mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Fort Gibraltar Fort Gibraltar oli vuonna 1809 North West Companyn perustama linnoitus ja turkiskaupan keskus nykyisessä Manitoban provinssissa Kanadassa.
Jasperin kansallispuisto Jasperin kansallispuisto nimettiin Jasper Hawesin mukaan, joka piti alueella North West Companyn kauppa-asemaa. Aikaisemmin siihen viitattiin nimellä "Fitzhugh".
Calgary Eurooppalaiset saapuivat 1700-luvun lopulla nykyisen Calgaryn alueelle. North West Companyn David Thompson talvehti siellä vuonna 1787 ja Peter Fidler vieraili alueella vuonna 1792. Yhdysvaltalaisia metsästäjiä ja viskikauppiaita saapui alueelle 1860-luvun lopulla. Laittoman viskin kauppiaat perustivat Albertan eteläosiin laajan myyntiverkoston. Osittain viskikaupan hillitsemiseksi hallitus perusti vuonna 1873 North-West Mounted Policen, jonka toinen tukikohta nimettiin vuonna 1876 Fort Calgaryksi. Nimensä se sai Skotlannin Isle of Mullilla sijaitsevan kylän mukaan.
Benjamin Frobisher Benjaminin Frobisherin kuoleman aikaan Kanadan luoteisosista oli muodostumassa yksi tärkeimmistä turkiskaupan alueista, ja North West Companylla oli lähes täydellinen valta alueella.
Nelsonjoki Englantilainen tutkimusmatkailija Sir Thomas Button nimesi joen Robert Nelsonin mukaan talvehtiessaan miehistöineen sen suulla 1612. Alueella käytiin kiivaita kamppailuja Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn välillä alueen turkiskaupan yksinoikeudesta. Tärkeimmäksi kauppareitiksi sisämaahan tuli kuitenkin Hayesjoesta, joka laskee Hudsoninlahteen lähellä York Factorya.
Fort Gibraltar Turkiskauppa oli Länsi-Kanadan tärkein elinkeino 1800-luvun alkupuolella. Ensimmäisenä kaupallisena ryhmittymänä alueelle saapui brittiläinen Hudson's Bay Company, jonka kotipaikka oli Lontoo. Yhtiön henkilöstö koostui enimmäkseen englantilaisista. Kilpailevan montréalilaisen North West Companyn henkilökunta koostui puolestaan ranskalaisista, skotlantilaisista ja First Nations -intiaaneista.
North West Company Vuonna 1787 Gregory, McLeod and Co. yhtiö yhdistettiin North West Companyyn josta johtuen Roderick Mackenzie ja hänen serkkunsa Alexander siirtyivät yhtiön palvelukseen. Myöhemmin Alexander oli johtamassa läntisen Kanadan tutkimusmatkoja alkuasukas metsästäjien parissa. Grand Portagen kaupungista (nykyisessä Minnesotan osavaltiossa) Yläjärven rannalla muodostui tärkeä kauppapaikka yhtiölle, kauppapaikalla kohtasivat Montrealista saapuvat tarvikkeita kuljetukset ja lännestä saapuvat kauppiaat. Vuonna 1803 kauppapaikka siirrettiin Fort Williamin tukikohtaan (nykyisessä Ontarion provinssissa) joka sijaitsi Kanadan puolella myöhemmin määriteltävää Kanadan ja Yhdysvaltain rajaa.
Selkirk Concession Red River Colony kohtasi vastustusta paikallisilta métiseiltä ja North West Companyn turkikauppiailta. Vastustus kärjistyi vuonna 1816 Seven Oaksin taisteluun. Taisteluissa kuoli 22 henkeä.
Seven Oaksin taistelu Vuonna 1816 Cuthbert Grant mukanaan joukko Métisejä ohitti Fort Douglasin linnoituksen matkallaan Winnipegjärven rannalla sijaitsevaan Fort Bas de la Riviereen myydäkseen pemmikaania North West Companyn turkiskauppiaille. Robert Semple mukanaan 24 miestä kohtasi joukon ja lyhyen taistelun jälkeen Semple ja 21 hänen miestään saivat surmansa taistelussa. Grantin miehistä vain yksi kaatui. Taistelun ensimmäisen laukauksen ampujasta ei ole täyttä varmuutta, joidenkin lähteiden mukaan métisit olisivat ampuneet ensimmäisenä, toisten lähteiden mukaan Semplen mies oli ensimmäinen. Métisit olivat erinomaisia metsästäjiä ja ampujia vastassaan kokenemattomat Red River Colonyn miehet, määrällisesti métisejä oli noin kolme yhtä vastaan. Myöhemmin tapahtumaa tutkinut Royal Commissioner vapautti kaikki osalliset vastuullisuudesta murhiin ja North West Companyn yhdistyttyä Hudson's Bay Companyyn Cuthbert Grant nousi tärkeään asemaan uudessa yhtiössä.
York Factory 1700-luvun lopulla kilpailevan North West Companyn turkiskauppiaat ("Voyageurs") saivat etulyöntiaseman, koska he kävivät kauppaa alkuasukkaiden keskuudessa, kun taas Hudson Bay Company suoritti kauppoja ainoastaan pääkonttorissaan. Tämän vuoksi yhtiö päätti ensin lähettää omia ostajiaan paikallisiin alkuasukaskyliin ja myöhemmin perustaa paikallispisteitä Saskatchewanjoen varteen ja lopulta aina Oregon Countryyn saakka.
Hudson Bay (kaupunki) Vuonna 1757 turkiskauppapaikka perustettiin Hudson Bayn alueelle Red Deer Riverin rannalle. Kauppapaikan rauniot sijaitsevat lähellä Erwoodin kylää. Vuonna 1790 North West Company perusti oman kauppapaikkansa Etomami Riverin suulle. Sitä vastapäätä joen toisella rannalla on ilmeisesti sijainnut myös South Companyn kauppapaikka, joka selittäisi alueelta löytyvät rauniot.
Fort Gibraltar North West Companyn turkiskauppiaat ("voyageurs") rakensivat aluksi "The Forksin" alueelle useita väliaikaisia leirejä. Vuonna 1809 yhtiö rakensi samalle paikalle Fort Gibraltarin linnoituksen. Linnoitus sijaitsi nykyisen Winnipegin kaupungin kohdalla. Se rakennettiin Hudson's Bay Companyn Fort Douglasin linnoituksen läheisyyteen. Sijainnista ja kulttuurieroista johtuen välit yhtiöiden välillä olivat kireät ja aiheuttivat ongelmia ja yhteenottoja.
Lions Gate Bridge Lions Gate Bridge (virallisesti First Narrows Bridge) on teräsrakenteinen riippusilta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se ylittää Burrard Inlet -vuonon ja yhdistää Vancouverin kaupungin vuonon pohjoisrannalla sijaitseviin North Vancouverin kaupunkiin sekä West Vancouverin ja North Vancouverin kuntiin. Sillan suunnitteli Monsarrat and Pratley -yhtiö. Rakentamisesta vastasi Dominion Bridge Company ja Hamilton and Chambers. Stuart Cameron & Cy. -yhtiö rakensi sillalle johtavat rampit.
David Thompson (tutkimusmatkailija) Tavallisesti oppisopimuskauden päätyttyä yhtiö lahjoitti henkilölle hienon vaatekerran, mutta tästä poiketen vuonna 1790 Thompsonin sopimuksen päätyttyä hän poikkeuksellisesti pyysi maanmittaajan työvälineet. Hudson's Bay Company palkkasi hänet seuraavaksi kolmeksi vuodeksi mutta ei kuitenkaan myöntänyt hänelle maanmittaajan titteliä. Thompsonin seuraava matka suuntautui Athabascajärvelle, ja matkan varrella hän kartoitti alueen. Erinomaisesta työstään johtuen hänet ylennettiin maanmittaajaksi 1794. Thompson jatkoi Hudson's Bay Companyn palveluksessa 23. toukokuuta 1797 saakka, jolloin hän siirtyi kilpailevan North West Companyn palvelukseen.
North West Company 1800-luvun alkupuolella yhtiö menestyi paremmin ja laajensi aluettaan William McGillivrayn johdolla. Kilpailu Hudson's Bay Companyn välillä jatkui edelleen kiivaana ja tämän vuoksi hinnat ja tuottomarginaalit laskivat. Yhtiön New Yorkin toimiston ansiosta se onnistui kiertämään Englannin Itä-Intian kauppakomppanian monopolin rahtikuljetuksissa ja kuljetti turkiksia Kiinan markkinoille Yhdysvaltain lipun alla olevilla rahtilaivoillaan, tämän mahdollisti yhteistyö John Jacob Astorin kanssa.
Owyhee (joki) Vuonna 1818 North West Company lähetti retkikunnan tutkimaan aluetta. Osa retkikunnan jäsenistä oli kotoisin Hawaijilta, jonka vanha kirjoitusasu on Owyhee. Kolme hawaijilaista lähti tutkimaan jokea, mutta ei koskaan palannut. Joki ja sitä ympäröivä alue nimettiin heidän mukaansa Owyheeksi.
Minnesotan historia Tarujen Luoteisväylää ja Pohjois-Amerikan suuria sisämeriä etsivät löytöretkeilijät kulkivat edelleen osavaltion läpi. Vuonna 1721 ranskalaiset rakensivat Fort Beauharnois’n linnakkeen Pepinjärvelle. Vuonna 1731 Pierre La Vérendrye kulki ensimmäisenä eurooppalaisena Grand Portagen reitin läpi. Hän käytti assiniboine-opas Ochagachin tuohelle piirtämää karttaa. Turkisyhtiö ja Hudson’s Bay Companyn kilpailija North West Company perustettiin Grand Portagen varrelle 1783-1784.
Lewisin ja Clarkin tutkimusretki Vuonna 1811 perustettiin Tyynenmeren rannikolle ensimmäinen Yhdysvaltain siirtokunta, joka nimettiin perustajansa John Jacob Astorin mukaan Fort Astoriaksi (Nykyinen Astoria). Paikka sijaitsi Columbiajoen suulla hyvin lähellä Lewisin ja Clarkin retkikunnan rakentamaa Fort Clatsopia. Astorin perustama Pacific Fur Company oli Yhdysvaltain hallussa vain lyhyen ajan, sillä vuoden 1812 sota Iso-Britanniaa vastaan johti sen myymiseen brittiläiselle Hudson Bay Companylle ja vuotta myöhemmin North West Companylle. Gentin rauhassa määriteltyjen ehtojen mukaisesti alue luovutettiin takaisin Yhdysvalloille 1817.
North Field Öljykenttä on Qatarin ja Iranin yhteiskäytössä siten, että kumpikin omistaa sitä puolet. Iranin valtion maakaasuyhtiö National Iranian Oil Company löysi omilta aluevesiltään kenttään yhtyvän "South Pars" -maakaasukentän vuonna 1990.
Payette (joki) Payettejoki on noin 134 kilometriä (83 mailia) pitkä joki Yhdysvalloissa Idahon osavaltiossa. Se saa alkunsa osavaltion keskiosien vuoristoissa ja laskee Snakejokeen osavaltion länsirajalla. Snakejoki on edelleen Columbiajoen sivujoki. Nimensä Payettejoki on saanut Francois Payettelta, North West Companylle työskennelleeltä turkiskauppiaalta.
North West Company Yhtiön johto laajensi aluettaan Athabascajärven ympäristöön saakka mikä mahdollisti tutkimusmatkat pidemmälle länteen, tutkimusmatkoja suorittivat muun muassa Simon Fraser, Alexander Mackenzie ja David Thompson, nämä tutkimusmatkailijat kartoittivat alueet ulottuen Kalliovuorilta tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Gulf of Georgiaan.
Red River Colony Vuoteen 1811 mennessä Douglasin suvun saatua riittävästi jalansijaa ja määräysvaltaa Hudson's Bay Companyssä hän saattoi toteuttaa aikeensa uudesta siirtokunnasta. Hänen havittelemansa Hudson's Bay Companyn omistuksessa oleva alue oli osa suurempaa Rupertinmaata. Neuvoteltuaan yhtiön kanssa syntyi Selkirkin toimilupa, jossa 300 000 km² viljeltävää maata siirtyi Douglasin omistukseen. Hyvityksenä yhtiö sai paikallista työvoimaa rakennuksille ja turkiskaupan tarpeisiin. Uutta aluetta Douglas kutsui nimellä Assiniboia. Alueella oli strategista merkitystä. Sijoittumisella oli tarkoitus estää Hudson's Bay Companyn kilpailijan North West Companyn eteneminen länteen, ja olla myös paikallisten métis-intiaanien ja turkismetsästäjien ("Nor'Westers") välissä hankaloittaakseen heidän kanssakäymistään.
Benjamin Frobisher Vuonna 1770 veljekset kumppaninaan Richard Dobie tekivät onnistuneen kauppamatkan läntiseen Kanadaan Fort Bourbonista länteen Saskatchewanjoen suulle. Seuraavina vuosina kumppanit tekivät useita onnistuneita kauppamatkoja samalle alueelle. Vuonna 1779 veljekset olivat perustamassa North West Companya, ja heidän omistuksessaan oli kaksi osaketta kuudestatoista liikkelle lasketusta.
Geoffrey Robinson Geoffrey Robinson (s. 25. toukokuuta 1938) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko ja liikemies. Hän on istunut Coventry North Westin vaalipiirin edustajana House of Commonsissa vuodesta 1976. Hän oli kolmantena ministerinä valtiovarainministeriössä (Paymaster General) vuosina 1997–1999. Robinson omisti vuosina 1996–2008 keskustavasemmistolaisen "New Statesman" -lehden.
Fort Garry Toimipiste oli alun perin North West Companyn omistama ja tunnettiin nimellä Fort Gibraltar, kunnes vuonna 1822 yhtiöiden sulautettua toimintansa sen nimi muutettiin Fort Garryksi. Nimensä Fort Garry sai Hudson's Bay Companyn kuvernöörin Nicholas Garryn mukaan. Fort Garry oli osa Red River Colonya, kunnes vuoden 1826 kevättulva tuhosi sen. Hudson's Bay Company rakennutti toimipisteen uudelleen vuonna 1835 ja nimesi sen Ylemmäksi Fort Garryksi ("Upper Fort Garry") erottaen sen Alemmasta Fort Garrystä ("Lower Fort Garry"), joka oli perustettu vuonna 1831 35 kilometriä alavirtaan. Uutta toimipistettä käytettiin jossain määrin turkiskaupan toimipisteenä, mutta sen päätarkoitus 1800-luvun loppupuolella oli toimia hallinnollisena keskuksena Hudson's Bay Companyn toiminnoille alueella. Red River Colonyn hallitus ja lähinnä Hudson's Bay Companyn työntekijöistä koostuva Assiniboian valtuusto kokoontuivat myös Fort Garryssä.
North-West District North-West District on Botswanan hallinnollisista alueista pohjoisin. Sen pinta-ala on 129 930 neliökilometriä, ja vuoden 2006 asukasluku oli 157 201. Alueen pääkaupunki on Maun.
Spokane Nykyisen Spokanen alueen alkuperäisasukkaita olivat spokane-intiaanit, joiden mukaan kaupunki on myös saanut nimensä. Nimi tarkoittaa vapaasti kääntäen auringon kansaa. Sittemmin alueella liikkui joitakin eurooppalaistaustaisia kauppiaita ja turkismetsästäjiä. Vuonna 1810 Finan McDonald ja Joco Finlay perustivat paikalle kauppa-aseman, jota he kutsuivat nimellä "Spokane House". Vuonna 1812 Pacific Fur Company rakennutti puolestaan Fort Spokanen lähelle kauppa-asemaa. Seuraavana vuonna paikan osti North West Company ja vuonna 1821 edelleen Hudson’s Bay Company. Yhtiö päätti kuitenkin purkaa Spokane Housen ja alue jätettiin jälleen paikallisille heimoille. Sittemmin Garry-niminen presbyteriaanisen koulutuksen spokane-päällikö perusti paikalle heimolleen englantia, uskontoa ja nykyaikaisia maatalousmenetelmiä opettaneen koulun.
Duluth Turkiskauppa kukoisti, ja niinkin varhain kuin vuonna 1692 Hudson's Bay Company perustettiin, ja Fond du Laciin avattiin pieni postitoimisto. Vasta vuonna 1792 seuraava posti avattiin St. Louis Riverin Wisconsinilaiselle puolelle. Postin perusti Jean Baptiste Cadotte North West Companysta. Postitoimisto tuhoutui tulipalossa vuonna 1800, mutta saksalainen John Jacob Astor rakensi uuden postin joen Minnesotalaiselle puolelle.Postin tila joutui vaakalaudalle intiaanien erimielisyyksistä englantilaisten ja ranskalaisten välisessä kaupassa. Astor kuitenkin onnistui saamaan Yhdysvaltain kongressin estämään ulkomaalaisten mahdollisuudet kaupantekoon Yhdysvaltojen alueella. Hänen American Fur Company (Amerikan turkisyhtiö) muodostettiin uudestaan vuosina 1816–1817. Vuonna 1839 koittivat taas vaikeat ajat, kun eurooppalaiset majavanturkista valmistetut turkikset tulivat muotiin.
Franklinin Copperminejoen retki 1818–1822 Franklinin retki liittyi Edward Parryn Luoteisväylän etsintämatkaan. Parryn tarkoitus oli etsiä luoteisväylää meritse. Luutnantti Franklinin oli puolestaan määrä saapua Copperminejoen kautta Kanadan rannikolle, ja jos hyvin kävisi jopa kohdata Parry. Tutkimusmatkailija Samuel Hearne oli jo vuonna 1779 käynyt Copperminejoen päässä. Franklinin piti saada apua matkaansa paikallisilta turkismetsästäjiltä, eli "voyageurseilta", joista monet olivat intiaanien ja ranskalaisten jälkeläisiä. Metsästäjät tekivät yhteistyötä keskenään kauppasotaa käyvien Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn kanssa. Myös seudun keltaveitsi-intiaanien oli määrä auttaa retkikuntaa, jos sen jäsenet tarvitsisivat ruokaa.
Toussaint Charbonneau Charbonneau työskenteli 1700-luvun loppupuolella joitakin vuosia brittiläisen North West Companyn alaisuudessa. Oman väittämänsä mukaan hän siirtyi 1797 asumaan Pohjois-Dakotan alueella kyliään pitäneiden mandanien ja hidatsojen luo ja ryhtyi vapaaksi kauppiaaksi. Paikallisia intiaanimurteita puhuvana hän otti vastaan myös tulkin ja eräoppaan tehtäviä. Paikallinen väestö tunsi Charbonneaun hyvin ja antoi hänelle monia hieman ivallisia lempinimiä.
Franklinin Copperminejoen retki 1818–1822 Fort Chipewyan he lähtivät kohti Ison Orjajärven Fort Providencea, missä he kohtasivat North West Companylle turkiksia metsästävän Akaitchon ("Iso Jalka"), paikallisten keltaveitsien johtajan. Hän lupasi auttaa heitä, mutta sanoi, ettei mene pohjoiseen intiaanien vihollisten inuitien maille. Kun Franklin selitti Akaitcholle olevan kyse tärkeän kauppareitin Luoteisväylän etsimisestä Akaitcho kysyi, että jos reitti oli niin tärkeä, miksei sitä ollut löydetty aiemmin.
SeaBus SeaBus on Kanadan, Brittiläisessä Kolumbiassa, Vancouverin ja North Vancouverin kaupunkien välillä liikennöivä katamaraanityyppinen henkilölautta. Reitillä liikennöi tällä hetkellä kaksi alusta. Ruuhka-aikana liikennöinti tapahtuu noin 15 minuutin vuorovälillä ja iltaisin sekä sunnuntaisin vuoroväli on noin 30 minuuttia. Lautat omistaa ja niitä liikennöi Coast Mountain Bus Company yhtiö ja ne kuuluvat tärkeänä osana Suur-Vancouverin TransLink joukkoliikennejärjestelmään.
Thomas Douglas, Selkirkin 5. jaarli Douglas lähetti tämän jälkeen 100 brittisotilaan joukko-osaston (Regiment de Meuron) valvomaan rauhaa alueella. Ajan kuluessa tästä osastosta tuli osa siirtokuntaa, ja osasto onnistui myös valtaamaan läheisen Fort Williamin (sijaitsee nykyisessä Ontarion provinssissa). Sotatoimena valloitus oli menestys, mutta se jätti Selkirkin jaarlin lähes vararikon partaalle. Se oli myös yksi osatekijä Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn yhdistymiselle 1821, joka päätti vihollisuudet. He vangitsivat useita kapinaan osallistuneita, kuten Simon Fraserin ja William McGillivrayn. Heidän tarkoituksenaan oli kuljettaa vangit kanootilla Montrealiin tuomittavaksi, mutta yhdeksän vangeista hukkui myrskyssä Maple Islandin lähellä Batchawana Bayssä, Ontariossa.
West Vancouver West Vancouver on 42 131 asukkaan (2006) piirikunta Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Kunta kuuluu Vancouverin metropolialueeseen ja on yksi North Shoren alueen asuinalueista. West Vancouver rajoittuu idässä North Vancouverin kuntaan, etelässä Burrard Inletin vuonoon, lännessä Howe Sound -salmeen ja pohjoisessa sijaitsee Vaalipiiri A. Lähes kokonaan kunnan alueella sijaitseva Cypressin luonnonsuojelualue oli yhtenä kisapaikkana vuoden 2010 talviolympialaisissa.
Simon Fraser University Yliopistolle nimensä antanut Simon Fraser oli North West Companyn turkiskauppias ja tutkimusmatkailija. Yliopiston alkuperäinen nimi oli Fraser University, mutta siitä saatu lyhenne FU muistutti liikaa sanontaa ”fuck you”. Useista sijaintipaikkavaihtoehdoista valittiin 365 metriä merenpinnasta kohoava Burnaby Mountain, jolle rakennettavan kampuksen arkkitehtuurikilpailun voittivat Arthur Erickson ja Geoffrey Massey betonibrutalismia edustavalla suunnitelmallaan. Rakentaminen alkoi keväällä 1964 ja toiminta rakennuksissa saattoi alkaa syyskuussa 1965.
Peace Joen reuna-alueet ovat perinteisesti olleet dunnezojen asuinalueita. Turkiskauppaaja Peter Pondin uskotaan käyneen joella vuonna 1785. North West Companyn Charles Boyer perusti Peacen ja Boyerin yhtymäkohtaan turkiskauppa-aseman vuonna 1788. Vuonna 1793 tutkimusmatkailija Alexander Mackenzie matkusti pitkin jokea. Vuonna 1794 joen varrelle Rocky Mountain Houseen, lähelle nykyistä Fort St. Johnia, rakennettiin turkiskauppa-asema. Se oli ensimmäinen muun kuin alkuperäiskansan asutus Brittiläisen Kolumbian mantereella.
Thomas Douglas, Selkirkin 5. jaarli Saatuaan uutiset Thomas Douglas päätti lähettää alueelle enemmän siirtolaisia ja nimitti uudeksi kuvernööriksi Robert Semplen. Métisit eivät hyväksyneet hänen suunnitelmiaan lähettää alueelle tuhansia perheitä seuraavien kymmenen vuoden aikana. He pelkäsivät menettävänsä omistamansa tilat. Vuonna 1816 tilanne kärjistyi jälleen ja johti lopulta Seven Oaksin taisteluun, jossa noin 22 siirtolaista sai surmansa mukaan lukien kuvernööri Semple. North West Companyn työtekijöiden väitettiin osallistuneen vihollisuuksiin.
Red River Colony Douglas sai uutisen tapahtumista ja lähetti Robert Semplen siirtokunnan uudeksi kuvernööriksi. Semplen luettua määräyksensä vihollisuuksien lopettamisesta, uusi Seven Oaksin taistelu käytiin 1816, jonka kuluessa Fort Douglasin linnoitus tuhoutui jälleen ja siirtolaiset pakotettiin poistumaan alueelta. Douglas lähetti tämän jälkeen 100 brittisotilaan joukko-osaston (Regiment de Meuron) valvomaan rauhaa alueella. Ajan kuluessa tästä osastosta tuli osa siirtokuntaa ja osasto onnistui myös valtaamaan läheisen Fort Williamin (sijaitsee nykyisessä Ontarion provinssissa). Sotatoimena valloitus oli menestys, mutta se jätti Selkirkin jaarlin lähes vararikon partaalle. Se oli myös yksi osatekijä Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn yhdistymiselle 1821, joka päätti vihollisuudet.
Marie-Anne Gaboury Saatuaan uutisen Lordi Selkirkin aikeista perustaa uusi siirtokunta Redjoelle, he matkustivat alueelle ja osallistuivat Red River Colonyn perustamiseen keväällä 1812. Asutuskeskuksen alkuvaiheissa Hudson's Bay Companyn ja North West Companyn väliset kiistat johtivat lopulta Seven Oaksin taisteluun 1816. Lagimodièren perhe onnistui pitäytymään erossa väkivaltaisuuksista taistelun aikana mutta Hudson's Bay Companyn edustaja Colin Robertson pyysi Jean-Baptistea viemään uutisen tapahtumasta lordi Selkirkille. Hän matkusti kaikkiaan 2 900 kilometriä hevosella ja jalan viedäkseen uutiset perille. Nor'Westersien otettua haltuunsa Fort Douglasin ja karkotettuaan asukkaat Marie-Anne joutui etsimään suojaa paikallisten intiaanien keskuudesta. Jean-Baptisten palattua matkalta idästä Nor'Westersit vangitsivat hänet, ja hänet siirrettiin Fort Williamin vankilaan, jossa hän oli vangittuna elokuuhun 1816 saakka. Lagimodièret tapasivat toisensa vasta syyskuussa 1816 vihamielisyyksien laannuttua.
Fort William (Ontario) Vuonna 1679 Daniel Greysolon, Sieur du Lhut perusti turkiskauppa-aseman Kaministiquiajoen suulle. Ranskalaiset viranomaiset kuitenkin sulkivat kauppa-aseman 1696 turkisten ylitarjonnasta. Vuonna 1717 Zacharie Robutel, sieur de la Noue perusti samalle alueelle Fort Kaministiquian linnoituksen. Britannialaisten valloitettua suuren osan Uutta Ranskaa linnoitus hylättiin ja toiminnot siirrettiin Pigeonjoelle, Grand Portageen, Minnesotaan. Vuonna 1784 montrealilaiset kauppiaat muodostivat uuden turkiskauppaa harjoittavan North West Companyn.
Columbia Records Columbian historia alkaa vuodesta 1887 jolloin "American Graphophone Company" -yritys aloitti "Graphophone"-nimisten fonografien valmistuksen. Seuraavana vuonna, 1888, "North American Phonograph Company" hankki yksinoikeuden markkinoida nämä laitteet, kuten muitakin Thomas Alva Edisonin tuotteita. North American Phonograph Company oli kolmenkymmenen paikallisen ja alueellisen yrityksen kattojärjestö, niiden joukossa tammikuussa 1889 perustettua "Columbia Phonograph Company". Tämän yhtiön myyntialue kattasi Marylandin, Delawaren ja Washington, D.C.:n. Viimeksi mainittu antoi yritykselle nimen (D.C. = District of Columbia).
Kanye West West on naimisissa Kim Kardashianin kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta, tytär North West (s. 15. kesäkuuta 2013) sekä poika Saint West (s. 5. joulukuuta 2015) ja Chicago West (15.1.2018). West on kärsinyt mielenterveysongelmista ja hän oli niistä johtuen loppuvuodesta 2016 sairaalahoidossakin. West tapasi Yhdysvaltojen presidentin Donald Trumpin New Yorkissa vuonna 2016. Huhtikuussa West tuki Trumpia Twitterin välityksellä ja mainitsi myös itse pyrkivänsä presidentiksi vuonna 2024. West on puhunut presidentiksi pyrkimisestä jo edeltävinä vuosinakin.
St. Mary (joki) Historiallisesti St. Mary oli tärkeä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoille – etenkin ojibwayt verkkokalastivat sen koskista paljon siikoja. Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena joella kävi ranskalainen tutkimusmatkailija Étienne Brûlé vuonna 1622. Samalla vuosisadalla joenrannalle rakennettiin jesuiittojen lähetysasema (1668) ja kaksi ranskalaisten omistamaa turkisten kauppapaikkaa (1689), mutta ne autioituivat 1600-luvun lopulla käytyjen irokeesisotien aikana. Vuonna 1798 North West Company rakensi St. Maryn koskien ohi ensimmäisen kanavan, mutta amerikkalaiset tuhosivat sen vuoden 1812 sodassa.
Red Lake (kunta Kanadassa) 1650-luvulla ranskalaiset turkiskauppiaat perustivat Nipigonjärven rannalle kauppapaikan, jossa paikalliset metsästäjät kävivät kauppaa saalistamillaan turkiksilla. Pian tämän jälkeen myös englantilaiset turkiskauppiaat kiinnostuivat alueesta, ja Hudson's Bay Company perusti oman kauppa-asemansa Albanyjoen varrelle. North West Companyn ja HBC:n kilpailu johti useiden kauppa-asemien perustamiseen. NWC perusti 1786 Red Lake Housen, ja HBC perusti oman asemansa vuonna 1790. Useita muita asemia perustettiin myös nykyisen Lac Seulin alueelle 1800-luvulla. Vuonna 1821 kaikki alueen kauppa-asemat olivat HBC:n omistuksessa yhtiöiden sulautettua toimintansa. Turkiskauppa oli Red Laken tärkein työllistäjä 1920-luvulle saakka. Vielä tänäkin päivänä alueen alkuperäisasukkaat harjoittavat turkiskauppaa, tosin erittäin pienessä mittakaavassa turkisten nykyisen pienen kysynnän vuoksi.
Hall, Russell and Company Veljekset James ja William Hall, Thomas Russell ja James Cardno perustivat yhtiön vuonna 1864 valmistaakseen höyrykoneita ja niiden tarvitsemia kattiloita. Vuonna 1868 yhtiö valmisti ensimmäisen aluksensa Kiinan keisarilliselle laivastolle "Kwang Tungin". Tämän jälkeen yhtiö valmisti lukuisia kalastusaluksia ja rahtialuksia, mutta Aberdeenin rannikon kalastuksen kasvaessa 1890-luvulla telakalta valmistui runsaasti troolareita kuten William Pyperille tehdyt "North Star", "North Wind" ja "North Breeze" ja Aberdeen Steam Trawling and Fishing Companyn "Strathdon", "Strathtay" ja "Strathpey".
North West Company Simon McTavish palkkasi useita sukunsa jäseniä yhtiön palkkalistoille, sukulaisuus ei ollut syynä näiden palkkausten syynä vaan kyky tomia palkatussa toimessa. Hän palkkasi lankonsa Charles Chaboillezin johtamaan alempaa Red Riverin kauppapaikkaa. McTavish palkkasi myös serkkunsa ja veljenpoikansa William McGillivray ja Duncan McGillivray opettaakseen heille yhtiön toimintaa. Työskenneltyään muutamien vuosien ajan yhtiössä William McGillivray osoitti ymmärryksensä yhtiön toimissa ja vuonna Peter Pondin siirtyessä eläkkeelle hankki hänen omistamansa osakkuuden hallintaansa. Hän nimitti myös enonsa Montrealin edustajien puhemieheksi Grand Portagen vuosittain tapahtuvassa kokouksessa.
Only One (Kanye Westin kappale) Kappale on tribuutti Kanyen tyttärelle North Westille, joka syntyi vuonna 2013. Laulu kerrotaan marraskuussa 2007 kuolleen Kanyen äidin Donda Westin perspektiivistä. Kanye on laulanut äidistään aiemmin Late Registration -albumin kappalella "Hey Mama". Kanyen vaimo Kim Kardashian pitää kappaletta Westin parhaimpana.
West Vancouver West Vancouver irtautui North Vancouverin kunnasta omaksi piirikunnakseen 15. maaliskuuta 1912. Ensimmäiset kunnalisvaalit järjestettiin 6. huhtikuuta 1912.
Manitoba Ensimmäisenä eurooppalaisena tutkimusmatkailija Henry Hudson löysi vuonna 1610 Hudsonin lahden. Vuonna 1612 Thomas Button löysi Nelsonjoen ja nimesi sen matkalla kuolleen laivatoverinsa mukaan, myöhemmin Nelsonjoki toimi tärkeänä turkiskaupan kuljetusreittinä Winnipegjärvelle ja kauemmaksi sisämaahan. Norjalainen tutkimusmatkailija Jens Munk perusti 1619 "Nova Dania"n tukikohdan Churchilljoen suulle, joka kuitenkin jouduttiin hylkäämään seuraavana keväänä. Vuonna 1631 Luke Fox kartoitti tarkemmin Hudsonin lahden länsirannikoa.
Hudson's Bay Company perustetaan vuonna 1670 ja Englannin kuningas Kaarle II myöntää yhtiölle oikeudet Rupertinmaahan. HBC perustaa 1684 York Factory tukikohdan Hayesjoen suulle. Seuraavina vuosina englantilaiset ja ranskalaiset taistelevat linnoituksen omistuksesta ja linnoitus vaihtaakin omistajaa useita kertoja, mutta päätyy lopulta takaisin englantilaisten omistukseen. Tästä sai alkunsa kaupallinen turkiskauppa Pohjois-Amerikasta Eurooppaan, joka jatkui vilkkaana aina 1900-luvun alkupuolelle saakka. Alueen turkiskaupasta kilpailivat Hudson's Bay Company ja North West Company, jotka perustivat omia tukikohtiaan läntiseen Kanadaan. Paikoitellen kilpailu johti jopa aseellisiin yhteenottoihin, mutta lopulta vuonna 1821 ne yhdistyivät ja nimeksi valittiin Hudson's Bay Company.
North East Line North East Line on North South Linen ja East West Linen jälkeen MRT:n kolmanneksi vanhin linja. Sen rakentamista ehdotettiin jo 1990-luvun puolivälissä, mutta linjan päässä olevat Sengkangin ja Punggolin lähiöt eivät olleet vielä tarpeeksi kehittyneitä. Niinpä linjan rakentaminen aloitettiin vasta vuonna 1997.
Mohawkit Montrealissa vuonna 1779 perustettu turkiskauppaa harjoittava North West company värväsi palvelukseensa paljon katolisia mohawkeja. Useat heistä ryhtyivät metsästäjiksi kaukana alkuperäisiltä alueiltaan. Osa mohawkeista päätyi kauppiaiksi. Kun suurta rautatiesiltaa rakennettiin St. Lawrence-joen ylitse, palkattiin sillanrakentajiksi useita mohawkeja heidän huimapäisyytensä vuoksi. Myöhemmin 1900-luvulla mohawkit kunnostautuivat terästeollisuudessa ja eritoten pilvenpiirtäjien rakennusryhmissä. Heidän panoksensa oli merkittävä mm. Empire State Buildingin ja World Trade Centerin valmistumisessa. Kun Trade Centerin tornit sortuivat vuoden 2001 syyskuussa, mohawkien jälkeläiset palasivat purkamaan esi-isiensä kätten töitä.
Thomas Douglas, Selkirkin 5. jaarli Ensimmäinen ryhmä siirtolaisia saapui alueelle vuonna 1812 kuvernööri Miles Macdonellin johdolla. Ryhmä koostui 128 miehestä. Heidän saavuttuaan syksyllä kasvukausi oli ohi, ja ensitöikseen heidän täytyi rakentaa asunnot talven varalle. Tämän vuoksi he turvautuivat métisien ruoka-apuun ensimmäisenä talvena. Huolimatta seuraavan kesän sadosta siirtokunta ei koskaan tullut täysin toimeen omillaan. Vuonna 1814 ruokavarantojen ollessa vähissä Macdonnell julisti pemmikaani-julistuksen, jossa kiellettiin ruokatarvikkeiden vieminen ja myyminen siirtokunnan ulkopuolelle. Métisit, jotka myivät pemmikaania North West Companyn työtekijöille, eivät hyväksyneet tätä ja vangitsivat Macdonellin ja polttivat siirtokunnan.
East West Line (MRT) East West Linen ensimmäinen osa avattiin 12. joulukuuta 1987, noin kuukausi North South Linen avaamisen jälkeen. Ensimmäisessä osassa aukesivat North South Lineen yhdistyvät City Hallin ja Raffles Placen metroasemat, sekä pelkällä EW Linella sijaitsevat Tanjong Pagarin ja Outram Parkin metroasemat. Seuraavana vuonna linjaa jatkettiin Lakesiden metroasemalle saakka. Itäinen osa valmistui 1990-luvun alulla yhdistäen City Hallin metroaseman Tanah Merahin asemaan.
Nor'easter Termi "nor'easter" on tullut amerikanenglantiin vanhasta brittienglannista. "Oxford English Dictionaryn" (OED) mukaan ensimmäinen muistiinpantu merkintä englannin kielen termistä "nore" ("north" eli "pohjoinen" ) kompassin ja tuulen suunnan yhteydessä on vuodelta 1612 ("How blowes the winde Syr?" "Wynde! is Nore-Nore-West."). Samankaltaista käyttöä on merkitty muistiin vuosilta 1688 (". . . Nore and Nore-West . . .") ja 1718 (". . . Nore-west tai Nore-nore-west."). Näitä edelsi termi "noreast," josta on maininta vuodelta 1594 ("Noreast by North raiseth a degree in sayling 24 leagues.") ja joka näkyy esimerkiksi kompassin tuuliruusussa vuodelta 1607. Kompassin 32 suuntaa nimettiin englannin kielessä termein "Nor'east (tai west)", "Nor' Nor'-east (tai west)", "Nor'east b' east (tai west)" ja niin edelleen. OED:n mukaan vanhin maininta termistä "nor'easter" on vuodelta 1836. Termi "nor'easter" kehittyi luontevasti kompassin suuntien ja tuulensuuntien historiallisista kirjoitusasuista ja ääntämistavoista.Marraskuun lopun nor'easter Floridassa vuonna 1984 oli paitsi poikkeuksellisen varhainen, myös poikkeuksellisen eteläinen. Kyseisen myrskyn sateet tulivat vetenä. Myrsky aiheutti paikoin huomattavaa rannikkoeroosiota. Vuonna 2006 sattui niin ikään marraskuinen nor'easter, joka toi Etelä-Carolinan Charlestoniin ja Georgian Savannahiin tilastoidun historian varhaisimmat lumisateet.
Churchill (Kanada) Churchillin kaupunki sai nimensä HBC:n johtajan, Marlborough’n ensimmäisen herttuan John Churchillin mukaan. Vuonna 1741 valmistui kivilinnake Prince of Wales Fort, joka korvasi Churchilljoen suulle rakennetun hirsilinnoitteen. Ranskalaiset sotilaat valtasivat linnoituksen laukaustakaan ampumatta vuonna 1782 ja hävittivät sen. Uusi linnake rakennettiin lyhyen matkan päähän ylävirtaan. Linnakkeen toiminta keskittyi pääasiassa kaupankäyntiin alkuperäiskansojen kanssa. Linnake sijaitsi suhteellisen kaukana HBC:n ja sen kilpailijan North West Companyn varsinaisista kiistanalaisista kauppa-alueista, joten sen merkitys kauppasodan suhteen jäi vähäiseksi. Kuitenkin linnake tarjosi tasaisen, muttei järin tuottoisan turkistuotannon lähteen.
Fort Frances Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli vuonna 1688 ranskalainen tutkimusmatkailija Jacques de Noyon, joka rakensi alueelle pienen tukikojhdan ja vietti siellä yhden talven. Vuonna 1717 Zacharie Robutel, sieur de la Noue rakennutti samaiselle alueelle Fort Tekamanigan-tukikohdan, mutta hylkäsi tämän pian rakentamisensa jälkeen. Pierre La Vérendrye saapui alueelle 1731 ja rakensi yhden läntisistä tukikohdista () Rainy Riverin varteen. Tämä uusi tukikohta mahdollisti useiden turkiskauppa yhtiöiden toiminnan alueella. North West Company rakensi oman tukikohtansa joen alajuoksulle 1780-luvulla, tästä "Athabaska House"-tukikohdasta muodostui tärkeä välietappi tuotteiden kuljetuksessa.
Hartlepool United FC West Hartlepool Amateur Football Club perustettiin 1881 ja West Hartlepool FC oli yksi County Durhamin kreivikunnan jalkapalloliiton Durham FA:n perustajajäsenistä. 1886 Länsi-Hartlepoolin rugbyjoukkue osti maata rautatieyhtiöltä, jolle rakennutti Victoria Groundin (nyk. Victoria Park), seuran nykyisen kotistadionin. 1889 seura siirtyi pelaamaan Pohjois-Englannissa pelattavaan Northern Leagueen ja 1905 seura voitti FA Amateur Cupin. Toukokuussa 1908 rugbyjoukkue jouduttiin lopettamaan taloudellisten ongelmien takia, mutta kesäkuussa 1908 perustettiin uusi seura The Hartlepools United Football Athletic Company Limited eli nykyinen Hartlepool United FC, joka oli amatöörijoukkue, kun West Hartlepool oli ammattilaisjoukkue. Uusi seura pelasi ensimmäisen ottelunsa syyskuussa Newcastle Unitedia vastaan ja Hartlepool voitti ottelun 6–0. 1909 joukkue siirtyi pelaamaan North-Eastern Leagueen, mutta 1910 amatööriseura yhdistyi ammattilaiseuran kanssa, joskin hallinnot pysyivät erikseen. 1918 seura siirtyi pelaamaan Northern Victory Leagueen, jossa pelasi mm. Newcastle United, Sunderland ja Middlesbrough. Myöhemmin Hartlepool United pääsi pelaamaan ammattilaissarjaan, jossa pelasi ensimmäisen pelin elokuussa 1921 Wrexhamia vastaan.
Australiankerttunen Australiankerttunen ("Poodytes carteri") eli aiemmalta nimeltään australiankerttu on Australian kotoperäinen varpuslintu. Sitä esiintyy laikuittain mantereen länsirannikolla ja sieltä itään Queenslandiin. Alfred John North kuvailivat lajin holotyypin North Cape Westistä vuonna 1900.
North American Aviation Clement Melville Keys perusti North American -yhtiön 6. joulukuuta 1928. Se perustettiin holdingyhtiöksi, joka keinotteli lentoyhtiöiden ja ilmailuteollisuusyhtiöiden osakkeilla. Vuoden 1934 lentopostilaki hajotti tällaiset kartellimaiset holding-yhtiöt. North American -yhtiöstä tuli valmistavaa teollisuutta, jota alkoi johtaa James Kindelberger, joka rekrytoitiin Douglas Aircraft Company-yhtiöstä. North American piti omistuksensa Eastern Air Lines -lentoyhtiöstä vuoteen 1938 asti.
SS North American SS North American oli Yhdysvaltain ja Kanadan Suurilla järvillä liikennöinyt höyrylaiva. Sen rakensi vuonna 1913 Ecorsessa Michiganissa toimiva Great Lakes Engineering Works, ja aluksen tilaaja oli Chicago, Duluth & Georgian Bay Transit Company. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1913. "North Americanin" sisaralus oli SS "South American"
Kituin piirikunta Piirikunta jakautuu paikallishallinnossa kahdeksaan vaalipiiriin (constituences: Kitui Central, Kitui Rural, Kitui South, Kitui East, Kitui West, Mwingi Central, Mwingi North ja Mwingi West), jotka voidaan jakaa edelleen äänestysalueisiin (electoral ward).
David Thompson (tutkimusmatkailija) Thompson oli ensimmäinen eurooppalainen, joka matkusti koko Columbiajoen päästä päähän. 9. kesäkuuta 1811 hän leiriytyi Columbiajoen ja Snake Riverin yhtymäkohdassa ja pystytti paikalle merkkipaalun, jossa valtasi alueen Ison-Britannian omaisuudeksi ja North West Companyn uudeksi kauppapaikaksi, jonne muutamia vuosia myöhemmin perustettiin yhtiön linnoitus Fort Nez Percés. John Astorin saapuessa alueelle myöhemmin samana vuonna hän löysi pystytetyn merkkipaalun ja tämän vuoksi päätti perustaa oman Fort Okanogan kauppa-asemansa kauemmaksi pohjoiseen. 14. heinäkuuta 1811 David saapui Columbiajoen suulle ja rakenteilla olevaan Fort Astorian kauppa-asemalle, jonne Astor oli saapunut Tonquin-laivalla kaksi kuukautta aikaisemmin.
Burrard Inlet Burrard Inlet on Kanadassa, Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva vuono. Se ulottuu Georgiansalmesta lähes suoraan itään 30 kilometrin päässä sijaitsevaan Port Moodyn kaupunkiin. Burrardista eroaa Indian Arm -vuono pohjoiseen, ja siihen laskee useita jokia. Vuonon pohjoisrannasta käytetään nimeä North Shore, jossa sijaitsevat North Vancouverin kaupunki sekä West Vancouverin ja North Vancouverin kunnat. Eteläpuolella sijaitsevalla Burrardin niemimaalla ovat Vancouverin ja Burnabyn kaupungit.
Seven West Media Seven West Media Limited on australialainen mediayhtiö, joka on keskittynyt lähetys- ja julkaisutoimintaan. Yhtiö muodostettiin, kun West Australian Newspapers Holdings Limited osti Seven Media Groupin. Se omistaa muun muassa Seven Network -televisokanavan, The West Australian -sanomalehden, Pacific Magazines -kustannusyhtiön sekä yhdeksän paikallisradioasemaa.
Washingtonin laivastosopimus Yhdysvallat rakensi valmiiksi sopimuksen mukaiset kaksi West Virginia -luokan taistelulaivaa (USS West Virginia ja USS Colorado), jotka valmistuivat vuonna 1923. Niiden käyttöön ottaminen edellytti taistelulaivojen North Dakota ja Delaware romuttamista. Luokan aluksista ensimmäinen (USS Maryland) oli valmistunut jo vuonna 1921 ja sisältyi laivastosopimuksen tonnistoon. Sen sijaan luokan aluksista neljännen (USS Washington) rakentaminen keskeytettiin. Kuusialuksiseksi suunniteltu ja keskeneräinen South Dakota -luokka peruutettiin kokonaan. Yhdysvallat keskeytti uusien taistelulaivojen rakentamisen; seuraava uusi alus oli USS North Corolina (BB-35), jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1937.
The West Australian The West Australian (myös The West) on Länsi-Australian Perthissä ilmestyvä paikallinen sanomalehti, jonka omistaa Seven West Media. Sitä julkaistaan tabloidina ja se on Australian toiseksi vanhin keskeytyksettä julkaistu sanomalehti. Levikiltään se on maan neljänneksi suurin sanomalehti. Lehteä pidetään konservatiivisena, ja se tukee liberaalien ja kansallispuolueen koalitiota.
North West Company Kanadan turkiskaupan luonne muuttui vuoden 1806 jälkeen kun Napoleon Bonaparte esti brittiläisten laivojen pääsyn Itämerelle osana Britannian ja Ranskan suurvaltataistelua. Britannia oli riippuvainen Baltian maista, New Hampshirestä ja Massachusettsista saatavasta raakapuusta, Britannian ja Yhdysvaltain välit kiristyivät, ja vuonna 1809 Yhdysvaltain hallitus sääti lain joka kielsi kaiken kaupankäynnin maiden välillä, tämän vuoksi Britannia oli täysin riippuvainen Kanadasta saatavasta raakapuusta, pulaa oli eritoten Strobusmännystä jota käytettiin laivojen mastoina. Lähes yhdessä päivässä raakapuu tuotteet syrjäyttivät turkistuotteet Kanadan suurimpana vietituotteena, mutta säilyivät edelleen kannattavana tuotteena ja oli suosittua vaihtotuotetta rahavaikeuksiin joutuneiden Kanadalaisten kauppiaiden keskuudessa joka maksoivat velkojaan turkiksina Lontoossa sijaitseville velkojilleen.
Honduras Hondurasin tasavalta eli Honduras on noin 8,7 miljoonan asukkaan valtio Väli-Amerikassa. Sen rajanaapureita ovat Guatemala, El Salvador ja Nicaragua. Hondurasilla on meriyhteys sekä Tyynelle valtamerelle että Karibianmerelle. Maan pääkaupunki on Tegucigalpa. Maan espanjankielinen nimi "República de Honduras" tarkoittaa ”Syvänteiden tasavaltaa”, mikä juontuu Karibianmeren syvänteistä maan itäpuolella.
Hondurasin historia Hondurasin itsenäisyyden aikaa ovat luonnehtineet useat vallankaappaukset. Vallasta ovat taistelleet kaksi poliittista liittoumaa, konservatiivit ja liberaalit. Lisäksi Hondurasin rajanaapurit Guatemala, El Salvador ja Nicaragua ovat useasti puuttuneet Hondurasin sisäisiin asioihin. Hondurasista tuli 1900-luvun alussa niin sanottu banaanitasavalta, kun yhdysvaltalaiset banaaniyhtiöt United Fruit Companyn johdolla tulivat maahan. Ne vaikuttivat runsaasti Hondurasin politiikkaan ja talouteen 1950-luvulle asti. Pian tämän jälkeen Hondurasin asevoimat kaappasivat ensimmäisen kerran oma-aloitteisesti vallan ja asettivat maan johtoon Oswaldo López Arellanon johtaman sotilasjuntan.
El Salvador El Salvador (), virallisesti El Salvadorin tasavalta () on noin 6,5 miljoonan asukkaan trooppinen valtio Keski-Amerikassa. El Salvador on Amerikan mantereiden tiheimmin asuttu valtio (310 as/km²), ja sen pinta-ala on 20 041 km². El Salvador merkitsee espanjaksi "pelastajaa". Maa on enimmäkseen vuoristoista, rannikkoa ja keskustasankoa lukuun ottamatta. Sen rajanaapureina ovat lännessä Guatemala, pohjoisessa ja idässä Honduras. Etelässä El Salvador rajoittuu Tyyneenmereen. Maa on kärsinyt väkivaltaisuuksista, vallankaappauksista, verisestä sisällissodasta ja luonnonmullistuksista lähes koko olemassaolonsa ajan. Maan talous perustui pitkään kahville, mutta 1900-luvun lopulla palveluala on noussut keskeiseksi talouden haaraksi.
Guatemala (kaupunki) Guatemala (virallisesti La Nueva Guatemala de la Asunción, paikalliset käyttävät nimeä Guatemala, Guate tai La Capital; yleisesti käytössä on Ciudad de Guatemala ja kansainvälisissä yhteyksissä Guatemala City) on Guatemalan valtion pääkaupunki ja suurin kaupunki. Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaupungissa oli 942 348 asukasta. Vuonna 2010 sen asukasluvun arvioidaan olevan noin 1,1 miljoonaa.
Antigua (Guatemala) Antigua tai Antigua Guatemala on vanha Guatemalan pääkaupunki, kuten nimikin viittaa (vanha Guatemala). Se sijaitsee 50 kilometrin päässä nykyisestä pääkaupungista Guatemalasta.
Guatemalan kansalliskirjasto Guatemalan kansalliskirjasto (, ) on Guatemalan pääkaupungissa Guatemalassa toimiva maansa kansalliskirjasto.
Guatemala (departementti) Guatemala on Guatemalan departementti. Departementin ja koko valtion pääkaupunki on myös nimeltä Guatemala.
Guatemalan jalkapallomaajoukkue Guatemalan jalkapallomaajoukkue edustaa Guatemalaa jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Guatemalan jalkapalloliitto.
Amnesty Internationalin historia Amnestyn painostuksen vaikutukset Guatemalan ihmisoikeustilanteeseen ovat melko ristiriitaisia. Amnestyn lähettäessä ensimmäisen tutkimusryhmänsä Guatemalaan vuonna 1979 Guatemalan ihmisoikeustilanne heikkeni hetkellisesti, kun poliittisten murhien määrä lisääntyi alueella huomattavasti. Pitkällä tähtäimellä Amnestyn toiminta kuitenkin edisti Guatemalan ihmisoikeustilannetta huomattavasti. Amnesty levitti länsimaissa tehokkaasti tietoa Guatemalan sotilashallituksen tekemistä ihmisoikeusrikkomuksista, mikä heikensi Guatemalan taloustilannetta selvästi. Amnestyn tiedotuskampanjan ansiosta useat länsimaiset ammattiliitot, seurakunnat ja muut ryhmät järjestivät suuren boikotin virvoitusjuomayhtiö Coca-Colaa vastaan, jolla oli Guatemalan hallituksen omistama tehdas Guatemalassa. Painostuksen alla Coca-Cola sulki tehtaansa ja useat muut yritykset, erityisesti pankit, seurasivat pian perässä.
Guatemala Feliz ¡Guatemala feliz..! ("Onnellinen Guatemala!") on Guatemalan kansallislaulu. Laulu esitettiin ensi kertaa sunnuntaina, 14. maaliskuuta 1897 Guatemalan pääkaupungissa Ciudad de Guatemalassa pidetyn sävellyskilpailun päätösjuhlassa Colon-teatterissa. Laulusta tuli heti Guatemalan kansallislaulu. Kappaleen säveltäjä, maestro Rafael Alvarez Ovalle, voitti kilpailun ja sai kultamitalin. Sitä vastoin laulun sanojen kirjoittajan henkilöllisyys jäi salaiseksi. Vasta vuonna 1911 selvisi, että ne oli kirjoittanut kuubalainen runoilija Jose Joaquin Palma. Hänen maatessaan kuolinvuoteellaan ulkona seisova väkijoukko laului Guatemala Feliziä. Laulun sanoja muokattiin hieman vuonna 1934, jolloin professori Jose Maria Bonilla Ruano pehmensi hieman joidenkin säkeistöjen veristä sanomaa, samalla hän hioi laulua hieman runollisemmaksi.
Guatemalan lippu Guatemalan lippu on Guatemalan valtion kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se koostuu kolmesta samankokoisesta pystyraidasta. Taivaansinisten raitojen välissä oleva valkoinen raita kuvastaa sitä, että Guatemala on maa Tyynenmeren ja Atlantin välissä. Lipun valkoinen väri symboloi myös rauhaa. Valkoisen raidan keskellä on Guatemalan vaakuna.
Guatemalan luterilainen kirkko Guatemalan evankelis-luterilainen kirkko ("Iglesia Luterana en Guatemala (ILG)") on luterilainen kirkko, joka toimii Guatemalassa Keski-Amerikassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 4 200.
Guatemala Guatemala, El Salvador, Honduras, Nicaragua ja Costa Rica muodostivat Keski-Amerikan liittotasavallan heinäkuussa 1823. 1830-luvulla siihen liittyi Los Altos (nyk. jaettu Guatemalan ja Meksikon kesken). Vuosina 1838–1840 liittovaltion osat julistautuivat yksitellen itsenäisiksi. Guatemala vaati kauan osaa tai koko Belizeä, joka oli aluksi samaa Espanjan siirtomaata, mutta myöhemmin brittien valloittama. Guatemala tunnusti Belizen vasta vuonna 1991.
Guatemalan maanvyöry 2015 Guatemalan maanvyöry 2015 tapahtui Santa Catarina Pinulan kunnassa Guatemalassa 1. lokakuuta 2015. Rankkasateen aiheuttama maanvyöry surmasi noin 280 ihmistä. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 15 kilometriä itään maan pääkaupungista Guatemala Citystä.
Guatemalan historia Guatemala, El Salvador, Honduras, Nicaragua ja Costa Rica muodostivat Keski-Amerikan yhdysvallat heinäkuussa 1823. 1830-luvulla siihen liittyi Los Altos (nyk. jaettu Guatemalan ja Meksikon kesken). Vuosina 1838–1840 liittovaltion osat julistautuivat yksitellen itsenäisiksi. Guatemala vaati kauan osaa tai koko Belizeä, joka oli aluksi samaa Espanjan siirtomaata, mutta myöhemmin brittien valloittama. Guatemala tunnusti Belizen vasta vuonna 1991.
Guatemalan asevoimat Guatemalan asevoimat (virallisesti , yleisesti "Fuerzas Armadas de Guatemala") vastaavat Guatemalan kansallisesta puolustuksesta. Perustuslain 244 artikla määrittelee asevoimien tehtäväksi valtion itsenäisyyden, riippumattomuuden ja kunnian, alueellisen yhtenäisyyden, rauhan ja sisäisen sekä ulkoisen turvallisuuden takaamisen.
Guatemalan departementit Guatemala on aiemmin väittänyt että koko Belizen valtio tai osa siitä on Guatemalan departementti ja tämä väite on joskus näkynyt myös alueen kartoissa. Guatemala tunnusti Belizen muodollisesti 1992, mutta vuonna 2006 jäljellä olevat rajakiistat kahden valtion välillä ovat toistaiseksi selvittämättömiä.
Guatemalan jalkapallomaajoukkue Guatemalan maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Olympiakisojen jalkapalloturnauksessa Guatemala on esiintynyt kolme kertaa. Méxicon kisoissa 1968 se selviytyi kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkon otteluissa joukkue voitti Tšekkoslovakian 1–0 ja Thaimaan 4–1 sekä hävisi Bulgarialle 1–2 sijoittuen lohkossa toiseksi. Puolivälieräottelussa Guatemala hävisi Unkarille 0–1. Montréalissa 1976 Guatemala pelasi tasapelit Israelia (0–0) ja Meksikoa (1–1) vastaan sekä hävisi Ranskalle 1–4 pudoten jatkosta alkulohkon jälkeen. Soulin kisoissa 1988 Guatemala hävisi kaikki kolme otteluaan: Italialle maalein 2–5, Irakille 0–3 ja Sambialle 0–4.
Guatemalan vaakuna Guatemalan vaakuna on myös Guatemalan lipussa. Myös Los Altosin valtio käytti mayaketsaalia lipussaan.
Marco Aurelio Soto Soto syntyi Tegucigalpassa 1846. Hän muutti perheensä kanssa Guatemalaan 1857. Hän valmistui San Carlos de Guatemalan yliopistosta ja oli lakimiehenä vuodesta 1867. Soto aloitti poliittisen uransa Guatemalassa Miguel Garcia Granadosin hallinnossa 1870-luvun alussa ja oli edelleen Guatemalan hallinnossa Justo Rufino Barriosin aikana.
Guatemalan vallankaappaus 1954 Vuonna 2011 silloinen Guatemalan presidentti Álvaro Colom pyysi Guatemalan valtion puolesta anteeksi vallankaappauksen tapahtumia.
Guatemalan presidentti Guatemalan presidentti on sekä Guatemalan valtionpäämies että hallituksen pää. Presidentti ja varapresidentti valitaan suoralla kansanvaalilla. Peräkkäiset kaudet on rajoitettu yhteen.
Amnesty Internationalin historia Guatemalan ihmisoikeustilanne oli 1970- ja 1980-lukujen aikana yksi maailman heikoimmista. Guatemala oli 1950-luvulle asti tyypillinen banaanivaltio ja sen talous oli pitkälti yhdysvaltalaisen United Fruit Companyn hallinnassa. Vapailla vaaleilla valittu vasemmistolainen presidentti Jacobo Arbenz Guzmán halusi häätää United Fruit Companyn Guatemalasta ja palauttaa banaaniviljelmät takaisin paikallisille asukkaille. Arbenzin toiminta herätti Yhdysvaltain hallinnon huomion, minkä seurauksena Yhdysvaltain tuolloinen presidentti Dwight D. Eisenhower antoi CIA:lle tehtäväksi syrjäyttää Guatemalan hallituksen. Arbenz syrjäytettiin presidentin paikalta vuonna 1954 ja tilalle nousi sotilasdiktaattori Carlos Castillo Armas, jota seurasi useita muita diktaattoreita. Diktatuurista huolimatta Guatemalan poliittinen tilanne oli melko vakaa aina vuoteen 1960 asti, jolloin ryhmä armeijan upseereita yritti sotilasvallankaappausta. Vaikka vallankaappaus epäonnistui, aloitti se sissiryhmien välisen sodankäynnin sotilashallitusta vastaan. Seuraavien vuosien aikana sissiryhmät ryhtyivät järjestäytymään, mikä alkoi huolestuttamaan Guatemalan sotilashallitusta. Vuonna 1966 Guatemala ryhtyi Yhdysvaltain ideoimana organisoimaan puolisotilaallisia siviilijoukkoja, kuolemanpartioiden edeltäjiä, joiden tehtävänä oli estää sissijoukkojen toiminta. Sissitoimintaa ei kuitenkaan saatu loppumaan, vaan vuoteen 1981 mennessä Guatemalassa toimi jo neljä merkittävää sissiryhmittymää.