mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Hepatologia Hepatologia eli maksatautioppi on maksaa ja sen sairauksia tutkiva lääketieteen ala. Perinteisesti se on kuulunut gastroenterologian piiriin. Maksasairauksiin erityisesti keskittynyttä lääkäriä nimitetään hepatologiksi. Esimerkiksi alkoholimaksasairaus tai virushepatiitti ja näihin liittyvät komplikaatiot voivat olla syynä hakeutua hepatologille.
Nefrologia Nefrologia on munuaisten rakennetta ja toimintaa tutkiva lääketieteen ala. Sana tulee kreikan kielen munuaista tarkoittavasta sanasta "nephros". Nefrologia tutkii myös erilaisia munuaisten sairauksia ja niiden hoitoa. Munuaisten ongelmiin erikoistunutta lääkäriä kutsutaan nefrologiksi. Nefrologiaa tarvitaan muun muassa seuraavista syistä:
Dermatologia Dermatologia eli ihotautioppi on lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa ihon sairauksia. Sen piirissä käytetään sekä lääkinnällisiä että kirurgisia hoitoja. Dermatologiassa käsitellään sairauksia ja syöpiä, jotka esiintyvät iholla, päänahassa, hiuksissa ja kynsissä.
Munuainen Lääketieteen haara, joka tutkii munuaisia ja niiden sairauksia on nimeltään nefrologia.
Maksa Maksaa ja maksasairauksia tutkiva lääketieteen ala on hepatologia.
Sisätaudit Sisätaudit on lääketieteen osa-alue, jossa tutkitaan ja hoidetaan suurta osaa aikuisten sellaisista sairauksista, joiden hoitoon ei käytetä kirurgiaa.
Teoria Kuten jo Aristoteleen määritelmissä, teoria on usein vastakkain "käytännön" ("praxis", "πρᾶξις") kanssa. Puhtaaseen teoriaan ei sisälly mikään muu tekeminen kuin se itse. Klassinen esimerkki “teorian” ja “käytännön” erosta löytyy lääketieteestä: Lääketieteelliseen teoriaan kuuluu pyrkimys sairauksien luonteiden ja aiheuttajien ymmärtämiseen, kun taas lääketieteen harjoittamiseen kuuluu pyrkimys tehdä ihmisistä terveitä. Nämä kaksi asiaa liittyvät toisiinsa, mutta voivat olla itsenäisiä. On mahdollista tutkia sairauksia ilman, että parantaa yhtäkään potilasta ja on mahdollista parantaa potilas ilman, että tietää miten parantava tekijä toimi.
Henry Troupp Trouppin vanhemmat olivat johtaja Eugen Troupp ja Ragnhild Söderström. Hän avioitui vuonna 1961 Lotte R. Zurndorferin kanssa. Troupp tuli ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1949 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1955. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1961. Troupp oli Helsingin yliopiston neurokirurgian professori 1978–1994. Hän tutki aivoverisuonten sairauksia, kallonsisäistä painetta ja aivovaurioita.
Psykiatria Psykiatria on lääketieteen erikoisala, joka tutkii sairauksia ja häiriöitä, jotka aiheuttavat mielenterveyteen, käyttäytymiseen, tiedonkäsittelyyn tai motorisiin toimintoihin taikka seksuaalitoimintoihin liittyviä oireita ja monesti myös elimellisiä muutoksia aivoissa. Tällaisia sairauksia ja häiriöitä ovat esimerkiksi ADHD, alkoholismi, anoreksia, Aspergerin oireyhtymä, erektiohäiriö, lukihäiriö, matematiikan erityisvaikeus, masennus, pakko-oireinen häiriö, paniikkihäiriö, skitsofrenia, Touretten oireyhtymä, vaskulaarinen dementia, älyllinen kehitysvammaisuus ja ääntämishäiriöt.
Eläinlääketiede Eläinlääketiede on lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta. Yleislääketieteen kannalta eläinlääketieteen tärkeimpiä tutkimuskohteita ovat vertaileva lääketiede ja eläimistä ihmisiin tarttuvien sairauksien eli zoonoosien torjunta sekä elintarvikehygienia.
Kardiologia Kardiologia on sydämen ja verenkiertoelimistön toimintaa ja sairauksia tutkiva lääketieteen ala. Tavallisimpia sairauksia ovat sepelvaltimotauti, rytmihäiriöt ja sydämen vajaatoiminta. Suomessa kardiologia on sisätautiopin suppea erikoisala ja käytännössä kaikki kardiologit ovat sisätautien erikoislääkäreitä, lastenkardiologit lastentautien erikoislääkäreitä. Sydänkirurgeja ei ole tapana kutsua kardiologeiksi.
Neurologia Neurologia eli "hermotautioppi" on lääketieteen osa-alue, joka tutkii ja hoitaa keskus- ja ääreishermoston sairauksia, poikkeavuuksia ja vammoja. Neurologisia sairauksia ja tiloja ovat muun muassa ADD, ADHD, aivohalvaus, Alzheimerin tauti, Aspergerin oireyhtymä, Downin oireyhtymä, elimellinen unihäiriö, epilepsia, krooninen väsymysoireyhtymä eli ME-tauti, migreeni, multippeliskleroosi eli MS-tauti, Parkinsonin tauti, päänsärky, Touretten oireyhtymä, varhaislapsuuden autismi sekä erilaiset aivo- ja selkäydinvammat.
Ympäristölääketiede Alan terminologia ei ole aivan vakiintunut, mutta ympäristölääketiedettä voidaan pitää ympäristöterveydenhuollon lääketieteellisenä osa-alueena. Ympäristöterveydenhuollon toimintakenttään kuuluu paljon muitakin kuin lääketieteen näkökulmia. Ala sisältää sairauksien estämisen ja yleisen hygienian sekä sairauksien hoidon lisäksi monia laajempia ja usein epäsuorasti terveyteen vaikuttavia seikkoja kuten ilmastonmuutoksen terveyteen vaikuttavat tekijät, terveyttä edistävä maankäyttö, yhdyskuntasuunnittelu ja energiantuotanto, ympäristön viihtyisyys ja onnettomuuksien ehkäisy sekä näihin liittyvä hallinto. Siksi ympäristöterveydenhuollossa toimii paljon muita ammattikuntia lääkäreiden ohella, mm. eläinlääkäreitä, ympäristöhygieenikkoja, kemistejä, mikrobiologeja sekä säteilyfyysikkoja ja -biologeja. Ympäristöterveydenhuollon keskeisenä tavoitteena on ympäristöstä johtuvien sairauksien ja kuolemien ehkäisy.
Maksa Maksan toimintaa voidaan tutkia verinäytteistä monipuolisesti. Tyypillisiä tutkittavia ovat ALAT-, ASAT-, AFOS-, GT- ja bilirubiiniarvot. GT-arvoa nostaa tyypillisimmin pitkään jatkunut alkoholin liikakäyttö. ALAT- ja ASAT-arvot nousevat muun muassa maksatulehduksissa ja AFOS-arvo sappitaudeissa sekä maksassa sijaitsevan kasvaimen seurauksena. Sapen kulun estyminen nostaa bilirubiiniarvoa, jonka selvä kohoaminen näkyy keltaisuutena.
Kirurgia Kirurgia ( < χείρ 'käsi + έργον 'työ') on lääketieteen ala, jossa sairauksia, vammoja, kasvaimia tai epämuodostumia hoidetaan leikkausten avulla. Sana "kirurgia" juontuu kreikasta ja tarkoitti alun perin käsityötä.
Ihmisaivot Psykiatria keskittyy mielenterveyden häiriöiden hoitoon. Neurologia tutkii ja hoitaa erityisesti aivojen, hermoston ja lihasten sairauksia, jotka katsotaan sen alan piiriin kuuluviksi.
Maksa Yleisin maksan sairauksista on rasvamaksa, jossa maksaan kertyy rasvaa ja maksa saattaa suureta. Arvioidaan, että rasvamaksa on aikuisväestöstä noin 25 %:lla.
Ramansironta Biokemiassa ja lääketieteessä ramanspektroskopia on hyödyllinen erityisesti kahdesta syystä: Ensinnäkin veden ramansironta on heikkoa, mikä helpottaa vesiliuosten tutkimista. Toisekseen resonanssiramansironnassa tarvittavat näytemäärät ovat pieniä. Hemoglobiini- ja myoglobiiniproteiinien hemiryhmässä on porfyriinirengas, jonka elektronista siirtymää voidaan hyödyntää resonanssiramantutkimuksessa siten, että proteiinin muut osat eivät häiritse spektriä. Ramansironnan avulla voidaan tutkia myös lääkkeiden sitoutumista DNA:han. Lääketieteessä voidaan ramanspektroskopiaa käyttämällä erottaa tavallinen kudos ja syöpäkudos muun muassa rinnasta ja maksasta otetuista näytteistä. Kuituoptiikkaa käyttämällä on pystytty mittaamaan elävien lampaiden valtimoseinämien ramanspektrejä.
Sosiaalilääketiede Sosiaalilääketiede on monitieteinen tutkimusala, joka tutkii sosiaalisten ja taloudellisten tekijöiden vaikutusta terveyden eri osa-alueisiin. Ala on erkaantunut lääketieteestä 1800-luvulla. Alan juuret ovat teollistumisessa ja sen mukaantuomien terveysongelmien tunnistamisessa. Alan uusi nousukausi oli sotien jälkeen hyvinvointivaltion rakentuessa. Tällöin suomalaisiin yliopistoihin perustettiin alaan liittyviä professuureja.
Farmasia Farmakologia on farmasialle keskeinen lääketieteen ala. Sen keskeisin tehtävä on opettaa ja tutkia miten lääkeaineet vaikuttavat ja mitkä ovat lääkkeen hyödyt ja haitat.
Epidemiologia Epidemiologia on terveys- ja lääketieteen ala, joka tutkii terveyteen liittyvien tilojen ja tapahtumien ja niihin liittyvien tekijöiden jakaantumista ja syy-yhteyksiä väestötasolla. Epidemiologian voisi kääntää siis väestöterveystieteeksi.
Luettelo keskeisistä lääketieteen aiheista Lääketiede – terveyden ylläpitämiseen ja palauttamiseen sekä sairauksien ehkäisemiseen ja hoitoon kohdistuvaa tiede.
Lääketieteen historia
Suoneniskentä Suoneniskentä oli vanhassa lääketieteessä lääkintämuoto, jolla pyrittiin potilaan verta uloslaskemalla parantamaan tai ehkäisemään sairauksia. Se oli laajasti käytetty hoitomuoto antiikin ajoista aina 1800-luvulle saakka monissa eri kulttuureissa. Keskiajalla se oli tärkeimpiä hoitoja melkeinpä kaikkiin sairauksiin. Suoneniskentä perustui antiikin ajan lääketieteen humoraalioppiin, jonka moderni lääketiede on osoittanut joka suhteessa virheelliseksi, ja joka hylättiin 1900-luvun alkuun mennessä tehottomana ja vahingollisena.
Lääketiede Vaikka lääketieteellä on pitkät perinteet, se saavutti vasta 1800-luvun loppupuolella erityisaseman ihmisen sairauksien hoidossa. Ruumiinavaukset, mikroskopian kehittyminen, bakteerien löytäminen ja kemian kehittyminen mahdollistivat lääketieteen nopean kehityksen. Rokotusohjelmat ja antibioottien keksiminen 1940-luvulla vähensivät lopulta monien kulkutautien valtaa kehittyneissä teollisuusmaissa, mutta yhä 2000-luvulla kehitysmaissa WHO:n mukaan 74 prosenttia AIDS-lääkkeistä on edelleen monopolin alaisia ja 77 prosenttia afrikkalaisista jää edelleen vaille AIDS-hoitoa ja 30 prosenttia maailman väestöstä on edelleen vailla mahdollisuutta saada säännöllisesti elintärkeitä lääkkeitä.
Suomessa on 1980-luvun puolivälistä alkaen esitetty kritiikkiä, että lääketiede on saavuttanut liian hallitsevan aseman. On puhuttu medikalisoitumisesta. Medikalisaatiossa lääketieteen valta laajenee aiemmin ei-lääketieteellisinä pidetyille alueille. Tämä on länsimaissa vallitseva kehityssuunta, joka lisää lääkinnän ja lääketieteen toiminta-alaa yhteiskunnassa ja tekee terveyden edistämisestä ja lääketieteellisistä toimenpiteistä hyvin keskeisen asian ihmisen elämässä.
Perinnöllisyyslääketiede Perinnöllisyyslääketiede on lääketieteen erikoisala, joka vastaa erityisesti genetiikan tietämyksen nopean kehittymisen seuraamisesta ja soveltamisesta muille lääketieteen aloille, kuten syöpätaudeille, sikiölääketieteeseen, lastentaudeille ja moniin kroonisiin sairauksiin. Perinnöllisyyslääketieteen rooli sairauksien tunnistamisessa ja ehkäisyssä on jatkuvassa kasvussa. 23.3.2011 lähtien perinnöllisyyslääketiede on ollut Euroopan Unionin hyväksymä erikoisala eli ns. EU-spesialiteetti. Suomessa perinnöllisyyslääketiede on ollut oma erikoisalansa jo vuodesta 1982. Perinnöllisyyslääketieteen erikoislääkäreitä kutsutaan myös perinnöllisyyslääkäreiksi.
Gynekologia Gynekologia (kreikan sanoista γυνή "gynē" ’nainen’, genetiivissä γυναικός "gynaikos", ja λόγος "logos" ’oppi’) eli "naistentautioppi" on lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä. Gynekologian tutkimusalaan kuuluvat muun muassa emättimen ja kohdunseudun sairaudet sekä synnyttäminen. Alan erikoislääkäriä kutsutaan gynekologiksi. Vastaavaa oppia miehen sukupuolielimistä kutsutaan andrologiaksi.
Robert Ehrström Ehrström väitteli kirurgian tohtoriksi 1900, keskittyi aluksi lääketieteen kemiaan ja toimi alan dosenttina 1902–1910, minkä jälkeen dosentuuri siirrettiin sisätaudeille. Vuosina 1920–1930 hän oli Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräinen ja 1930–1941 varsinainen professori. Hän oli erityisesti kiinnostunut maksa- ja verenpainetaudeista sekä suolistoloisista.
Myrkky Lääkkeet. Valikoivaa myrkyllisyyttä käytetään hyväksi erityisesti lääketieteessä, kun antibioottien avulla tapetaan sairauksia aiheuttavia bakteereja. Monet lääkeaineet ovat liian suurina annoksina myrkyllisiä, mutta terapeuttisina annoksina terveyttä edistäviä. Esimerkiksi digitalis häiritsee sydänlihassolujen natrium-kaliumpumpun toimintaa, mutta sopivana määränä tämä tehostaa lihaksen toimintaa ja on siis hyödyksi sydämen vajaatoiminnassa. Myös esimerkiksi yleinen kuume- ja kipulääke parasetamoli on maksalle myrkyllinen lääkeaine, jos sen turvallinen annos ylitetään.
Teollisuuskemikaalit. Hyvinkin myrkyllisiä aineita käytetään moniin tarkoituksiin muiden ominaisuuksiensa kuin myrkyllisyytensä vuoksi. Laajassa teollisessa käytössä ovat esimerkiksi vetyfluoridi, joka on tappavan myrkyllistä ihon kautta, ammoniakki, joka on myrkyllinen kaasu, ja fosgeeni, jota on käytetty kemiallisessa sodankäynnissä. Näiden käytölle on kuitenkin hyvät syynsä: esimerkiksi vetyfluoridi syövyttää piitä, ammoniakista tehdään lannoitteita, fosgeeni muodostaa polykarbonaattimuoveja. Monet kemian teollisuuden synteesien välituotteet saattavat olla hyvin reaktiivisia ja myrkyllisiä. Esimerkiksi altistuminen orgaanisille liuottimille ja niiden höyryille on melko tavallista. Erityisesti altistumista työpaikoilla (tehtaat ym.) tutkitaan työtoksikologian piirissä.
Tappamistarkoitus. Myrkkyjä on kautta aikojen käytetty myös tappamistarkoituksiin. Niillä on tehty myrkytysmurhia ja niitä on käytetty myös kuolemantuomioiden täytäntöönpanossa. Myös sotilaallisiin tarkoituksiin on varsinkin ensimmäisessä maailmansodassa käytetty myrkyllisiä taistelukaasuja. Nykyisin niiden käyttö katsotaan sotarikokseksi.
Preventio Preventio (engl. prevention) on lääketieteen käsite, joka tarkoittaa sairauksien ennalta ehkäisyä ja sairauksien seurausten pienentämistä. Preventiota tapahtuu primaarisessa, sekundaarisessa ja tertiaarisessa tasossa, joista ainoastaan primaaripreventio on puhtaasti ennalta ehkäisevää toimintaa.
Kliininen kemia Kliinisissä laboratorioissa tutkitaan myös veren soluja ja hyytymisjärjestelmää. Nämä tutkimukset kuuluvat kuitenkin lääketieteen osa-alueeseen, jota kutsutaan hematologiaksi. Alalta on v. 2010 ilmestynyt uudistettu suomalainen oppikirja "Ilmari Palvan VERITAUDIT 2010" ().
Skatologia Skatologia eli ulosteoppi on lääketieteen ja biologian osa-ala, joka tutkii ulosteita. Skatologiset tutkimukset antavat biologista tietoa tutkittavista kohteista. Esimerkiksi kohteen ruokavalio, terveydentila ja eräät taudit (kuten lapamadot) voidaan havaita ulosteiden perusteella.
Maksasyöpä Maksasyöpä on maksasta lähtevä syöpäsairaus. Maksassa sijaitseva pahanlaatuinen kasvain voi olla myös muun syövän etäpesäke. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa tällainen maksaan levinnyt syöpä on kolmisenkymmentä kertaa yleisempi kuin maksasta lähtevä syöpä. Afrikassa ja Aasiassa maksasta lähtevä syöpä on kuitenkin melko yleinen. Primaarista maksasyöpää aiheuttaa pääasiassa maksakirroosi. Mikä tahansa maksakirroosia aiheuttava sairaus voi siten johtaa maksasyöpään. Tällaisia sairauksia ovat varsinkin B- ja C-hepatiitit, alkoholimaksasairaus ja hemokromatoosi.
Antiikin tiede Ennen 400-luvulla eaa. elänyttä Hippokratesta sairauksien uskottiin olevan jumalien lähettämiä vitsauksia. Hippokrates teki tärkeän askeleen siirtyessään tieteelliseen lääketieteeseen, jossa sairauksilla on luonnollinen syy ja se on hoidettavissa lääkeainein, ruokavalion tai pelkän levon avulla. Hippokratesta onkin kutsuttu ”lääketieteen isäksi”. Häneen liitetään myös Hippokrateen valana tunnettu lääkärin eettinen ohje sairaiden parantamiseksi. Hippokrateen aikaan ja häntä ennen tiedot ihmisen ruumiista olivat hyvin vähäisiä, koska ruumiiden leikkely oli kiellettyä. Ensimmäisenä ihmisen ruumista oli tieteellisin tarkoitusperin leikellyt Alkmaion noin vuoden 500 eaa. aikoihin.
Sukulainen Lääketiede tutkii sukulaisten perinnöllisiä sairauksia. Perinnöllisyystiede tutkii sukulaisten geenistöjä.
Seulontatutkimus Seulontatutkimus tarkoittaa lääketieteessä strategiaa, jonka avulla löydetään oireettomasta väestöstä tiettyjä sairauksia. Seulonnan toteuttamiseksi järjestetään joukkotarkastuksia, joihin kutsutaan tietty seulottava ihmisryhmä. Seulontatutkimuksiin osallistuminen on kuitenkin vapaaehtoista. Väestön seulontojen tavoitteena on sairauksien varhainen löytäminen ja hoitaminen ja siten kuolleisuuden alentaminen.
Asklepioksen sauva Asklepioksen sauva on antiikin Kreikasta periytyvä lääkärien ja lääketieteen symboli sekä apteekkien tunnus, joka edustaa sairauksien parantamista lääkkeiden avulla. Asklepios, Apollonin poika, oli kreikkalaisessa mytologiassa lääketieteen jumala, joka kuvattiin parrakkaana miehenä nojaamassa sauvaansa, jota kiersi käärme.
Anja Tiilikainen-Piimies Tiilikaisen vanhemmat olivat rakennusmestari Jaakko Tiilikainen ja Anna Eliisa Lepistö. Hän tuli ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1956 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1960. Tiilikainen väitteli reumaserologiasta 1963. Oltuaan Yhdysvalloissa Duken yliopistossa hän toi Suomeen munuaisten kudossopeutuvuustestit, ja sen jälkeen voitiin munuaissiirtoja tehdä muiltakin kuin lähisukulaisilta. Hän kartoitti 1970 Sevettijärven kolttien geeniperimää ja luennoi sen jälkeen aiheesta kansainvälisissä kongresseissa. Hän oli Medisiinari-lehden toimitussihteeri ja päätoimittaja. Tiilikainen oli Oulun yliopiston kliinisen mikrobiologian ja immunologian professori 1978–1998 ja oli viran ensimmäinen haltija. Tiilikainen tutki tukikudosten sairauksiin liittyvää immunologiaa ja veren perinnöllisiä ominaisuuksia. Hän aloitti kudossiirtoja valmistelevat immunologiset sopeutuvuuskokeet Suomessa.
Liikuntalääketiede Liikuntalääketiede on lääketieteen erikoisala, jossa tarkastellaan liikunnan ja fyysisen kunnon välisiä yhteyksiä terveyteen, sairauksiin ja ravintoon. Liikuntalääketieteen tehtävänä on edistää väestön terveyttä, ehkäistä, hoitaa ja kuntouttaa sairauksia ja vammoja yksilöllistä omatoimista fyysistä aktiivisuutta hyödyntäen. Liikuntalääketieteen koulutuksen saaneet henkilöt ovat perehtyneet sekä liikuntaan ja terveyteen että niiden välisiin yhteyksiin.
Dissosiaatiohäiriö Vammaisaktivisti Maija Haavisto on esittänyt, ettei kukaan ole kyennyt todistamaan konversiohäiriön aiheuttavien mekanismien olemassaoloa, ja että konversiohäiriöksi diagnosoiduissa sairauksissa on todellisuudessa kyse somaattisista oireista, joiden aiheuttajaa ei ole vielä löydetty joko puutteellisen lääketieteellisen osaamisen vuoksi tai sen takia, ettei lääketieteessä ole kyetty vielä selvittämään kaikkia olemassa olevia sairauksia.
Zaida Eriksson-Lihr Erioksson-Lihr valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1922 ja väitteli 1925 lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi viidentenä naisena Suomessa. Väitöskirja käsitteli lasten laitoshoitoa. Suomessa allergiasairauksiin oli kiinnitetty huomiota jo 1900-luvun alussa, mutta vasta Eriksson-Lihr rupesi keskittymään tarkemmin niiden tutkimiseen ja hoitoon. Hän kävi opintomatkalla Yhdysvalloissa ja toi sieltä paljon tietoa ja hoitotekniikkaa, muun muassa ihokokeet, jotka oli maailmalla tunnettu jo 1870-luvulta alkaen. Hän olisi halunnut avata allergisten sairauksien osaston Arvo Ylpön johtamassa lastensairaalassa, mutta aika ei ollut vielä kypsä. Sitä vastoin hänet kutsuttiin sisätautiosaston konsultoivaksi lääkäriksi, mikä kehitti hänessä unelman kokonaan allergisten sairauksien hoitoon erikoistuneesta sairaalasta.
Farmakologia Farmakologia ( = lääke, parannuskeino, myrkky + logos = oppi, tiede) on lääketieteen ala, jonka tavoitteena on lääkkeiden rationaalinen ja tutkimukseen pohjautuva käyttö. Tieteenalana se tutkii lääkeaineiden vaikutuksia elimistöön ja elimistön vaikutuksia lääkeaineeseen, sekä elimistön fysiologiaa ja biokemiaa siltä osin, kuin se on olennaista lääkeaineiden vaikutuksen ymmärtämiselle. Farmakologian suomenkielisenä vastineena on käytetty ”lääkeaineoppia”, mutta se ei ole vakiintunut.
Medikalisaatio Medikalisaatio eli lääketieteellistyminen merkitsee yhtäältä lääketieteen vahvistumista, toisaalta elämäntapahtumien ja poikkeavuuksien lääketieteellistämistä. Medikalisaatiossa lääketieteen valta laajenee aiemmin ei-lääketieteellisinä pidetyille alueille. Esimerkiksi lihomisesta, tietynlaisesta nautintoaineiden käytöstä tai seksuaalisesta käytöksestä sekä nukahtamisvaikeuksista on tehty sairauksia. Medikalisaatio-käsitteen luoja on Irving K. Zola.
Toksikologia Toksikologia on tieteenala, joka tutkii vierasaineiden haitallisia vaikutuksia eläviin organismeihin. Se on poikkitieteellinen ala, joka omaksuu tietoa ja teknisiä taitoja biokemiasta, kemiasta, genetiikasta, matematiikasta, lääketieteestä, farmakologiasta, fysiologiasta ja fysiikasta. Toksikologian keskeisiä tutkimusaloja ovat tuoteturvallisuus ja tuoteriskien arviointi. Toksikologiassa on erilaisia suuntauksia, mutta kaikkia suuntauksia yhdistää eliöille haitallisten mekanismien tutkiminen.
Etiologia Lääketieteessä etiologinen taudinmääritys perustuu tiedettyyn aiheuttajaan. Luokitus on tärkeää ja hyödyllistä etenkin bakteerialkuisten sairauksien määrittämisessä.
Gerontologia Gerontologia on ikääntymisen ja vanhenemisprosessin tutkimusta. Se poikkeaa geriatriasta, joka on vanhuuden sairauksien ja niiden hoitomuotojen tutkimukseen keskittynyt lääketieteen osa-alue.
Suoritusta parantavien lääkkeiden käyttö urheilussa Käyttöaiheet lääketieteessä: Miehet: testosteronikorvaushoito sairauksissa tai muiden aineiden käytön aiheuttamissa häiriöissä.
Elias Tillandz Hänen tieteelliseen tuotantoonsa kuuluivat lääketieteen väitöskirjat ("De Afrodia", Leiden 1670; 1673 ja 1692) sekä ensimmäinen Suomessa laadittu kasviluettelo "Catalogus plantarum prope Aboam observatorum" (toisen lähteen mukaan nimenä "Catalogus plantarum, tam in excultis, quam in cultis locis prope Aboam superiore aestate nasci observatarum") Turun ympäristön kasveista (1673, 2. painos liitteineen 1683). Teoksen toinen painos oli kuvitettu, ja siinä esitellään kasveista latinankielisten nimien lisäksi ruotsin- ja suomenkieliset nimet; osasta myös kasvupaikka ja ominaisuuksia. Til-Landz toimi myös käytännön lääkärinä Turussa ja valmisti tarvitsemiaan lääkkeitä. Siksi häntä kiinnosti suuresti kasvien soveltuminen rohdoksi. Hän tutki myös Turun Kupittaan lähdeveden käyttöä sairauksien hoidossa.
Strykniinipuu Strykniinipuun siemeniä ja kuorta on käytetty kiinalaisessa lääketieteessä monien sairauksien hoitoon ja ruokahalun lisäämiseen. Sen tehoa ei ole osoitettu lääketieteellisessä tutkimuksessa.
Georg Asp Aspin vanhemmat olivat sotatuomari, hovioikeudenneuvos Carl Henrik Asp ja Sofia Wilhelmina Hellgren. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1860, lääketieteen lisensiaatiksi 1865 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1861. Aspin väitöskirjan aihe oli "Om missbildningar inom urogenitalapparaten vid klyfning af nedre bukväggen" (1865). Vuonna 1867 hän julkaisi tutkimuksen "Bidrag till kärn- och hjärtnervernas funktionslärä". Seuraavana vuonna Aspista tuli Helsingin yliopiston fysiologian dosentti ja 1869 anatomian, kun hän oli julkaissut maksan rakennetta koskevan tutkimuksen. Hän tutki myös sylkirauhasten mikroskooppista anatomiaa. Professorin arvo hänelle myönnettiin 1874 ja 1884 hänet nimitettiin yliopiston ensimmäiseksi anatomian professoriksi. Asp oli opettajana kiivas ruotsinmielinen, mikä aiheutti vaikeuksia suomenkielisille opiskelijoille. Hän toimi vaimonsa Mathilda Aspin (1840–1920) kanssa voimistelunopetuksen uranuurtajana Suomessa ja johti tämän kanssa Helsingissä sinne perustamaansa voimisteluopistoa 1868–1871. Siellä opetettiin myös naispuolisia voimistelunopettajiksi aikovia. Vuonna 1874 hän perusti vielä erillisen lääkintävoimistelulaitoksen.
Otologia Otologia on lääketieteen osa-alue, joka käsittelee korvan anatomiaa ja fysiologiaa, kuuloaistia, sisäkorvan tasapainoelimiä sekä korvan alueeseen liittyviä sairauksia ja niiden hoitoja.
Perinteinen kiinalainen lääkintä Perinteinen kiinalainen lääkintä tai puhekielessä kiinalainen lääkintä tai lääketiede on oppi terveyden ylläpitämisestä, sairauksien syistä, ehkäisemisestä ja hoidosta. Se on kokemukseen perustuvaa uskomuslääkintää. Perinteinen lääkintä on kehittynyt tuhansien vuosien aikana Kiinassa, jossa sitä käytetään joko ainoana hoitomuotona tai yhdessä (länsimaisen) lääketieteen kanssa. Sen käyttö on levinnyt länteen todistetuilta osiltaan virallisen lääketieteen osaksi, todistamattomilta osiltaan uskomuslääkintänä.
Reijo Norio Varsinaisen perinnöllisyysneuvonnan ohella Norio ja hänen klinikkansa osallistuivat harvinaisten sairauksien kuvaamiseen ja geenikartoitukseen. Norio tutki suomalaisten perinnöllisten sairauksien taustoja perheaineistojen analyysien ja laajojen genealogisten selvitysten avulla. Tässä tarkoituksessa hän kävi kirkkoherranvirastoissa tekemässä sukututkimuksia eri puolilla Suomea.
In vitro -toksikologia Eniten "in vitro" -tutkimusta tehdään aineiden vaikutusmekanismien selvittämiseksi pelkistetyissä olosuhteissa. Tässä voidaan käyttää kokonaisia elimiä (esimerkiksi maksaa tai istukkaa), tai elimien osia (esimerkiksi verisuonen tai suolen seinämää), solun osia (esimerkiksi "mikrosomeja", jotka ovat maksan solulimakalvoston osasia), tai mikrobeja. Tekniikan etuna on mahdollisuus pelkistää olosuhteet niin, että voidaan tutkia vain yhtä asiaa kerrallaan. Haittana on luonnollisesti se, että kokonaisessa elimistössä kaikki vaikuttaa kaikkeen, eikä kokonaisvaikutus ole ennustettavissa. Lisäksi "in vitro" -tutkimuksissa voidaan tutkia vain sitä asiaa, mitä ymmärretään tutkia.
Silmäsairaus Silmäsairaudet ovat sairauksia, jotka esiintyvät silmän eri osissa, esimerkiksi silmäluomissa, sarveiskalvolla, sidekalvolla tai lasiaisessa. Silmäsairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue on nimeltään oftalmologia tai silmätaudit.
Galileo Galilei Galileo Galilei syntyi Pisassa, Toscanan maakunnassa, Italiassa 15. helmikuuta 1564. Hän oli matemaatikko ja muusikko Vincenzo Galilein ja Giulia Ammannatin seitsemästä lapsesta vanhin.
Silloiseen toscanalaiseen tapaan esikoisen nimi oli muunnelma sukunimestä.
Monien mielestä juuri Galileo oli perheen lapsista lahjakkain. Hän opiskeli jo nuorena latinaa, kreikkaa ja filosofiaa. Vuonna 1581 hän aloitti lääketieteen opiskelut Pisan yliopistossa.
Pian hän kuitenkin huomasi, että on kiinnostunut enemmän matematiikasta kuin lääketieteestä, ja vaihtoi alaa. Galilei joutui jättämään yliopisto-opiskelunsa kesken, koska vanhemmilla ei ollut varaa maksaa hänen opintojaan, mutta hänelle tarjottiin silti opettajan paikka Pisan yliopiston matematiikan laitoksesta vuonna 1589. Vuonna 1592 hän siirtyi Padovan yliopistoon ja toimi siellä matematiikan laitoksessa geometrian, tähtitieteen ja mekaniikan opettajana aina vuoteen 1610 saakka.
Sinä aikana Galilei keskittyi tieteelliseen työhön ja teki monia merkittäviä havaintoja.
Kansanterveys Kansanterveys tarkoittaa koko väestön terveyttä. Kansanterveystiede tutkii väestön terveydentilaa ja siihen vaikuttavia syitä sekä tutkii mahdollisuuksia parantaa kansanterveyttä. Kansanterveystyö ja terveyspolitiikka pyrkivät edistämään väestön terveyttä sairauksia ennalta ehkäisevillä toimilla ja vaikuttamalla terveydenhuoltojärjestelmään.
Keltainen keisari Huangdin väitetään olevan perinteisen kiinalaisen lääkinnän alullepanija. Hän oli kiinnostunut lääketieteestä ja sairauksien parantamisesta. Hänen sanotaan eläneen satavuotiaaksi, ja saaneen kuolemattomuuden hänen fyysisen elämän päätyttyä.
Alkmaion Alkmaion oli ensimmäinen, joka tutki sairauksien sisäisiä syitä. Sairauksien hän sanoi johtuvan voimien epätasapainosta ihmisen elimistössä. Elimistössä vaikuttivat kosteus ja kuivuus, lämpö ja kylmyys, sekä karvaus ja makeus. Kun nämä voimat olivat tasapainossa, ihminen oli terve, ja jos jokin niistä sai yliotteen, ihminen sairastui. Epätasapaino saattoi johtua ympäristöstä, ravinnosta tai elämäntavoista.
Anabolia Pitkä anabolinen tila on vallitsevana kasvavilla lapsilla. Vallitseva anabolinen tila on tyypillinen myös pitkäaikaisen sairauden jälkeen paranemisvaiheessa, esimerkiksi anoreksian tai maksan sairauksien jälkeen. Pitkäaikainen anabolinen tila on eräs syy liikalihavuuteen. Lihavuudesta voi seurata muiden muassa sokeritauti tai sydämen ja verenkierron sairauksia. Joissakin tapauksissa sokeritauti on liikalihavuuden aiheuttama, jolloin insuliinin teho kudoksissa on heikko. Edellä mainitun kaltaisen sokeritaudin hoitona on vain laihdutus.
Maksakooma Maksakooma liittyy maksakirroosin viimeisiin vaiheisiin. Siinä maksan vauriot ovat niin vakavia että ne johtavat vaikeisiin aineenvaihdunnan häiriöihin jotka loppuvaiheessa vaikuttavat myös aivojen toimintaan. Tämä voi ilmetä tajunnan laskuna ja jopa syvänä tajuttomuutena, jota kutsutaan maksakoomaksi. Maksakirroosi on maksan normaalin kudoksen arpeutumista, ja se voi alkoholin/päihteiden lisäksi johtua esimerkiksi lääkkeistä, infektioista (ei päihteisiin liittyvistä), synnynnäisistä sairauksista, erilaisista maksasairauksista, rasvamaksasta jne.
Duodecim (kustantamo) Kustannus Oy Duodecim on lääketieteeseen erikoistunut kustantamo, joka julkaisee lääkäreille ja muille terveydenhuollon ammattilaisille suunnattua ammattikirjallisuutta sekä suurelle yleisölle suunnattuja teoksia terveyteen ja sairauksiin liittyvistä aiheista.
Lääketieteen historia Renessanssin aikana lääketieteen edustajat alkoivat hiljalleen tutkia ihmisruumista ruumiinavauksin. Anatomian kehitys avasi tien ihmisruumiin tarkempaan tuntemukseen. 1600-luvulla mikroskoopin keksiminen mahdollisti solujen ja verenkierron löytämisen.
Käärmeet Raamatussa käärme on paholaisen vertauskuva, mutta rinnastetaan toisinaan myös älykkyyteen. Toisaalta useat kansat ovat palvoneet ja palvovat käärmeitä pyhinä. Kiinalaisessa lääketieteessä käärmeitä käytetään monin tavoin sairauksien hoitoon.
Geenitekniikka Tulevaisuudessa geenitekniikka tulee yhä vahvemmin mukaan myös lääketieteeseen, erityisesti perinnöllisten sairauksien hoitoon. Samoin joudutaan yhä enemmän ottamaan kantaa siihen, missä määrin jos lainkaan ihmisen perimään kajoaminen sallitaan.
Ympäristölääketiede Ympäristölääketiede on lääketieteen osa-alue, joka on erikoistunut ympäristöstä aiheutuvien tekijöiden aiheuttamiin sairauksiin ja terveyden uhkiin. Nämä ympäristötekijät voivat olla kemiallisia, fysikaalisia tai biologisia. Kemiallisia tekijöitä ovat paitsi elinympäristön myrkylliset kemikaalit myös mm. ilmansaasteet kuten otsoni, rikkidioksidi ja typen oksidit. Fysikaalisia tekijöitä ovat mm. ultraviolettisäteily, radioaktiivinen säteily ja melu sekä hengitysilman hiukkaset ja pölyt. Biologisia tekijöitä ovat mm. juomaveden bakteerit ja muut mikro-organismit, hometalojen homeet ja bakteerit sekä ulkoilman siitepölyt ja muut allergeenit. Ympäristölääketiede liittyy läheisesti kansanterveystieteeseen (public health). Paikallistasolla ympäristölääketieteestä vastaavat pääasiassa avohoidon lääkärit. Usean lääkärin terveyskeskuksissa Suomessa yksi lääkäri on saatettu nimetä alan vastuulääkäriksi.
Andrew Huxley Sir Andrew Fielding Huxley (22. marraskuuta 1917 – 30. toukokuuta 2012) oli englantilainen fysiologi ja biofyysikko, joka jakoi vuonna 1963 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon Alan Lloyd Hodgkinin ja John Carew Ecclesin kanssa. Huxley teki pitkän uran Hodgkinin kanssa, ja heidän tutkimuksensa ansiosta toimintapotentiaalia kuvaavaa mallia kutsutaan Hodgkinin–Huxleyn malliksi. Huxley tutki lisäksi urallaan lihasten supistumista ja oli Cambridgen Trinity Collegen johtaja ja Royal Societyn puheenjohtaja.
Semiotiikka Empiirinen semiotiikka juontuu antiikin lääketieteeseen: lääkäri tutki ja tulkitsi taudin ”merkkejä” eli oireita ja päätteli, mistä sairaudesta oli kysymys. Varsinkin ranskassa "sémiologie" ("semiologia") tarkoittaa yhä symptomatologiaa eli oireoppia, lääketieteen haaraa.
Maataloustiede Kasvintuotannon biologia käsittää useita kasvinviljelyyn liittyviä opintosuuntia. Näistä kasvinviljelytiede tutkii peltokasvien sadonmuodostusta ja viljelytekniikkaa ja puutarhatiede vastaavia asioita puutarhakasveilla. Agroekologia tutkii pelto- tai maatilaekosysteemiä ja sen vuorovaikutusta ympäristönsä kanssa. Kasvipatologiassa kseskitytään kasvien sairauksiin ja maatalouseläintieteessä viljelyksille mahdollista vahinkoa aiheuttaviin tuholaisiin.
Andrologia Andrologia (kreikan kielen sanasta andros, "mies") on lääketieteen haara, joka on erikoistunut erityisesti vain miehillä esiintyvien sukupuolielinten ongelmien ja urologisten sairauksien hoitoon. Naisten vastaavaa erikoislääketieteen haaraa kutsutaan gynekologiaksi.
Terveyden edistäminen Terveyden edistämistä tulisi käsitellä monialaisena ihmisen ja koko väestön “terveydellistä toimintakykyä” edistävien ja tukevien rakenteiden ja prosessien kannalta eikä sairauksien hoitamisella, terveydenhuollolla suppeassa mielessä tai lääketieteellä pitäisi olla niin keskeistä asemaa kuin yleensä ajatellaan. Koska kyse terveyden edistämisestä, terveyden käsite ja terveyteen vaikuttavat tekijät tulisi ymmärtää riittävän laajasti eikä lääketieteen viime vuosikymmeninä tapahtunutta valtavaa kehitystä voi jättää terveyden edistämispolitiikan ulkopuolelle. Mitä siis on terveys, jota terveyden edistämisen tulisi edistää?
Lääketiede Lääketiede tarkoittaa suppeassa merkityksessä terveyden ylläpitämiseen ja palauttamiseen sekä sairauksien ehkäisemiseen ja hoitoon kohdistuvaa tiedettä. Laajassa merkityksessä lääketiede sisältää myös näihin päämääriin tähtäävät käytännön toimet eli lääkinnän ja kirurgian. Lääketieteessä pyritään ymmärtämään, kehittämään ja soveltamaan tapoja, joilla ihmisen tai eläimen terveyttä voidaan vaalia ja parantaa. Lääketiede on soveltava tiede, jossa sovelletaan useita luonnontieteitä, kuten biologiaa, kemiaa ja fysiikkaa. Erityisesti lääketieteessä keskitytään ihmisen anatomiaan, fysiologiaan ja biokemiaan sekä patologiaan ja mikrobiologiaan.
Pensaskäärme Pensaskäärmeitä tavataan Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä. Erillisesiintymiä on myös pohjoisempana, esimerkiksi Sveitsissä ja Saksassa. Pensaskäärmeitä esiintyi myös Tanskassa vielä 1800-luvulla. Pidetään todennäköisenä, että muinaiset roomalaiset Eurooppaa valloittaessaan toivat mukanaan ja istuttivat pensaskäärmeitä valloittamilleen seuduille. Olihan pensaskäärme antiikin aikoina terveyden ja lääketieteen vertauskuva, minkä vuoksi sitä suojeltiin. Pensaskäärmeitä pidettiin temppeleissä, joihin ihmiset tulivat kysymään neuvoja sairauksiinsa lääketieteen jumalalta, Asklepiokselta. Käärmeiden avulla saatiin lääkintätaidon jumalalta apua.
Jon Kabat-Zinn Jon Kabat-Zinn (s. 5. kesäkuuta 1944) on lääketieteen emeritusprofessori. Hän on perustanut stressiklinikan ja tietoisuustaitokeskuksen Massachusettsin yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan. Hän opettaa tietoisuustaitomietiskelyä stressin, ahdistuksen, kivun ja sairauksien helpottamiseksi.
Wolfin lääketieteen palkinto Wolfin lääketieteen palkinto on Wolfin säätiön vuodesta 1978 asti jakama palkinto, joka jaetaan joka vuosi kuudella alalla: fysiikassa, kemiassa, lääketieteessä, maataloustieteessä, matematiikassa ja taiteessa. Palkinnon arvioidaan olevan maailman kolmanneksi arvostetuin lääketieteen palkinto Nobelin lääketieteen ja Albert Lasker -palkintojen jälkeen. Runsas kolmannes palkituista on myöhemmin saanut lääketieteen Nobelin.
Abu al-Qasim al-Zahrawi Abu al-Qasim al-Zahrawi; "" (936 – 1013) oli andalusialainen lääkäri, jota pidetään yhtenä nykyaikaisen lääketieteen isänä. Ajan tavasta poiketen Albucasis ei käyttänyt vanhoja, uskomuksiin perustuneita oppeja sairauksien hoidosta vaan havainnoi ja piti kirjaa kehittämistään hoitomenetelmistä sekä niiden vaikutuksista. Hän kuvaili tiettävästi ensimmäisenä muun muassa kohdunulkoisen raskauden sekä havaitsi, että hemofilia on perinnöllinen sairaus. Uransa aikana hän kehitti yli 200 kirurgista instrumenttia. Albucasis kirjoitti elämänsä aikana lukuisia lääketieteen kirjoja. Hänen pääteoksenaan voidaan pitää teosta "Kitab al-Tasrif" (), joka oli usean vuosisadan lääketieteen pääteos Euroopassa ja Lähi-idässä. Albucasis toimi myös kalifin henkilääkärinä Córdobassa.
Perinteinen kiinalainen lääkintä Hypoteesit kehittyvät edelleen ja tutkimuksia lääketieteen ja perinteisen kiinalaisen lääkinnän keskinäisistä sovelluksista tutkitaan. Näiden kahden vertailua vaikeuttaa se, että niiden teoria sairauden synnystä ja olemuksesta ja täten myös hoitomenetelmistä poikkeavat toisistaan. Lääketieteen ja perinteisen kiinalaisen lääkinnän perusero on lääketieteen keskittyminen aineeseen eli ruumiin kemiaan ja fysiikkaan kun taas kiinalaisessa lääkinnässä pidetään keskeisenä qitä eli energiaa myös sen näkymättömässä muodossa.
Mielikuvaharjoittelu Mielikuvaharjoittelua käytetään vaihtoehtoisena hoitomuotona erilaisissa sairauksissa, mutta varsinkin syövässä. Tällöin hoidossa muodostettava mielikuva voi olla esimerkiksi syöpäsolujen ampuminen konekiväärillä. Mielikuvaharjoittelun käyttö ei sulje pois muita perinteisen tai vaihtoehtoisen lääketieteen menetelmiä.
Adenosiinideaminaasi Adenosiinideaminaasi (ADA) on entsyymi, joka katalysoi adenosiinin hajoamisreaktiota. Hajoamistuotteena muodostuu inosiinimolekyyli ja ammoniakkia . Entsyymin puutos johtaa useimmiten SCID-oireyhtymään.Koholla olevat pitoisuudet voivat puolestaan olla merkki maksan sairauksista tai aivokalvontulehduksesta.
Epidemiologia Tämä epidemiologian tyyppi tutkii sairauksien esiintyvyyttä eri väestöryhmissä ja eri oloissa. Tavoitteena ei ole varsinaisesti sairauksien syiden selvittäminen. Esimerkiksi työlääketieteessä sen käyttötarkoituksia voivat olla muun muassa työpaikkojen tai ammattiryhmien "ryhmädiagnoosin" teko, työperäisen terveysvaaran tunnistaminen, työterveysongelmien kehityksen suunnan seuranta, normaaliarvojen määrittäminen ja syy-yhteyttä koskevien hypoteesien luominen. Kuvaileva epidemiologia on lähinnä käytännön apuväline - tieteellistä käyttöä sille on harvemmin.
Guy de Chauliac De Chauliac viimeisteli merkittävimmän teoksensa, "Chirurgia Magnan" Avignonissa vuonna 1363. Se jakaantuu seitsemään osaan ja käsittelee monia lääketieteen osa-alueita, kuten anatomiaa, sairauksia, lääkkeitä ja haavojen sekä murtumien hoitoa.
Kliininen tutkimus Kliininen tutkimus tarkoittaa terveydenhuollossa ja lääketieteessä tieteellistä menetelmää käyttäen tehtävää terveyteen liittyvää tutkimusta. Se voidaan jakaa lääketieteelliseen tutkimukseen, jossa etsitään sairauksiin parannuskeinoja ja terveydenhuollon tutkimukseen, jossa selvitetään mikä potilasta vaivaa ja mikä on sopiva lääke.
Palliatiivinen hoito Lääketieteen kehittyessä aiemmin kuolemaan johtaneista sairauksista yhä useampia opittiin hoitamaan siten, että potilas parantui kokonaan ja välitön kuoleman uhka siirtyi vuosien päähän. Toisaalta kuolema on väistämätön, ja osa sairauksista edelleenkin johtaa elämän päättymiseen. Elämää ei siis ole mahdollista jatkaa loputtomiin. 1960-luvulla tämä ristiriita johti mm. Isossa-Britanniassa yhteiskunnalliseen keskusteluun kuolemisen tavasta. Ihmiset olivat huolissaan elämänsä päättymisestä mahdollisesti vasta pitkällisen ja kärsimystä tuottavan kamppailun jälkeen, jota lääkärit olisivat vielä tarpeettomasti (tai jopa potilaan tahtoa vastaan) pitkittäneet.
Natriumkromaatti Natriumkromaattia käytettiin aikaisemmin teollisuudessa korroosiota estävänä aineena. Ainetta käytetään myös puunsuoja-aineena. Radioaktiivista Cr-51-isotooppia sisältävällä natriumkromaatilla on käyttöä myös lääketieteessä. Aineella merkataan veren punasoluja, mikä mahdollistaa sairauksien tutkimisen
Kirsti Ala-Harja Ala-Harja syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän muutti opiskelemaan Helsinkiin vuonna 1956 ja kävi vuoden kauppaopiston ylioppilasluokkaa. Lääketieteen opinnot hän aloitti entisen opettajansa kehotuksesta. Ala-Harja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1964. Hän erikoistui keuhkosairauksiin vuonna 1971 ja sisätauteihin vuonna 1973 Helsingin yliopistossa.
C-reaktiivinen proteiini CRP on lääketieteessä paljon käytetty kliinisen kemian alaan kuuluva laboratoriokoe, jonka viitealue on yleisimpiä mittausmenetelmiä käyttäen alle 10 mg/l. 
Pois lukien maksa-sairaudet, diagnosoi merkittävässä määrin muut sairaudet. HS-CRP (laser nephometri,uCRP Immunonefelometri ) antaa tarkkoja tuloksia alhaisilla tulehdusarvoilla, erottelukyvyltään jopa 0,04 mg/l ja viitearvot alle 3 mg/l. CRP- ja hsCRP-määritykset voidaan tehdä nykyisin myös pikatestilaitteella kapillaarikokoverinäytteestä, jolloin tulos on käytettävissä heti vastaanottotilanteessa, eikä potilasta tarvitse lähettää laskimoverinäytteenottoon tai odotella laboratoriovastausten valmistumista.
Lääketieteen etiikka Lääketieteen etiikka käsittelee sitä, mitkä ovat lääketieteen arvot ja periaatteet ja miten lääketieteessä voidaan tehdä eettisesti kestäviä valintoja. Lääketieteellinen etiikka voidaan katsoa osaksi bioetiikan alaa. Lääketieteen etiikka sitoo lääkäriä toimimaan ammatissaan eettisesti hyväksyttävien päämäärien puolesta. Kyseessä ei ole sama asia kuin lääkärin ammatin oikeudellinen säätely, sillä lainsäädäntö määrittelee vain eettisen minimin.
Endodontia Endodontia on hammaslääketieteellinen tieteenala, joka tutkii pulpan anatomiaa ja fysiologiaa sekä pulpaan liittyvien sairauksien etiologiaa, epidemiologiaa, patogeneesia, diagnostiikkaa, ehkäisyä ja hoitoa.
G-proteiini G-proteiinit ovat kenties tärkeimpiä signaalinvälitykseen osallistuvia molekyylejä. Ne liittyvät diabetekseen, alkoholismiin, joihinkin syövän muotoihin sekä moniin muihin sairauksiin. Alfred Gilman ja Martin Rodbell saivat 1994 Nobelin lääketieteen palkinnon G-proteiinien keksimisestä ja tutkimisesta.
Uskomuslääkintä Lääketieteeseen perustumatonta lääkintää kutsuttiin 1970-luvulla luonnonlääkinnäksi tai luontaislääkinnäksi. Käsitteillä tarkoitettiin rohdosvalmisteiden ja kansanomaisten hoitojen käyttöä sairauksien hoitoon ja ehkäisyyn. Luontaislääkinnän nousu kytkeytyi 1960-luvun Yhdysvalloissa niin sanottuihin vaihtoehtoliikkeisiin, ja tämän vuoksi luontaislääkinnän nimitykseksi tuli yleisesti käyttöön sana vaihtoehtolääkintä. Professori Forsius on kritisoinut termiä sen vuoksi, että vaihtoehtolääkinnän piiriin kuuluu paljon sellaista hoitotoimintaa, jota ei "tieteellisin perustein tai parhaalla tahdollakaan voi pitää "lääkintä" -käsitteeseen sisältyvänä". Lisäksi Forsiuksen mukaan vaihtoehtohoitoihin luettavat hoitomenetelmät eivät yleensä toimi oikean lääketieteen hoitojen todellisina vaihtoehtoina.
Qi Sairauksien hoidossa ja terveyden ylläpidossa pyritään varmistamaan qin vahvistaminen ja tasapainottaminen sekä sen esteetön kulku eri menetelmin: Ki on tärkeä käsite perinteisessä japanilaisessa lääketieteessä ja taistelulajeissa. Sana esiintyy muun muassa japaninkielisissä nimissä "aikido, kiai, kigurai, kuki" ja "reiki".
Marie Curie Marie Curie jatkoi magnetismitutkimuksiaan vuoteen 1897 saakka. Hän oli edellisenä vuonna hankkinut todistuksen, joka oikeutti hänet opettamaan fysiikkaa. Hän oli fysiikassa vuosikurssinsa paras ja matematiikassa toiseksi paras. Curie oli tullut raskaaksi, ja esikoinen Irene, tuleva Nobel-palkinnon saaja, syntyi syyskuun alussa 1897. Samana vuonna, jona Irene syntyi, Marie suoritti kaksi tutkintoa, sai stipendin ja päätti tutkimuksensa karkaistujen teräslajien magneettisuudesta.
Frédéric Joliot-Curie Frédéric Joliot syntyi Pariisissa vuonna 1900 ja valmistui ESPCI:stä. Vuonna 1925 hän pääsi Marie Curien apulaiseksi Curie-instituuttiin, ja samalla hän rakastui Curien tyttäreen Irène Curieen. Pian he menivät naimisiin, ja vuonna 1926 he vaihtoivat molemmat sukunimensä muotoon Joliot-Curie.
Marie Curie Uransa aikana Marie Curie löysi aviomiehensä Pierre Curien kanssa kaksi radioaktiivista alkuainetta: poloniumin ja radiumin. Lisäksi hän havaitsi toriumin olevan radioaktiivista. Pierre ja Marie Curie saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903 – Curiet saivat sen radioaktiivisuuden tutkimuksesta ja Henri Becquerel radioaktiivisuuden löytämisestä. Marie Curie sai uransa aikana toisenkin Nobelin, vuonna 1911 Nobelin kemianpalkinnon, koska oli onnistunut ensimmäisenä eristämään puhdasta radiumia ja oli löytänyt kaksi uutta alkuainetta. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Curie omistautui lähes yksinomaan röntgenkuvausmenetelmien kehittämiseen.
Marie Curie Palkinnon myötä Ranskan tiedepiireissä molempia alettiin todella arvostaa. Palkintorahan turvin uutta kunnollista laboratoriota alettiin rakentaa vuonna 1904, ja se valmistui 1906. Marie tuli jälleen raskaaksi, ja perheeseen syntyi toinenkin lapsi, Ève. Curien pariskunnan saama julkisuus vaikutti ratkaisevasti heidän työhönsä. Marie Curie oli kesästä 1898 kesään 1904 julkaissut 25 artikkelia, mutta seuraavan kahden vuoden aikana hän ei julkaissut ainuttakaan. Valinta Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1905 kohensi hänen innokkuuttaan hyvin vähän.
Ève Curie Ève Denise Curie Labouisse (6. joulukuuta 1904 Pariisi – 22. lokakuuta 2007) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli Marie ja Pierre Curien toinen tytär. Curie julkaisi äitinsä kuoleman (1934) jälkeen tämän elämäkertateoksen "Äitini Marie Curie" ("Madame Curie").
Madame Curie Madame Curie on Mervyn LeRoyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1943. Elokuva pohjautuu Ève Curien kirjaan äidistään Marie Curiesta. Marie Curieta elokuvassa näyttelee Greer Garson ja hänen aviomiestään Pierreä Walter Pidgeon. "Madame Curie" oli Oscar-ehdokkaana seitsemässä eri kategoriassa, mutta jäi ilman palkintoa.
Marie Curie Pierre Curie kuoli yllättäen 19. huhtikuuta 1906 jäätyään hämärässä, rankkasateisessa Pariisissa armeijavarusteita kuljettaneiden hevosvankkureiden alle. Aviomiehen kuolema oli Marie Curielle raskas isku. Kuukauden kuluttua Sorbonnen yliopisto tarjosi Marielle virkaa, ja hänen toivottiin jatkavan Pierren jalanjäljillä vaikka häntä ei heti nimettykään professoriksi. Mariesta tuli Sorbonnen ensimmäinen naisprofessori vuonna 1908.
Marie Curie Nobel-palkintojen lisäksi Curie on saanut muitakin merkittäviä huomionosoituksia. Alkuaine curium on nimetty Marie ja Pierre Curien mukaan. Magnetismiin liittyvät termit Curie-piste ja Curien laki on nimetty Pierre Curien mukaan. Euroopan kemikaalivirasto (ECHA) nimesi konferenssikeskuksensa Marie Skłodowska Curien mukaan 2011.
Pierre Curie Pierre Curie (lausunta: ; 15. toukokuuta 1859 – 19. huhtikuuta 1906) oli ranskalainen fyysikko, jonka tutkimukset radioaktiivisuuden, pietsosähköilmiön, magnetismin ja kristallografian aloilla olivat uraauurtavia. Pierre Curie työskenteli yhdessä vaimonsa Marie Curien kanssa radioaktiivisuuden parissa. Curiet ottivat käyttöön termin "radioaktiivisuus" ja vuonna 1898 Pierre avusti vaimoansa uusien alkuaineiden, poloniumin ja radiumin, löytämisessä. Curiet jakoivat Henri Becquerelin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903. Myös Pierre ja Marie Curien tytär Irène Joliot-Curie ja vävy Frédéric Joliot-Curie olivat radioaktiivisuutta tutkineita fyysikoita.
Irène Joliot-Curie Irène Curie syntyi Pariisissa, jossa hän myös opiskeli yliopistossa ennen ensimmäistä maailmansotaa. Sodan aikana hän toimi sairaanhoitajana, ja sodan päätyttyä hän vei opintonsa loppuun. Vuonna 1925 hän väitteli poloniumin alfa-säteilystä jatkaen siis vanhempiensa viitoittamalla tiellä. Vuotta myöhemmin hän meni naimisiin äitinsä assistentin Jean-Frédérik Joliotin kanssa. Tieteellisellä urallaan hän teki paljon yhteistyötä miehensä kanssa, ja vuonna 1935 Irène Joliot-Curielle ja hänen miehelleen myönnettiin tunnustuksena Nobelin kemian palkinto. Irène Joliot-Curie oli Nobel-palkinnonsaaja jo toisessa sukupolvessa; hänen vanhempansa saivat jaetun Nobelin fysiikanpalkinnon sekä Marie Curie vielä toisen palkinnon kemian alalta.
Marie Curie Marie Curien maine oli noussut, koska radiumia pidettiin todellisena ihmeaineena, joka parantaisi vaikeita sairauksia. Curieta alkuvuodesta 1921 tapaamassa käynyt yhdysvaltalainen naistenlehdentoimittaja William Brown Meloney kysyi, mitä hän ja hänen ystävänsä voisivat tehdä arvostamansa tutkijan hyväksi. Marie Curie vastasi, että kipeimmin olisi tarvetta grammalle radiumia. Sen avulla hän pystyisi toteuttamaan monia vielä ajatuksen asteella olevia töitä. Meloney järjesti kampanjan radiumin keräämiseksi. Vielä samana vuonna Curie sai kutsun Yhdysvaltoihin. Presidentti Warren G. Harding luovutti hänelle henkilökohtaisesti amerikkalaisten naisjärjestöjen keräämän gramman puhdasta radiummetallia. Ranskalaisten virkamiesten saatua tietää Yhdysvaltain presidentin antamasta ”huomionosoituksesta” heille tuli kiire järjestää Curielle hyvitykseksi kunnialegioonan kunniamerkki, mutta Curie kieltäytyi siitä kuten hänen miehensäkin oli tehnyt.