 163 toteaa, että pyhät kirjoitukset ovat ihmisten kirjoittamia ja siksi historiallisissa, luonnontieteellisissä ja vastaavissa kysymyksissä erehtyviä. Ilmoitus 164 toteaa, että myös muissa kirkkokunnissa toimitettu kaste on pätevä, joten muissa yhteisöissä kastetut voidaan ottaa Kristuksen yhteisön jäseniksi konfirmaatiossa. Ilmoitus toteaa myös, että kasteesta voidaan johtaa kirkon jäsenten tasavertaisuus. Heitä ei voida erotella tai asettaa eriarvoiseen asemaan esimerkiksi sukupuolen tai seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Ilmoitus paransikin homoseksuaalien asemaa Kristuksen yhteisössä.
Katolis-apostolinen kirkko Katholis-apostolinen kirkko (tai katolis-apostoliset seurakunnat) on 1830-luvulla Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntynyt uskonnollinen yhteisö. Vaikka yhteisö on syntynyt protestanttiselta pohjalta, sen oppi ja jumalanpalveluselämä ovat enemmänkin roomalaiskatolilaisia. Yhteisö on apokalyptinen, se odottaa Jeesuksen Kristuksen pikaista toista tulemista.
Esikoisten kirkko Keväällä 1862 yhteisön vilja ja elintarvikkeet olivat jo vähissä, ja osa Morrisin kannattajista alkoi käydä tyytymättömiksi. Morris nimesi useitakin päivämääriä, jolloin Jeesuksen Kristuksen piti palata, mutta jokainen niistä osoittautui pettymykseksi. Joka kerta yhteisön jäsenmäärä kuitenkin väheni, koska osa Morrisin seuraajista jätti yhteisön pettyneenä. Yleensä lähtijät myös ottivat mukaansa yhteisöön tuomaansa omaisuutta, jonka he sinne saapuessaan olivat lahjoittaneet yhteisölle.
Antiminssi Antiminssiin on kuvattu keskelle Kristuksen hautaaminen ja nurkkiin evankelistat tai heidän symbolinsa. Liinaan on myös merkitty, milloin ja kuka piispa on sen vihkinyt ja mille kirkolle.
Myöhempien aikojen pyhien jäännöskirkko Myöhempien aikojen pyhien jäännöskirkko (engl. "Remnant Church of Jesus Christ of Latter Day Saints") on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Yhteisö erosi Kristuksen yhteisöstä, toiseksi suurimmasta myöhempien aikojen pyhien yhteisöstä vuonna 2000. Kirkkoon kuuluu 1 000–2 000 jäsentä.
Kristuksen kirkko (cutlerilaiset) Hieman ennen kuolemaansa 27. kesäkuuta 1844 Joseph Smith lähetti Cutlerin tekemään lähetystyötä "laamanilaisten" eli intiaanien keskuuteen. Kun Brigham Young päätti johdattaa johtamansa yhteisön länteen, kohti Ison Suolajärven laaksoa, nykyistä Utahia, hän kutsui myös Cultlerin mukaansa. Tämä kuitenkin kieltäytyi, koska hän halusi saattaa loppuun intiaanien parissa tekemänsä lähetystyön. Tämä johti Cutlerin ja Youngin välien rikkoutumiseen. Cutler järjesti oman kirkkonsa, Smithin perustaman kirkon alkuperäisen nimen mukaan nimetyn "Kristuksen kirkon", Mantissa, Iowassa 19. syyskuuta 1853. Virallisesti yhteisö selittää, että Joseph Smith järjesti Kristuksen kirkon 6. huhtikuuta 1830 ja Cutler järjesti sen hajaannuksen jälkeen uudelleen 1853.
Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma (engl. "The Church of Christ – ‚The Church With The Elijah Message") on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö. Se on eronnut Kristuksen kirkko (temppelin paikka) -yhteisöstä. Sen uskonnäkemykset perustuvat Raamattuun, Nefiläisten kertomukseen, joka on liikkeessä käytetty nimi Mormonin kirjasta sekä 117 sanomaan (engl. "Messages"), jotka ylösnousseen Johannes kastajan kerrotaan tuoneen vuosina 1927–1994 enkelin hahmossa liikkeen perustajalle Otto Fettingille (1871–1933) ja hänen seuraajalleen W. A. Dravesille (1912–1994). Johannes kastajan kerrotaan tällöin ilmestyneen Vanhan testamentin profeetta Elian hahmossa ja voimassa. Tämän takia hänen antamiaan sanomia kutsutaan Elian sanomiksi.
Kristuksen kirkko (parrishiitit) Kristuksen kirkko (parrishiitit) on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut lyhytikäinen uskonnollinen yhteisö. Kirkon perusti Warren Parrish (sukunimi voidaan kirjoittaa myös muodossa "Parish") vuonna 1837.
Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. "United Latter-day Church of Jesus Christ", tunnetaan myös lyhenteellä "ULDC" ja nimillä "United Latter-day Church of Jesus Christ International", "United Latter-day Church" ja "United Latter-day Church International") on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva fundamentalistinen yhteisö. Tällä hetkellä yhteisö toimii neljässä Yhdysvaltain osavaltiossa ja kolmessa muussa maassa.
Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko (engl. "The Restoration Church of Jesus Christ") on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva uskonnollinen yhteisö, joka erosi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta vuonna 1985. Kirkon jäsenistöstä suurin osa kuuluu seksuaalivähemmistöihin. Tämän takia kirkkoa kutsutaan puhekielessä joskus myös "Homojen MAP-kirkoksi".
Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko tunnustaa pyhiksi kirjoituksiksi Raamatun, Mormonin kirjan, Opin ja liitot (sekä MAP-kirkossa että Kristuksen yhteisössä käytetyt versiot) ja Kallisarvoisen helmen. Lisäksi käytössä on kirja nimeltä "The Hidden Treasures and Promises" ("Kätketyt aarteet ja lupaukset"), joka sisältää kirkon johtajille ja muille annettuja ilmoituksia ja opetuksia. Pyhien kirjoitusten tulkinta kirkossa on melko liberaalia.
Oppi kirkosta (mormonismi) Mormoniteologian mukaan Kristuksen perustama alkuperäinen kristinusko turmeltui ja katosi maan päältä. Sen mukaan kaikissa kristillisissä kirkoissa ja yhteisöissä on hyvää, totuuden siemeniä ja osasia Kristuksen evankeliumista, mutta yksikään niistä ei opeta sitä oikein. Tämä koskee sekä katolista että protestanttista kristillisyyttä. Kristuksen perustama kirkko katosi siis maan päältä, eivätkä ihmiset voineet perustaa sitä uudelleen ilman valtuutta eli pappeutta ja suoraa ilmoitusta Jumalalta.
Sijaistoimitukset (mormonismi) Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon lisäksi myös useat pienemmät mormonistiset ryhmittymät käyttävät sijaistoimituksia. Toisaalta esimerkiksi toiseksi suurin mormonistinen yhteisö, Kristuksen yhteisö, ei käytä eikä hyväksy niitä. Mormonien lisäksi sijaistoimituksia käyttää ainakin Uusapostolinen kirkko. Myös Iranin ja Irakin mandealaiset käyttävät eräänlaisia sijaistoimituksia (ei-julkisissa) kuolin- ja sielunmessuissaan. Niissä toimitettujen sijaiskasteiden (kaste on mandealaisuudessa viikoittain toistettava pyhä toimitus, joka kuvaa yksilön puhdistumista ja irrottautumista materian kahleista) tarkoituksena on auttaa edesmenneen sielua vapautumaan materiasta ja siirtymään valoon.
Joseph Smith III Joseph Smith III (6. marraskuuta 1832–10. joulukuuta 1914) oli myöhempien aikojen pyhien liikkeen perustajan, profeetta Joseph Smithin vanhin elossa säilynyt poika. Joseph Smithin nimeen liitetty järjestysluku III selittyy sillä, että jo hänen isänsä isän nimi oli Joseph Smith. Hän oli siis ikään kuin kolmas sukupolvi samaa nimeä. Joseph Smith III nousi nykyään Kristuksen yhteisönä tunnetun Reorganisoidun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon johtoon. Hänen persoonansa ja näkemyksensä vaikuttivat suuresti tämän yhteisön teologiaan.
Kristuksen kirkko (temppelin paikka) Kirkko omaksui pian nimen "Church of Christ" ("Kristuksen kirkko"). Osittain tämä tapahtui halusta ottaa etäisyyttä Brigham Youngin johtamaan kirkkoon, jota Hedrickin seuraajat kutsuivat pilkallisesti "Utahin mormoneiksi" tai "brighamilaisiksi". Toisaalta syynä oli myös halu palata Joseph Smithin perustaman kirkon alkuperäisiin muotoihin - "Kristuksen kirkko" oli nimi, jota Smith aluksi oli käyttänyt perustamastaan yhteisöstä. John Edward Page, joka oli kuulunut Smithin kutsumaan alkuperäiseen 12 apostolin koorumiin, vihki Granville Hedrickin Kristuksen kirkon apostoliksi. Täten Hedrick sai yhdistävän linkin Smithin aikaiseen apostolien koorumiin. Samalla Hedrick selitti hänen johtamansa Kristuksen kirkon olevan Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman Kristuksen kirkon ainut laillinen perillinen, jolla oli hallussaan Kristuksen kirkolle tuolloin uskotut pappeuden valtuudet ja avaimet.
Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko () on pieni myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö Britteinsaarilla. Kirkko on virallisesti järjestetty 27. toukokuuta 2007 Derbyshiressä Englannissa. Kirkon jäsenet ovat entisiä Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäseniä. Kirkon johtajana toimii Matthew Philip Gill, joka väittää olevansa Kristuksen kirkon ensimmäinen laillinen johtaja profeetta Joseph Smithin kuoleman jälkeen 27. kesäkuuta 1844. Kirkon jäsenistö on hyväksynyt Gillin kirkon presidentiksi, profeetaksi, näkijäksi ja ilmestyksensaajaksi.
Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma (Herran varma tie) Kristuksen kirkon, jolla on Elian sanoma (Herran varma tie) perustaja Leonard Draper on William A. Draperin poika. Isänsä kuoleman jälkeen hän toimi yhtenä Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma -kirkon apostolina, kunnes hänet vuonna 2004 erotettiin sekä apostolinvirasta että kirkosta. Hän vastasi perustamalla uuden yhteisön, Kristuksen kirkko, jolla on Elian sanoma (Herran varma tie) ja julistautumalla hedrickiläisyyden ainoaksi oikeaksi perilliseksi. Hänen perustamansa kirkko on kuitenkin pysynyt pienenä, vuonna 2010 sillä oli kuusi apostolia ja neljä piispaa.
Kristuksen kirkko (cutlerilaiset) Jeesuksen Kristuksen kirkko () on eräs pienimmistä myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvista uskonnollisista yhdyskunnista. Yhteisö on saanut lisänimensä Alpheus Cutlerilta, joka oli eräs Joseph Smithin aikaisia Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon johtavia jäseniä. Hän kuului Nauvoon kaudella kirkon korkeaan neuvostoon. Nykyään kirkkoon kuuluu vain parisenkymmentä jäseniä ja sillä on yksi pieni seurakunta Independencessä, Missourissa Yhdysvalloissa.
Kristuksen kirkko (brewsterilaiset) James Colin Brewster (s. 1826) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluneen yhteisön, Kristuksen kirkon (engl. "Church of Christ"), perustaja yhdessä Hazen Aldrich -nimisen miehen kanssa. Brewsterin mukaan kirkon jäseniä kutsuttiin usein brewsterilaisiksi.
Messiaan kirkko 1850-luvun loppupuolella Adams oli koonnut ympärilleen joukon kannattajia Uudessa-Englannissa. He kutsuivat yhteisöään nimellä "Messiaan kirkko". Adams katsoi olevansa Jeesuksen Kristuksen profeetta ja lähettiläs tälle maailmalle. 1864 hän perusti kirkkonsa päämajan Indian Riveriin, Maineen. Myöhemmin samana vuonna Adams selitti saaneensa ilmoituksen, jonka mukaan hänen tuli johtaa seuraajansa Luvattuun maahan, Palestiinaan, ja perustaa sinne uskovien yhteisö. Hän selitti yhteisön valmistavan Luvattua maata juutalaisten paluulle, mikä puolestaan valmistaisi tietä Kristuksen toiselle tulemukselle. Kirkon jäsenet rahoittivat Adamsin asutushanketta suurilla summilla.
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko MAP-kirkon käsityksen mukaan siis Kristuksen perustama alkuperäinen kristinusko turmeltui ja katosi maan päältä. Heidän mukaansa kaikissa kristillisissä kirkoissa ja yhteisöissä on totuuden siemeniä ja osia Kristuksen evankeliumista, mutta yksikään niistä ei opeta sitä oikein. Tämä koskee sekä katolista että protestanttista kristillisyyttä. Kristuksen perustama kirkko katosi siis maan päältä, eivätkä ihmiset voineet perustaa sitä uudelleen. Sen saattoi tehdä vain Kristus itse. MAP-kirkon käsityksen mukaan Kristus perusti kirkkonsa uudelleen maan päälle, kun Joseph Smith perusti sen 6. huhtikuuta 1830. Tätä kutsutaan mormoniteologiassa palautukseksi.
Jeesuksen sukuluettelot Matteuksen evankeliumi alkaa sanoilla "Jeesuksen Kristuksen, Daavidin pojan ja Abrahamin pojan suku­luettelo: Abrahamille syntyi Iisak...", minkä jälkeen luetellaan peräkkäiset suku­polvet siihen saakka, kunnes "Jaakobille syntyi Joosef, Marian mies. Maria synnytti Jeesuksen, jota sanotaan Kristukseksi. Suku­polvia on siis Abrahamista Daavidiin kaikkiaan neljä­toista, Daavidista pakko­siirron aikaan samoin neljä­toista, ja siitä taas neljätoista Kristukseen."
Jeesuksen Kristuksen kirkko (bickertonilaiset) Jeesuksen Kristuksen kirkon kirkkorakennukset ovat yksinkertaisia ja koruttomia. Niissä ei ole ristejä eikä muita kuvia, koska yhteisön käsityksen mukaan Jumalan sana kieltää ne. Jumalanpalvelusten rakenne on yksinkertainen, ne koostuvat rukouksista, puheista ja lauluista. Puheita ei yleensä ole valmistettu etukäteen, vaan Pyhän Hengen katsotaan antavan kulloinkin tarvittvavat sanat. Sakramentti eli ehtoollinen toimitetaan yleensä kerran viikossa. Kirkossa käytetään hapatettua, paloiksi murrettua leipää, joka symboloi Kristuksen runneltua ruumista, sekä viiniä, joka kuvaa hänen ristillä vuodatettua vertaan. Viini jaetaan yhteisestä kalkista. Vain kastetut ja aktiiviset Jeesuksen Kristuksen kirkon jäsenet saavat ottaa osaa sakramenttiin.
Siionin lasten Jeesuksen Kristuksen kirkko Siionin lasten Jeesuksen Kristuksen kirkko (engl. "Church of Jesus Christ of the Children of Zion") oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut yhteisö. Sen jäseniä kutsuttiin kirkon perustajan Sidney Rigdonin mukaan myös "rigdonilaisiksi" (engl. "Rigdonites").
Lähetystyö (mormonismi) Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko on eräs aktiivista lähetystyötä harjoittavista uskonnollisista yhteisöistä. Kirkon lähetystyöntekijöitä kutsutaan puhekielessä usein mormonilähetyssaarnaajiksi. Kirkolla on tällä hetkellä noin 56 000 kokoaikaista lähetyssaarnaajaa eri puolilla maailmaa. Koska Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko katsoo olevansa ainoa todellinen Kristuksen kirkko maan päällä nykyään, tehdään lähetystyötä myös kristillisissä maissa. Kirkko näkee suorittamassaan lähetystyössä vastauksen ylösnousseen Jeesuksen Kristuksen kehotukseen Matteuksen evankeliumin 28. luvussa: "Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni..." Kirkon lähetystyöntekijöillä on yhtenäinen asu ja käyttäytymiskoodisto, mikä on tehnyt lähetyssaarnaajista helposti tunnistettavia.
Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo (engl. "The Church of Jesus Christ, the Bride, the Lamb's Wife") oli lyhytikäinen myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö. Kirkon perusti 24. kesäkuuta 1840 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta erotettu George M. Hinkle. Liike sai kannattajia ennen muuta niistä myöhempien aikojen pyhistä, jotka olivat jättäneet kirkon sen päämajan ollessa Far Westissa, Missourissa 1838.
Kristuksen uuden liiton kirkko Bryant kääntyi 1964 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäseneksi. Kirkon jäsenenä hän toimi lähetystyössä Japanissa. 1970-luvun alussa Bryant tuli vakuuttuneeksi siitä, että MAP-kirkko oli ollut väärässä hylätessään moniavioisuuden. Hän erosi MAP-kirkosta ja liittyi moniavioisuutta harjoittavaan Apostolic United Brethren -yhteisöön Utahissa.
Myöhempien aikojen pyhien jäännöskirkko Jäännöskirkon mukaan kirkon johtajana voi toimia vain kirkon ensimmäisen profeetan Joseph Smithin lihallinen jälkeläinen. Se katsoo olevansa Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman "Kristuksen kirkon" (engl. "Church of Christ") seuraaja. Se ei tunnusta Brigham Youngia Smithin lailliseksi seuraajaksi, vaan katsoo kirkon syöksyneen Smithin kuoleman jälkeen vuonna 1844 "hajaannuksen vuosiin", jonka jälkeen Kristuksen kirkko järjestettiin uudelleen vuonna 1860 Smithin pojan Joseph Smith III:n noustessa kirkon profeetaksi ja johtajaksi. Kirkon mukaan myös Kristuksen yhteisö menetti valtuutensa toimia Kristuksen antamin valtuuksin, kun se luopui periaatteesta, jonka mukaan kirkon profeetan on oltava Smithin seuraaja.
Kaste Luterilainen oppi määritellään niin kutsutuissa "Tunnustuskirjoissa". Niiden mukaan kaste on toimitus, jossa kastettava tulee kristityksi ja liitetään Kristuksen ruumiiseen eli universaaliin kristittyjen yhteisöön. Luterilaisen käsityksen mukaan "kaste vapauttaa synnistä, kuolemasta ja Perkeleen vallasta, antaa pääsyn Kristuksen valtakuntaan ja iankaikkiseen elämään hänen kanssaan". Kasteen pelastavan vaikutuksen ei katsota johtuvan itse vedestä, vaan siihen liittyvästä Jumalan sanasta.
James Brighouse 7. joulukuuta 1884 muutama Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen reorganisoituun kirkkoon kuuluva henkilö kokoontui James Brighousen johdolla Independenceen, Missouriin, perustamaan uutta uskonnollista yhteisöä nimeltä "Eenokin järjestö" ("Order of Enoch"). Brighouse itse oli kuulunut aiemmin Esikoisten kirkkoon ("Church of the Firsborn"), Joseph Morrisin johtamaan mormonistiseen ryhmittymään. Liikkeen johtajiksi valittiin Brighouse sekä Lars Peterson -niminen mies. Brighouselle annettiin yhteisössä arvonimi "Emmanuel" ja hänen opetettiin olevan Jeesuksen Kristuksen 18. reinkarnaatio. Jälleensyntymiseen uskonut Brighouse selitti myöhemmin olevansa myös Aadamin, Eenokin, Mooseksen, Daavidin, Hesekielin, George Washingtonin ja Joseph Smithin reinkarnaatio.
Kristuksen puhdas kirkko Kristuksen puhdas kirkko () oli ensimmäinen profeetta Joseph Smithin perustamasta kirkosta eronnut skismaattinen yhteisö. Kirkko kuului siis Myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen. Kirkon perusti Wycam Clarke ja viisi muuta, jotka eivät olleet tyytyväisiä Joseph Smithin tapaan johtaa kirkkoaan. Heidän mukaansa Smithistä oli tullut väärä profeetta. Kristuksen puhdas kirkko perustettiin vuonna 1831, siis vain vuosi Smithin perustaman kirkon jälkeen, Kirtlandissa, Ohiossa. Kirkon jäsenmäärä ei koskaan kasvanut suureksi. Se järjesti muutaman kokouksen ja kuoli pian pois.
Kristuksen kirkko (brewsterilaiset) 1848 Brewster ja Hazen Aldrich perustivat virallisesti Kristuksen kirkko -nimisen yhteisön, joka heidän mukaansa oli Smithin vuonna 1830 perustaman kirkon laillinen seuraaja. Hazen Aldrichista tuli kirkon ensimmäinen presidentti, Brewster ja Jackson Goodale toimivat hänen neuvonantajinaan muodostaen yhdessä ensimmäisen presidenttikunnan. Kirkko alkoi julkaista "Olive Branch" ("Oliivinlehvä") -nimistä lehteä.
Kristuksen kirkko Smithin perustaman kirkon jäsenet kutsuivat kirkkoaan nimellä "Kristuksen kirkko", ja myös Smithin saamissa ilmoituksissa Jumala kutsui kirkkoa tällä nimellä. Toisaalta Yhdysvalloissa oli useita muita samannimisiä kirkkokuntia, mikä oli omiaan luomaan sekaannusta. Kirkon vastustajat alkoivat lisäksi kutsua kirkon jäseniä piankin pilkallisesti "mormoneiksi". Sekaannusten välttämiseksi kirkon jäsenet hyväksyivät toukokuussa 1834 päätöksen, jonka mukaan kirkon nimi olisi vastedes oleva "Myöhempien aikojen pyhien kirkko" (engl. "The Church of the Latter Day Saints"). Tämä perustui kirkon jäsenten vakaumukseen siitä, että kirkko muodosti viimeisten päivien uskovien yhteisön, jonka olemassaolo joudutti Kristuksen toista tulemusta. Kirkosta käytettiin myös nimityksiä "Jeesuksen Kristuksen kirkko" ja "Jumalan kirkko".
Kristuksen &quot;myöhempien aikojen pyhien&quot; kirkko Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko (engl. "The Church of Christ: "Of Latter Day Saints""), aiemmin tunnettu nimillä Kristuksen myöhempien aikojen pyhien kirkko:merkit ja ihmeet ("The Church of Christ of Latter Dat Saints: Signs and Wonders") tai Jeesuksen Kristuksen pyhä kataarikirkko ("The Holy Cathar Church of Jesus Christ") on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluvat yhteisö. Kirkon perustaja Abinadi Smith kertoi vuonna 2007 enkeli Johannes kastajan ilmestyneen hänelle ja luovuttaneen hänelle maan päältä välillä kadonneet pappeuden avaimet. Samalla Johannes kastaja asetti hänet myös kirkon apostoliksi ja vanhimmaksi sekä koko kirkon profeetaksi.
Tie (uskonnollinen yhteisö) Vuosien myötä Wierwillen opetukset Kristuksesta, Jumalasta ja kolminaisuudesta alkoivat etääntyä yhä enemmän perinteisestä kristillisestä uskontulkinnasta. Vuonna 1955 Wierwille järjesti johtamansa, aikaisemmin vain löyhästi hänen ympärilleen kokoontuneet jäsenet uskonnolliseksi yhteisöksi nimellä "The Way International". Hän erosi lopullisesti aikaisemmasta kirkostaan vuonna 1957.
Kristuksen kirkko (parrishiitit) Parrishin perustama yhteisö hajosi muutamassa kuukaudessa. Parrish itse kääntyi baptistiksi ja ryhtyi baptistikirkon saarnaajaksi.
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen tosi kirkko (engl. "True Church of Jesus Christ of Latter Day Saints") on myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut, sittemmin hajonnut uskonnollinen yhteisö. Se erosi Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta keväällä 1844 Nauvoossa, Illinoisissa. Kirkon perusti William Law yhdessä muutaman muun kirkon profeettaan Joseph Smithiin kriittisesti suhtautuneen henkilön kanssa. He tunnustivat Smithin periaatteessa profeetaksi ja Mormonin kirjan pyhäksi kirjoitukseksi, mutta he vastustivat Smithin salassa aloittamaa moniavioisuutta.
Nauvoo Smithin leski Emma Hale Smith jäi lapsineen kaupunkiin. Myöhemmin hänen poikansa Joseph Smith III järjesti Reorganisoidun myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon (nykyään Kristuksen yhteisö), jonka päämajaksi tuli Nauvoo. Emma Smith nai saksalaissyntyisen upseerin Lewis C. Bidamonin ja jäi yhdessä hänen kanssaan pitämään Nauvoohon Joseph Smithin sinne aikoinaan perustamaa hotellia.
Alpheus Cutler John Alpheus Cutler (29. helmikuuta 1784 – 10. elokuuta 1864) oli eräs varhaisista myöhempien aikojen pyhien liikkeen johtajista. Profeetta Joseph Smithin kuoleman jälkeen hän monien muiden tavoin perusti oman yhteisönsä, Kristuksen kirkon (cutlerilaiset), joka on säilynyt pienenä ryhmänä tähän päivään asti. 
Cutler Upper Lislessä, New Yorkin osavaltiossa, 29. helmikuuta 1784. Hänen vaimonsa Lois Lathrop oli kaukaista sukua mormonismin perustajalle Joseph Smithille. Cutler liittyi Kristuksen kirkkoon, mikä oli Smithin perustaman yhteisön alkuperäinen nimi, jo kirkon perustamisvuonna 1833. Hänestä tuli pian eräs kirkon johtavista virkailijoista, joka muiden muassa otti osaa Kirtlandin temppelin suunnitteluun ja rakentamistyöhön. Nauvoon vuosina hän kuului Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon sisäpiiriin, nk. voideltujen koorumiin, joka oli saanut vastaanottaa ensimmäisenä endaumenttiseremonian. Hieman ennen kuolemaansa 27. kesäkuuta 1844 Joseph Smith kutsui Cutlerin saarnaamaan evankeliumia laamanilaisten eli intiaanien parissa - työ, jolla katsottiin olevan tärkeä pelastushistoriallinen merkitys.
Šaria Muhammadin kerrotaan sanoneen: ""Yhteisöni [umma] ei koskaan hyväksy yksimielisesti erehdystä"" ja tämän perusteella islamissa katsotaan, että islamilaisen umman yksimielisyys jostain määräyksestä tai kiellosta tarkoittaa, että se on Jumalan tahdon mukainen. Jotkut oppineet ovat katsoneen vaikeaksi määrittää, milloin kaikki muslimit ovat jostain ohjeesta yksimielisiä, ja ovat siksi rajanneet "ijmán" koskemaan vain Muhammadin aikalaisten yhteisöä. Yleensä yksimielisyydeksi katsotaan merkittävien uskonoppineiden yksimielisyys.
Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko (engl. "Perfected Church of Jesus Christ of Immaculate Latter-day Saints") on William C. Conwayn (1865–1969) perustama myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Se yhdisti mormoniprofeetta Joseph Smithin ajatuksia druidilaisuuteen ja Aleister Crowleyn filosofiaan.
Bernal Díaz del Castillo Bernal Díaz del Castillo (1492–1584) oli Hernán Cortésin joukoissa taistellut sotilas, jonka kynästä on lähtöisin silminnäkijäkertomus asteekkien kukistamisesta, eli "Historia verdadera de la Conquista de la Nueva España" (”Totuudenmukainen Uuden-Espanjan valloituksen historia”). Ilman Bernal Díaz del Castillon teosta tiedot valloituksesta olisivat puutteelliset.
Bernal Díaz del Castillo Díazin kynää siivitti vuonna 1553 ilmestynyt Francisco López de Gómaran Meksikon-valloitusta käsittelevä historiateos "Historia de la conquista de Mexico", jonka Gómara omisti Cortésin pojalle Martín Cortésille. Díaz del Castillo närkästyi Gómaran tavasta ylistää Cortésia liiallisesti.
Alonso López de Cerrato Konkistadori Bernal Díaz del Castillo lähettää kirjeen Kaarle V:lle 22. helmikuuta 1552. Kirjeessä Díaz tekee selkoa Kuninkaallisen Guatemalan audiensian (Audiencia de Confines) presidentin, lisensiaatti Alonso López de Cerraton toimenpiteistä, joihin hän on erittäin tyytymätön. Pitkä kirje on konkistadorin uusi keino puolustaa valloitustaan miekan sijaan kynällä. Ote Díazin kirjeestä:
Bernal Díaz del Castillo Díazin käsikirjoituksesta otettu kopio oli lähtökohtana Alonso Remónin Madridissa vuonna 1632 toimittamalle "Historia Verdaderan" ensimmäiselle painokselle, joka on myöhemmin paljastunut jonkin verran virheelliseksi. William H. Prescott kertoo käyttäneensä Remónin teosta lähteenä teokseensa "History of the Conquest of Mexico". Vasta vuodesta 1904 lähtien on ollut mahdollista saada Díazin alkuperäiseen käsikirjoitukseen pohjautuvia painoksia.
Encomenderot Vuonna 1514 saapui Hispaniolaan kaksi kuninkaan lähettämää virkamiestä, Pedro Ibáñez de Ibarra ja Rodrigo de Albuquerque, pannakseen toimeen uuden intiaanien jaon, repartimienton, koska edellinen jako oli herättänyt suurta tyytymättömyyttä. Kuuban repartidoreksi oli vuotta aikaisemmin nimitetty saaren valtaaja, Adelantado-arvonimen ja siihen kuuluvat oikeudet vuonna 1518 saava Diego de Velázquez, jonka Bernal Díaz del Castillo mainitsee olleen sukulaisensa, ja jolta hän turhaan oli odottanut saavansa intiaaneja säilytykseensä. Cortés, jolla tuolloin oli käsissään kaikki valta, antoi aseveljelleen palkkioksi encomiendan. Cortés antoi Díazille asiakirjan, jolla Díaz saa palvelukseensa Tlapan ja Potuchan kylien intiaanit. Asiakirjassa ei ole mitään, joka viittaisi encomiendaan, mutta olihan Cortés kuvernööri. Dìaz del Castillo joutui vuonna 1524 Cortésin Hondurasin-retkelle kahden vuoden ajaksi, jonka kuluessa Díazin maat ja intiaanit olivat joutuneet toisiin käsiin hänesstä riippumattomista syistä. Seurauksena oli oikeudenkäyntejä ja hyvityksiä. Vuonna 1550 Bernal Díaz del Castillo otti osaa Valladolidin kokoukseen, jossa encomenderot yrittivät saada oikeutensa encomiendoihin ikuisiksi ajoiksi. Kokous ei tuottanut encomenderojen kannalta suotuisaa tulosta. Heillä oli vastassaan dominikaanien vahva rintama Bartolomé de las Casasin ja Domingo de Soton johdolla. Rintamasta puuttui Francisco de Vitoria, joka oli kuollut kolmea vuotta aikaisemmin. Kokouksessa oli dominikaanien vastustajana tohtori Ginés de Sepúlveda, kuninkaan virallinen historioitsija.
Cortés jatkoi Kolumbuksen ja saarten kuvernöörien aloittamaa intiaanien alistamista. Vuonna 1512 säädetyt ns. Burgosin lait, joiden tarkoituksena oli estää intiaaneihin kohdistuneet väärinkäytökset, osoittautuivat tehottomiksi. Vuoden 1523 kesäkuussa Kaarle V näki aiheelliseksi, käytyään sitä ennen perusteellisia keskusteluja neuvonantajiensa kanssa, antaa Cortésille määräyksen,joka itse asiassa oli nuoren kuninkaan antama lähtölaukaus Valkoiselle Legendalle ja yritys toimia paavin antaman lähetystehtävän mukaisesti.
Alonso López de Cerrato Lisensiaatti López de Cerrato toimi suoraan hallitsijalta saamiensa ohjeiden ja vuoden 1542 lakien mukaisesti. Vuonna 1552 konkistadorista encomenderoksi muuttunut Bernal Díaz del Castillo lähettää kuninkaalle kirjeen, jossa hän esittää raskaita syytöksiä Cerratoa vastaan.
Asteekkivaltakunnan valloitus Espanjalaisten asteekkivaltakunnan valloitus oli Hernán Cortésin vuosina 1519–1521 johtama espanjalaisten sotaretki, joka hävitti asteekkivaltakunnan ja teki alueesta Espanjan siirtomaan. Julman kohtelun ja tautien vuoksi asteekit kuolivat lähes sukupuuttoon. Asteekkikieli nahuatl on edelleen käytössä. Merkittävin lähde atsteekkivaltakunnan tuhosta on Bernal Díaz del Castillon vuosina 1519-21 kirjoittama ja 1568 julkaisema päiväkirja.
Amadis de Gaula Teoksena valtavasta suosiosta kertoo sekin, että muun muassa Bernal Díaz del Castillon teoksen "Historia verdadera de la conquista de la Nueva España" mukaan useimmiten varsin oppimattomat espanjalaiset konkistadorit vetosivat usein "Amadiksessa" käytettyihin ilmaisuihin yrittäessään kuvailla Uuden Maailman intiaanien kehittynyttä kaupunkikulttuuria. Samalla tavoin lukuisia seutuja nimettiin suoraan "Amadis"-romaanien innoittamina. Muun muassa nykyinen Kalifornian osavaltio on nimetty Montalvon "Sergas de Espalandianiin" keksimän Californian lumotun saaren mukaan.
Cristóbal de Olid Cortés asetti 1523 Olidin Hondurasin valtauksen johtajaksi. Havannassa Olid julistautui itsenäiseksi Espanjasta ja lähti valloittamaan Hondurasia itsenäisesti. Hän perusti Hondurasiin Triunfo de la Cruzin siirtokunnan. Cortésin kuultua Olidin kapinasta hän lähetti Francisco de las Casasin hoitamaan tilanteen. Vaikka Las Casas menetti monia aluksia myrskyssä, hän onnistui kukistamaan Olidin, jonka kuolemasta on kuitenkin kaksi tarinaa. Bernal Díaz del Castillon mukaan Las Casas mestasi hänet, ja Antonio de Herrera y Tordesillas kirjoittaa Olidin omien sotilaiden kapinoineen ja lopulta tappaneen hänet.
Asteekit Asteekkien omia käsikirjoituksia on erityyppisiä: suullisen historian avuksi kirjoitettua kuvitettua historiaa, rituaalialmanakkoja, provinssien maksamien suojelurahojen kirjanpitoa, sekä karttoja. Näistä asteekkien koodekseista on säilynyt vain muutama: laajin on "Codex Mendoza". Hernando Cortés ja jotkut hänen sotilaistaan kuten Bernal Díaz del Castillo kirjoittivat asteekkivaltakunnan valloituksesta, mutta näitä kuvauksia pidetään osin vääristyneinä ja liioiteltuina. Valloitusta seuranneina vuosikymmeninä useat espanjalaiset ja asteekkisyntyiset kronikoitsijat kirjoittivat kuvauksia asteekkien kulttuurista. Espanjalaiskronikoitsijoista tunnetuimpia ovat dominikaanipappi Diego Durán ja munkki Bernardino de Sahagún, ja asteekkisyntyisistä kronikoitsijoista Alva Ixtlilxochitl ja Chimalpahin. Kronikoitsijat kuitenkin keskittyivät pääasiassa hallitsijoiden ja ylimystön elämän kuvaamiseen ja siihenkin hyvin yleistävästi. Siirtomaa-ajan alun hallinnollisista dokumenteista on saatu paljon tietoa tavallisten asteekkien elämästä. Arkeologit ovat kaivaneet esille asteekkien rakennuksia ja löytäneet jokapäiväistä esineistöä.
Carlos Castillo Armas Yhdysvallat pelästyi Guzmánin kansallistamispyrkimyksiä ja asetoimituksia Tšekkoslovakiasta. Maansa menettänyt United Fruit Company leimasi Guzmánin kommunistiksi, mikä sai CIA:n värväämään Castillo Armasin (koodinimi Calligeris) ja hänen joukkonsa. Operaatio PBSUCCESSia johdettiin Floridan Opa Lockasta. 1. toukokuuta 1954 alkoi "vapautusarmeijan" propagandaradio "La Voz de la Liberacion" tai operaatio SHERWOOD Guzmánia vastaan. 18. kesäkuuta Castillo Armas alle 300 miehen joukkoineen ylitti rajan Guatemalaan ja valtasi Esquipulasin ilman vastarintaa tai tappioita. Pommikoneiden saapuminen Guatemalan yläpuolelle pakotti Guzmánin eromaan 27. kesäkuuta Carlos Enrique Díazin hyväksi. Kaksi päivää myöhemmin armeija eversti Elfego Monzónin johdolla syrjäytti Díazin ja perusti sotilasjuntan. 2. heinäkuuta 1954 Castillo Armas kutsuttiin juntan jäseneksi, jolloin hän saapui riemusaatossa pääkaupunkiin ja kuusi päivää myöhemmin hän nousi juntan johtoon Monzónin sijaan. Heinäkuun lopussa maauudistusmääräys n:ro 900 peruttiin ja talonpojat joutuivat jättämään uudet maansa, jotka palautettiin banaaniyhtiölle.
Pedro Aranda Díaz-Muñoz Pedro Aranda Díaz-Muñoz (29. kesäkuuta 1933 León – 11. marraskuuta 2018 Tulancingo) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1956 ja nimitettiin Tulancingon hiippakunnan johtoon 10. huhtikuuta 1975. Piispaksi konsekroinnin suoritti 24. kesäkuuta Miguel Darío Miranda y Gómez, jota avustivat Mario Pio Gaspari ja Anselmo Zarza Bernal.
Alonso López de Cerrato Huhtikuun 17. päivänä 1553 prinssi Filip määrää kirjeessään Guatemalan audiensian noudattamaan lakia ja määräyksiä. Ilmeisesti Bernal Díazin valitukset Cerratosta olivat menneet perille.
Luis del Castillo Estrada Del Castillo Estrada sai 21. joulukuuta 1999 nimityksen Melon piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. kesäkuuta 2009.
Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo Del Castillo Crespo sai 14. huhtikuuta 2000 nimityksen Bolivian sotilaspiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. huhtikuuta 2012.
Michel del Castillo Michel-Xavier Janicot del Castillo (s. 2. elokuuta 1933 Madridissa) on espanjalaissyntyinen kirjailija, joka on kirjoittanut tuotantonsa ranskaksi. Hän on voittanut teoksillaan useita palkintoja.
Adrián San Miguel del Castillo Adrián San Miguel del Castillo, yleensä vain Adrián (s. 3. tammikuuta 1987 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa englantilaista West Ham Unitedia.
Antonio Cánovas del Castillo Antonio Cánovas del Castillo (8. helmikuuta 1828 Málaga – 8. elokuuta 1897 Mondragón) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kuusi kertaa Espanjan pääministerinä vuosina 1874–1875, 1875–1879, 1879–1881, 1884–1885, 1890–1892 ja 1895–1897. Hän oli Bourbonien sukua kannattanut monarkistinen konservatiivi, joka vastusti kiivaasti muun muassa yleistä äänioikeutta sekä uskonnonvapautta.
Luis del Castillo Estrada Luis del Castillo Estrada (s. 21. kesäkuuta 1931 Montevideo) on uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittain papiksi 30. heinäkuuta 1966 ja nimitettiin Montevideon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tarasa in Numidian titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Gottardi Cristelli, jota avustivat Carlos Parteli Keller ja Orlando Romero Cabrera.
Daniel Díaz Daniel Alberto ”Cata” Díaz (s. 13. maaliskuuta 1979 San Fernando del Valle, Catamarcan maakunta, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa espanjalaista Getafea.
Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo Gonzalo Ramiro del Castillo Crespo (20. syyskuuta 1936 La Paz – 14. tammikuuta 2019) oli bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 21. syyskuuta 1964 ja nimitettiin La Pazin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Themisoniumin titulaaripiispaksi 3. marraskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Manrique Hurtado, jota avustivat José Armando Gutiérrez Granier ja Adhemar Esquivel Kohenque.