mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Burundi Burundi oli 1500-luvulta alkaen tutsien hallitsema feodaalinen kuningaskunta. Saksa otti alueen hallintaansa vuonna 1890, ja belgialaiset joukot miehittivät sen osana ensimmäistä maailmansotaa. Sodan jälkeen Burundi siirtyi Belgian hallintaan osana Kansainliiton yhdistettyä Ruandan-Urundin mandaattialuetta. Belgialaiset hajottivat vanhan päällikkörakenteen ja loivat uuden järjestelmän, jossa valta keskittyi selkeästi tutseille ja hutut olivat alempaa luokkaa.
Stan Lynde Myron Stanford Lynde syntyi 23. syyskuuta 1931 Montanan Billingsissa. Lynden vanhemmat lukivat hänelle usein sanomalehtien sunnuntainumerojen sarjakuvia. Stan Lynde on myöhemmin kertonut halunneensa sarjakuvapiirtäjäksi jo viisi- tai kuusivuotiaana. Perhe omisti karja- ja lammastilan lähellä Montanan Lodge Grassia ja Crow-intiaanien reservaattia. Lynde julkaisi sarjakuvia jo lukionsa sanomalehdessä ja palvellessaan Korean sodassa hän loi sarjakuvan nimeltä "Ty Foon", jota painettiin laivaston sanomalehdessä. Korean sodan jälkeen Lynde opiskeli journalistiikkaa Montanan yliopistossa. Opiskelujen jälkeen hän työskenteli jonkin aikaa vanhempiensa tilalla, ennen kuin päätti ruveta sarjakuvapiirtäjäksi.
Will Eisner Will Eisner syntyi Brooklynissa, New Yorkissa juutalaiseen siirtolaisperheeseen. Juutalaisuus ja elämä New Yorkin slummeissa on ollut hänen sarjakuviensa pitkäaikaisia teemoja. Hänen ensimmäiset sarjakuvansa julkaistiin lehdessä "WOW What a Magazine!" Lehden mentyä konkurssiin Eisner perusti Jerry Igerin kanssa Eisner-Iger Studion. Se tuotti eri aiheisia ja tyylisiä sarjakuvia. He palkkasivat nuoria sarjakuvapiirtäjiä (Bob Kane, Lou Fine, Jack Kirby), joista monet menestyivät sarjakuvapiirtäjinä. Eisner itse piirsi sarjakuvaa "Hawk of the Seas". Eisner osallistui sellaisten sarjakuvien kuten "Sheena, Queen of the Jungle", "Dollman" ja "Blackhawk" luomiseen.
Euroopan patenttivirasto Suomessa EPO-patentin kansallinen rekisteröinti suoritetaan Patentti- ja rekisterihallitukseen (PRH). Kaikkiin EPC-sopimukseen liittyneihin maihin voi tehdä keksinnöstä myös suoran kansallisen patenttihakemuksen, joten EPO on rinnakkainen ja vaihtoehtoinen tapa hakea keksintöön patenttia EPC-maissa. Jos keksintöön halutaan useampia patentteja eri EPC-maihin, niin EPO on yleensä hakijan kannalta edullisempi vaihtoehto suoriin kansallisiin hakemuksiin verrattuna.
Ovako Imatra Vuonna 2005 perustettiin uusi Oy Ovako Ab, jonka omistukseen Wärtsilä Oyj siirsi Imatra Steel Oy:n. Myöhemmin yhtiön nimi Ovako-konsernissa muutettiin muotoon Ovako Imatra Oy Ab. Vuonna 2006 omistajayhtiöt myivät Ovakon osakekannan kahdelle hollantilaiselle sijoitusyhtiölle ja saksalaiselle teräsalalla toimivalle Pampus-yhtiölle (Pampus Industrie Beteiligungen GmbH & Co. KG.). Vuodesta 2010 omistaja on pääomasijoitusyhtiö Triton. Triton ei kuitenkaan ostanut niitä Ovakon osia, jotka valmistavat valssilankaa ja jännepunoksia eli pitkiä erikoisterästuotteita. Työntekijöitä Imatran tehtaalla oli vuonna 2010 noin 600. Imatran tehtaan tuotanto vuonna 2016 oli 190 000 tonnia erikoisterästä.
Kati Närhi Kati Närhi (s. 1973) on suomalainen graafinen suunnittelija ja sarjakuvapiirtäjä.
Jari Peltonen Jari Peltonen (s. 24. tammikuuta 1961) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
Ninka Reittu Ninka Reittu (s. 1982) on suomalainen lastenkirjailija, kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä.
Nina Hemmingsson Nina Hemmingsson (s. 30. marraskuuta 1971) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä.
Frode Øverli Frode Øverli (s. 15. elokuuta 1968) on norjalainen sarjakuvapiirtäjä.
Rurōni Kenshin "Rurouni Kenshinistä" on tehty myös 95-jakson pituinen anime-sarja sekä OVA, jotka tunnetaan myös nimellä Samurai X. OVA sisältää kolme osaa, kaksi ensimmäistä (Trust & Betrayal) kertovat Kenshinin elämästä Hitokirinä. Myös ristin muotoisen arven tarina paljastuu. Kolmas ja viimeinen OVA, "Reflection", sijoittuu kuvitteellisiin tapahtumiin viimeisen kirjan jälkeen.
Menai Bridge Kaupungin seuraava kukoistuskausi alkoi 1800-luvun loppupuolella jatkuen ensimmäisen maailmansotaan. Tuolloin kaupungista kehkeytyi edvardiaanisen ajan lomakeskus, minne liverpoolilaiset matkustivat höyrylaivoilla. Menainsalmen rantaan rakennettiin rantakatuja ja uimarantoja. Kaupungissa ensimmäistä maailmansotaa paossa olleet belgialaiset pakolaiset rakensivat Belgialaisen promenadin kahden saaren, "Ynys Tysilio" (Church Island) ja "Carreg yr Halen", väliselle matkalle. Promenadi valmistui vuonna 1916.
Salaliittoteoria Teoriat salatuista keksinnöistä liittyvät politiikan sijasta yleensä liikemaailman raadollisuuteen. Tyypillinen salattu keksintö -teoria väittää, että todella tehokas ja taloudellinen auton moottori on keksitty, mutta öljy-yhtiöt ovat tappaneet keksijän tai muuten salanneet tuotteen, jottei heidän liiketoimintansa kärsisi. Jotkut salattu keksintö -teoriat ovat muuttuneet kaupunkitarinoiksi. Yksi suosittu esimerkki kertoo yhtiöstä, joka keksi tylsymättömän partakoneenterän, muttei alkanut valmistaa sitä, jotta saisi enemmän voittoa.
Liv Strömquist Liv Strömquist (s. 3. helmikuuta 1978) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä ja radiotoimittaja.
Per-Åge Skrøder Per-Åge Skrøder (s. 4. elokuuta 1978 Sarpsborg, Norja) on norjalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän pelasi suurimman osan urastaan Ruotsin Elitserienissä/SHL:ssä tehden yhteensä 856 ottelussa tehot 260+253=513. Skrøder on kauden 2016–2017 jälkeen liigan runkosarjan kaikkien aikojen tehokkain ulkomaalaispelaaja, neljänneksi paras maalintekijä ja kuudenneksi paras pistemies. Kaikkien aikojen jäähypörssissä hän sijoittuu 1060 minuutillaan viidenneksi ja hän on myös jäähyminuuteissa ulkomaalaisten kärjessä. Kaudella 2008–2009 Skrøder voitti Elitserienin piste- ja maalipörssin. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden HV71:ssä vuonna 2004 ja MODO Hockeyssa vuonna 2007. Lisäksi Skrøder oli nostamassa Linköpings HC:tä Allsvenskanista Elitserieniin keväällä 2001.
Per-Åge Skrøder Toinen Modo-kausi 2007–2008 toi Skrøderille tehot 21+16=37. Hän oli sekä maalipörssin että jäähypörssin kahdeksas. Skrøder keräsi runkosarjassa 127 jäähyminuuttia. Kaudella 2008–2009 hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 30+29=59, joilla Skrøder voitti Elitserienin piste- ja maalipörssin. Hän voitti kuudella osumallaan voittomaalipörssin Luleå HF:n Johan Harjun kanssa, ja Skrøder valittiin taas Norjan vuoden pelaajaksi. Hänestä tuli historian ensimmäinen Elitserienin pistepörssin voittanut norjalainen. Kaikki Skrøderiä aikaisemmat pistepörssivoittajat ovat olleet vain ruotsalaisia ja suomalaisia.
Per-Åge Skrøder Skrøder pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 1998, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2006, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013 ja 2014. Noista vuoden 1998 turnaus kului B-sarjassa ja vuosien turnaukset 2002–2004 I-divisioonassa. Skrøder oli vuoden 2000 turnauksessa Norjan paras maalintekijä neljällä osumallaan.
Per-Åge Skrøder Lokakuussa 2016 Skrøder siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettan-joukkue Örnsköldsvik HF:ään oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Marraskuussa seura lainasi hänet MODO Hockeyn Allsvenskan-joukkueeseen. Saman kuun lopulla Skrøder palasi kotimaahansa ja kasvattajaseuraansa Sparta Warriorsiin, jossa hän pelasi neljä ottelua. Joulukuussa Skrøder palasi loppukauden sopimuksella MODO:on. Kauden jälkeen, kesäkuussa 2017 hän ilmoitti omalla Facebook-sivullaan lopettaneensa pelaajauransa.
Per-Åge Skrøder Skrøder on kotikaupunkinsa joukkueen Sparta Sarpsborgin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana kaudella 1994–1995 Eliteserienissa. Ensimmäisen kautensa jälkeen Skrøder suuntasi samassa liigassa pelaavaan Lillehammer IK:hon. Hän teki kaudella 1996–1997 läpimurtonsa tehdessään 35 ottelussa tehot 25+29=54. 18-vuotias Skrøder oli joukkueensa toiseksi paras pistemies Trond Magnussenin jälkeen ja Norjan pääsarjan pistepörssin kymmenes. Hän palasi kaudeksi 1997–1998 Spartaan, jossa Skrøder oli tehoilla 19+15=34 joukkueen kolmanneksi paras pistemies.
Per-Åge Skrøder Kaudeksi 1998–1999 Skrøder siirtyi Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Frölunda HC:hen. Hän pelasi 50 ottelua tehoin 3+5=8, mutta haki myös seitsemän ottelun verran pelituntumaa Frölundan J20-joukkueesta. Pienessä roolissa pelannut Skrøder jätti Frölundan kesken kauden 1999–2000 ja siirtyi loppukaudeksi Linköping HC:hen. Joukkue putosi seuraavaksi kaudeksi sarjatasoa alemmas Allsvenskaniin. Skrøder aloitti kauden 2000–2001 Elitserienin HV71:ssä, mutta hän palasi loppukaudeksi Linköpingiin ja oli nostamassa joukkuetta takaisin Elitserieniin keväällä 2001.
Per-Åge Skrøder Skrøder edusti Norjaa Vancouverin olympiakisoissa 2010 ja Sotšin olympiakisoissa 2014. Hän pelasi myös Salt Lake Cityn, Torinon ja Vancouverin olympiakisojen karsinnoissa. Skrøder oli koko Torinon olympialaisten karsintojen paras maalintekijä ja jakoi pistepörssin voiton joukkuetovereidensa Tore Vikingstadin ja Anders Myrvoldin kanssa tehoilla 9+3=12. Muun muassa ensimmäisellä karsintakierroksella 14. marraskuuta 2004 Stavangerissa Serbiaa ja Montenegroa vastaan hän teki Norjan 21–0-murskavoittoon päättyneessä ottelussa hurjat tehot 5+2=7.
Per-Åge Skrøder Skrøder teki kaudella 2001–2002 läpimurtonsa Elitserienissä. Hän palasi HV71:n riveihin ja teki 49 ottelussa tehot 20+13=33. Skrøder oli joukkueen paras maalintekijä, toiseksi paras pistemies sekä kuudella osumallaan Elitserienin eniten voittomaaleja tehnyt pelaaja Djurgårdens IF:n Nils Ekmanin ja Färjestad BK:n Dieter Kaltin kanssa. Kauden päätteeksi Skrøder palkittiin Norjan vuoden pelaajana. Hänen kolmas HV71-kautensa 2003–2004 päättyi Ruotsin mestaruuteen. Skrøder keräsi runkosarjassa 138 jäähyminuuttia ja oli Elitserienin jäähypörssin kolmas. Hän pelasi HV71:ssä kevääseen 2005 ja teki saman vuoden huhtikuussa 1+1-vuotisen sopimuksen Södertälje SK:n kanssa. Joukkueen kausi päättyi kuitenkin pettymykseen Södertäljen pudottua HockeyAllsvenskaniin keväällä 2006. Skrøder ei käyttänyt sopimuksessaan ollutta optiota, vaan hän jatkoi kaudella 2006–2007 Elitserien-uraansa MODO Hockeyssa. Skrøder teki joukkueessa hyvät tehot 30+18=48, joilla hän oli Elitserienin maalipörssin toinen Mora IK:n Pavel Brendlin jälkeen sekä pistepörssin yhdestoista. Skrøder oli kahdeksalla osumallaan eniten alivoimamaaleja tehnyt pelaaja. Hän oli Modon paras pistemies ja hänen kautensa päättyi Ruotsin mestaruuteen keväällä 2007. Skrøder oli pudotuspelien jäähykuningas 88 minuutillaan.
Per-Åge Skrøder Skrøder teki maaliskuussa 2010 2+1-vuotisen jatkosopimuksen Modon kanssa. Kaudella 2010–2011 hän oli tehoilla 15+26=41 joukkueen paras syöttäjä, toiseksi paras pistemies Byron Ritchien jälkeen sekä Elitserienin kahdeksanneksi paras pistemies. Kaudella 2011–2012 Skrøder oli MODO:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Nicklas Danielssonin jälkeen tehoilla 22+29=51. Hän jakoi Elitserienin maalipörssin kolmannen sijan Frölunda HC:n Mika Pyörälän kanssa ja sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Huhtikuussa 2012 Skrøder teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen MODO:n kanssa. Kaudella 2012–2013 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 16+19=35 ja Skrøder jakoi myös kevään 2013 pudotuspeleissä MODO:n sisäisen pistepörssin voiton Kyle Cumiskeyn kanssa tehoilla 2+3=5. Kaudella 2014–2015 hänen tehonsa 14+11=25 riittivät joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin voittoon. Toukokuussa 2015 Skrøder teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen MODO:n kanssa. Kauden 2015–2016 päätteeksi joukkue putosi kuitenkin Allsvenskaniin.
Mats Zuccarello Aasen Huhtikuussa 2008 Zuccarello teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelaavan MODO Hockeyn kanssa. Hän oli kaudella 2008–2009 tehoilla 18+22=40 joukkueen kolmanneksi paras pistemies maanmiehensä, liigan pistepörssinkin voittaneen Per-Åge Skrøderin sekä Niklas Sundströmin jälkeen. Zuccarello teki maaliskuussa 2009 kaksivuotisen jatkosopimuksen MODOn kanssa. Hän voitti kaudella 2009–2010 koko Elitserienin runkosarjan pistepörssin tehoilla 23+41=64 ja hänestä tuli Skrøderin jälkeen liigan kaikkien aikojen toinen norjalainen pistepörssivoittaja. Zuccarello palkittiin kauden päätteeksi Elitserienin arvokkaimpana pelaajana Guldhjälmenillä.
Johan Harju Harjun todellinen läpimurto Elitserienissä tapahtui kaudella 2008–2009 hänen tehdessä tehot 27+22=49. Harju oli Luleån paras pistemies ja maalintekijä, Elitserienin toiseksi paras maalintekijä HV71:n Martin Thörnbergin kanssa, Elitserienin seitsemänneksi paras pistemies ja voittomaalipörssin voittaja MODO Hockeyn Per-Åge Skrøderin kanssa.
Kalle Sahlstedt Kaudeksi 2001–2002 Sahlstedt siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin Elitserienin HV71:een. Hän jakoi tehoilla 13+20=33 joukkueen sisäisen pistepörssin toisen sijan Per-Åge Skrøderin kanssa edellään vain Johan Davidsson. Pudotuspeleissä Sahlstedt oli tehoilla 1+7=8 HV71:n paras syöttäjä ja hän jakoi sisäisen pistepörssin voiton Skrøderin kanssa. Kaudella 2002–2003 Sahlstedt oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+17=37. Hän jakoi koko Elitserienin maalipörssin neljännen sijan Timrå IK:n Niklas Nordgrenin ja Brynäs IF:n Niklas Angerin kanssa.
Mario Kempe Kempe palasi kaudeksi 2012–2013 kaksivuotisella sopimuksella hänen juniorivuosiltaan tutun MODO Hockeyn paitaan. Hän oli 15 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Per-Åge Skrøderin jälkeen. Kaudeksi 2014–2015 Kempe siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Vitjaz Podolskiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 13+19=32. Huhtikuussa 2015 Kempe teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Vitjazin kanssa.
Nicklas Danielsson Huhtikuussa 2010 Danielsson teki kaksivuotisen sopimuksen MODO Hockeyn kanssa. Hän oli kaudella 2010–2011 tehoilla 17+20=37 joukkueen toiseksi paras maalintekijä Byron Ritchien jälkeen sekä kolmanneksi paras pistemies Ritchien ja Per-Åge Skrøderin jälkeen. Kaudella 2011–2012 Danielsson teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä 21+31=52, joilla hän voitti MODO:n siäisen piste- ja syöttöpörssin. Danielsson sijoittui koko liigan pistepörssissä kolmanneksi ja jakoi myös Elitserienin tehotilaston voiton Frölunda HC:n Fredrik Petterssonin kanssa lukemalla +26.
Linus Omark Kaudet 2006–2007, 2007–2008 ja 2008–2009 Omark pelasi kokonaan Elitserienissä. Kaudella 2007–2008 hän oli Luleån kolmanneksi paras pisteidentekijä Ľuboš Bartečkon ja Martin Chabadan jälkeen tehtyään 55:ssä runkosarjaottelussa 32 tehopistettä, 11 maalia ja 21 syöttöpistettä, ja kaudella 2008–2009 joukkueensa paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä Johan Harjun jälkeen tehtyään 53:ssa runkosarjaottelussa 55 tehopistettä, 23 maalia ja 32 syöttöpistettä. Elitserienin pistepörssissä hän sijoittui 2008–2009 kolmanneksi Per-Åge Skrøderin ja Fredrik Brembergin jälkeen. Hänet nimettiin kauden jälkeen Ruotsin jääkiekon tähdistökentälliseen.
Mika Pyörälä Pyörälän visiitti Pohjois-Amerikassa jäi lopulta vain yhden kauden mittaiseksi. Hän palasi kaudeksi 2010–2011 Ruotsiin tehtyään kolmivuotisen sopimuksen Frölunda HC:n kanssa. Hän jakoi ensimmäisellä kaudellaan 14 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Niklas Anderssonin ja Toni Koiviston kanssa. Kaudella 2011–2012 Pyörälä teki 22 osumallaan Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä. Hän oli Frölundan paras maalintekijä ja jakoi koko liigan maalipörssin kolmannen sijan MODO Hockeyn Per-Åge Skrøderin kanssa. Pyörälä oli myös 40 tehopisteellän joukkueen toiseksi paras pistemies Fredrik Petterssonin kanssa. He jakoivat Elitserienin pistepörssin kymmenennen sijan HV71:n Jason Krogin ja Johan Davidssonin kanssa.
Rastislav Pavlikovský Kaudella 1999–2000 Pavlikovský pelasi AHL:ää Mighty Ducksissa ja Philadelphia Phantomsissa sekä IHL:ää Grand Rapids Griffinsissa.
Pavlikovský pelasi yhden IHL-ottelun Grand Rapids Griffinsissa, kunnes hän siirtyi kaudeksi 2000–2001 SM-liigajoukkue Jokereihin. Pavlikovský ei kuitenkaan vastannut siellä odotuksia ja hän teki seitsemässä ottelussa vain yhden syöttöpisteen. Loppukauden hän pelasi Elitserien-joukkue HV71:ssä, jossa Pavlikovský teki 23 ottelussa tehot 8+6=14. Hän pelasi joukkueessa myös seuraavankin kauden 2001–2002, jolloin Pavlikovský teki 46 ottelussa tehot 14+16=30. Hän oli HV71:n toiseksi paras maalintekijä Per-Åge Skrøderin jälkeen.
William Nylander (jääkiekkoilija) Toronto Maple Leafs varasi Nylanderin koko NHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana kesällä . Hän oli myös varaustilaisuuden ensimmäinen eurooppalaisesta joukkueesta varattu pelaaja. Samana kesänä myös OHL-joukkue Mississauga Steelheads varasi Nylanderin 13. pelaajana . Elokuussa hän teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Maple Leafsin kanssa. Harjoitusleirin jälkeen lokakuussa Nylander palasi kaudeksi 2014–2015 lainalle MODO:on. Hän teki siellä 21 ottelussa tehot 8+12=20, joilla Nylander oli joukkueen toiseksi paras pistemies Per-Åge Skrøderin jälkeen sekä paras syöttäjä János Hárin kanssa, kunnes hän siirtyi tammikuussa 2015 alle 20-vuotiaiden jälkeen Maple Leafsin organisaatioon. Nylander siirrettiin samalla AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä koko loppukauden tehden 37 runkosarjaottelussa tehot 14+18=32 sekä viidessä playoff-ottelussa kolme syöttöpistettä.
Martin Thörnberg Kaudella 2005–2006 Thörnberg oli 14 osumallaan HV71:n kolmanneksi paras maalintekijä Andreas Jämtinin kanssa. Kaudella 2006–2007 hän oli 20 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Jukka Voutilaisen jälkeen. Thörnberg sijoittui Elitserienin maalipörssissä kymmenenneksi Luleå HF:n Johan Harjun kanssa. Kaudella 2008–2009 hän teki sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä Elitserienin yhden kauden maaliennätyksensä. Thörnberg ja Luulajan Johan Harju sijoittuivat 27 osumallaan liigan maalipörssissä toiseksi edellään vain MODO Hockeyn Per-Åge Skrøder. Thörnberg jakoi myös Timrå IK:n Mikko Lehtosen kanssa Elitserienin ylivoimaalipörssin voiton 12 osumallaan. Hän voitti myös tehoilla 10+3=3 koko kevään 2009 pudotuspelien maalipörssin ja jakoi pistepörssin voiton joukkuetoverinsa Björn Melinin kanssa. Thörnberg edusti HV71:tä kauden aikana myös Mestarien liigassa, jonka jäähypörssin hän voitti 29 minuutillaan. Thörnberg voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 2008 ja 2010 sekä Elitserien-hopeaa vuonna 2009.
Nils Ekman Kaudella 2000–2001 Ekman pelasi Lightningissa 43 NHL-ottelua tehoin 9+11=20. IHL-joukkue Detroit Vipersin puolella hän oli tehoilla 22+14=36 joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kesäkuussa 2001 Ekmanin oikeudet kaupattiin Kyle Freadrichin kanssa New York Rangersiin vaihdossa Tim Tayloriin. Hän kuitenkin palasi kaudeksi 2001–2002 kotimaahansa ja siirtyi Djurgårdens IF:ään. Ensimmäinen kausi Elitserienissä tehoi 38 runkosarjaottelussa tehot 16+15=31, joilla Ekman oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän jakoi kuudella osumallaan liigan voittomaalipörssin voiton HV71:n Per-Åge Skrøderin ja Färjestads BK:n Dieter Kaltin kanssa. Ekman pelasi myös Elitserienin tähdistöottelussa ja oli ehdolla liigan vuoden tulokkaaksi. Tittelin sai kuitenkin Södertälje SK:n maalivahti Rolf Wanhainen. Kaudeksi 2002–2003 Ekman palasi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi yksivuotisella sopimuksella New York Rangersin organisaatioon. Hän pelasi kuitenkin ainoastaan sen farmijoukkue Hartford Wolf Packissa, jonka paras pistemies Ekman oli tehoilla 30+36=66.
Rune Skarsfjord Valmennusuransa Skarsfjord aloitti Rosenborgin apulaisvalmentajana vuonna 2002. Hän työskenteli yhdessä Nils Arne Eggenin, Åge Hareiden, Ola By Risen ja Per Joar Hansenin kanssa voittaen kolme Norjan mestaruutta.
Jon Åge Tyldum Jon Åge Tyldum (s. 26. lokakuuta 1968 Snåsa) on norjalainen entinen ampumahiihtäjä.
Åge Hareide Åge Fridtjof Hareide (s. 23. syyskuuta 1953 Hareid, Norja) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Maaliskuussa 2016 lähtien hän on toiminut Tanskan maajoukkueen päävalmentajana.
Åge Hadler Åge Hadler (s. 14. elokuuta 1944 Bergen) on norjalainen suunnistaja. Hän voitti maailmanmestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa Fiskarissa 1966 ja Staré Splavyssä 1972 sekä viestissä Friedrichrodassa 1970.
Molde FK Molde FK:ssa ovat pelanneet urallaan muun muassa Ole Gunnar Solskjær, Martin Andresen, Kjetil Rekdal, Åge Hareide ja Jostein Flo. Seuran päävalmentajana ovat toimineet muun muassa Hans Backe, Åge Hareide, Gunder Bengtsson, Bo Johansson, Kjell Jonevret ja Uwe Rösler.
Liv Tyler Ensimmäiset vuotensa Tyler luuli, että hänen biologinen isänsä olisi rockmuusikko Todd Rundgren. Yhdeksänvuotiaana Liv tunnisti Stevenin oikeaksi isäkseen tavattuaan tämän ja huomattuaan yhtäläisyydet itsensä ja Stevenin toisen tyttären Mian välillä. Hän kysyi asiasta äidiltään ja salaisuus paljastui. Julkisuuteen oikean isän henkilöllisyys vuosi kuitenkin vasta viisi vuotta myöhemmin, kun Liv vaihtoi Tylerin sukunimekseen haluten kuitenkin pitää Rundgrenin keskimmäisenä nimenään. Alun perin kyseessä oli Tylerin ja Buellin yhteinen sopimus, sillä Livin syntymän aikaan aikaan Tyler kamppaili hyvin hankalan huumeriippuvuuden parissa. Saatuaan kuitenkin tietää totuuden biologisesta isästään, Liv ja Steven ovat kehittäneet hyvin läheisen suhteen. Liv on muun muassa esiintynyt Aerosmithin musiikkivideolla ”Crazy” vuonna 1993, ja Steven on esittänyt monia kappaleita Livin tähdittämässä elokuvassa "Armageddon".
Tyler avioitui 25. maaliskuuta 2003 muusikko Royston Langdonin kanssa. Heille syntyi 14. joulukuuta 2004 Milo-niminen poika. Toukokuussa 2008 Tyler ja Langdon ilmoittivat eroavansa. Tylerilla ja hänen avomiehellään David Gardnerilla on kaksi lasta, vuonna 2015 syntynyt Sailor-niminen poika ja vuonna 2016 syntynyt tyttö Lula Rose Gardner.
Åge Hadler Hadlerin puoliso Ingrid Hadler on myös suunnistuksen maailmanmestari.
Ingrid Hadler Hadlerin puoliso Åge Hadler on myös suunnistuksen maailmanmestari.
Åge Hareide Hän on voittanut mestaruuden Allsvenskanissa Ruotsissa, Tippeligaenissa Norjassa ja Tanskan Superliigasa.
Auguste Perret Auguste Perret (12. helmikuuta 1874 – 25. helmikuuta 1954) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli syntynyt Belgiassa.
Lars Hedegaard Hän on alun perin toiminut historioitsijana ja lukion opettajana. Hän oli yksi "Fundamental historie" -perushistoriateoksen kirjoittajista ja toimitti 1980-luvulla yhden "Hvem Hvad Hvor" ("Mitä, missä, milloin") -vuositeoksen. Vuodesta 1982 hän oli Tanskan sosialistisen työväenpuolueen jäsen ja identifioitui marxilaiseksi.
Elsa – vapaana syntynyt Elsa – vapaana syntynyt ("Born Free") on vuoden 1966 elokuva. Se perustuu Joy Adamsonin kirjaan "Perheeseemme kuuluu leijona" ("Born Free"), joka alun perin ilmestyi 1960. Elokuvan ohjasi James Hill.
Jon Åge Tyldum Maailmancupin kokonaiskilpailun Tyldum voitti kaksi kertaa, vuosina 1992 ja 1995. Urallaan hän voitti kaksi osakilpailua ja saavutti yhteensä kuusi palkintokorokepaikkaa.
Norjan Helsingin-suurlähetystö Norjan Helsingin-suurlähetystö sijaitsee Helsingissä Eiran kaupunginosassa. Se sivuaa Rehbinderintietä ja Hornintietä. Vuodesta 2015 lähtien suurlähettiläänä on toiminut Åge B. Grutle.
Hautausmaa Nykyihmisten lähisukulaisista ainakin neandertalinihmiset ovat jo haudanneet kuolleensa, alun perin siksi, etteivät raadonsyöjät raatelisi ruumiita. Myöhemmin hautaukseen alettiin liittää myös jonkinlaisia uskonnollisia tapoja, jotka näkyivät muun muassa esineiden ja kukkien sijoittamisessa hautaan. Ei tiedetä tarkalleen, milloin haudat alettiin keskittää kalmistoiksi.
Heiligenhafen Heiligenhafen mainitaan useissa 1200-luvun asiakirjoissa. Alun perin kaupungin nimi oli todennäköisesti Hafenstadt. Kaupunki muodostettiin vuosina 1249–1259 seuraavista kylistä: Helerikendorp, Tulendorp, Kerstinbuerfeld, Küsdorp ja Vrysgard. Ei tiedetä tarkkaan, milloin Heiligenhafen sai kaupunkioikeudet. Sen oletetaan tapahtuneen 1200-luvun puolivälissä.
Jon Dahl Tomasson Kesäkuussa 2015 Tomassonista tuli SBV Vitessen apuvalmentaja. Pesti jäi odotettua lyhyemmäksi, sillä jo maaliskuussa 2016 hän siirtyi Åge Hareiden valmennustiimiin Tanskan maajoukkueeseen.
Joosua Israelin kansan johtajana Joosua oli peloton ja rohkea. Hänen nimensä oli alun perin Hosea, mutta Mooses antoi hänelle nimen Joosua. Raamatussa ei kuitenkaan kerrota, milloin Hoseasta alettiin käyttää nimeä Joosua. Joosua on Suomessa käytetty vastine kahdelle heprealaiselle nimelle, joista lyhyempi on Je•šu′aʽ ja pitempi Jehō•šu′aʽ.
Åge Hareide Molden jälkeen Hareide valmensi kausina 1998–1999 Helsingborgia, jonka hän johdatti Ruotsin mestaruuteen. Menestystä tuli 2000-luvuna alkupuolella myös Brøndbyssä ja Rosenborgissa, joiden molempien peräsimessä hän voitti liigamestaruuden.
Per Ragnar Ragnar on naimisissa ja hänellä on vuonna 2001 syntynyt tytär. Hän on pasifisti ja kasvissyöjä.
Abarth Abarth oli alun perin italialainen kilpa-autovalmistaja. Yhtiön perusti Itävallassa syntynyt, mutta Italiaan kotiutunut Carlo Abarth (alun perin Karl, 1908–1979). Abarth vastasi myös Fiat-konsernin tehdaskilpatallien, Lancian ja Fiatin kilpa-autojen rakentamisesta, viritystöistä, sekä niiden ylläpidosta.
Magnus Jacob Alopaeus Magnus Jacob Alopaeuksen vaimo vuodesta 1772 oli Ulrica Juslén (syntynyt Turussa 24. toukokuuta 1752, kuollut Porvoossa 10. kesäkuuta 1823). Hänen isänsä oli Per Juslen (s.1717), veljensä Per Juslen (s.1739), isän setä Daniel Juslenius ja serkku Henrik Gabriel Porthan (s.1739).
Alt-right Nimitystä "alt-right" käytti itsestään alun perin vain Richard Spencerin tapaisten kirjoittajien johtama oikeistolainen, valkoista nationalismia kannattava ryhmä. Donald Trumpin vaalikampanjan aikana yhdysvaltalaismedia laajensi nimityksen koskemaan uutta, meemejä käyttävää nuorekasta oikeistolaista Internet-liikettä, jonka alle se määritteli laajan kirjon toimijoita 4chan-foorumikirjoittelijoista ja toimittaja Milo Yiannopoulosista aina uusnatseihin saakka.
Neljän keikka Neljän keikka on lasten -ja nuortenkirjailija Thomas Brezinan kirjoittama kirjasarja. Sarjan päähenkilöt Axel Klingmeier, Lieselotte (Lilo) Schroll, Paula Monowitsch ja Dominik Kascha ovat perustaneet salapoliisijengin, jonka seikkailuja kirjoissa seurataan. Heidän ensimmäinen mottonsa on: Meidän jengi ei periksi anna! Toinen motto on: Missä vaan, milloin vaan, aina suoraan asiaan! Brezina on Neljän keikka -sarjan lisäksi kirjoittanut myös Seitsemän tassua ja Penny -sarjan.
Mikel Laboa Baskimaan Pasajesissa syntynyt Laboa opiskeli alun perin lääketiedettä Pamplonassa. Hän on julkaissut lukuisia levytyksiä 1960-luvulta lähtien.
Don Thompson (yritysjohtaja) Don Thompson on entinen McDonald'sin toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Alun perin sähköinsinöörinä 1990 yritykseen tullut Thompson on syntynyt 1963.
American Fur Company American Fur Company pystyi hyödyntämään Yhdysvaltain brittivastaista asennetta ja saamaan haltuunsa monia englantilaisille turkiskauppiaille kuuluneita kauppareittejä. Astor lähetti sekä maitse että meritse retkikunnan nykyiseen Oregoniin, jonne hän suunnitteli suurta kauppa-asemaa. Meriretkikunta ei milloinkaan saapunut perille, mutta maitse matkanneet perustivat Astorian kaupungin Columbiajoen suulle ja aloittivat tuottoisan turkiskaupan intiaanien kanssa. Samalla paikasta tuli ensimmäinen Yhdysvaltain asutuskeskittymä Tyynenmeren rannalla.
David North (sarjakuvahahmo) David North, syntynyt nimellä Christoph Nord, on Marvel Comicsin sarjakuvahahmo. Hänet tunnettiin alun perin nimellä Maverick ja myöhemmin Agentti Zerona.
Åge Hareide Tammikuussa 2004 Hareide siirtyi Norjan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Norja ei onnistunut selviytymään MM-kisoihin 2006 eikä EM-kisoihin 2008. Hareide sai kuitenkin jatkaa tehtävissään, mutta paineet kasvoivat Norjan aloitettua MM2010-karsinnat kehnosti. Lopulta Hareide erosi tehtävistään joulukuussa 2008.
Kansalaisuus Toisaalta, Suomessa syntynyt ulkomaalaisen lapsi katsottiin syntyperäiseksi suomalaiseksi, mikäli hän täytti uskontokriteerin: alun perin vaadittiin evankelisluterilaisuutta, mutta autonomian aikana kelpasivat myös ortodoksit.
Trond Sollied 2003 Sollied oli ehdolla Norjan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi Nils Johan Sembin jätettyä tehtävät. Sollied kuitenkin halusi jatkaa työskentelyä myös Club Bruggessa eikä Norjan jalkapalloliitto hyväksynyt sitä, että Sollied olisi hoitanut molempia valmennustehtäviä. Näin ollen Åge Hareide vei maajoukkuevalmentajan tehtävät Solliedin nenän edestä.
Borderterrieri Borderterrieri on Englannin ja Skotlannin välisellä raja-alueella syntynyt koirarotu, karkeakarvainen pieni terrieri. Luonteeltaan borderterrieri on iloinen ja reipas. Alun perin rotu kehitettiin luolametsästystä varten.
Kontiomäki Kontiomäen taajama on syntynyt alun perin puhtaasti rautatieläiskyläksi. Vielä 1970-luvulla Valtionrautatiet oli käytännössä kylän työväen ainoa työnantaja. Nykyisinkin suuri osa kontiomäkeläisistä on rautatieläisiä.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1972 Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 1972 pidettiin 14.–16. syyskuuta 1972 Tšekkoslovakian Staré Splavyssä. Kyseessä olivat lajin neljännet maailmanmestaruuskilpailut. Sekä miehet että naiset kilpailivat yhdellä henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden voittivat Norjan Åge Hadler ja Unkarin Sarolta Monspart. Miesten viestin voitti Ruotsi ja naisten viestin Suomi.
Åge Hareide Kaudella 2015 Malmö jäi kahden mestaruuskauden jälkeen Allsvenskanin viidenneksi, mikä oli joukkueen huonoin sijoitus kuuteen vuoteen. Mestarien liigassa Malmö eteni jälleen lohkovaiheeseen kaudella 2015/16. Ainoan voittonsa seura nappasi kaatamalla FK Šah’tar Donetskin kotonaan 1–0 ja jäi näin lohkonsa jumboksi.
Recep Tayyip Erdoğan Erdoğan on syntynyt Istanbulissa, mutta hän vietti osan lapsuudestaan Mustanmeren rannalla sijaitsevassa Rizen kaupungissa, josta Erdoğanin perhe oli alun perin kotoisin olevasta samanimisestä Rizen maakunnasta. . Erdoğanin adžarialaiset esivanhemmat olivat muuttaneet Batumista Rizeen Venäjän–Turkin sodan (1877–1878) aikana.Erdoğanin isoisä oli alun perin kotoisin Tshinvalin piiristä, Etelä-Ossetiasta ja muuttanut Ottomaanien valtakuntaan Kaukasukselta Venäjä-Turkin sotien aikana.
Siouxit Nykyään siouxien määrä on suurempi kuin milloinkaan aiemmin. Lakotoja on eniten, koska he alun perinkin ovat olleet väkiluvultaan suurin siouxien kansoista. Monet siouxeista puhuvat yhä omaa kieltään. Kokonaisuutena siouxien, varsinkin lakotojen tila on kuitenkin huolestuttava. Etelä-Dakotan Pine Ridgen reservaatti on eräs Yhdysvaltain köyhimmistä kunnista. Alueen rikollisuus ja jengien väliset sodat ovat huolestuttavalla tasolla. Muissa siouxien reservaateissa tilanne ei ole yhtä paha ja erilaisten hyväntekeväisyysjärjestöjen avulla koulutustasoa on saatu kohotettua..
Pluto (manga) Pluto on japanilaisen Naoki Urasawan manga, joka on syntynyt Osamu Tezukan tarinan pohjalta. Alun perin mangasarja on julkaistu Big Comic Original-lehdessä vuosina 2003-2009.
Varjagikaarti Vuonna 1081 keisariksi noussut Aleksios I Komnenos pysäytti Bysantin valtakunnan rappeutumisen. Bysantin armeija elvytettiin ja varjagikaartista tuli sen ydin. Aleksioksen aikana varjagikaartiin liittyi myös anglosakseja, ja he osallistuivat Dyrrhakhionin taisteluun normanneja vastaan vuonna 1081. Varjagit kärsivät taistelussa kirvelevän tappion. Suurin osa kaartista osallistui komentajansa Nambiteksen johdolla Aleksioksen petsenegien vastaiseen sotaretkeen vuonna 1087. Armeija kärsi kuitenkin tappion Drastarissa (nykyinen Silistra Bulgariassa). Myös varjagikaarti saattoi kärsiä taistelussa suuria tappioita, sillä varjageja ei enää mainita Anna Komnenan "Aleksiaassa" ja kaarti jouduttiin luultavasti muodostamaan uudelleen tappion jälkeisinä vuosina. Varjagit osallistuivat kuitenkin sotaretkiin serbejä ja turkkilaisia vastaan. Vuonna 1097 Aleksios ja varjagikaarti olivat paikalla Nikeassa, kun ristiretkeläiset valtasivat kaupungin Rûmin sulttaanikunnalta.
Varjagikaarti Varjagikaartissa palvelemisesta tuli skandinaaveille sukuperinne, ja kaartiin liittyi prinssejä ja päälliköiden poikia. Monet miehet halusivat palvella kaartissa rikastumisen houkuttelemina. Kuuluisin varjagikaartin jäsen oli luultavasti Harald Ankara, josta tuli Norjan kuningas. Hän saapui Konstantinopoliin vuonna 1035 ja palveli vuoteen 1044. Hän komensi kaartin osastoa Sisiliassa sotapäällikkö Georgios Maniakesin alaisuudessa, ja myöhemmin Vähässä-Aasiassa.
Varjagikaarti Vuoden 1070 jälkeen varjagikaartiin liittyi myös anglosakseja. Englantilaisten palvelukseen astumisen ajankohdasta ja laajuudesta ei ole yksimielisyyttä, mutta anglosakseja tiedetään olleen kaartissa 1000-luvun lopulla. Vilhelm Valloittajan valloitettua Englannin vuonna 1066 monet anglosaksit matkustivat Konstantinopoliin liittyäkseen varjagikaartiin. 1100-luvulla kaartiin värvättiin paljon englantilaisia, mutta se ei estänyt myös skandinaaveja liittymästä. Suurin osa kaartin miehistä 1200- ja 1300-luvuilla oli kuitenkin englantilaisia ja skotteja.
Varjagikaarti Basileioksen kuoltua hänen seuraajansa jatkoivat varjagikaartin ylläpitoa, ja vuonna 1032 jotkut varjagit taistelivat sotapäällikkö Georgios Maniakesin mukana Edessaa vastaan. Vuonna 1040 ruseista ja skandinavialaisista koostuva varjagikaartin osasto taisteli Maniakesin alaisuudessa Sisiliassa. Osaston komentajana oli Harald Sigurdsson, josta tuli myöhemmin Norjan kuningas Harald Ankara. Hänen joukkonsa menestyivät hyvin taistelukentällä, ja vuonna 1041 keisari Mikael IV lähetti hänet kapinajohtaja Delianosta vastaan Bulgariaan. Vuonna 1054 varjagit kukistivat seldžukkien armeijan Armeniassa, tappoivat heidän komentajansa ja vapauttivat monia vankeja.
Varjagikaarti Varjagikaartissa oli alun perin vain ruseja, mutta pian joukkoon liittyi myös muita skandinaaveja, kuten norjalaisia, islantilaisia ja ruotsalaisia. Heitä seurasivat 1000-luvun jälkipuoliskolla tanskalaiset ja englantilaiset. Suurin osa Vladimirin Basileiokselle lähettämistä 6 000 miehestä puhui luultavasti muinaisnorjaa, sillä heidät oli värvätty Norjasta ja Ruotsista auttamaan Vladimirin nostamisessa valtaistuimelle.
Varjagikaarti Vladimirin apu Basileiokselle johti merkittävään muutokseen keisarillisessa kaartissa. Selviytyneistä ruseista muodostettiin keisarillinen henkivartiokaarti, varjagikaarti, joka seurasi keisaria taisteluun ja jonka ilmestyminen taistelukentälle kertoi keisarin läsnäolosta. Basileos tarvitsi luotettavia ja uskollisia sotilaita, jotka olivat paitsi kurinalaisia ja taitavia myös poissa hovin juonitteluista. Varjagit seurasivat Basileiosta tämän kaikille sotaretkille ja muodostivat armeijan ydinjoukon.
Varjagikaarti Varjagit osallistuivat kaikkiin Basileioksen sotaretkiin kapinallisia, arabeja ja bulgaareja vastaan. Kaartin miehet saivat pian maineen rohkeina ja armottoman uskollisina sotilaina. Kaarti koostui aluksi yksinomaan ruseista eli varjageista, mutta pian yksikköön liittyi myös muita skandinaaveja, kuten norjalaisia, ruotsalaisia ja islantilaisia. Normannien vallattua Englannin vuonna 1066 monet anglosaksit matkustivat Konstantinopoliin ja liittyivät varjagikaartiin.
Varjagikaarti Varjagikaarti tai varangikaarti () oli Bysantin keisarien henkilökohtainen henkivartiosto, joka koostui varjageista eli viikingeistä. Kaarti sai alkunsa keisari Basileios II:n aikana (hallitsi 976–1025), kun Kiovan ruhtinas Vladimir Suuri lähetti Basileiokselle 6 000 miestä avuksi taistelussa kapinajohtaja Bardas Fokasta vastaan. Varjagit olivat taistelleet Bysantin joukoissa aiemminkin, mutta vuonna 988 heistä muodostettiin ensimmäisen kerran eliittiyksikkö, joka kulki keisarin mukana.
Varjagikaarti Varjagikaartia käytettiin 1300-luvulla pääasiassa seremoniallisiin ja vartiotehtäviin, ja heidät mainitaan useaan otteeseen myös henkivartijoina. Varjagit toimivat palatsikaartina eivätkä enää suorittaneet tärkeitä sotilastehtäviä. On kuitenkin todisteita, joiden mukaan englantilaiset palkkasotilaat ja varjagien jälkeläiset, "varangopouloit", taistelivat Bysantin valtakunnan viimeisinä vuosina entiseen tapaan keisarien rinnalla. Viimeiset maininnat varjagikaartista ovat 1400-luvun alusta. Bysantin keisari Johannes VII Palaiologos kertoo kirjeessä, jonka hän lähetti vuonna 1402 Englannin kuningas Henrik IV:lle, että jotkut englantilaiset sotilaat taistelivat bysanttilaisten palveluksessa osmaneja vastaan. ”Englantilaiset kirveitä kantavat sotilaat” mainitaan vielä vuonna 1404, kun bysanttilaiset lähettivät lähettiläitä Roomaan. Varjageita ei mainita taisteluissa osmaneita vastaan 1400-luvulla, mutta on mahdollista, että kaarti säilyi Bysantin valtakunnan loppuun asti vuoteen 1453. On myös esitetty, että kaartin tehtävät siirtyivät 1400-luvulla kreetalaiselle kaartille, joka mainitaan vuonna 1422.
Varjagikaarti Vuosina 1118–1122 englantilaiset varjagikaartin sotilaat seurasivat keisari Johannes II Komnenosta sotaretkelle turkkilaisia ja petsenegejä vastaan. Vuonna 1122 Johannes kukisti petsenegien armeijan Eski Zagrassa Balkanilla. Kun Johanneksen armeija ei kyennyt murtamaan petsenegien vankkureista muodostettua puolustuskehää, hän lähetti varjagit heitä vastaan. Vaikka varjagien sanottiin olleen selvästi alivoimaisia, he murtautuivat vankkureiden läpi ja kukistivat petsenegit. Varjagit taistelivat luultavasti myös Antiokian piirityksessä vuonna 1137.
Varjagikaarti Bysantin keisari Manuel I Komnenoksen aikana vuonna 1149 varjageja lähetettiin puolustamaan Thebaa Sisilian kuningas Roger II:n armeijaa vastaan. Varjagit olivat myös mukana kaupungin takaisinvaltaamisessa. Vuosina 1155–1156 varjagit puolustivat Kyprosta Antiokian ruhtinaskunnan hallitsijaa Raynald de Chatillonia vastaan. Alkumenestyksen jälkeen Raynald kukistettiin ja varjagit toivat hänet keisarin eteen. Pian tämän jälkeen varjagit seurasivat Manuelia Antiokiaan. Vuonna 1176 varjagit olivat paikalla, kun Bysantin armeija kärsi raskaan tappion Myriokefalonin taistelussa, jossa suurin osa Manuelin varjageista sai surmansa. Jotkut varjagikaartissa palvelleet englantilaiset palasivat taistelun jälkeen takaisin kotiin.
Varjagikaarti Norjalaiset, tanskalaiset ja ruotsalaiset viikingit perustivat 800-luvun lopulla oman valtionsa, Kiovan Rusjin, nykyisen Länsi-Venäjän ja Ukrainan alueelle. Mukana oli myös paljon hämäläisiä, karjalaisia ja virolaisia. Idän suunnasta katsottuna he kaikki edustivat samaa skandinavista kulttuuria. Monet viikingit matkustivat Bysantin valtakunnan pääkaupunkiin Konstantinopoliin, joka oli siihen aikaan Euroopan suurin kaupunki ja monien kauppareittien päätepiste tai risteys. Näitä miehiä kutsuttiin valtionsa mukaan ruseiksi, mutta slaavilaiset ja bysanttilaiset lähteet kutsuivat heitä varjageiksi. Sanan etymologiasta on käyty keskustelua, mutta yleisesti hyväksytyn teorian mukaan se tulee sanasta "vàr" (monikko "vàrar"), joka tarkoittaa luottamusta tai uskollisuudenvalaa: varjagit olivat siis ryhmä miehiä, jotka olivat vannoneet valan toveruudesta ja uskollisuudesta.
Varjagit Bysantin valtakunnassa toimi varjagikaarti, joka oli Bysantin keisarin henkilökohtainen kaarti. Siinä palveli myös muitakin kuin vain skandinaaveja, kuten slaaveja ja anglosakseja. Varjagi-nimityksen yleisesti hyväksytty etymologia on skandinaavinen ”valaliittolaista” merkitsevä sana "väring". Termi on keskiajan venäläisten kronikoiden perua.
Viikinkien idäntie Bysantin keisari Basileios II oli 980-luvulla perustanut kuuluisan varjagikaartin, joka koostui skandinaavisista valiosotureista. Keski-Ruotsin alueelta tunnetaan useita riimukiviä, jotka on pystytetty Bysantin palveluksessa 1000-luvulla kuolleiden varjagisotilaiden muistoksi. Tämän lisäksi skandinaaveja palveli venäläisten ruhtinaiden soturiseurueissa. Näiden idänyhteyksien kautta Skandinaviaan levisi jonkin verran bysanttilais-ortodoksisia kulttuurivaikutteita.
Viikinkien idäntie 1100-luvun kuluessa skandinaaviset kauppiaat alkoivat menettää asemiaan Novgorodin markkinoilla saksalaisille kilpailijoilleen. Ruotsin ja Novgorodin ystävälliset suhteet muuttuivat 1100-luvun lopulla ja 1200-luvun kuluessa vihollisuudeksi. Varjagikaarti supistettiin vuoden 1204 jälkeen pelkäksi seremonialliseksi joukko-osastoksi. Näistä syistä skandinaavinen liikehdintä Venäjän jokireiteillä vähitellen hiipui.
Georgios Maniakes Hänestä tuli tunnettu vuoden 1031 sodassa seldžukkeja vastaan. Muslimit kukistivat keisari Romanos III:n Alepossa, mutta Maniakes pelasti tilanteen valtaamalla Edessan. Maniakesin suurin saavutus oli Sisilian osittainen valloitus arabeilta vuonna 1037. Sisiliassa häntä avusti varjagikaarti jonka johtaja oli tuleva Norjan kuningas Harald Ankara. Myös palkkasotureita normandiasta oli bysanttilaisten apuna.
Varjagikaarti Kaartilaiset tunnettiin runsaasta alkoholinkäytöstään ja pitkävartisista sotakirveistään ja heitä kutsuttiin bysanttilaisissa kronikoissa ”kirveitä kantaviksi sotureiksi”. Kaarti osallistui useisiin sotiin olemassaolonsa aikana. Varjagit mainitaan vielä 1400-luvun alussa, mutta he eivät enää olleet tärkeässä roolissa Bysantin sodankäynnissä. On mahdollista, että kaartin jäännökset osallistuivat Konstantinopolin piiritykseen vuonna 1453, jolloin osmanit valtasivat kaupungin.
Varjagikaarti Rusit kävivät Bysantin kanssa kauppaa, mutta tekivät myös monta epäonnistunutta hyökkäystä bysanttilaisia vastaan vuosina 860–1043. Bysantin keisari Mikael III:n ajoista lähtien skandinaaveja ja ruseja palveli keisarin seurueessa ja 900-luvun alusta lähtien myös palkkasotilaina. Bysantin armeijassa palveli 960-luvulta lähtien monia skandinaaveja, karjalaisia, baltteja ja ruseja.
Sigurd I Jerusaleminkävijä Tämän jälkeen Sigurd ja hänen sotilaansa lähtivät luultavasti paluumatkalle Norjaan. Matka kulki Kyproksen ja Kreikan kautta Konstantinopoliin, missä keisari Aleksios I Komnenos otti Sigurdin vastaan. Monet norjalaiset jäivät keisarin palvelukseen varjagikaartissa. Konstantinopolista Sigurd jatkoi matkaa Balkanin ja Saksan läpi Tanskaan. Vierailtuaan Tanskan kuninkaan luona Sigurd palasi Norjaan.
Harald Ankara Harald Ankara ("Harald Hadråde", "Harald III Sigurdsson") (1015–1066) oli Norjan kuningas 1046–1066. Harald läksi valloitusretkelle Englantiin ja löi pohjoisten jaarlien joukot Fulfordin taistelussa 20. syyskuuta 1066, mutta kuoli 25.syyskuuta 1066 käydyssä Stamfordin sillan taistelussa. Ennen kuin hänestä tuli kuningas Harald palveli Bysantin valtakunnan varjagikaartissa.
Varjagikaarti Rusit ottivat osaa Basileioksen sotaretkeen Syyriassa vuonna 994 ja osallistuivat ratkaisevaan taisteluun Antiokian lähellä. Vuonna 999 Basileios valtasi Emesan kaupungin. Historioitsija Yahya ibn Said kertoo, että asukkaat pakenivat erääseen luostariin, jolloin rusit sytyttivät sen palamaan ja pakottivat heidät antautumaan. 1000-luvun alussa noin 6 000 rusia seurasi Basileiosta sotaretkelle Georgiaan ja Armeniaan.
Basileios II Vladimirin piti ottaa kaste ja ottaa koko maansa uskonnoksi ortodoksinen uskonto. 19. toukokuuta 988 Vladimir kastettiin Krimin Khersonesoksessa Pyhän Basileioksen kirkossa. Heti sen jälkeen Vladimir ja Anna menivät naimisiin siellä. Samalla Vladimir pääsi eroon suuresta määrästä kapinoivia varjageja, kun hän lähetti Bysantin tueksi 6 000 varjagisoturia. Niistä muodostettiin Bysantin keisarin uskollinen ja kovamaineinen varjagikaarti.
Vladimir Suuri Vladimirin piti ottaa kaste ja ottaa koko maansa uskonnoksi ortodoksinen uskonto. Vladimir kastettiin 19.5.988 Krimin Khersonesoksessa Pyhän Basileioksen kirkossa. Heti sen jälkeen Vladimir ja Anna vihittiin siellä. Samalla Vladimir pääsi eroon suuresta määrästä kapinoivia varjageja, kun hän lähetti Bysantin tueksi 6000 varjagisoturia, jotka olivat hänet auttaneet valtaan 8 vuotta aiemmin. Niistä sotureista muodostettiin Bysantin keisarin uskollinen ja kovamaineinen varjagikaarti.
Viikinkiaika Etelään skandinaaveja veti erityisesti hopea, jota saatiin islamilaisen maailman hopeakaivoksista. Vastineeksi he vaihtoivat turkiksia ja orjia, joita saatiin saaliina tai lahjana slaavilaiskansoilta. Vaihtokauppa muuttui helposti ryöstelyksi. Viikingit tekivät sotaretkiä jopa mahtavaa Konstantinopolia vastaan vuonna 860 ja uudelleen 907. Vaikka molemmat hyökkäykset torjuttiin, jälkimmäinen niistä sai Bysantin keisarin tarjoamaan kauppaoikeuksia pohjanmiehille vastineeksi rauhasta. Myöhemmin keisarin palveluksessa toimi myös skandinaavinen henkivartiosto, kuuluisa varjagikaarti.
Manzikertin taistelu Yön koittaessa Romanos määräsi armeijan perääntymään. Jostain syystä oikea siipi ei saanut käskyä tai käsitti sen väärin. Dukaksen reservit taas eivät avustaneet perääntyviä joukkoja vaan palasivat takaisin leiriin. Alp Arslan näki tilanteen ja hyökkäsi. Bysanttien oikea siipi murtui ja pian tämän jälkeen murtui myös vasen siipi. Romanus otettiin vangiksi kun seldžukit löysivät hänet haavoittuneena. Keisarin varjagikaarti oli tavallaan keisarin henkivartiokaarti, ja tämä oli kaartin harvinainen epäonnistuminen suojelutehtävässä.
Sisilian emiraatti Arabimaailman valta heikkeni 1000-luvulla, kun monet dynastiat taistelivat keskenään vallasta, ja Sisiliassa taistelujen keskiössä olivat Kalbidit, Aghlabidit ja Ziridit. Kalbidiemiiri teki rauhan Bysantin kanssa varmistaakseen valtansa. Georgios Maniakes käytti tilaisuuden hyväkseen, nousi maihin 1030 Messinan lähellä ja valtasi ison osan saaren itäosista. Maniakesin joukkoihin kuului ruseista, normanneista ja skandivaalaisista muodostunut varjagikaarti. Maniakesin valtaus kuitenkin epäonnistui, kun hänet unohdettiin Bysantin sisäisten ongelmien takia. Tämä oli viimeinen kerta, kun Bysantti yritti vallata Sisilian.
Viikinkien idäntie Ensimmäiset varmat todisteet skandinaaveista Laatokan ympäristössä ovat 700-luvulta. Olhavanjoen varteen syntyi tällöin suuri "Aldeigjuborgin" kaupunki eli nykyinen Staraja Ladoga. 830-luvulla skandinaavit olivat jo löytäneet tiensä Bysanttiin. Heidän yhteytensä Bysanttiin vilkastuivat 860–880-luvuilla, jolloin he vakiinnuttivat jalansijansa Dneprin varrella. Tämän jälkeen skandinaaveja vieraili Bysantissa kauppiaina tai myöhemmässä vaiheessa palkkasotureina varjagikaartissa vuodesta 988 vuoteen 1453, kun osmanien joukot tuhosivat Konstantinopolin. Skandinaavisperäisen idäntieliikenteen vilkkain vaihe oli 900-luvun alkupuolella ja puolivälissä.
Johannes II Komnenos Vuonna 1119 Johannes teki sotaretken Fryygiaan jossa hän valloitti takaisin muutamia linnoituksia seldžukeilta. Vuonna 1121 petsenegit (tai kumaanit) ylittivät Tonavan ja hyökkäsivät Traakiaan. Johannes lahjoi osan vihollisistaan ja löi loput taistelussa. Petsenegit puolustivat leiriään käyttämällä vaunujaan linnoituksin ja heitä vastaan lähetettiin varjagikaarti. 
Johannes meni naimisiin unkarilaisen prinsessan, Piroskan (joka vaihtoi nimensä Ireneksi) kanssa. Unkarin kuninkaan László I:n kuoltua hänen vanhemmasta pojastaan István (Tapani) II:stä tuli kuningas ja nuoremi poika Álmos pakeni Bysanttiin. Tästä syystä unkarilaiset hyökkäsivät vuosina 1127-1128.
Edgar Atheling Noin vuonna 1098 Edgar lähti Konstantinopoliin, jossa hän mahdollisesti liittyi Bysantin valtakunnan varjagikaartiin. Myöhemmin tuona vuonna keisari Aleksios I Komnenos antoi hänen komentoonsa joukon, jonka piti auttaa ensimmäiseen ristiretkeen osallistuneita ritareita Antiokan piirityksessä. Vuonna 1106 Edgar joutui vangituksi Tinchebrayn taistelussa, jossa hän oli mukana herttua Robertin puolella Henrik I:stä vastaan. Edgar palasi Englantiin, jossa Henrik armahti hänet. Edgar siirtyi asumaan maaseudulle Hertfordshireen. Hänen uskotaan matkustaneen Skotlannin kuningaskuntaan myöhemmällä iällä, ehkäpä vuoden 1120 tienoilla. Hän oli yhä elossa vuonna 1125, mutta on mahdollisesti kuollut pian tämän jälkeen hieman yli 70-vuotiaana.
Varjagikaarti Vuosina 1001–1018 Basileios valtasi bulgaarien tsaarin Samuilin hallitsemia alueita Kreikassa ja Makedoniassa. Kirjalliset lähteet ja arkeologiset todisteet osoittavat kaartin olleen Basileioksen mukana. Sotaretki huipentui vuonna 1014 Kleidionin taisteluun, jossa Basileios kukisti bulgaarien armeijan. Kun Basileios oli vallannut bulgaarien pääkaupungin Ohridin vuonna 1018, yksi kolmasosa vangeista annettiin varjageille, mikä kertoo heidän tärkeydestään. Osasto ruseja osallistui vuonna 1018 Cannaen taisteluun Bysantin ylivaltaa vastustavaa kapinallista aatelista Melosta vastaan. Vuonna 1021 rusit taistelivat Basileioksen mukana Georgiassa, missä he tulivat tunnetuiksi julmuudestaan hävittäessään maaseutua.
Varjagikaarti Ratkaiseva muutos tapahtui vuonna 988, kun Kiovan Rusjin ruhtinas Vladimir Suuri lähetti Bysantin keisari Basileiokselle 6 000 varjagia avuksi taistelussa kapinajohtaja Bardas Fokasta vastaan. Joukot saapuivat talvella 987–988, ja heistä muodostettiin silloin luultavasti ensimmäistä kertaa pysyvä palkkasoturiyksikkö seuraamaan keisaria. Vladimir oli halunnut päästä eroon näistä miehistä, koska he olivat olleet tyytymättömiä maksamattomien palkkojen takia. Khrysopoliksessa varjagit yllättivät juhlimassa olleet kapinalliset, tappoivat heistä monta ja ajoivat loput pakoon. Huhtikuussa 989 varjagit auttoivat Basileiosta kukistamaan Fokaksen alaisen Delfinaksen Skutarissa, ja 13. huhtikuuta 989 Fokas lyötiin Abydoksen taistelussa ja tapettiin. Vladimir kääntyi kristinuskoon ja otti bysanttilaisen prinsessan Annan vaimokseen.