mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä Kentaurin räjähdyksessä toinen puoli kasvoista Jarkon paloi pahasti, jonka seurauksena hän masentui ja linnoittautui kattohuoneistoonsa. Jarkko löysi apua Tanjalta ja heille kehittyi suhde, mutta siitä huolimatta Jarkko yritti itsemurhaa ajamalla autolla jäiseen mereen. Tanja esti Jarkon aikeet viime hetkellä, jonka jälkeen he muuttivat yhdessä Ranskaan marraskuussa 2009. Hän vieraili Pihlajakadulla syksyllä 2010 Isabella Holmin luona, koska heillä oli yhteisiä liiketoimia Jardinin merkeissä.
Jenni Vainio Jennille tuli väliaikainen ero Amista, kun tämä kuuli Jennin viettäneen yön Heikki Ratilan kanssa. Jenni yritti saada Amin takaisin itselleen ostamalla Irma Halosen avulla kahvilan Keniltä. Jenni osti Irman osuuden kahvilasta tämän lähdettyä Kyprokselle tyttärensä Anna-Maijan ja lapsenlapsensa Tanelin kanssa. Myöhemmin Jenni joutui myymään talousongelmien vuoksi puolet kahvilasta Isabella Holmille. Kun Kentauri räjähti vioittuneen kaasuhellan aiheuttaman kaasuräjähdyksen vuoksi, Jenni joutui työttömäksi.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä Tiina Rajala (es. Anna Rimpelä, 2013, 2018) on poliisi, joka nähtiin sarjassa ensimmäisen kerran vuonna 2013. Hän tutkii tapahtumaa, jossa Jenni Vainio vaihtoi Cindy Rintalan ja Isabella Holmin vauvat keskenään synnytyssairaalassa. Myöhemmin hän tutkii tapahtumaa, kun Severi Sievinen väitti Ismo Laitelan pahoinpidelleen häntä. Tapaus osoittautui kuitenkin lasvastetuksi. Rajala palasi sarjaan helmikuussa 2018, kun hän sai tietää Linda Eerikäisen ottaneen vastaan lahjuksia.
Miro Holm Miron ja Oonan suhde ei alkanut kovin sopuisasti, varsinkaan sen jälkeen, kun Miro suuteli Oonaa yllätyksellisesti kesken koulupäivän. Kuitenkin, Miron tunnustettua Oonalle rakkautensa heistä tuli melkein heti pari. Suhteen esteenä oli Miron äiti Isabella, joka ei koskaan hyväksynyt "rahvaanomaista" Oonaa poikansa tyttöystäväksi, eikä Karikaan ollut erityisemmin innoissaan tyttärensä ja Miron suhteesta. Antaakseen vanhemmilleen opetuksen Miro ja Oona huijasivat menneensä kihloihin ja pian tämän jälkeen menivät salaa oikeastikin.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät yrityksistä, tuotemerkeistä ja puolueista Jardin on Jacques Jardinin eli Jarkko Peltosen yhdessä entisen vaimonsa Isabella Holmin kanssa perustama verkostomarkkinointiyritys, joka kauppaa pääasiassa erilaisia kosmetiikkavalmisteita ja luontaistuotteita. Jardinin tuotteiden nimet ovat ranskaa, esimerkiksi pakkasvoiteen nimi on Jardin Neige (). Ennen Jarkon saapumista sarjaan Jardin tunnettiin lähinnä sen tuotteita innokkaasti kaupittelevan Salla Mattilan ansiosta. Kevään 2008 jaksoissa Jarkko osti Isabellan osuuden yrityksestä itselleen ja jatkoi firman pyörittämistä yhteistyössä Sallan kanssa. Syksyllä 2009 Jarkko luovutti firman johtajuuden kokonaisuudessaan pojalleen Miro Holmille, josta tuli Jardinin toimitusjohtaja. Jardin pyöritti myös Day Spa-kauneudenhoitoliikettä majatalo Amandan yhteydessä vuodesta 2009 eteenpäin. Patrick Sirén osti myöhemmin kauneudenhoitoliikkeen tilan vaimonsa Jenni Vainion omistukseen. Jennin kuoltua omistus siirtyi perintönä Niko Vainiolle, joka lopetti vuokrasopimuksen Amandassa syksyllä 2014.
Garden State Garden State on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Zach Braff. Hän näyttelee lisäksi elokuvan pääosaa. Muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Natalie Portman, Peter Sarsgaard ja Ian Holm.
Oona Kiviranta Myöhemmin Japanista Suomeen vaihto-oppilaaksi tullut Noa Okada vei Oonan majatalo Amandaan syömään. Isabella Holm antoi tietoisesti heille alkoholipitoista kuohuviiniä, vaikka nämä olivat pyytäneet alkoholitonta. Oona suuteli humalassa Noaa, minkä seurauksena hän lähti veljensä Saulin luokse Australiaan selvittämään tunteitaan. Oonan ollessa Australiassa, Peppi Puolakka kertoi vahingossa Mirolle, että se oli todellisuudessa Oona, joka suuteli Noaa eikä päin vastoin. Oona suuttui ja katkaisi välinsä Peppiin. Miro päätti jättää Oonan ja päätyi sänkyyn Pepin kanssa.
Brontën sisarukset (elokuva) Brontën sisarukset (kirjoitusmuotona myös Bronten sisarukset; ) on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut André Téchinén ohjaama ranskalainen elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Adjani, Marie-France Pisier ja Isabelle Huppert. Elokuva kertoo nimensä mukaisesti kuuluisista englantilaisista Brontën sisaruksista: Emilystä (1818–1848), Charlottesta (1816–1855), Annesta (1820–1849) ja Branwellista (1817–1848), jota näyttelee Pascal Greggory. André Téchiné laati elokuvan käsikirjoituksen yhteistyössä Pascal Bonitzerin ja Jean Gruaultin kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Yves Gasser, Klaus Hellwig ja Yves Peyrot.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä Huhtikuussa 2014 Jarkko esiintyi Isabellan takaumissa, joissa selvisi, että Isabella onkin oikealta nimeltään Pirjo. Kohtauksessa esitettiin Isabellan ja Jarkon ensitapaaminen. Nuorta Jarkkoa näytteli Tomi Soikkeli.
Ansa Ikonen Jatkosodan aikana Ikonen näytteli Kansallisteatterissa muun muassa Klaus Suomelan teoksessa "Hopeakihlajaiset", Heinrich von Kleistin Molière-mukaelmassa "Amphitryon" ja Carlo Goldonin suositussa komediassa "Majatalon emäntä". Vuonna 1943 Ikonen näytteli neiti Hardcastlen osan Oliver Goldsmithin komediassa "Erehdysten yö" ja onnistui tuomaan ”täyteen loistoonsa vilkkaan, henkevän ja aitonaisellisen esitystaitonsa”. Henrik Ibsenin näytelmässä "Rakentaja Solness" Ikonen tulkitsi Hildeä ja sai hyvät arvostelut. Taiteellisten voittojen sarja jatkui näytelmässä "Mitta mitasta", jossa Ikonen näytteli ”antaumuksellisesti” viatonta Isabella-neitoa. Vuonna 1945 hän loisti Sergio Pugliesen komediassa "Merihevonen".
Cindy Rintala Cindy ja Ossi Puolakka päätyivät harrastamaan seksiä, ja pian Cindy huomasi olevansa raskaana. Cindy harkitsi sekä aborttia että adoptiota, mutta päätti lopulta pitää lapsen. Poikalapsen synnyttänyt Cindy alkoi seurustella Ossin kanssa. Ossin jättämä Jenni katkeroitui, jonka seurauksena hän vaihtoi sairaalassa Cindyn ja Ossin sekä Sebastianin ja Isabella Holmin vauvat keskenään. Cindyn ja Ossin biologisen lapsen jouduttua sairaalaan ja myöhemmin menehdyttyä leikkauksessa, Jenni paljasti totuuden Cindylle. Cindy ei kuitenkaan pystynyt paljastamaan totuutta kenellekään pitkään aikaan, ennen kuin syksyllä 2012 viimein paljasti totuuden Ossille. Päälle unohtuneen itkuhälyttimen vuoksi totuuden kuuli myös Sebastian Vuorela, joka kertoi asiasta Isabellalle. Yhdessä he ryhtyivät toimiin saadakseen menettämänsä lapsen takaisin. Isabella ja Sebastian saivat lapsensa takaisin, kun taas Cindy ja Ossi joutuivat kuulusteluun ja lopulta vapautuivat. Kesäkuun päätösjaksossa 2013 Ossi ja Cindy ihmettelivät ovella olevaa Oliveria, jonka jälkeen Cindy ehdotti pojan sijaisperheeseen. Näin tapahtui, mutta Cindy ja Ossi saivat Oliverin takaisin ja pitivät huolta lapsesta kunnes Isabella ja Sebastian palasivat Siperiasta takaisin.Myöhemmin erottuaan Ossista Cindy alkoi seurustella Joonatanin kanssa, mutta joutui pettymään tähän pahemman kerran. Kostoksi Cindy varasti lopulta Joonatanin firman rahat yhdessä Lasseen pettyneen Liisan kanssa ja kaksikko poistui ryöstösaaliineen Suomesta Joonatanin Ferrarilla.
Kari Taalasmaa Kari seurusteli Noora Aution kanssa, jolla on HIV-tartunta. Kosiessaan Nooraa tämä suostui kihlaukseen, mutta pian Kari tuli katumapäälle ja perui kihlauksensa Nooran kanssa. Pari meni uudestaan kihloihin, ja pian Noora odotti kaksosia. Toinen lapsista menehtyi häissä saadussa keskenmenossa ja toinen myöhemmin sairaalassa. Noora päätti paeta Afrikkaan vanhempiensa luo. Tämän jälkeen Karilla oli seksisuhde Isabella Holmin kanssa, josta seurasi seurustelusuhde. Suhde päättyi Nooran palattua Suomeen siskonsa hautajaisiin. Karin yrityksistä huolimatta, Noora ei halunnut aloittaa suhdetta uudelleen Karin kanssa.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät yrityksistä, tuotemerkeistä ja puolueista Happy Homes oli Ossi Puolakan perustama kiinteistönvälitysyhtiö, jonka rahoitukseen osallistui myös Jardinin toimitusjohtaja Jarkko Peltonen. Velkaongelmiensa vuoksi Ossi joutui myöhemmin myymään yrityksensä Tanja Jääskeläiselle. Ossin ja Tanjan lisäksi Happy Homesissa ovat työskennelleet Salla Laitela, Juulia Autio ja Niina Kanerva. Happy Homes oli melko suosittu sarjan henkilöiden keskuudessa, sillä sen palveluita käyttivät Eero Vanala, Rafael Aro, Helena Kuula, Ami Vainio ja Isabella Holm sekä Ossin sisko Veera Puolakka.
Cheek Vuonna 2018 ensi-iltansa sai Cheekin elämäkertaelokuva "Veljeni vartija". Elokuvassa Cheekiä näyttelee Antti Holma. Elokuvan on ohjannut Jukka-Pekka Siili ja sen käsikirjoittajana toimi hänen ohellaan Aleksi Bardy. Elokuvan tuotannosta vastaa Annika Sucksdorff ja Dome Karukoski / Helsinki-filmi Oy.
Noora Autio Hääpäivän koittaessa Kari ei suostunut kutsumaan isäänsä Seppoa häihin, jos tämä ottaisi naisystävänsä Helena Kuulan mukaansa. Niinpä Seppo jätti tulematta häihin. Noora suuttui, jäi yksin huoneeseensa ja sai keskenmenon, jossa toinen lapsista menehtyi. Myöhemmin sairaalassa Noora sai komplikaatioita ja toinenkin lapsi menehtyi. Noora kuuli vahingossa Karin ja Isabella Holmin keskustelun, jossa Kari sanoi että lasten elämä olisi saattanut olla vaikeaa mahdollisen HIV:n vuoksi ja epäili että ehkä oli parempi, että Nooran raskaus meni kesken. Noora päätti jättää Suomen ja suuntasi vanhempiensa luokse Keniaan.
Tomira Savtschenko Tomira Isabella Margaretha Eugenia (Toma) Savtschenko oik. "Savtschenko-Aleksandrov", o.s. "Lis-Rudnicka" (2. marraskuuta 1918 Orenburg – 21. maaliskuuta 2005) oli suomalainen elokuvakriitikko, joka kirjoitti kritiikkejä Työkansan Sanomiin, Kansan Uutisiin ja Vapaaseen Sanaan. Hän näytteli kolmessa elokuvassa.
Hercule Poirot Poirot’ta ovat esittäneet elokuvissa ja televisiossa muun muassa Albert Finney, Peter Ustinov, Ian Holm, Tony Randall ja Alfred Molina. Tunnetuimpia filmitaltiointeja Poirot’n tarinoista on ITV:n tuottama "Hercule Poirot" -televisiosarja (1989–2013), jossa Poirot’ta näyttelee David Suchet. Suchet on valittu Poirot'n parhaaksi näyttelijäksi.
Isabelle Adjani Hänellä on kaksi lasta, ensimmäinen avioliitosta ohjaaja Bruno Nuyttenin kanssa ja toinen suhteesta näyttelijä Daniel Day Lewisin kanssa. "People"-aikakauslehti on valinnut hänet yhdeksi maailman 50 kauneimmasta naisesta. Adjani on monikielinen ja hän näyttelee rooleja sekä ranskaksi, englanniksi että saksaksi. Hän on asunut Genevessä vuodesta 1996, jolloin hän muutti lapsineen faneilta ja medialta karkuun Pariisista.
Pekka Holma Holma oli työssä oululaisissa arkkitehtitoimistoissa ja vuonna 1975 hän meni työhön Suunnittelukeskus Oy:n Oulun aluetoimistoon toimien siellä johtavana arkkitehtinä. Oman toimiston "Arkkitehtitoimisto Holma & Vuolteenaho Oy":n Holma perusti 1980 yhdessä Markku Vuolteenahon kanssa, Holma suunnitteli monia julkisia rakennuksia Pohjois-Suomeen kuten kouluja, kirjastoja, paloasemia, terveyskeskuksia ja vanhusten palvelurakennuksia. Hän oli mukana myös puolustusvoimien rakennushankkeissa. Holman toimisto liitettiin vuonna 2003 Uki Arkkitehdit Oy:öön jossa Holma oli johtotehtävissä eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Harri Holma Harri Holma oli naimisissa vuodesta 1912 Alli Maria Haapakosken (1888–1963) kanssa. Heidän poikansa oli kirjailija ja taidehistorioitsija Klaus Ben Holma. Harri Holman veli Kaarlo Holma oli asianajaja, kokoomuksen kansanedustaja ja eduskunnan oikeusasiamies.
Navodnenije Navodnenije (Наводнение; ; ) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Igor Minajevin ohjaama venäläis-ranskalainen rikos- ja jännitysdraamaelokuva, jonka pääosaa näyttelee Isabelle Huppert. Elokuva perustuu Jevgeni Zamjatinin samannimiseen novelliin "Navodnenije" (1929), jonka pohjalta sovituksen laati Bernard Stora ja käsikirjoituksen Igor Minajev ja Jacques Baynac. Daniel Toscan du Plantier oli elokuvan tuottajana.
Klaus Holma Holman vanhemmat olivat seemiläisten kielten dosentti, suurlähettiläs Harri Holma (1886–1954) ja Alli Hagfors-Haapakoski (1888–1963). Hän opiskeli ensi alkuun Helsingin Normaalilyseossa ja sittemmin Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa. Siellä hänen luokkatovereitaan olivat muun muassa Eino E. Suolahti, Kai Polón ja Saima Harmaja, joka perehdytti hänet runouteen. Ylioppilastutkinnon Holma suoritti 1932. Isän muutettua perheineen suurlähettilääksi Ranskaan Holma opiskeli taidehistoriaa Pariisin Sorbonnen ja Helsingin yliopistoissa opettajinaan muun muassa Onni Okkonen ja Yrjö Hirn. Hän väitteli filosofian tohtoriksi joulukuussa 1940 aiheenaan Louis Davidin suhde antiikkiin. Paitsi Ranskaa, Holma kierteli Italiassa ja Englannissa. Holma keräsi 1930-luvulla yhdessä äitinsä kanssa taidetta ja antiikkiesineistöä Pariisin antiikkimarkkinoilta ja Ranskan maaseudulta. Kerätty esineistö on nykyisin näytteillä Holman muistokokoelmassa Lahden historiallisessa museossa. Holma avioitui 1939 ranskalaisen Simonne Sachsin kanssa. Talvisodan alkuvaiheissa Holma ja hänen ystävänsä Aladár Paasonen neuvottelivat Ranskan johdon ja Kansainliiton kanssa Suomelle annettavasta tuesta. Holma palasi Pariisista Suomeen tammikuun alussa 1940 ja suoritti sitten upseeriopintoja. Jatkosodan alussa hän palveli rintamalla, mutta myöhemmin pääosin Mannerheimin esikunnassa Mikkelissä. Holma teki itsemurhan 9. marraskuuta 1944. Hänet löydettiin Pohjoisella Rautatienkadulla sijainneen kerrostalon ullakolta hirttäytyneenä.
Kai Holm Kai ”Kaitsu” Holm on suomalainen rumpali, joka tunnetaan Popedan alkuperäisrumpalina. Holm vaikutti yhtyeessä vuosina 1977–1983. Lokakuussa 1983 Holmin lähdettyä suorittamaan varusmiespalvelusta hänet korvasi hänen isoveljensä Kari Holm, jonka piti alun perin vain tuurata veljeään, mutta jäi lopulta yhtyeeseen muiden jäsenten vaatimuksesta. Kai Holmin viimeinen keikka Popedassa oli Evijärvellä 8. lokakuuta 1983.
Holma (Lahti) Holma on asuinalue ja liikekeskus Lahdessa. Etäisyyttä Lahden keskikaupungilta Holmaan on noin 3,5 kilometriä pohjoiskoilliseen. Holma sijaitsee Lahden Mukkulan ja Kytölän suuralueiden rajalla. Asuinrakennuskanta painottuu Holmassa omakotitaloihin. Alueella sijaitsee useita myymälä- ja varastorakennuksia, jotka ovat vähittäiskaupan ja logistiikan yksiköiden käytössä. Holmaan on avattu 2009 Prisma, jolta on etäisyyttä Mukkulan ostoskeskukseen noin kaksi kilometriä, Hollolan Kukkilan lähikaupalle noin kolme kilometriä ja Asikkalan Anianpellon ostoskeskukseen noin 21 kilometriä.
Celeste Holm Holmin kolmas Oscar-ehdokkuus tuli elokuvasta "Kaikki Eevasta", mutta hän sai sen jälkeen potkut Foxilta vaadittuaan palkankorotusta. Holmin mukaan Foxin johtaja Darryl F. Zanuck oli tämän jälkeen soittanut jokaiseen merkittävään elokuvastudioon ja ilmoittanut antaneensa potkut Holmille tämän vaikean luonteen takia. MGM ei tämän takia antanut Holmille roolia elokuvasta "Pariisin lumoissa", koska hän oli ”liian kallis”. Tuntemattomampi Nina Foch sai roolin, ja Holm ei tehnyt yhtään elokuvaa viiteen vuoteen.
Celeste Holm Holm syntyi Brooklynissä 29. huhtikuuta 1917. Hän oli norjalaissukuisen vakuutusvirkailija Theodor Holmin ja taiteilija Jean Parke Holmin ainoa lapsi. Hän kasvoi Manhattanilla ja vietti usein nuoruuden kesänsä perheen maatilalla New Jerseyn Hackettstownissa. Holm kiinnostui jo lapsena näyttelemisestä ja opiskeli sitä Chicagon yliopistossa.
Härmäläisiä Sukunimistä Harri, Karjanmaa ja Niemi on ilmeisesti saatu Kauhavalle 1907 toteutetulta kansanlaulujen keräysmatkalta, kun taas Hilapielen Heta on todennäköisesti tekaistu tai lempinimi.Todettakoon myös, että Alahärmässä vaikutti kaksikin Holma-nimistä häjyä: Kustaa Holma (1838–1908) sekä hänen poikansa Juho Kustaa (1866–1899). Juuri Härmäläisten kirjoittamisen aikoihin Holmat olivat ajankohtaisesti esillä isä-Holman tapettua poikansa Juho Kustaan. Tapaus lienee vaikuttanut siihen, että Holmat pääsivät omalla nimellään Härmäläisiä-näytelmään (Holman Köysti).
Holly Holm Holm kohtasi tappion jälkeen Valentina Ševtšenkon heinäkuussa 2016. Heidän välinen ottelu oli tapahtuman pääotteluna (UFC on Fox: Holm vs. Shevchenko), jonka Holm hävisi tuomariäänin.
Holly Holm Holm kohtasi 11. helmikuuta 2017 Germaine de Randamien naisten ensimmäisessä UFC:n höyhensarjan mestaruusottelussa UFC 208 -tapahtumassa. Holm hävisi mestaruuden tuomariäänin. Ottelu nähtiin kyseenalaisena, kun toisen ja kolmannen erän lopussa de Randamie jatkoi lyömistä erän loputtua. Ensimmäisellä kerralla osumat saivat Holmin huojumaan. Ottelun tuomari ei vähentänyt pistettä de Randamielta. Holm itse uskoi molemmilla kerroilla de Randamien tehneen lyönnit tahallisesti erien jälkeen. Holm teki valituksen NYSAC:lle tarkastaakseen tuomarin päätöstä ja päättämään selkeämpää tulosta. 28. helmikuuta NYSACin johtoporras hylkäsi Holmin valituksen perusteltuaan etteivät he löytäneet selkeää virhettä tai sääntörikettä.
Johan Holm (jääkäri) Holmin vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Oskar Hemming Holm ja Lydia Olivia Ahlstedt. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Alma Alexandra Bomin kanssa. Holm kävi kansakoulun.
Holly Holm Holm oli siirtymässä vapaaotteluun ja otteli uudessa lajissa maaliskuussa 2011. Nyrkkeilyn pariin Holm palasi kesäkuussa 2011 kohdattuaan Victoria Cisnerosin, jonka hän voitti tuomariäänin. Joulukuussa 2011 Holm otteli Anne Sophie Mathisia vastaan vapaana olleista IBA:n ja WBAN:n välisarjan mestaruuksista. Holm hävisi ottelun tyrmäyksellä seitsemännessä erässä, joka oli samalla hänen nyrkkeilyuran toinen tappio.
Holly Holm 10. heinäkuuta 2014 UFC ilmoitti sopineensa Holmin kanssa usean ottelun sopimuksen. Hän oli voittanut kaikki seitsemän käymäänsä ottelua ennen UFC:hen siirtymistä. Holmin oli määrä otella UFC 181 -tapahtumassa Raquel Penningtonia vastaan, mutta ottelua siirrettiin Holmin kärsiessä loukkaantumisesta. Kaksikko lopulta kohtasi toisensa helmikuussa 2015, jonka Holm voitti hajaäänin (29–28, 28–29, 30–27). Heinäkuussa 2015 Holm otteli Marion Reneauta vastaan, jonka hän voitti tällä kertaa kaikin tuomariäänin (30–27, 30–26, 29–28).
Holly Holm Holm aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2002, joista ensimmäinen ottelu käytiin 25. tammikuuta Albuquerquessa. Hän voitti Martha Deitchmanin teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä nelieräisessä ottelussa. Holm voitti myös toisen ottelunsa teknisellä tyrmäyksellä Terrie Carrilloa vastaan ensimmäisessä erässä. Holm voitti seuraavat kolme ottelua tuomariäänin mukaan lukien uusintaottelun Deitchmania vastaan. Holmin viiden ottelun voittoputki katkesi tasapeliin Stephanie Jaramilloa vastaan, jonka hän oli edellisessä ottelussa voittanut tuomariäänin. Joulukuussa 2003 Holm voitti Angelica Martinezin tuomariäänin.
Aksiaalinen kiraalisuus Aksiaalinen kiraalisuus on stereoisomerian muoto.
Homokiraalisuus Homokiraalisuus on kiraalisten molekyylien eli enantiomeerien yhtäläistä kiraalisuutta. Yleensä kiraalisuus todetaan ilmoittamalla, onko molekyyli tyyppiä L vai D. Nämä ovat toistensa peilikuvia, eli ne edustavat vastakkaisia kätisyyksiä. Jos kahden molekyylin kiraalisuus on L ja L, ne ovat homokiraalisia, samoin kuin jos ne ovat tyyppiä D ja D. Jos ne ovat tyyppiä L ja D, ne eivät ole keskenään homokiraalisia.
Kiraalisuus Kiraalinen molekyyli ja sen peilikuva ovat aina enantiomeerejä. Molekyyli on ei-kiraalinen eli akiraalinen, jos se on peilikuvansa kanssa identtinen. Molekyylin epäsymmetrisyys ja siten kiraalisuus johtuu tavasta, jolla atomit ovat molekyylissä sitoutuneet eli molekyylin konfiguraatiosta. Pienin kiraalinen molekyyli koostuu neljä erilaista atomia sitovasta atomista. Tällaisessa molekyylissä ja muissa molekyyleissä tätä keskusatomia kutsutaan kiraliakeskukseksi.
Kemian filosofia Kemiassa vedotaan toistuvasti molekyylien muotoon. Filosofiassa muotoa on tavallisesti pidetty aineen oleellisena ominaisuutena. Puhtaassa kvanttimekaniikassa molekyyleillä taas ei voida sanoa olevan muotoa. Myös kokeellisesti esimerkiksi ammoniakkimolekyyli ”näyttää” erilaiselta eri menetelmillä (tarkemmin sanottuna spektroskooppisia tuloksia tulkittaessa käytetään eri pisteryhmiä).
Molekyylien kiraalisuus eli peilikuvamolekyylien olemassaolo tuo oman osansa avaruutta pohtivaan filosofiaan. Peilikuvamolekyylien eli enantiomeerien ainoat kemialliset erot tulevat esiin, kun ne reagoivat kiraalisten molekyylien kanssa. Voidaan kysyä, onko kiraalisuus objektin sisäinen ominaisuus vai määräytyykö se suhteista muihin objekteihin. Esimerkiksi R-kirjainta ja sen peilikuvaa ei voi asettaa päällekkäin tasossa, mutta Möbiuksen nauhalla se onnistuu kahdessa ulottuvuudessa. Analogisesti voidaan ajatella, että molekyylien kiraalisuus häviäisi neljässä ulottuvuudessa ja samalla häviäisivät peilikuvamolekyylien erilaiset kemialliset ominaisuudet.
Kiraalisuus Termit "kiraalinen" ja "kiraalisuus" keksi lordi Kelvin. Sanat on johdettu kreikankielen sanasta käsi, χειρ. Termit julkaistiin 1904 "Baltimore Lectures" kirjassa, jonka julkaisun jälkeen termien käyttö alkoi saavuttaa laajempaa käyttöä. Kirja kuitenkin pohjautuu Kelvinin 1884–1893 Baltimoren yliopistossa pitämiin luentoihin, joissa sanaa "kiraalinen" käytettiin suullisesti ensimmäisen kerran 1893. Varhaisin säilynyt kirjallinen todiste sanan käytöstä on vuodelta 1894 kirjassa "Molecular Tactics of a Crystal", jossa Kelvin kuvaa käsitettä seuraavanlaisesti:
Heliseenit Heliseeneille ominaista on kiraalisuus.
Kiraalisuus Kiraalisuus ( 'käsi') eli kätisyys on stereokemiassa kaikkien epäsymmetristen molekyylien ominaisuus, joka ilmenee siten, että keskenään kiraaliset molekyylit ovat toistensa peilikuvia kuten oikea ja vasen käsi. Kiraalisten molekyylien peilikuvia ei voi niitä kääntelemällä asettaa rakenteellisesti täysin päällekkäin siten, että samanlaiset atomit ovat samassa kohtaa hieman kuten avointa oikeaa ja vasenta kättä ei voi kääntelemällä asettaa rinnakkain siten että molemmissa peukalot, muut sormet ja kämmenselät ovat yhtä aikaa samoihin suuntiin. Kiraalisuuden laajemmassa merkityksessä se onkin käsien ja kaikkien muiden epäsymmetristen kappaleiden ominaisuus.
Kiraalisuus Molekyylin kiraalisuutta pyritään usein määrittämään löytämällä molekyylistä symmetriatasoja tai -pisteitä. Jos näitä löytyy, on molekyyli akiraalinen.
Aksiaalinen kiraalisuus Kierremäiset molekyylit voivat kiertyä kahteen eri suuntaan niille voidaan määrittää kätisyys. Kierre voi olla:
Aksiaalinen kiraalisuus Potkureita ei välttämättä tarvitse olla kolmea, vaan kaksikin riittää, kuten alla olevassa cis-diklorobis(etyleenidiamiini)koboltti(III) -metallikompleksissa.
Kiraalisuus Enantiomeerien lääkevaikutukset voivat myös olla täysin erilaiset: dekstrometorfaani (metorfaanin D-muoto) on yskänlääke ja dissosiatiivi, levometorfaani (L-muoto) on opioidi.
Kiraalisuus Kaikki kiraaliset molekyylit eivät kuitenkaan kierrä valoa kyllin voimakkaasti, jotta niiden ominaiskiertokyky voidaan mitata. Näitä molekyylejä kutsutaan joskus kryptokiraalisiksi, joka on kiraalisuuden erityistapaus.
Kiraalisuus Luonnon yleisimmät sokerit ovat D-konfiguraatiossa. L-sokereitakin tosin esiintyy. Eliöiden entsyymit ovat usein kehittyneet kykeneviksi käsittelemään vain D-sokereita niiden yleisyyden vuoksi.
Aksiaalinen kiraalisuus Stereokemiassa aksiaalista kiraalisuutta ilmentävillä molekyyleillä on ne lävistävä kuvitteellinen akseli, jonka myötä molekyylin rakenteet ovat kiertyneet epäsymmetrisesti eli kiraalisesti. Tämänlaiset molekyylit ovat kiraalisia, mutta niillä ei välttämättä ole kiraliakeskuksia.
Kiraalisuus Kuitenkin jo 1872–1873 Kelvin julkaisi paperin otsikolla "Note on Homocheiral and Heterocheiral Similarity", mutta tiettävästi vain julkaisun otsikko on säilynyt ja muu sisältö on kadonnut.
Kiraalisuus Enantiopuhtaassa seoksessa on vain yhtä enantiomeeriä. Tällaista seosta kutsutaan joskus homokiraaliseksi, mutta IUPAC ei suosittele tätä sanan käyttötarkoitusta. Enantiorikastuneessa seoksessa jompaakumpaa enantiomeeriä on enemmän, mutta molempia enantiomeerejä esiintyy.
Kiraalisuus Raseemisessa seoksessa on suunnilleen yhtä paljon molempia enantiomeerejä. Raseemisen seoksen molemmat enantiomeerit kääntävät tasopolarisoitua valoa eri suuntiin kumoten toistensa vaikutuksen. Siten raseeminen seos ei kierrä valoa eikä ole optisesti aktiivinen.
Enantiomeeri Yhdisteet, jotka eivät ole identtisiä peilikuvansa kanssa ja joilla on kaksi enantiomeeria, ovat kiraalisia. Jos yhdisteellä on symmetriataso, se ei ole kiraalinen. Epäsymmetrisillä molekyyleillä ei ole symmetriatasoa. Yhdisteille, joilla esiintyy peilikuvaisomeriaa, on tyypillistä molekyylin epäsymmetrisyys eli kiraalisuus. Esimerkiksi propaanihappo ei ole kiraalinen, koska se sisältää symmetriatason. Vastaavasti maitohappo on kiraalinen, koska se ei sisällä symmetriatasoa.
Kiraalisuus Koska hiiliatomi voi muodostaa neljä sidosta, monet hiiliyhdisteet ovat kiraalisia. Tunnetuimpia lienevät aminohapot. Ne voivat olla joko "vasen"- ( 'vasen') tai "oikeakätisiä" ( 'oikea') eli L- tai D-muotoisia, mutta ovat luonnossa yleensä vain L-muodossa. Siksi luonnon aminohappojen voidaan sanoa olevan homokiraalisia.
Kiraalisuus Useimmilla kiraalisilla molekyyleillä on yksi tai useampi kiraliakeskus, mutta joillain ei ole yhtäkään, kuten BINAP:llä ja joillain alleeneilla. Näillä yhdisteillä on kuitenkin akseli, jonka suhteen ryhmät sijoittuvat epäsymmetriseksi ja tätä kutsutaan aksiaaliseksi kiraalisuudeksi. Jotkin useamman kiralikeskuksen omaavat molekyylit ovat vaihtoehtoisten "isomeeriensä" kanssa oikeasti identtisiä ja siten akiraalisia. Nämä ovat mesoyhdisteitä.
Kiraalisuus Molekyyleillä voi olla kiraalisia konformaatioita, mutta jos nämä voivat helposti muuntua yhdeksikin akiraaliseksi konformaatioksi, luokitellaan koko molekyyli akiraalikseksi riippumatta sen mahdollisista konformaatioista. Esimerkiksi sykloheksaanin vääntynyt vene -konformaatio on itsessään kiraalinen, mutta se muuntuu helposti akiraaliseksi tuoli-konformaatioksi. Siten sykloheksaani on akiraalinen. Proteiinien konformaatiot taas ovat verrattain pysyviä, joten niitä voidaan kutsua kiraalisiksi.
Kiraalisuus Periaatteessa elämä olisi voinut myös kehittyä sellaiseen muotoon, jossa olisi vain L- ja vain D-aminohapoista koostuvia proteiineja yhtä aikaa läsnä eliön rakenteissa. Tämä aiheuttaa kuitenkin ongelmia esimerkiksi RNA:n synteesissä, joka on elämälle välttämätön tapahtuma (katso proteiinisynteesi). RNA:n valmistuessa tietyistä nukleiinihappojen enantiomeereistä, voi ketjuun liittyä vahingossa vastakkaisia enantiomeerejä, jotka pysäyttävät RNA-synteesin ennenaikaisesti.
Homokiraalisuus Joidenkin autokatalyyttisten reaktioiden on havaittu vahvistavan tiettyä kiraalisuutta. Kiraalisuus pystyy joskus helpostikin siirtymään katalyytista katalysoitavaan alun perin eri kiraalisuuksia sisältävään molekyylijoukkoon. Tämä ei selitä kiraalisuuden alkuperää, sillä reaktio vaatii ainakin jossain määrin enemmän jompaakumpaa kiraalisuutta. Sen on oletettu liittyvän muun muassa ulkoa tulevaan polarisoituun säteilyyn tai beta-hiukkasiin, jotka vuorovaikuttavat eri tavoin erikiraalisten yhdisteiden kanssa.
Aksiaalinen kiraalisuus Eräs esimerkki laboratoriossa valmistettavista kierteisistä molekyyleistä ovat heliseenit.
Toistensa R- tai P- ja S- tai M-stereoisomeerejä ovat molekyylit, joissa kiertyminen epäsymmetria-akselin myötä aiheuttaa neljän eri ryhmän olemisen keskenään eri tasoissa kiertyneenä konfiguraationa. Kyseessä ei siis ole konformaatio vaan kiertyminen täysin on estynyttä steeristen esteiden tai kaksoissidosten vuoksi. Esimerkkejä R, S-isomeriasta ovat BINAP, alleenit ja substituoidut orto-bifenyylit.
Aksiaalinen kiraalisuus Toisin kuin kierremäisillä molekyyleillä, näillä molekyyleillä rakenteen isomeria ei ole yhtä selkeästi määritettävissä. Isomerian määritykseen käytetään siksi Cahn–Ingold–Prelog-prioriteettisääntöjä (CIP-sääntöjä):
Potkuri- eli propellimaiset molekyylit voivat olla P eli Δ-stereoisomeerejä tai M- eli Λ-stereoisomeerejä. Onko kyseessä Δ- vai Λ-isomeeri määräytyy molekyylin "lapojen" suunnan mukaan kuten alla olevassa esimerkissä, joka on ferrioksalaatti-metallikompleksi.
Kiraalisuus Kiraaliset molekyylit ovat optisesti aktiivisia. Eli lisättäessä vain toista enantiomeereistä liuokseen ja valaistaessa tätä liuosta tasopolarisoidulla valolla, kääntää liuoksen enantiomeeri tätä liuoksen halki etenevää valoa valonlähdettä kohti katsovan näkökulmasta joko myötäpäivään ((+)-muoto) tai vastapäivään ((−)-muoto). Toinen enantiomeereistä taas kiertää valoa yhtä voimakkaasti, mutta vastakkaiseen suuntaan. Tätä kullekin molekyylille ominaista kiertymisen voimakkuutta kuvataan ominaiskiertokyvyksi kutsutulla arvolla.
Aksiaalinen kiraalisuus Kierteen kätisyyden voi määrittää laittamalla oikean käden nyrkkiin ja jättämällä peukalon pystyyn. Sitten kättä nostetaan ylös peukalon suuntaan ja samalla peukaloa pyöritetään kehää suuntaan, johon kuvassa oleva pyöreä nuoli osoittaa (eli suuntaan, johon muut sormet kiertyvät). Peukalon pään voidaan ajatella piirtävän ilmaan kierteen. Jos kätisyydeltään tuntematon kierre kiertyy samaan suuntaan kuin peukalon piirtämä kierre, on se oikeakätinen. Muuten kierre on vasenkätinen.
Preoni Toinen hiukkasten muoto on leptonit ja niitä on kuusi erilaista. Näistä kuudesta leptonista kolme on varautuneita hiukkasia, elektroni, myoni ja tau. Neutriinot ovat kolme jäljelle jäävää leptonia. Standardimallissa on myös mittabosoneita (välittäjähiukkasia), jotka välittävät perusvuorovaikutuksia: fotoni, W+, W-, Z-bosonit, gluoni, higginsin bosoni ja vielä avoin tila jätetty gravitonille. Miltei kaikilla näillä hiukkasilla on ”vasenkätinen” ja ”oikeakätinen” vaihtoehto (katso Kiraalisuus). Kvarkeilla, leptoneilla ja W- ja Z-bosoneilla on myös antihiukkaset joilla on vastakkainen sähkövaraus.
Kiraalisuus Yhdisteellä, jolla on "n" kiraliakeskusta, on teoriassa enintään 2 mahdollista stereoisomeeriä, joiksi luetaan diastereomeerit ja enantiomeerit. Tosin myös E/Z-isomeerit luetaan stereoisomeereihin, mutta näitä ei ole jos molekyylissä ei ole kaksoissidoksia. Jos molekyylillä on kaksi kiraliakeskusta, on sillä ehkä 2 = 4 stereoisomeeriä. Tämä yksinkertaistus ei aina pidä paikkaansa, sillä jonkin molekyylin symmetria voi aiheuttaa sen, että molekyylin stereoisomeereihin kuuluu mesoyhdisteitä. Nämä vähentävät todellisten stereoisomeerien lukumäärää. Tilanne on tämä esimerkiksi viinihapon kohdalla, jolla on kaksi kiraliakeskusta, ja siten teoriassa 4 stereoisomeeriä, mutta oikeasti stereoisomeerejä on 3.
Kiraalisuus 20:stä eliöiden proteiineissa tavallisesti esiintyvistä aminohapoista 19 on kiraalisia. Poikkeuksena on akiraalinen glysiini, jonka sivuketjuna on vetyatomi. Siten se ei voi peilautua erilaiseksi. Loput 19:stä luonnon aminohaposta esiintyy luonnossa pelkästään L-muodossa eli ilmentävät homokiraalisuutta, vaikka niillä voi teoriassa olla L- ja D-muoto. Tämä pätee suhteellista konfiguraatiota kuvaavassa L/D-järjestelmässä. Absoluuttista konfiguraatiota kuvaavassa R/S-järjestelmässä kiraaliset aminohapot ovat R-muotoa paitsi kysteiini, joka on S-muotoa. Yleiset kiraaliset aminohapot ovat siis L ja R, mutta kysteiini on hieman absurdisti L ja S.
Kiraalisuus Lääkkeiden kiraalisuudella voi olla merkitystä koska enantiomeereistä toinen voi olla lääkevaikutteinen (eutomeeri) ja toinen ei (distomeeri). Toinen enantiomeeri voi myös olla myrkyllinen. Esimerkiksi ihmisillä etambutolin (S,S)-etambutoli toimii tuberkuloosilääkkeenä, mutta (R,R)-etambutoli aiheuttaa silmähermojen tuhoutumista ja siten jopa sokeutta. Siksi lääkevalmisteissa käytetään vain (S,S)-etambutolia, jonka käyttö voi tosin myös aiheuttaa näön heikkenemistä. Lääkkeiden enantiomeerien usein eriävät vaikutukset johtuvat kehon rakenteiden kiraalisuudesta. Reseptorit, jollaisiin lääkkeet usein sitoutuvat lääkevaikutuksen aiheuttaen, ovat kiraalisia. Siten reseptorit voivat sitoa vain tietyn muotoisia molekyylejä, mutta näiden peilikuvat eivät sitoudu reseptoreihin kunnolla.
Kiraalisuus Ei tiedetä, miksi proteiinien aminohapot ovat lähinnä L-muodossa mm. gramisidiinien kaltaisia poikkeuksia lukuun ottamatta vaikka eliöiden ulkopuolella tapahtuvat abioottiset kemialliset reaktiot kuten Ureyn–Millerin koe tuottavat näiden muotojen yhtäläisiä seoksia eli rasemaatteja. Aminohappojen homokiraalisuudesta aiheutuu myös proteiinien homokiraalisuus. Aminohappojen homokiraalisuuden seurauksena esimerkiksi proteiinien rakenteiden hyvin yleiset α-kierteet kiertyvät usein vain oikeakätisesti. Hyvin harvinaisia vasenkätisiä α-kierteitäkin on, mutta näitä muodostavat D-aminohapot, ja kierteet ovat vain 3–4 aminohappoa pitkiä. Proteiinien homokiraalisuuden seurauksena eliöiden rakenteiden lisäksi myös aineenvaihdunta on pitkälti homokiraalista, sillä tätä suorittavat ja säätelevät entsyymit ja reseptorit ovat proteiineja. Tämä vaikuttaa esimerkiksi kiraalisten lääkkeiden toimintaan (tästä lisää alla).
Kiraalisuus Yksi usein ja harhaanjohtavasti käytetty esimerkki lääkkeen kiraalisuudesta on talidomidi. Teoriassa vain R(+)-talidomi -enantiomeeri ehkäisee ihmisillä raskauden aikaista pahoinvointia ja vain S(−)-talidomi aiheuttaa epämuodostumia (fokomeliaa) sikiölle eli toimii teratogeeninä. Käytännössä kuitenkin keho muuntaa helposti molempia enantiomeereistä toisikseen, joten vain R-muodonkin käyttö johtaa epämuodostumiin. R- ja S-muotojen lisäksi talidomidista voi muodostua kehossa muitakin kiraalisia ja akiraalisia kehon aineenvaihdunnan tuotteita, jotka voivat ehkä olla sikiölle haitallisia. Samankaltaista enantiomeerien muuntumista toisikseen tapahtuu ihmisillä joillain muillakin kiraalisilla lääkkeillä kuten ibuprofeenilla. Muutos voi olla myös lajikohtaista kuten ketorolaakin kohdalla. Ihmisissä 0 % R(+)-ketorolaakista muuntuu S(−)-ketorolaakiksi ja 6 % S-muodosta R-muodoksi. Hiirillä suurin muutos voi olla jopa 71 % ja rotilla 12 %.
Aminohapposynteesi Ihminen ei voi tuottaa itse kahdeksaa kahdestakymmenestä yleisimmästä aminohaposta (mukaan ei lueta selenokysteiiniä). Lisäksi arginiini, kysteiini, glysiini, glutamiini, histidiini, proliini, seriini, ja tyrosiini ovat ehdollisesti välttämättömiä, eli keho voi normaalisti tuottaa niitä itse, mutta jotkin populaatiot vaativat niiden saannin eksogeenisesti ruokavalionsa mukana. Esimerkiksi ureakierrossa syntetisoidaan arginiinia riittävä määrä aikuiselle, mutta ei välttämättä kasvavalle lapselle. Aminohappoja, joita on saatava ruokavaliosta, kutsutaan välttämättömiksi aminohapoiksi. Muita aminohappoja voidaan valmistaa kehossa ja niiden synteesireitti on melko yksinkertainen. Glutamaattidehydrogenaasi katalysoi α-ketoglutaraatin pelkistävän aminaation glutamaatiksi. Transaminaatioreaktio tapahtuu lähes kaikkien aminohappojen synteesissä. Tässä vaiheessa aminohapon kiraalisuus vakiinnutetaan. Vastaavasti alaniinia ja aspartaattia valmistetaan pyruvaatin ja oksaloasetaatin transaminaatiolla. Glutamiinia syntetisoidaan NH:sta ja glutamaatista, ja asparagiinia syntetisoidaan samalla tavoin. Myös proliini ja arginiini ovat glutamaatin johdannaisia. 3-fosfoglyseraatista valmistettava Seriini on glysiinin ja kysteiinin prekursori, eli esiaste. Tyrosiinia valmistetaan hydroksyloimalla fenyylialaniinia, joka on välttämätön aminohappo. Välttämättömien aminohappojen biosynteesireitit ovat huomattavasti monimutkaisempia.
Zoe Paavo Haavikko on esseessään ”Sampo, Bysantin rahamylly” Mitä-Missä-Milloin 1975 -kirjassa esittänyt, että keisarinna Zoe olisi ollut Kalevalan Pohjan akan esikuva.
Keskiaika Idässä slaavilaisvaltio Kiovan Rus oli pitkään merkittävä vaikuttaja. Mongoli-invaasio aiheutti epävakautta Itä-Euroopassa 1200-luvulla. Bysantin valtakunta jatkoi olemassaoloaan idässä, vaikkakin entisestä heikentyneenä. Muun muassa seldžukit aiheuttivat tappioita Bysantille. Eurooppalaiset onnistuivat ristiretkillään hetkellisesti valloittamaan Pyhän maan arabeilta, esimerkiksi Jerusalemin ympäristöön perustettiin Jerusalemin kuningaskunta. Kristittyyn Konstantinopoliin harhautunut neljäs ristiretki hävitti sen ja alueelle perustettiin Latinalainen keisarikunta.
Venetsia Venetsiaan perustettiin piispanistuin 775–776. Venetsialaiset vastustivat frankkien valtakunnan liittämispyrkimyksiä ja pysyivät Bysantin alaisuudessa ainakin muodollisesti. Vuonna 828 Pyhän Markuksen jäännökset varastettiin Venetsiaan ja sijoitettiin uuteen basilikaan. Kun Venetsia voimistui ja Bysantti vastaavasti heikkeni, Venetsiasta tuli lopulta itsenäinen kaupunkivaltio.
Bysantin kirkko Bysantin valtakunnan alku sijoitetaan joskus Konstantinopolin kaupungin perustamiseen vuonna 330. Konstantinopoli perustettiin alun perin kristilliseksi kaupungiksi ja se esitti itsensä apostolisena seurakuntana Rooman ja Jerusalemin tavoin. Kaupunki itse perustettiin vasta yli 200 vuotta apostolisen ajan päättymisen jälkeen, mutta apostolisuus juonnettiin siihen, että apostoli Andreas olisi perustanut kaupungin edeltäjän Byzantionin seurakunnan. Andreas nähtiin siis kaupungin ensimmäisenä patriarkkana. Nykyisin tämän legendan todenperäisyys on kuitenkin kyseenalaistettu. Kriitikkojen mukaan se olisi keksitty tukemaan ajatusta Konstantinopolin asemasta tasa-arvoisena Rooman kanssa tai jopa edellä sitä, sillä Jeesus kutsui Andreaan apostoliksi ennen Rooman kirkon perustajaa Pietaria.
Arkádin luostari Arkádin luostari perustettiin Kreetan ollessa osa Bysantin valtakuntaa. Luostarin nykyiset rakennukset on kuitenkin rakennettu 1500-luvulla. 
Luostari tunnetaan vuoden 1866 tapahtumista, jolloin osmanien valtaa saarella vastustanut vastarintaliike kokoontui siellä. Sittemmin luostariin pakeni Réthymnon ja sen ympäristön asukkaita. Lopulta luostarissa sisällä oli yhteensä 639 naista ja lasta sekä 325 miestä. Osmanit käskivät luostarin munkkeja luovuttamaan luostariin paenneet heille, mutta igumeeni Gabriel kieltäytyi, jonka vuoksi 5 000 osmanin joukko piiritti luostarin 7. marraskuuta. Luostaria onnistuttiin puolustamaan sitkeästi seuraavan päivän ajan. Yöllä kävi ilmi, että olisi ajan kysymys, milloin puolustajat joutuisivat häviölle ja luostarissa olevat joutuisivat osmanien käsiin. Luostarissa päätettiin tämän vuoksi panna ruutivarasto palamaan ja kuolla räjähdyksen mukana. Osmanit murskasivat 9. marraskuuta puolustuksen, jonka jälkeen kreetalaiset menivät ruutivarastoon ja apotin käskystä ampuivat ruutitynnyriin. Sadoittain kreetalaisia ja kymmeniä, toisen lähteen mukaan satoja, osmaneitakin kuoli räjähdyksessä. Maailma järkyttyi tapauksesta, mutta Kreeta jäi silti vielä 30 vuodeksi osaksi osmanien valtakuntaa.
Valletta Kaupunki perustettiin maaliskuussa 1566. Sitä ovat hallinneet foinikialaiset, kreikkalaiset, karthagolaiset, roomalaiset, Bysantti, arabit ja Johanniittain ritarikunta itse. Valletta ja sen 320 historiallista muistomerkkiä ovat Unescon maailmanperintöluettelossa.
Ateenan herttuakunta Ateenan herttuakunta oli yksi ristiretkeläisvaltioista, joita perustettiin Kreikkaan Bysantin valloituksen jälkeen neljännen ristiretken aikana. Herttuakunnan ensimmäinen herttua oli Otto de la Roche, taustaltaan vähäinen burgundilainen ritari.
Ohrid Kaupunki perustettiin antiikin aikaan nimellä "Lychnidos". Se sijaitsi Adrian meren sataman Dyrrachionin (Durrës) ja Bysantin toisiinsa yhdistävän "Via Egnatia" -tien varrella. Arkeologiset kaivaukset kertovat alueen kääntyneen jo aikaisin kristinuskoon. Lychnidoksen piispat osallistuivat useisiin ekumeenisiin kokouksiin.
Bysantin kirkko Ortodoksisen hengellisyyden merkittävin hengellinen keskus Athos-vuoren luostariyhteisö syntyi varhaisbysanttilaisella ajalla. Vuorelle alkoi asettui munkkeja jo 400-luvulta alkaen. Suurempia luostareita alueelle perustettiin 900-luvulta alkaen. Konstantinopolin Studionin luostari, jossa oli yli 1000 munkkia, oli kuuluisa kirjastostaan.
Epeiros Rooman vallan aikana ja seuranneella bysanttilaisella kaudella Epeiroksen alueen asuttivat vähitellen illyrialaiset sekä albaanit, joita on usein pidetty illyrialaisten jälkeläisinä. Epeiros oli Bysantin läntisimpiä osia. Alueen sisäosat toipuivat jossain määrin bysanttilaisella kaudella, ja muun muassa entisen Ambrakian paikalle perustettiin Ártan kaupunki.
Bulgarian–Bysantin sota (981–1018) Bulgarian–Bysantin sota (981–1018) käytiin keisari Basileios II:n ollessa Bysantin valtaistuimella. Sodan aloitti Bysantti tarkoituksenaan alistaa itsenäisenä pysynyt Länsi-Bulgaria, jonka pääalue oli Albanian seudulla ja jota johti tsaari Samuil. Bysantti kukisti vastustajansa vähä vähältä vuosien kuluessa, ja ratkaisevana kamppailuna oli Bysantin murskavoittoon päättynyt Kleidionin taistelu 1014. Samuilin veljenpoika Vladislav jatkoi taistelua, mutta kärsi lopullisen tappion vuonna 1018 Dyrrhachiumissa eli nykyisessä Durrësissa, Albaniassa. Sodan seuraus oli, että Bulgaria liitettiin provinssina Bysantin osaksi. Tähän päättyi Ensimmäinen Bulgarian valtakunta.
Bysantin kirkko Bysantin aikana kehittyivät ne liturgiset muodot, jotka ovat edelleen käytössä ortodoksisessa kirkossa. Bysantin kirkon hengellisiä keskuksia olivat erityisesti luostarit, joissa Bysantin henkinen perintö elää yhä edelleen.
Kiovan Venäjä Olgan poika Svjatoslav, ensimmäinen slaavilaista nimeä kantanut ruhtinas, sen sijaan vastusti kiivaasti kristinuskoa, ja halusi valtakunnassa kansalliseksi yhdistäväksi uskonnoksi kristinuskon sijaan elvyttää slaavien pakanauskonnon, ukkosenjumala Perunin kultin. Kiovaan ja Novgorodiin perustettiin kauppapaikoille temppelit Perunin kunniaksi. Svatjoslavista tuli Konstantinopolin arkkivihollinen siitä huolimatta, että kaupankäynti Bysantin kanssa oli voimakkaassa nousussa.
Ritari Bysantin katafraktiratsuväki kehitettiin 500-luvulla taistelemaan jousiratsuväkeä vastaan, mihin legioonat soveltuivat huonosti. He olivat varustautuneet peitsen ja miekan lisäksi myös jousiaseella sekä heittonuolilla.
Väitetään, että Bysantin katafraktin ennennäkemätön panssarointi antoi lopulta vaikutteita ritarivarustuksen kehittämiseen. Bysantin katafraktit taistelivat usein kovemman kurin alla kuin ritarit, ja heitä oli yleensä enemmän – osittain Bysantin vaurauden takia. Bysantti käytti katafrakteja aina tuhoonsa asti.
Bysantin–sassanidien sota (603–628) Bysantin–sassanidien sota (myös Bysantin–Persian sota) käytiin vuosina 603–628. Se oli viimeinen ja suurin Persian ja Rooman välisistä sodista. Sassanidit oli persialainen hallitsijasuku, joka hallitsi Persiaa ja suuria alueita Lähi-idässä vuosina 226–651. Aluksi persialaiset olivat menestyksekkäitä sodassa, mutta lopulta Bysantin keisari Herakleioksen onnistui kääntää sotaonni ja vallata takaisin Bysantin aikaisemmin menettämät alueet.
Oikeaanjohdetut kalifit Arabit kohtasivat valloitusretkillään kansoja, joista useimmille uusien valloittajien tulo merkitsi tilanteen parantumista. Syynä olivat Bysantin keskushallinnon sortotoimenpiteet sen yrittäessä väkisin levittää uskontoa. Arabivalloituksien myötä valtakunnan hallinto koki muutoksia, jotka johtivat byrokratisoitumiseen sekä muihin suurvallan ongelmiin. Vuonna 661 valtaan nousi Uhtmanin sukulainen Mu’awiya, jonka myötä perustettiin islamin ensimmäinen Umaijadien dynastia.
Anna Porfyrogenita Anna Porfyrogenita (; , 13. maaliskuuta 963 – 1011 tai 1012) oli Bysantin keisari Romanos II:n ja Bysantin keisarinna Theofanon tytär. Hänen veljensä olivat Bysantin keisarit Basileios II ja Konstantinos VIII. Anna oli "Porfyrogenita", joka tarkoitti keisarin tytärtä, joka oli syntynyt Bysantin keisarillisen palatsin purppurakamarissa, Konstantinopolissa.
Pietro II Orseolo Vuonna 992 Pietro II Orseolo teki sopimuksen Bysantin keisari Basileios II kanssa Bysantin armeijan kuljetuksista. Venetsian suuri laivasto hoiti armeijan siirtoja eri puolille Bysantin valtakuntaa. Venetsian tasavalta sai sopimuksessa yksinoikeuden Bysantin kauppaan Länsi-Eurooppaan.
Iberian ruhtinaskunta Guaramin seuraaja, toinen virkaatekevä ruhtinas Stepanoz I, muutti politiikkaansa Irania myötäilevämmäksi, sillä hän halusi yhdistää jakautuneen Iberian. Yritys maksoi kuitenkin hänen henkensä, kun Bysantin keisari Herakleios hyökkäsi Tbilisiin vuonna 626. Herakleios nosti valtaan Bysanttiin myönteisemmin suhtautuvamman Khosroiani-dynastian jäsenen. Khosroianien täytyi kuitenkin tunnustaa umaijadi-kalifin ylivalta 640-luvulla ja he nousivat epäonnistuneeseen kapinaan arabihegemoniaa vastaan 680-luvulla. Khosroianit syrjäytettiin Iberian ruhtinaskunnasta ja he vetäytyivät läänitykselleen Kakhetiin, jossa he hallitsivat alueellisina ruhtinaina suvun sammumiseen saakka 800-luvulla. Guaramidit palasivat valtaan ja kohtasivat vaikean tehtävän luovia Bysantin ja arabien intressien välimaastossa. Arabit halusivat ennen kaikkea pitää hallussaan kaupunkeja ja kauppareittejä, joten he syrjäyttivät guaramidit Tbilisistä, jonne perustettiin islamilainen emiraatti 730-luvulla. Iberian ruhtinaat hallitsivat nyt Uplistsikhestä, jossa heillä oli vain rajoitetusti valtaa paikallisiin georgialaisiin aatelisiin. Aateliset vetäytyivät vuoristolinnoihinsa ja olivat suhteellisen vapaita arabien vallasta. Nersianit hallitsivat guaramidien jälkeen lyhyen aikaa noin vuosina 748–779/780, ja guaramidit katosivat lopullisesti vuoteen 786 mennessä. Samana vuonna Kaukasuksen arabi-varakuningas (wali) Khuzayma ibn Khazim hyökkäsi verisesti kapinallisia georgialaisia aatelisia vastaan.
Bysantin valtakunta Vuonna 1054 ortodoksisen ja katolisen kirkon välit katkesivat lopullisesti (suuri skisma). Samalla Bysanttia uhkasivat uudet vaarat: seldžukit Vähässä-Aasiassa, petsenegit pohjoisessa sekä normannit Italiassa. Manzikertin taistelussa vuonna 1071 seldžukkien sulttaani Alp Arslan kukisti perusteellisesti Bysantin armeijan ja otti keisari Romanos IV Diogenesin vangiksi. Tämän seurauksena Bysantti menetti melkein koko Vähän-Aasian ja parhaimmat maanviljelysalueensa. Tämän lisäksi Bysantti menetti Italian alueet normanneille ja Balkanin petsenegeille vuoteen 1081 mennessä.
Henrik II Pyhä Henrikin kruunaaminen keisariksi toi väistämättä vaikeuksia suhteissa Bysanttiin, joka piti hallussaan Etelä-Italiaa. Bysantin keisari Basileios II rakensi linnoja ja linnoituksia Etelä-Italiaan vahvistaakseen Bysantin vaatimuksia alueesta. Paavin pyynnöstä Henrik II teki vuonna 1021 sotaretken Pohjois-Apuliaan, jossa hän piiritti Bysantin vahvaa Troian linnaketta. Piiritys ei tuottanut tuloksia, ja Henrik joutui vetäytymään, mutta Bysanttikaan ei pystynyt hyödyntämään Henrik II vetäytymistä, koska keisari Basileios II kuoli jo 1025 ja hänen suunnitelmansa Etelä-Italian suhteen kariutuivat.
Rusien–Bysantin sota (941–944) Rusien-Bysantin sopimus oli sotilaallis-kaupallinen sopimus, josta kerrotaan tarkasti Nestorin kronikassa. Siinä määritellään rusien kauppiaiden saapuminen ja kaupankäynti Bysantissa. Siinä mainittiin tarkasti eri sakot rikoksista sekä vankien ja orjien ostamisesta maksettavat summat. Sopimuksessa määriteltiin myös Kiovan Venäjän suuriruhtinaan ja Bysantin keisarin sotilaallisen yhteistyön periaatteet.
Bysantin valtakunta Pyrkiessään saamaan tukea lännestä, Bysantti luovutti läntisille kauppiaille merkittäviä kauppaoikeuksia. Seurauksena erityisesti Venetsia sai hallitsevan aseman merellä ja alueen kaupassa, mikä heikensi Bysantin omia asemia. Venetsia sai vähitellen myös huomattavaa poliittista vaikutusvaltaa. Ristiretkeläiset puolestaan sekaantuivat aiemmin Bysantin vaikutuspiiriin kuuluneen alueen asioihin Jerusalemin ympäristöön perustamistaan kuningaskunnista käsin.
Bysantin–sassanidien sota Bysantin–sassanidien sota tai Bysantin–Persian sota on ollut lukuisan Rooman–Persian sotien (92 eaa.–628 jaa.) aikaan käytyjen sotien nimi:
Ortodoksinen kirkko Bysantin aikana kehittyivät ne liturgiset muodot, jotka ovat edelleen käytössä ortodoksisessa kirkossa. Bysantin kirkon hengellisiä keskuksia olivat erityisesti luostarit, joissa Bysantin henkinen perintö elää yhä edelleen.
Taras Tarentum mainitaan edelleen gootteja vastaan käytyjen sotien aikaan merkittävänä sotilastukikohtana ja satamana. Belisarius valtasi kaupungin Itä-Roomalle eli Bysantin valtakunnalle, ja Totila valtasi sen uudelleen vuonna 549 jaa., jonka jälkeen se säilyi gooteilla siihen sakka, kunnes Narses valtasi sen takaisin Bysantille. Tämän jälkeen kaupunki säilyi Bysantin hallussa aina vuoteen 661 saakka., jolloin sen valtasi Beneventumin herttua Romoaldus. Tämän jälkeen kaupunki oli välillä saraseeneilla, jotka tuhosivat sen kokonaan vuonna 967, ja välillä jälleen Nikeforos Fokaksen valtaamana Bysantilla. Bysantti menetti alueen lopullisesti normanneille Robert Guiscardin vallattua sen vuonna 1063, jonka jälkeen se kuului Napolin kuningaskuntaan.