mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Hugo Jalava Jalavalle myönnettiin työn sankarin arvonimi vuonna 1931 ja Leninin kunniamerkki 1948. Hän esiintyy myös vuonna 1979 ilmestyneessä neuvostoliittolaisessa postimerkissä, jossa ovat Jalavan lisäksi ovat kuvattuna veturin ohjaamossa V. I. Lenin ja Eino Rahja. Postimerkin kuva on kuitenkin virheellinen, sillä Jalava lapioi siinä hiiliä, vaikka tosiasiassa höyryveturin polttoaineena olivat koivuhalot.
Hugo Ilmari Kautto Eino Rahja lähettää Pietarista lisää aseita, mistä Lahden punakaarti saa noin 150 kivääriä 26.11.1917 . Tämän lisäksi aseita saadaan Hennalan varuskunnan venäläisiltä sotilailta. 7.12. Lahteen saapuu Hämeen läänin virkaa tekevä kuvernööri K. A. Saarinen sovittelemaan perustetussa sovintolautakunnassa, mikä ehdottaa yleistä aseistariisuntaa. Se ei toteudu.
Eino Kirjonen Eino Einari Kirjonen (25. helmikuuta 1933 Käkisalmi – 21. elokuuta 1988 Kouvola) oli suomalainen, Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä. Hänet muistetaan erityisesti moninkertaisena Keski-Euroopan mäkiviikon kävijänä, ensin kilpailijana ja myöhempinä vuosina Suomen mäkijoukkueen valmennus- ja johtotehtävissä. Mäkiviikon voittoon hän hyppäsi talvella 1961–1962. Osakilpailuvoittoon Kirjonen ylsi mäkiviikolla kolmasti.
Einar Heikel Einar Heikel oli naimisissa 1916–1924 Marjo Kyllikki Kupiaisen (1895–1945) kanssa. Heillä oli yksi poika joka kuoli jatkosodassa.
Yrjö Tuompo Hänen vanhempi veljensä Wiljo Einar Tuompo (1893–1957) oli jääkärikenraali ja pankinjohtaja sekä nuorempi veljensä Eino Tuompo (1902–1979) oli eversti ilmatorjunnan aselajissa.
Adolf Taimi Sisällissodan aikana Taimi toimi sisäasiain kansanvaltuutettuna, jonka toimialaan kuuluivat yhteydet punakaarteihin. Kun punakaartien ylipäällikkö Eero Haapalainen syrjäytettiin liiallisen juopottelun seurauksena, tilalle asetettiin 20. maaliskuuta johtokolmikko, johon kuuluivat Taimin lisäksi Eino Rahja ja Evert Eloranta. Sodankäynnin osoittauduttua tappiolliseksi Taimi pakeni muiden tavoin Venäjälle, jossa hän oli mukana perustamassa SKP:ta 1918.
Einari Lepistö Einari Lepistö (1. joulukuuta 1916 – 19. huhtikuuta 2001) oli Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen pääsihteeri vuodesta 1960. Aiemmalta ammatiltaan hän oli maanviljelijä ja koulutaustaa oli kansakoulu. Hän oli kotoisin Hailuodosta. Isä kuoli, kun Einari oli vasta viiden kuukauden ikäinen. Einari Lepistö asetettiin vuonna 1947 saarnamieheksi vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä. Hän toimi monissa kirkon ja yhteiskunnan luottamustehtävissä kirkko- ja kunnanvaltuutetusta presidentin valitsijamieheen saakka. 1975 hän pyrki eduskuntaan, mutta ei tullut valituksi. Puoluekanta oli Suomen Keskusta.
Wiljo Einar Tuompo Viljo Einar Tuompo syntyi pornaislaiseen maanviljelijäperheeseen. Hänen isänsä oli "Johan Erik Tuompo" ja äitinsä "Ida Fredika Mikkonen". Kotitalo oli noin 200 hehtaarin kokoinen Tuompo. Nimen on tulkittu muuntuneen ruotsalaisesta Tomasbo-muodosta. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Ingrid Solweig Olsonin kanssa. Hänen nuoremmat veljensä ryhtyivät myös sotilasuralle ja etenivät eversteiksi: Yrjö Tuompo (1897–1964) toimi mm. JR 44:n komentajana ja Eino Tuompo (1902–1979) ilmatorjunnan aselajissa.
Pietarin suomalainen punakaarti Varsinainen punakaarti perustettiin heti lokakuun vallankumouksen yhteydessä saman vuoden marraskuussa. Puuhamiehinä olivat Eino ja Jukka Rahjan lisäksi muun muassa Anton Uotinen sekä kaartin ensimmäiseksi päälliköksi valittu August Dufva ja hänen seuraajansa Väinö Turunen. Punakaartin esikunta toimi Suomen asemalla. Siihen hyväksyttiin vain henkilöitä, jotka pystyivät todistamaan olevansa joko ammattiyhdistyksen tai sosiaalidemokraattisen puolueen jäseniä.
Eino Leino Eino Leino (oikealta nimeltään Armas Einar Leopold Lönnbohm, 6. heinäkuuta 1878 Paltamo – 10. tammikuuta 1926 Hyvinkään Nuppulinna [nyk. Tuusula]) oli suomalainen kirjailija, lehtimies ja kriitikko. Leinon laaja ja monipuolinen kirjallinen tuotanto sisälsi runoutta, romaaneja, näytelmiä, esseitä ja lehtipakinoita sekä suomennoksia ulkomaisesta kirjallisuudesta. Leino luetaan Suomen merkittävimpiin kirjailijoihin. Sekä hänen lyriikkansa että aaterunonsa ovat vuosikymmenestä toiseen pysyneet laajojen lukijapiirien suosiossa.
Antti Einari Halonen Halonen on saanut Pohjoismaisen kuunnelmapalkinnon 1986, valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1987 ja Eino Kalima -palkinnon 1996. Hän on näytellyt kahdessa elokuvassa, "Puulinna" ja "Linna", joista jälkimmäisessä hän toimi myös apulaisohjaajana.
Suomen Kommunistinen Puolue Alkuvuosinaan SKP:llä oli Venäjällä laaja yritysverkosto, johon kuului muun muassa tehtaita, maatiloja ja metallityöpajoja. Toiminnalla pyrittiin luomaan työpaikkoja Suomesta paenneille punaisille. Toiminta osoittautui kuitenkin tappiolliseksi ja omistukset luovutettiin neuvostovaltiolle. SKP sai rahaa myös Suomeen suuntautuneesta salakuljetuksesta, mustan pörssin kaupasta ja valuuttakeinottelusta. Hämäriä liiketoimia johtivat puolueen sotilastoiminnasta vastanneet Rahjan veljekset Jukka ja Eino.
Stéphane Mallarmé Mallarmén tunnetuimpia teoksia ovat "Faunin iltapäivä" (1876, suom. Einari Aaltonen (2006), "Divagations" (Harhautumia, 1897) ja "Un coup de dés jamais n’abolira le hasard" (Yksi nopanheitto ei milloinkaan poista sattumaa, 1897) sekä postuumisti ilmestynyt "Igitur" (1925).
Rahja Rahjan kylässä asuu 512 asukasta. Myös Kalajoen kaupungin alueella sijaitsevista puutarhoista suurin, Siipon puutarha, toimii Rahjassa. Rahjan oma kyläkoulu on edelleen toiminnassa, oppilaita on noin 50.
Otto Wille Kuusinen Suomen vierailu sai Kuusisen muuttamaan mielipiteitään uuden vallankumouksen potentiaalista ja hän alkoi kritisoida SKP:n alkuaikojen taktiikkaa. Kuusinen oli Tukholmassa oleskellessaan hetken oppositiossa puolueensa keskuskomiteaa vastaan. Osan SKP:n johtajista saatua surmansa niin sanotun revolveriopposition järjestämässä verilöylyssä syytettiin Kuusista näiden tukemisesta, kun hän ei tarpeeksi selväsanaisesti irtisanoutunut teon suorittajista. Kominternin johtaja Zinovjev kutsui Kuusista menševikiksi. Vuoden 1921 edustajakokous päättyi kompromissiin ja Kuusinen valittiin SKP:n johtoelimiin yhdessä vastustajansa Eino Rahjan kanssa. Miesten väliset mielipide-erot heijastelivat sitä jännitettä, joka SKP:tä perustettaessa syntyi ns. vanhojen (Pietarin) ja uusien (Suomesta paenneiden) bolševikkien välille. 1930-luvulla Kuusinen ajautui erimielisyyksiin SKP:n puheenjohtaja (1920–1935) Kullervo Mannerin kanssa. Voittajaksi selviytyi Kuusinen, ja Manner kuoli pakkotyöleirillä, mikä ei ollut harvinainen kohtalo Kuusisen vastustajalle tuona aikana. SKP:n johtoon siirtyi Mannerin jälkeen käytännössä Kuusinen.
Einari Vidgrén Einari Vidgrén kuoli 67-vuotiaana, 26. lokakuuta 2010 Seinäjoella saamaansa sairauskohtaukseen. Ponssesta 47,67 prosenttia kerrottiin menevän perinnönjakoon. Einarin toiseksi vanhin poika Juha Vidgrén oli ennen perinnön jakoa yrityksen suurin kasvollinen omistaja ja omisti osakkeista 10,24 prosenttia. Vuonna 2011 hänen omistusosuutensa on 22,16 prosenttia. Hänet valittiin isänsä seuraajaksi yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi.
Eduskuntavaalit 1939 Uusina eduskuntaan valittiin vuoden 1939 vaaleissa muun muassa SDP:n Olavi Kajala, Eino Raunio, Martta Salmela-Järvinen ja Väinö Salovaara, maalaisliiton Lennart Heljas, Kauno Kleemola, Matti Luoma-aho, Eino Palovesi ja Antti Rantamaa, kokoomuksen Antti Hackzell, Väinö Havas, Kaiku Kallio ja Arno Tuurna, IKL:n Paavo Susitaival, sekä RKP:n Einar Holmberg. Eduskunnasta putosivat muun muassa IKL:n Hilja Riipinen ja Eino Tuomivaara. Eduskunnan jättivät muun muassa kokoomuksen Edvard Kilpeläinen ja Kaino Oksanen, sekä edistyspuolueen Oskari Mantere. Eduskuntaan palasivat muun muassa kokoomuksen Jaakko Ikola ja Paavo Virkkunen.
Pietarin kansainvälinen punaupseerikoulu Paitsi oppilaista myös suuri osa sen toimihenkilöistä oli sukujuuriltaan suomalaista. Koulun johtajana toimi taustaltaan tsaarinarmeijan kapteeni, Kronstadtissa syntynyt virolainen Aleksander Inno, joka myöhemmin katosi Stalinin puhdistuksissa 1930-luvun lopulla. Koulun poliittisina komissaareina olivat puolestaan suomalaiset Rahjan veljekset, Eino, Jaakko ja Jukka, joista ensin mainittu oli kuulunut kansalaissodan ylimpään punapäällystöön. Heitä tehtävässä seurasi myös suomalainen Kustaa Rovio.
Evert Eloranta Frans Evert Eloranta (ent. Tuominen, 10. lokakuuta 1879 Harjavalta – 1938 Neuvostoliitto) oli suomalainen kansanedustaja, sosialidemokraattien piirisihteeri ja kansanvaltuuskunnan jäsen. Eloranta toimi eduskunnassa SDP:n ryhmässä vuosina 1908–1918. Hänet valittiin kansanedustajaksi kuusissa eri eduskuntavaaleissa Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän toimi hetken aikaa myös punakaartin ylipäällikkönä yhdessä Adolf Taimin ja Eino Rahjan kanssa.
Pako punaisten päämajasta Pako punaisten päämajasta on Olli Soinion ohjaama elokuva vuodelta 2000. Elokuva kertoo Punaisen Tampereen viimeisistä päivistä vuonna 1918. Päähenkilönä on tsaarin entinen luutnantti ja punakaartin viralta pantu ylipäällikkö Ali Aaltonen. Muina roolihahmoina ovat esimerkiksi Tuomas Hyrskymurto (Tero Jartti), Hugo Salmela, Aleksanteri Vasten ja Eino Rahja. Elokuva on esitetty YLE TV1:n Kotikatsomossa vuonna 2000.
Aili Palmén Aili Palménin vanhemmat olivat Ruoveden kunnanlääkäri Einar Filip Palmén (1886–1971) ja Anna Maria Becker (1887–1933). Hän oli naimisissa 1940–1947 Eino E. Suolahden kanssa, liitto päättyi avioeroon.
Jukka Rahja Jukka Rahja syntyi Kronstadtissa Venäjällä sinne Pohjanmaalta muuttaneiden siirtolaisten perheeseen. Hän osallistui poliittiseen toimintaan jo varhain ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1903. Kaksi vuotta myöhemmin Rahja osallistui epäonnistuneeseen kapinaan, jonka jälkeen hän pakeni Suomeen. Rahja jatkoi poliittista toimintaansa Suomen sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa (SSN). Rahja palasi Venäjälle vuonna 1913, ja hän vaikutti muun muassa bolševikkien Pietarin-komitean toimeenpanevassa komissiossa.
Mandi Sirola Mandi Sirola oli vuoden 1918 sisällissodan aikana miehensä alaisena Kansanvaltuuskunnan ulkoasiainosaston toimistovirkailijana, pääasiassa vastaanottaen vieraita. Sirolat pakenivat sodan lopussa Neuvosto-Venäjälle ja osallistuivat molemmat elokuussa 1918 Moskovassa SKP:n perustavaan kokoukseen. Mandi Sirola valittiin marras–joulukuun vaihteessa 1918 puolueen keskuskomiteaan täydennysjäsenenä samassa yhteydessä Kullervo Mannerin ja Eino Rahjan kanssa. Häntä ei valittu uudelleen syyskuun 1919 toisessa puoluekokouksessa.
Nestori Telkkä Telkkä kuului Eino Rahjan johtamaan Pietarin Kansainvälisestä sotakoulusta koottuun suomalaiseen iskuosastoon, joka lähetettiin lokakuussa 1919 taistelemaan Pulkovon kukkuloilla Pietaria kohti hyökkääviin kenraali Nikolai Judenitšin joukkoihin kuulunutta englantilaisen eversti Carsonin johtamaa panssariosastoa vastaan. Telkkä kaatui Pulkovon taistelussa, jossa suomalaiset tuhosivat kolme panssarivaunua ja menettivät 30 miestä. Judenitšin joukkojen hyökkäys pysähtyi Pulkovon kukkuloille, ja ne joutuivat myöhemmin perääntymään.
Antti Koskinen (muusikko) Antti Koskinen aloitti opintonsa Sibelius-Akatemiassa 1938 lauluopinnoilla Einar Collianderin ja professori Oiva Soinin, pianonsoiton opinnoilla Eino Lindholmin ja Kerttu Bernhardin sekä urkujensoiton opinnoilla professori Elis Mårtensonin johdolla.
Eino Lehtinen (kuvanveistäjä) Lehtisen tuotannossa tyypillisimmät materiaalit ovat kipsi, pronssi, kupari, teräs ja betoni; aihepiireistä useimmin töissä toistuvat ihmiset, etenkin lapset. Häneltä tilattiin lukuisia muotokuvaveistoksia, joista tunnetuin on Keuruun kunnan tilaama pronssiveistos Einari Vuorelasta.
Rahja (Venäjä) Taajama on saanut alkunsa Irinovkan rautatien varrelle vuonna 1892 syntyneestä turvebrikettitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1922 rautatieasema ja asutus saivat nimen Rahja kaksi vuotta aikaisemmin murhatun Jukka Rahjan mukaan. Toisen maailmansodan aikana Rahjan kautta kulki ”Elämän tie”, jonka kautta huollettiin piiritettyä Leningradia.
August Dufva Valkoisten vallattua Tampereen, Dufva pakeni huhtikuun puolivälissä Lahden, Kouvolan ja Viipurin kautta Neuvosto-Venäjälle. Hänen mukanaan pakomatkalla olivat myös Verner ja Jalmar Lehtimäki, Eino Rahja sekä Aleksanteri Vasten. Venäjälle saavuttuaan Dufva palveli brittien perustamassa Muurmannin legioonassa, jossa hän vuoden 1919 alusta toimi majuri Ronald Forbes Meiklejohnin alaisuudessa tiedustelu- ja vakoilutehtävissä päätehtävänään Suomen asioiden seuraaminen. Myöhemmin 1920-luvun alkupuolella hän vaikutti ainakin Leningradissa.
Lempäälän taistelut Lempäälän menetettyään punaiset käynnistivät Eino Rahjan johdolla oman vastahyökkäyksensä 30. maaliskuuta. Reilun viikon kestäneen hyökkäysvaiheen aikana taisteluja käytiin myös Lempäälän länsipuolella Vesilahdella. Tampereen antauduttua 6. huhtikuuta punaiset yrittivät Lempäälässä vielä yhtä läpimurtoa, mutta kolme päivää myöhemmin he keskittyivät ainoastaan pidättelemään valkoisia ja suojaamaan Etelä-Hämeessä liikkuvia punapakolaisia. Taistelut Lempäälän rintamalla päättyivät 25. huhtikuuta punaisten vetäytymiseen.
Rahje Rahje on hevosilla käytettävien valjaiden osa. Rahje on nahkahihna, jonka avulla länget ja aisat (myös luokki, jos sitä käytetään) yhdistetään toisiinsa.
Jukka Rahja Välittömästi lokakuun vallankumouksen jälkeen bolševikkien Suomen aluekomitea nimitti Jukka Rahjan kenraalikuvernööri Pavel Šiškon apulaiseksi. Pesti jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi Suomen senaatin kieltäydyttyä hyväksymästä kyseistä kaksikkoa. Rahja jatkoi bolševikkitoverinsa Adolf Taimin kanssa vallankumouksen agitoimista Suomessa. Hän osallistui SDP:n puolueneuvoston kokoukseen 19.–22. tammikuuta ja vaati aseiden ottamista käyttöön. Tapaamisen jälkeen Rahja alkoi organisoida aseistusta Suomeen. Hankinnoilla lastattu juna lähti Pietarista 27. tammikuuta ja saapui Tampereelle 2. helmikuuta. Rahja kuitenkin haavoittui molempiin jalkoihinsa taistelussa, kun valkoiset yrittivät pysäyttää junan Kämärän asemalla, eikä hän siten pystynyt enää osallistumaan sisällissodan muihin taisteluihin. Helmikuussa kansanvaltuuskunta nimesi Rahjan viralliseksi edustajakseen Venäjällä.
Metsäkansa Suomen Kansalaissodan lopun häämöttäessä punaisten joukkojen pako muodostui Etelä-Suomen läpi etenevien laumojen ryöstöretkeksi. Huolto ei toiminut ja kostomentaliteetti yllytti poltetun maan taktiikkaan. Tampereen taisteluista perääntyvillä punaisilla oli keväällä 1918 sotilasesikunta Metsäkansassa. Kylässä säilytettiin myös siviilivankeja, joita oli tuotu sinne mm. Valkeakoskelta. Punaiset eivät oikeastaan tienneet, mitä tekisivät vangeille, vaikka tappoivatkin heistä osan. Punaisten ylipäällikkö Eino Rahja vieraili esikunnassa ja antoi paikalla olleille punaisten johtajille ohjeita vankien käsittelystä. Punaiset todistivat myöhemmin valtiorikosoikeudessa Rahjan sanoneen: "Mitä perkelettä te vankeja minulle raastatte, minä ne kuitenkin tapan, niin että toimikaa vankeja kohden tästälähin oman päänne mukaan, tappakaa ne pois." Punaiset tappoivat suuren osan Konhon kartanossa olleista vangeistaan ennen kuin pakenivat paikkakunnalta valkoisten vastahyökkäyksen alta. Samassa yhteydessä he sytyttivät kylän rakennukset tuleen. Metsäkansan kylästä ei jäänyt juuri mitään jäljelle ja Metsäkansasta muodostui yksi pahimmin tuhoutuneita kyläkuntia koko Suomessa.
Hämeen rintama Tampereen eteläpuolinen Lempäälän rintama syntyi heti valkoisten muodostettua kaupungin saartorenkaan 23. maaliskuuta. Seuraavanä päivänä eversti Wilkmanin johtamat joukot ottivat haltuunsa yli kymmenen kilometriä Tampereelta etelään johtavaa päärataa Lempäälän ja Kuljun väliltä. Tarkoituksena oli katkaista punaisten huoltoreitti sekä estää heitä vetäytymästä kaupungista. Punaisten joukkoja Lempäälässä johtanut Eino Rahja onnistui samaan aikaan kuitenkin samaan omalle lohkolleen 2 000 miehen vahvistuksen Helsingistä.
Mannanmäen–Järvenkylän taistelut​ Valkoisten peräännyttyä punaiset eivät jostain syystä ottaneet Mannanmäkeä haltuunsa, ja näin se jäi miehittämättömänä rintamalinjojen väliin. Molemmat osapuolet kokosivat Järvenkylän taistelun jälkeen lisävoimia, ja ampuivat samalla tykistötulta toistensa asemiin neljän päivän ajan. Rintamalla nähtiin myös lentopommitus, kun Eino Rahjan Naistenlahden jäältä operoinut kone kävi 19. maaliskuuta pudottamassa muutaman pommin valkoisten asemiin. Lopulta valkoiset käynnistivät hyökkäykset Kyröskoskelle ja Viljakkalaan 23. maaliskuuta.
Yrjö Sirola Sirola oli mukana perustamassa SKP:ta Moskovassa elokuussa 1918. Hän oli puolueen alkuaikoina sen nimellisenä puheenjohtajanakin ja yhtä kaikki Otto Wille Kuusisen aisaparina toinen puolueen "sieluista" kuolemaansa asti. "Moskovan SKP:n" sisäisissä valtakamppailuissa hän oli loppuun asti Kuusisen tukija ensin Eino Rahjan ja sittemmin myös puolueen puheenjohtaja Kullervo Mannerin jyrkempää linjaa vastaan. Vuosina 1922–1926 hän työskenteli Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston opettajana, lukuvuoden 1925–1926 myös sen rehtorina.
Leo Laukki Laukki saapui Neuvosto-Venäjälle keväällä 1921. Hän ei heti luopunut sympatiastaan syndikalismia kohtaan, mutta hänet valittiin SKP:n keskuskomiteaan jo 1921. Laukki liittoutui puoluejohdossa Eino Rahjan kanssa ja putosi keskuskomiteasta "rahjalaisena" vuonna 1925. Suosion laskun jälkeen Laukki työskenteli muun muassa opettajana Sverdlovin yliopistossa, toimittajana Persiassa (?-1931) ja filosofian professorina Dnepropetrovskin Rautatieliikenneinstituutissa. Laukki oli suosittu opettaja. Viimeisen luentonsa jälkeen hän sai oppilailtaan runsaasti suosionosoituksia ja professoria heiteltiin ilmassa.
Eino Jutikkala Jutikkalan nuorempi poika Eino herätti jo pienenä huomiota poikkeuksellisella muistillaan ja oppimiskyvyllään. Käytyään kansakoulun Sääksmäellä hänet lähetettiin Turun suomalaiseen lyseoon, jonka rehtorina toimi hänen tätinsä mies Iivari Vanaja. Jutikkala sai alusta lähtien opettajikseen historiaan erikoistuneita pedagogeja. Hänen kansakoulunopettajansa Hilda Huntuvuori oli keskiajan historian asiantuntija ja suosittujen historiallisten romaanien kirjoittaja. Turun suomalaisessa lyseossa historiaa opetti puolestaan filosofian tohtori ja kansanperinteen tutkija Johan Wilhelm Juvelius, historioitsija Einar W. Juvan isä ja historioitsija Mikko Juvan isoisä.
Rahjan satamarata Nykyisin Rahjan satama toimii ympärivuotisena linkkinä rekka- ja laivaliikenteen siirtokuormauspisteenä. Ylivieska–Rahja-radan tarvetta on arvioitu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.
Rahjan satamarata Rahjan satamarata toimisi myös suorana linkkinä Iisalmen–Ylivieskan radalta, ja mahdollisesti siirtäisi osan Iisalmi–Kajaani-alueen Rahjaan suuntautuvasta liikenteestä rautateille.
Timo Rahja Keskikentällä pelannut Rahja edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1967–1971 ja 1973–1976, HIFK:a 1972 ja Oulun Työväen Palloilijoita 1977–1978. Lisäksi hän pelasi kaudella 1974–1975 Alankomaiden pääsarjan MVV Maastrichtissa. Rahja voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1973. Kaikkiaan Rahja pelasi Suomessa 12 kauden aikana 169 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 52 maalia.
Rahja Rahjassa sijaitsee yksityinen hautausmaa, joka sijaitsee perinteisellä rahjalaisella männikkökankaalla. Hautausmaa sai perustamisluvan jo vuonna 1929 ja se on pääasiallisesti tarkoitettu kuntalaisille, jotka eivät kuulu kirkkoon. Nykyisin Rahjan haustamaalla on noin sata hautaa.
Rahjan satamarata Rahjan satamarata on toteutumatta jäänyt suunnitelma Pohjanmaan radan sivuradasta, joka kulkisi Kalajokilaaksossa, Ylivieskasta Kalajoelle Rahjan satamaan. Rautatielinjalle on tehty varauksia seutukaavassa, ja ne on säilytetty myös vuoden 2003 kaavamuutoksissa.
Eino-Vakaa Eino-Vakaa kuoli traagisesti kilparadalle Turun Hippodromilla 12. syyskuuta 1913 järjestetyissä Turun hevosystäväinseuran kilpailuissa. Kolmesta mukaan ilmoitetusta hevosesta juoksi ensimmäisenä vilppulalaisen maanviljelijän A. Rantalan omistama Purje, joka kuitenkin hylättiin epäpuhtaasta ravista. Seuraavana kolmen kilometrin matkalle lähti Eino-Vakaa, joka kuitenkin hidasti vauhtiaan jo 300 metrin juoksun jälkeen. Ohjastajana toiminut Buttenhoff pysäytti hevosen takasuoralla, mutta se kaatui radalle ja kuoli, ennen kuin eläinlääkärit ehtivät paikalle. Kuolinsyyksi todettiin sydänkohtaus. Eino-Vakaan kuoleman jälkeen kilpailut keskeytettiin ja hevonen haudattiin vielä samana iltana Turun Hippodromille. Hauta koristeltiin kukkasin ja myöhemmin paikalle pystytettiin myös muistomerkki.
Tuomas W. Hyrskymurto Valkoisten saartorenkaan alkaessa kiristyä Hyrskymurto pakeni Tampereelta ja toimi Toijalassa punaisten armeijakuntaa komentaneen Eino Rahjan apulaisena tämän yrittäessä murtaa Tampereen saartoa etelästä käsin. Kuurilassa surmattiin todennäköisesti Tuomas Hyrskymurron käskystä 23 Mustialan maanviljelysopiston oppilasta 20. huhtikuuta. Sodan loppuvaiheessa Hyrskymurto pakeni Neuvosto-Venäjälle. Poistuessaan Suomesta Hyrskymurto jätti valtakunnanrajalle selvästi havaittavaan paikkaan huomattavan määrän Helsingin yliopistolle osoitettua suomalaista ja ulkomaista bolshevikkikirjallisuutta. Tämä kirjaerä päätyikin yliopiston kirjastoon.
Punakaarti Marraskuussa 1918 aloitti toimintansa Pietarin kansainvälinen punaupseerikoulu, jonka kursseilta valmistui kymmeniä entisiä punakaartilaisia. Heistä useat loivat myöhemmin pitkän uran Neuvostoliiton puna-armeijassa. Maineikkaimpia suomalaisia punaupseereita olivat kenraaleiksi kohonneet Akseli Anttila, Eyolf Mattsson, Eemeli Toikka ja Toivo Tommola, jotka kaikki olivat entisiä punakaartilaisia. Myös Suomen Punaisen Kaartin ylipäällikkönä lyhyesti toiminut Eino Rahja nousi kenraaliluutnantin arvoiseksi armeijankomentajaksi.Venäjälle paenneista naiskaartilaisista tunnetuin oli Toini Mäkelä, joka johti Itä-Karjalassa suomalaisia vastaan taistellutta naiskomppaniaa.
Eino Kirjonen Eino Kirjonen oli innokas ravien seuraaja. Hän kuolikin sydänkohtaukseen Kouvolan raviradalla 21. elokuuta 1988.
Jaakko Rahja (päätoimittaja) Jaakko Juhani Rahja (s. 16. lokakuuta 1955 Oulu) on suomalainen tie- ja liikennetekniikan diplomi-insinööri. Hän on asunut vuodesta 1988 Kirkkonummella.
Rahja on toiminut Suomen Tieyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1994 vuoteen 2015 ja sitä ennen tie- ja liikennekonsulttina ja TVH:ssa. Hänellä on useita luottamustehtäviä kunnassa, seurakunnassa ja muissa yhteisöissä. Hän on ollut vuodesta 1994 vuoteen 2015 Tie & Liikenne -lehden päätoimittaja ja kirjoittanut kirjat "Katujen kunnossa- ja puhtaanapidon koneet", "Rahjan veljekset" ja toimittanut kirjan "Yksityistien kunnossapito".
Eino Raita Eino Raita palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1957. Hän kuoli Helsingissä 66-vuotiaana vuonna 1970.
Kesken jäänyt elämä Jean saa töitä paikallisesta kahvilasta ja alkaa lähentyä Cranen kanssa. Griff suhtautuu seriffiin epäluuloisesti, sillä Jeanin kaikki seurustelukumppanit ovat olleet väkivaltaisia. Gary saapuu kaupunkiin etsimään Jeania, mutta Einar uhkailee miestä ja karkottaa tämän kaupungista. Einar vaatii Jeania kertomaan, kuinka Griffin kuoli. Jean paljastaa, että hän ja Griffin heittivät kolikkoa, jonka tuloksena Jean päätyi ajamaan ja lopulta hän nukahti kesken ajon. Auto kierähti ympäri kuusi kertaa, ja vaikka Griffin menehtyi, Jean selvisi ja sairaalassa hän sai tietää olevansa raskaana. Einar käskee Jeania muuttamaan pois. Jean siirtyy tyttärensä kanssa kaupunkiin, mutta Giff, joka kaipaa elämäänsä isähahmoa ja on alkanut rakastaa isoisäänsä, palaa maatilalle. Griff saa isoisänsä sydämen pehmitettyä ja pian Einar ymmärtää, että hänen on parasta jatkaa elämää nauttien siitä, mitä hänellä on jäljellä.
Kirkollisvero Nykyisen kaltaisen rahamääräisen kirkollisveron perintä alkoi 1923. Jo vuosisatoja aikaisemmin maksuja kirkolle on peritty, aikakauden ja paikallisten elinkeinojen mukaan rahan lisäksi esimerkiksi haukina, rukiina ja muina luonnontuotteina, tai työvelvollisuutena pappilan kunnostamiseen. Maksut ovat jakautuneet eri aikoina eri tavoin papin, seurakunnan ja tuomiokapitulin kesken.
Kirkollisvero Yrityksiltä perittiin kirkollisveroa vuoteen 1993 asti. Kirkko ja valtio -komitea esitti mietinnössään vuonna 1977, että yhtiöiden ja muiden yhteisöjen maksama kirkollisvero olisi jaettu eri uskonnollisten yhdys­kuntien kesken niiden jäsen­määrien suhteessa. Uskonto­kuntiin kuulumattomien osuus olisi mennyt valtiolle.
Kirkollisvero Kukin seurakunta tai seurakuntayhtymä päättää itse kirkollisveron suuruuden. Pienemmillään vuonna 2010 vero on 1 prosentti (Espoo, Helsinki, Kaarina, Kauniainen, Turku ja Vantaa) enimmillään 2 prosenttia. 2000-luvun ennätys on 2,25 prosenttia (Iniön seurakunta, vuoden 2009 alusta lähtien kuntaliitoksen myötä osa Paraisten seurakuntayhtymää). Keskimäärin evankelis-luterilaisten kirkollisvero on 1,43 prosenttia vuonna 2015.
Kirkollisvero Kirkollisveroa maksoi vuonna 2013 yhteensä 2,9 miljoonaa veronmaksajaa. Veron tuotto oli 916 miljoonaa euroa.
Kirkollisvero Kirkollisvero peritään edellisen vuoden viimeisen päivän tilanteen mukaan. Ellei vuoden päättyessä kuulu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon tai ortodoksiseen kirkkoon kuuluvaan seurakuntaan eikä maksa kunnallisveroa, ei seuraavalta vuodelta mene kirkollisveroa. Jos seurakunnan jäsen eroaa kirkosta viimeistään vuoden viimeisenä päivänä, hän välttyy seuraavan vuoden kirkollisverolta. Henkilön liittyessä kirkkoon ei liittymisvuodelta vielä peritä kirkollisveroa. Jos seurakunnan jäsen muuttaa kesken vuoden, kirkollisvero maksetaan muuttovuodelta sille seurakunnalle, jonka jäsen oli edellisen vuoden lopussa. Seurakunnan jäsenten lisäksi myös kuolinpesät voivat olla kirkollisverovelvollisia.
Kirkollisvero Kirkollisvero Suomessa on Suomen evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen kirkon kunnallisveroa maksavien jäsenten maksama vero. Kirkollisvero maksetaan paikalliselle seurakunnalle tai seurakuntayhtymälle. Veroprosentti vaihtelee paikkakunnittain.
Uskonnottomuus Suomessa Vuonna 1959 hyväksyttiin ennakkoverolaki. Vuodesta 1960 lähtien kirkollisveroa ei enää pidätetty erikseen vuoden lopun verotuksessa vaan ennakkoon jokaisen palkanmaksun yhteydessä. Tämä teki kirkollisverosta huomaamattomamman ja kirkosta eroaminen väheni hetkessä murto-osaan.
Kirkollisvero Kirkollisvero suoritetaan kunnallisverotuksessa verotettavien tulojen mukaan. Kirkollisveroa koskevat yleiset säännökset verotuksen toimittamisesta: vero on ulosottokelpoista, oikaisua voi vaatia kuten muistakin veroista, vero katsotaan pakolliseksi menoksi sosiaalietuuksien määrää laskettaessa jne.
Kirkollisvero Kunnallisverosta kohtuullisuusperusteilla vapautettu vapautuu automaattisesti myös kirkollisverosta.
Kirkkolain 15. luvun 3 §:n mukaan kirkollisverosta voi anoa täydellistä tai osittaista vapautusta evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkkoneuvostolta. Vastaavasti ortodoksisen kirkon jäsen voi anoa vapautusta seurakunnanneuvostolta.
Kirkosta eroaminen Suomessa Kirkosta voi erota koska tahansa, mutta kirkollisvero peritään kalenterivuosittain. Edellisen vuoden lopussa kirkkoon kuulunut henkilö maksaa kirkollisveroa koko seuraavan vuoden ajalta, vaikka eroaisikin kesken vuoden. Jos kirkosta eroaa viimeistään vuoden viimeisenä päivänä, välttyy seuraavan vuoden kirkollisverolta.
Kirkollisvero Nimestään huolimatta kirkollisveroa ei makseta kirkolle, vaan paikalliselle seurakunnalle tai seurakuntayhtymälle. Evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen seurakunnan jäsenyys määräytyy asuinpaikan perusteella. Poikkeuksia ovat Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluvat Olaus Petrin seurakunta ja Suomen saksalainen evankelis-luterilainen seurakunta, joissa jäsenen asuinkunta ei vaikuta kirkollisveron määrään.
Suomen Mehiläishoitajain Liitto Vuonna 1945 maatalousministeriö esitti koko maata käsittävän mehiläishoidollisen järjestön perustamista. Samana vuonna päätettiin Mehiläishoitajain Keskusliiton (MeKeli) perustamisesta). Vuonna 1946 alkoi ilmestyä Mehiläistalous-lehti, joka jatkoi Mehiläisen perinnettä.
Kirkollisvero Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen selvityksen perusteella kirkollisveron nousu ei kuitenkaan näy eroamisina kirkosta.
Kirkollisvero Kirkollisvero ei koske edellä mainittuihin kirkkoihin kuulumattomia. Muilla uskonnollisilla yhdyskunnilla ei ole verotusoikeutta, mutta ne voivat periä jäsenmaksua muiden yhdistysten tapaan.
Tuotannontekijätulot Tuotannontekijätuloja ovat kotitalouksien tuotantotoimintaan osallistumisesta palkkoina, yrittäjätuloina ja omaisuustuloina saamat rahamääräiset korvaukset.
OK Perintä OK Perintä on vuonna 1991 perustettu perintäalan yritys. OK Perinnän pääkonttori sijaitsee Vaasassa ja sen lisäksi yrityksellä on toimipisteet Helsingissä ja Tampereella sekä tytäryhtiöt OK Laskutus Oy Kuopiossa ja OK Incure OÜ Virossa. Yrityksen toimitusjohtaja on Kari Ahlström. OK Perinnän liikevaihto oli 60 miljoonaa euroa 2017 tilinpäätöksen mukaan. Työntekijöitä yrityksessä on 126 henkilöä. OK Perintä Oy on norjalaisen B2 Holding AS:n 100 % omistuksessa.
Keltit Kelttiläisyyden elpyminen alkoi kirjallisena ja poliittisena liikkeenä. Ranskassa nationalismi alkoi korostaa maan gallialaista menneisyyttä jo Napoleonin aikaan. Ranskalaisten taistelut saksalaisia vastaan alettiin rinnastaa Vercingetorixin vastarintaan roomalaisia kohtaan. Koulujen historiakirjoissa alettiin korostaa maan kelttiläistä perinnettä, ja 1960-luvulta alkaen ranskalainen sarjakuva "Asterix seikkailee" levitti edelleen maan kelttiläisen historian tuntemusta. Vuonna 1968 bretonit kapinoivat keskushallintoa vastaan väkivaltaisissa mellakoissa.
Asiakas Asiakas on henkilö, joka ostaa tuotteen tai palvelun sekä suorittaa sopimuksen mukaisen maksun. Maksu voidaan suorittaa rahamääräisenä tai tuotteina tai palveluina, riippuen sopimuksesta.
Abhaasin kieli Abhaasin kielellä ei ole vanhaa kirjallista perinnettä. Vuonna 1865 julkaistiin Pjotr Uslarin laatimaan kyrilliseen kirjaimistoon perustunut aapinen. Vuonna 1892 suhumilainen opettaja Konstantin Matšavariani ja hänen oppilaansa, myöhempi kirjailija Dmitri Gulia loivat uuden kirjaimiston, jota kansanvalistaja Aleksei Tšotšua sittemmin paranteli. Ennen Venäjän vallankumousta abhaasiksi julkaistiin muutamia oppikirjoja sekä uskonnollisia ja kaunokirjallisia teoksia. Vuonna 1919 alkoi ilmestyä abhaasinkielinen sanomalehti "Apsny".
Kirkollisvero Kirkollisvero perittiin erillisenä maksuna vuoteen 1959 saakka. Sen jälkeen vero on kuulunut ennakkoperinnän piiriin. Vuoden 1960 muutos oli periaatteessa vain tekninen, mutta käytännössä erittäin merkittävä: rästiin jääneiden verojen määrä putosi murto-osaan, ja samalla kirkosta eroaminen tyrehtyi niin, että eroajia oli vain aavistuksen enemmän kuin liittyjiä. Eroaminen kasvoi uudelleen 1969, mutta tämän muutoksen syy ei ollut verotus.
Vatikaanivaltio Vatikaanivaltion laissa on nimenomainen määräys siitä, että kirkollisveroja ei saa käyttää valtion kulujen peittämiseksi. Eri puolilla maailmaa koottavat kirkollisverot käytetään paikallisten seurakuntien ja hiippakuntien menojen peittämiseksi. Keskiaikaisen perinteen mukaan katolisissa kirkoissa kerätään kerran vuodessa erityinen kolehti, niin kutsuttu pietarinpenninki, Pyhälle istuimelle. Tätäkään ei kuitenkaan saa käyttää Vatikaanivaltion menojen kattamiseen, vaan sillä rahoitetaan maailmanlaajuisen katolisen kirkon toimintaa.
Helsingin seudun lähijunaliikenne Lippupuolella tapahtui merkittäviä muutoksia, kun vyöhykejärjestelmä laajeni käsittämään koko silloisen lähiliikennealueen Riihimäelle asti vuoden 1984 alusta ja syyskuussa 1986 otettiin merkittävä edistysaskel, kun YTV:n seutulippu alkoi kelvata kaikissa YTV-alueen joukkoliikennevälineissä. Vuonna 1987 siirryttiin avorahastukseen, lipunmyyntiin lipunmyyntiosastoissa ja tarkastusmaksun perintään lähiliikenteessä. Vuonna 1989 päättyi VR:n A,B- ja AB-vyöhykelippujen myynti uuden YTV-sopimuksen myötä.
Karjalan kielen sanakirja Itärajan sulkeuduttua aineistoa keräsi Toivo Kaukorannan johtama retkikunta, joka vuodesta 1921 lähtien haastatteli vuosien 1918–1922 aikana rajan yli Suomeen saapuneita Aunuksen pakolaisia. Vuonna 1925 alkoi niin sanottu stipendiaattikausi, jolloin Suomalaisen Kirjallisuuden Seura antoi keruustipendejä lähinnä opiskelijoille. Vuonna 1933 puolestaan järjestettiin suuri sananparsien keruukilpailu, joka tuotti yli 64 000 Raja-Karjalan ja Itä-Karjalan perinnettä edustavaa sananlaskua. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 uutta materiaalia saatiin Suomen miehittämästä Itä-Karjalasta, josta kerättiin myös yli 13 000 paikannimeä. Kun sanakirjan toimitustyö vuonna 1955 alkoi, järjestettiin muun muassa keruukilpailu, joka tuotti 10 000 uutta sanaa. Keruutyötä teki myös sanakirjan toimituskunta.
Kirkosta eroaminen Suomessa 1940-luvun sotavuosina kirkosta eroavien määrä laski alle kahden tuhannen vuodessa. Eroaminen yleistyi sotien jälkeen voimakkaasti. Vuotuinen eromäärä pysytteli selvästi yli 10 000 eronneessa 1940-luvun lopulta aina vuoteen 1959. Yhdeksi syyksi lisääntyneille eroille on esitetty, että koko vuoden kirkollisvero perittiin kerralla, mikä olisi muistuttanut eroamisesta. Kun kirkollisvero vuodesta 1960 alkaen pidätettiin ennakkoveron yhteydessä, eroaminen väheni selvästi.
Nettoveroaste Nettoveroaste on kansantalouden tunnusluku, joka mittaa verojen ja pakollisten maksujen osuutta bruttokansantuotteesta tulonsiirtojen jälkeen. Nettoveroaste saadaan, kun bruttoveroasteesta vähennetään julkisyhteisöjen kotitalouksille ja yrityksille maksamien tukipalkkioiden sekä tulon- ja pääomansiirtojen osuus. Nettoveroasteesta ei kuitenkaan vähennetä vapaaehtoisia rahamääräisiä sosiaalietuuksia.
Johdon palkitseminen Teknillisen korkeakoulun työ- ja organisaatiopsykologian professori Matti Vartiaisen mukaan yritysjohdon kannustepalkkiot toimivat saajilleen sosiaalisen vertailun perustana. Rahallisesti muutoinkin hyvin toimeentulevat johtajat pitävät rahamääräisiä palkkiota asemansa merkittävyyden mittarina ja lisäävät motivaatiota tätä kautta.
Kirkollisvero Vuoden 1993 jälkeen erillinen yhteisöjen ja yritysten kirkollisvero lopetettiin. Tilalle otettiin käyttöön yhteisövero, joka peritään mm. osakeyhtiöiden ja osuuskuntien tuloksesta. Yhteisöveron tuotosta tilittiin osa evankelis-luterilaiselle ja ortodoksiselle kirkolle, tai oikeammin paikallisseurakunnille, valtiontukena. Osuuden suuruuteen ei vaikuttanut se, moniko yhteisön työntekijöistä, jäsenistä tai omistajista kuului seurakuntaan. Osuus katsottiin korvaukseksi kirkon suorittamista yhteiskunnallisista palveluksista kuten hautaustoimesta, kirkonkirjojen pidosta (väestökirjanpito) ja historiallisten rakennusten ylläpidosta (kulttuuriperinnön ylläpito).
Keskiajan musiikki Suurin osa keskiajalta säilyneistä kansankielisistä lauluista on lyyristä perinnettä, joka syntyi hoveissa ja ylimysten tukemana. Tämä suuntaus alkoi 1100-luvulla eteläranskalaisten trubaduurien, joiden kieli oli oksitaani, ja vanhaksi ranskaksi esiintyneiden pohjoisranskalaisten truveerien tuotannossa.
Humppilan yläaste Idea Selkätien juoksuun lähti silloiselta kunnan liikuntasihteeri Timo Kangasniemeltä. Hän toimi poikien liikunnan opettajana vuosina 1995-1998. Timo Kangasniemen jälkeen liikunnanopettajaksi tullut Tapio Kesälahti alkoi kehittää Selkätien juoksun perinnettä.
Mattia Perin Perinin pelattua erittäin vakuuttavasti lainapestillään Pescarassa Genoan seurajohto päätti olla lainaamatta häntä ensi kaudeksi. Perinistä tehtiin Genoan uusi ykkösmaalivahti ja aiempi ykkösvahti, ranskalainen Sébastien Frey, päästettiin pois seurasta. Tämä oli suuri luottamuslause Genoalta nuorelle Perinille. Kausi Genoassa sujui erinomaisesti, Perin pelasi 37 liigaottelua, yhtä vaille kaikki. Hän vakuutti loistavilla peliesityksillään torjuessaan Genoan viidenneksitoista sarjassa. Monet näkivät Perinissä Italian jalkapallon tulevaisuuden ja Goal.com-jalkapallosivusto valitsi Perinin Serie A:n kauden 2013–2014 tähdistökentälliseen.
Perintö vai perintä Perintö vai perintä on Osku Pajamäen vuonna 2011 ilmestynyt tietokirja. Kirjaansa varten Pajamäki haastatteli Vappu Taipaletta, Tapio Bergholmia, Roope Uusitaloa ja Tuulia Hakolaa, Sixten Korkmania, Tarmo Valkosta, Jussi Merikalliota, Sauli Niinistöä sekä Oras Tynkkystä.
Kirkosta eroaminen Suomessa Loppuvuonna 2014 tehdyn kyselyn mukaan eroon tai eroharkintaan johtavista yksittäisistä asioista tärkein oli se, ettei henkilö enää usko Jumalaan. Tämän syyn mainitsi 42 % eronneista tai eroa harkitsevista. Tavallisia syitä olivat kirkon mielipiteiden vanhoillisuus, kirkollisveron suuruus ja haluttomuus maksaa kirkollisveroa, koska ei käy kirkon tilaisuuksissa. Muita tavallisia syitä olivat kirkon viimeaikainen suhtautuminen homoseksuaalien avioliittoon ja se, että vastaajien mielestä uskonto ei kuulu moderniin maailmaan. Yli 60 prosentin mielestä eroratkaisuun vaikuttaa ratkaisevasti tai jonkin verran se, että kirkko on liian vanhoillinen; harvan eronneen tai eroa harkitsevan mielestä kirkko oli liian vapaamielinen.
Perintä Perintä tarkoittaa laissa kaikkia toimia, joiden tarkoituksena on saada velallinen vapaaehtoisesti maksamaan erääntynyt velkojan saatava. Perintälakia ei sovelleta saatavan velkomiseen tuomioistuimessa eikä perintään ulosottomenettelyssä.
Yrityskoko "Henkilöstö" ilmoitetaan vuosityöyksikköinä: koko vuoden työskennellyt kokopäiväinen työntekijä lasketaan yhdeksi yksiköksi, osa-aikaisesti tai osan vuotta työskennellyt yhden yksikön osaksi. Henkilöstöön luetaan palkansaajat ja palkansaajiin rinnastettavat henkilöt. Siihen luetaan myös yrityksen johtamiseen osallistuvat omistajat ja yrityksessä työskentelevät yhtiökumppanit, jotka saavat yritykseltä rahamääräisiä etuja.
Volosovon keramiikka Volosovon keramiikka (, , ) on Keski-Venäjällä Volgan ja Okan jokien välisellä alueella vallinnut kivikautisen keramiikan traditio. Sitä sovelsivat Volosovon kulttuuriin kuuluneet subneoliittiset metsästäjä-keräilijäryhmät, jotka jatkoivat seudulla keraamisten astioiden valmistuksen aloittaneen Ljalovon kulttuurin perinnettä. Myös Volosovon keramiikka kuuluu kampakeramiikan keskiseen ryhmään ja sen valmistus alkoi noin 3700−3600 eaa.. Kun Volosovon keramiikan valmistus loppui noin 1900 eaa. mennessä, alkoi samoilla seuduilla vaikuttanut tekstiilikeraaminen perinne.
Kirkollisvero Kirkollisveroprosentin vahvistaa evankelis-luterilaisilla kirkkovaltuusto ja ortodokseilla seurakunnanvaltuusto.
Kirkollisvero Vuonna 2013 seurakuntien osuus yhteisöveron tuotosta oli 2,35 prosenttia. Rahasta 99,92 prosenttia sai Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja 0,08 prosenttia ortodoksinen kirkko. Vuosina 2007-2012 tuotto-osuus vaihteli 95 ja 133 miljoonan euron välillä. Yhteisöveron tuotto ei riittänyt kattamaan yhteiskunnallisten palvelusten hoitamisesta koituneita kustannuksia vuonna 2012.
Pharoah Sanders Sanders tunnetaan yhtenä soittotyyliltään persoonallisimmista saksofonisteista. Hän muutti vuonna 1962 New Yorkiin. Siellä avantgarde-jazzista kiinnostunut Sanders alkoi soittaa Sun Ran yhtyeessä ja vaihtoi tämän kehotuksesta myös etunimensä. Vuodesta 1965 eteenpäin Sanders esiintyi John Coltranen yhtyeessä. Sanders oli mukana vuonna 1966 Ornette Colemanin levyllä Chappaqua Suite, joka oli tehty samannimisen elokuvan soundtrackiksi, mutta sitä ei käytetty. Musiikin elokuvaan teki Ravi Shankar. Sanders aloitti 1960-luvun lopulla uransa sooloartistina ja jatkoi avantgarde-jazzin perinnettä yhdistellen musiikkiinsa usein runsaasti myös etnisiä vaikutteita.
Karhulan ilmailukerhon lentomuseo Karhulan Ilmailukerhon lentomuseo on ilmailumuseo Kymin lentokentällä Kotkassa. Ilmailukerhon ensimmäinen liitokone Harakka I laitettiin talteen jo vuonna 1959. Museotoiminta alkoi elokuussa 1992, kun Suomen ilmavoimat luovutti kerhon säilytykseen Fouga CM 170 Magister FM-43 koneen. Syksyllä 1995 valmistui 600 neliömetrin museohalli.
Vuonna 1945 perustettu Karhulan Ilmailukerho ylläpitää Kymissä sotavuosina toimineen Hävittäjälentolaivue 34:n perinnettä. Kymin kenttä rakennettiin sotavuosina 1942–1943 Messerschmitt Bf 109 -koneilla toimivalle laivueelle.Kunnostuksen alla olevia koneita: K-7, Bocian.
Sergei Antonov Sergei Antonov syntyi insinööriperheeseen. Hän valmistui vuonna 1938 Leningradin maantieinstituutista, työskenteli rakennusinsinöörinä ja osallistui talvisotaan sekä toiseen maailmansotaan. 1940-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa kertomuksia ja pienoisromaaneja. Kokoelma "Po dorogam idut mašiny" (”Teillä kulkee autoja”) sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. 1950-luvulla Antonov tuli tunnetuksi Anton Tšehovin kirjallista perinnettä jatkavista novelleista. Hänen teostensa pohjalta on kuvattu useita elokuvia. 1980-luvun lopulla ilmestyi Venäjän maaseudun historiallisia kohtaloita kuvaava trilogia "Tsarski dvugrivennyi" (”Tsaarin kaksiriunainen”), "Vaska" ja "Ovragi" (”Rotkot”). Antonov tunnetaan myös kirjallisuudentutkijana.
Perintä (ohjelmointi) Perintä () on olio-ohjelmoinnissa tapa muodostaa uusia luokkatyyppejä laajentamalla jo aiemmin määriteltyjä luokkia. Uusi luokkatyyppi saa käyttöönsä kaikki yliluokkien ominaisuudet, joita ei ole yliluokasta käsin estetty perimästä. Perinnän tarkoituksena on vähentää koodin uudelleenkirjoittamista.
Takuueläke Jos eläkkeensaajan kokonaiseläke on enintään takuueläkkeen suuruinen, siitä ei peritä valtion- kunnallis- eikä kirkollisveroa.
Knuut Pyhä Knuut nousi kuninkaaksi kun hänen veljensä Harald kuoli lapsettomana vuonna 1080. Ennen kuninkaaksi tuloaan Knuut johti Anglosaksien kronikan mukaan viikinkiretkeä Englantiin vuonna 1075. Kuninkaana hän pyrki kasvattamaan valtaansa, ja julisti kaiken käyttämättömän maan ja hylkytavaran kuuluvan kruunulle. Hän sääti myös lakeja köyhien, leskien ja orpojen suojaksi ja pyrki vakiinnuttamaan kirkollisveron eli kymmenysten maksun.
Vapaaottelu Nykyaikaisen vapaaottelun nousukausi länsimaissa alkoi 1990-luvun alussa. Perusteiltaan vastaavaa lajia, pankrationia, harjoitettiin kuitenkin jo antiikin ajan Kreikassa, missä se oli myös Olympian kisojen ohjelmassa. Pankration-perinnettä jatkettiin Rooman valtakunnassa, missä se muuttui luonteeltaan entistä raaemmaksi. Rooman luhistuttua vapaaottelu katosi Euroopasta vuosisadoiksi.
Inflaatio Inflaation myötä rahan ostovoima alenee, joten samalla rahamäärällä ei saa enää ostettua yhtä paljon tuotteita, palveluja tai työtä kuin aikaisemmin, ja rahamääräiset säästötkin menettävät arvoaan. Toisaalta reaaliomaisuuden eli esimerkiksi kiinteistöjen nimellinen arvo kasvaa. Inflaation vastakohta on deflaatio eli hintatason lasku. Stagflaatioksi kutsutaan sellaista tilannetta, jossa yhdistyvät korkea inflaatio ja taantuma.
Kirkollisvero Seurakuntien saama yhteisövero-osuus poistui vuoden 2016 alusta. Se korvattiin valtion rahoituksella.
Iivari Porkkala Porkkala toimi vuosina 1929–1946 vuonna 1923 perustetun Kauhavan kansallisseurakunnan saarnaajana. Seurakunnan perustamisen syinä olivat Kauhavan kirkon palo joulupäivänä 1921, heränneitten ja evankelisten väliset kiistat sekä kirkollisverojen korotus. Seurakunnan toiminta päättyi 1946 jolloin myös Porkkala palasi takaisin evankelis-luterilaisen kirkkoon.
Luettelo televisiosarjan Emmerdale henkilöistä Vaikka Lisa kaipaili miestään, hän sopeutui hyvin Dinglen miesporukan matriarkan osaan yksinhuoltajanakin. Zakin ulkomaanreissun pitkittyessä Dinglelään majautunut lankomies Shadrach alkoi kuvitella perineensä veljen vaimon, ja hänen lähentelynsä rassasivat jopa Lisankin hermoja. Lisa sai kuitenkin jämerästi ukon pysymään kurissa. Loppusyksystä 2005 Lisa alkoi uskoa, ettei Zak enää palaisikaan, sillä Shadrach oli pimittänyt hänen Lisalle kirjoittamia kirjeitä. Zakin palattua tammikuussa 2006, hän sai kaikkea muuta kuin lämpimän vastaanoton. Välirikon kautta solmittiin kuitenkin hellä sopu.
Sylvi Sääski Ennen toista maailmansotaa Sylvi Sääski keräsi perinnettä kolmena kesänä Heinävedellä, Leppävirralla, Kangaslammilla, Rantasalmella ja Sulkavalla. Näiltä matkoiltaan Sääski sai runsaasti aineistoa. Savolaislähtöisenä kerääminen Savossa olikin hänelle erityisen helppoa. Ollessaan lottakomennuksella Itä-Karjalassa Sääski tutustui Karjalan vepsäläisalueeseen ja vuonna 1943 hän palasi äänisvepsäläisten keskuuteen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran keruustipendin turvin. Tältä matkaltaan hän sai saaliikseen lähinnä loitsuja ja uskomustarinoita. Sylvi Sääski läksi kaikille keruumatkoilleen yksin kulkuneuvonaan polkupyörä ja yleensä hän yöpyi jossakin kylän taloista. Vuonna 1944 Sääski matkusti Porin lähelle Pihlavaan ja Reposaareen haastattelemaan Inkerin pakolaisia. Epävarma aika ei ollut paras mahdollinen keruulle, mutta Sääski sai kerättyä kuitenkin jonkin verran Inkerin ortodoksien häätapoja. Viimeisellä keruumatkallaan vuonna 1956 Sääski keräsi karjalaisen siirtoväen perinnettä Alavudella, Konnevedellä ja Rautalammilla. Sodan loputtua loppuivat Sääsken varsinaiset keruumatkat, mutta perinnettä Sääski merkitsi muistiin vielä eläkepäivilläänkin ja osallistui ahkerasti eri organisaatioiden mitä moninaisemmista aiheista järjestämiin kyselyihin.
Suomen Vapaakirkko Vapaakirkko ei ole Suomen kirkkolain alainen toisin kuin evankelisluterilainen kirkko. Vapaakirkolla ei ole myöskään verotusoikeutta eli oikeutta kerätä kirkollisveroa.
Kirkkoon liittyminen Suomessa Kirkkoon liittyminen synnyttää velvollisuuden maksaa kirkollisveroa seuraavasta vuodesta alkaen. Liittymisvuodelta veroa ei kuitenkaan peritä.
Kirkon keskusrahasto Perusmaksuna seurakunnat maksavat keskusrahastolle enintään 10 % viimeksi toimitetun kirkollisveron ja valtion kirkolle makseman yhteisöveron määrästä.
Verokortti Verokortin ennakonpidätysprosenttien määrittäminen perustuu valtion tuloveroasteikkoon, lisäprosenttiasteikkoon ja kunnallisveroon, muita veroluonteisia maksuja ovat muun muassa kirkollisvero ja eläkemaksut.
Bengtsår Saaren asutuksesta on dokumentteja 1500-luvulta: silloisen Tenholan pitäjän kirkollisverojen tilikirjassa 1556 Bengtsåriin on kirjattu kolme, Santalaan kaksi ja Hankoon kuusi veronmaksajaa. Vuonna 1647 Bengtsårissa oli kaksi toimivaa maatilaa. Vuonna 1677 Bromarv erotettiin Tenholan seurakunnasta omaksi kappeliseurakunnakseen. Tästä muodostui 1881 Bromarvin kunta, jonka yksi kylistä Bengtsår oli. Vuoden 1977 kuntaliitoksessa Bengtsår liitettiin Hankoon, kun taas valtaosa Bromarvista liitettiin Tenholaan.
Srinagar Sringarin historia alkaa Maurya-valtakunnan ajoilta, jolloin kuningas Ašoka toi buddhalaisuuden Kashmirin laaksoon. Ensimmäisellä vuosisadalla kaupunki kuului Kušana-valtakuntaan, jonka hallitsijat vahvistivat buddhalaista perinnettä. Muslimien aika alkoi 1300-luvun lopulla. Pataanit, sikhit ja britit hallitsivat sitä vuorollaan, ja Intian itsenäistymisen jälkeen kaupunki jäi Intian ja Pakistanin rajakiistojen jalkoihin.
Kirkosta eroaminen Suomessa Suomen ortodoksisesta kirkosta eroaminen on lisääntynyt. 2000-luvun alkupuolella ortodoksikirkosta erosi vuosittain noin 400 ihmistä vuodessa. Saman vuosikymmenen loppupuolella eroajia oli noin 600 vuodessa. Eroajien määrä oli 628 vuonna 2012 ja 772 vuonna 2013. Vuonna 2014 erosi 926 eli noin 1,5 % jäsenistä. Vuonna 2017 erosi 811 ja vuonna 2018 eroajia oli 981. Ortodoksisesta kirkosta eroamisen syitä ei tarkkaan tunneta, mutta haluttomuus maksaa ortodoksiseurakuntien korkeaa kirkollisveroa on merkittävä tekijä. Kaupunkiseurakunnissa eroaminen vaikuttaa olevan suhteellisesti vilkkaampaa.
Kirkollisvero Yritykset maksoivat Suomessa kirkolle kymmenyksiä jo keskiajalta lähtien. Myllyt, sahat, vuorikaivokset ja tehtaat osallistuivat paikallisseurakunnan papin palkkaukseen.
Ansiotuloverotus Kunnallisveron ja kirkollisveron prosentit ovat kaikille samat tuloista riippumatta, mutta prosentti vaihtelee kunnittain ja seurakunnittain. Keskimääräinen kunnallisveroprosentti 2015 on 19,84 ja kirkollisveroprosentti 1,43.
Tänään iltapäivällä Pian "Tänään iltapäivällä" -ohjelmaa eli ”Tippiä” (lyhenteestä TIP) alkoi tehdä sitä varten koottu oma toimitustiiminsä, jota avustivat Yleisradion aluetoimitusten toimittajat ja jossa vierailivat toimittajat monista muista Ylen toimituksista. Myös helsinkiläistoimittajat matkustivat ääniautoineen ympäri maata tekemässä juttuja ohjelman edeltäjän, "Sana on vapaa" -haastatteluohjelman perinnettä jatkaen. Reportaasimatkoja tehtiin myöhemmin myös ympäri maailmaa.
Ulosotto Suomessa yksityisoikeudellisen velvoitteen täytäntöönpano edellyttää tuomioistuimen tuomiota, mutta julkisoikeudellinen saatava, kuten vero, voidaan ulosmitata ilman maksuvelvollisuuden vahvistamista. Ulosotto on erityistäytäntöönpanon yleisnimitys. Sen tärkein laji on ulosmittaus eli rahamääräisen velvoitteen täytäntöönpano. Ulosottoon kuuluu myös irtaimen esineen tai kiinteistön luovutustuomion pakkotäytäntöönpano, hallinnan palauttaminen kuten häätö sekä teetto-, kielto- ja sietämistuomioiden täytäntöönpano. Ulosoton muoto on myös lapsen huoltoon tai tapaamisoikeuteen liittyvän päätöksen toteuttaminen.