mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Graafi Graafi eli verkko on matematiikkaan (graafiteoria eli verkkoteoria) ja tietojenkäsittelytieteeseen liittyvä käsite. Se koostuu joukosta "solmuja" ja joukosta niitä yhteen liittäviä "kaaria". Matemaattisesti ilmaistuna graafi eli verkko "G" on järjestetty pari
Würzburgin yliopisto Würzburgin yliopistossa on nykyisin yli 25 000 opiskelijaa ja neljäsataa professoria kymmenessä tiedekunnassa. Tiedekuntia ovat teologinen, oikeustieteellinen, lääketieteellinen, biologian, kemian ja farmasian, matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen, fysiikan ja tähtitieteen tiedekunnat sekä kaksi humanistista tiedekuntaa.
Kategoriateoria Kategoriat esiintyvät nykyään useimmilla matematiikan aloilla, teoreettisessa tietojenkäsittelytieteessä ja matemaattisessa fysiikassa vektoriavaruuksien yhteydessä. Kategoriat esitteli ensimmäisinä Samuel Eilenberg ja Saunders Mac Lane vuosina 1942–1945 algebrallisen topologian yhteydessä.
Yhdysvaltain laivastoakatemia Nykyään akatemian pääaineita ovat arabian kieli, englannin kieli, fysiikka, historia, kansantaloustiede, kemia, kiinan kieli, konetekniikka, laivanrakennustekniikka, lentotekniikka, matematiikka, meritiede, valtio-oppi, sähkötekniikka ja tietojenkäsittelytiede.
Helsingin yliopiston kirjasto Helsingin yliopiston kirjaston elektroniset aineistot ovat kaikkien kirjaston asiakkaiden käytössä. Kirjastosta löytyvät opintovaatimusten mukaiset kurssikirjat fysiikan, geofysiikan, geologian, kemian, maantieteen, matematiikan, meteorologian, seismologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen ja tähtitieteen aloilta.
Etologia Lukuisat luonnontieteilijät ovat tutkineet eläinten käyttäytymistä kautta aikojen. Yleinen mielipide on, että modernin etologian tieteenhaara alkoi 1930-luvulla hollantilaisen biologin Nikolaas Tinbergenin ja itävaltalaisten biologien Konrad Lorenzin ja Karl von Frischin työn johdosta, josta he saivat Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 1973. Etologia on yhdistelmä laboratorio- ja kenttätutkimusta, jolla on vahvat siteet neuroanatomian, ekologian ja evoluution kaltaisiin tieteenhaaroihin. Etologit ovat tyypillisesti kiinnostuneita tietystä käyttäytymismallista (tietyn eläinlajin sijaan) ja usein tutkivat yhden tyyppistä käyttäytymistä (esimerkiksi aggressiota) lukuisissa toisiinsa liittymättömissä eläinlajeissa.
Barry Greenstein Greenstein valmistui Bogan High Schoolista ja suoritti sitten alemman korkeakoulututkinnon tietojenkäsittelytieteestä Illinoisin Urbana-Champaignin yliopistossa (University of Illinois at Urbana-Champaign). Hän luki itseään tohtoriksi matematiikasta, mutta lopetti opintonsa ennen väitöskirjan valmistumista.
Erkki Oja Ojan ura alkoi 1981 Kuopion yliopistossa, jossa hän toimi 1987 asti sovelletun matematiikan apulaisprofessorina, ja oli käynnistämässä tietojenkäsittelytieteen opetusta ja tutkimusta Kuopiossa. Sieltä hän siirtyi Lappeenrannan teknilliseen yliopistoon tietojenkäsittelytekniikan professoriksi. Tätä virkaa hoitaessaan hän oli perustamassa muun muassa yliopiston tietotekniikan osastoa.
Joukko-oppi Joukko-oppi on joukkojen ominaisuuksiin perehtynyt matematiikan osa-alue. Joukko-opilla voidaan katsoa olevan matematiikalle perustavan­laatuinen merkitys, sillä sen avulla voidaan määritellä erilaiset matemaattiset oliot joukoiksi ja matemaattiset teoriat (kuten analyysin perus­lauseet) voidaan katsoa väitteiksi joukoista. Sitä pidetään siis yleis­maailmallisena modernin tieteellisen matematiikan esittämis­muotona.
Foundation for Research and Technology – Hellas Foundation for Research and Technology – Hellas on keskittynyt enimmäkseen sosiaalisiin, taloudellisiin ja tieteellisiin alueisiin teknologiassaan ja tutkimuksessaan, kuten esimerkiksi molekyylibiologiaan, laseriin, tietoliikenteeseen, bioteknologiaan, mikroelektroniikkaan, robotteihin, materiaaleihin, tietojenkäsittelytieteeseen, sovellettuun matematiikkaan, lääketieteeseen sekä kulttuurillisiin ja historiallisiin tutkimuksiin.
Johannes Trithemius Trithemius kirjoitti tunnetuimman työnsä "Steganographia" noin vuonna 1499 ja se julkaistiin Frankfurtissa 1606. Kolmiosaisen kirjan uskottiin käsittelevän mustaa magiaa - tarkemmin sanottuna henkien käyttämistä kommunikointiin suurten etäisyyksien välillä. Salakirjoitusavaimen julkaisun jälkeen 1606 sen huomattiin käsittelevän kryptografiaa ja steganografiaa. Eliphas Lévin mukaan Trithemiuksen "Steganographia" ja "Polygraphia" sisältävät avaimet kaikkiin okkulttisiin teksteihin. Vielä viime aikoihin asti kolmannen osan uskottiin käsittelevän magiaa, mutta ”maagisten” kaavojen on huomattu olevan peitetekstejä. Teos on antanut nimensä modernille steganografialle.
Shafi Goldwasser Valmistuttuaan Berkleystä vuonna 1984, hän siirtyi postdoc-opiskelijaksi Massachusetts Institute of Technologyyn. Jatko-opintojensa jälkeen hän jatkoi MIT:ssä työntekijänä ja hänestä tuli MIT:n professori vuonna 1997. Vuodesta 1992 eteenpäin hän on toiminut myös Israelissa sijaitsevan Weizmann-instituutin tietojenkäsittelytieteen ja sovelletun matematiikan professorina.
Symbolinen logiikka Symbolinen logiikka on matematiikkaa sivuava logiikan osa, joka tutkii merkkijonoina esitettyjen symbolien puhtaita formaaleja ominaisuuksia. Sille on kaksi tarkoitusta. Ensiksi, filosofisesta logiikan näkökulmasta symbolisen logiikan symbolien nähdään esittävän sanoja. Toiseksi, tietojenkäsittelytieteen näkökulmasta symbolisen logiikan säännöissä käsiteltävät symbolit ovat tietojenkäsittelyprosessin elementtejä.
Tähtitieteilijä Tähtitieteilijä eli "astronomi" (ja etenkin englanninkielisessä kirjallisuudessa myös "astrofyysikko") on yleisnimitys tutkijalle, joka on erikoistunut tutkimaan (Maan ulkopuolista) avaruutta, kuten Aurinkoa, planeettoja, tähtiä, galakseja, tähtienvälistä ainetta tai maailmankaikkeuden rakennetta sekä näihin liittyviä fysikaalisia prosesseja. Osa tähtitieteellisestä tutkimuksesta sulautuu saumattomasti matematiikkaan, fysiikkaan, teoreettiseen fysiikkaan sekä tietojenkäsittelytieteeseen.
Armen Sarkissian Sarkissian valmistui Jerevanin yliopistosta pääaineinaan teoreettinen fysiikka ja matematiikka. Hän toimi siellä fysiikan professorina ja perusti tietojenkäsittelytieteen osaston, ennen kuin siirtyi Englantiin vierailevaksi tutkijaksi ja myöhemmin professoriksi. Hän toimi vuosia ulkomailla diplomaattina ja yrityselämässä, mutta palasi kotimaahansa neljän kuukauden ajaksi pääministeriksi vuodenvaihteessa 1996–1997.
Manuel Blum Blum opiskeli MIT:ssä sähkötekniikkaa ja keskittyi aivojen sähköisen toiminnan tutkimiseen. Hän valmistui sieltä vuonna 1959 kandidaatiksi ja vuonna 1961 maisteriksi. Tohtoriksi hän väitteli samasta korkeakoulusta vuonna 1964. Väitöskirja oli matematiikan alalta ja sitä ohjasi professori Marvin Minsky, hänkin Turing-palkittu.
Journal of Symbolic Logic The Journal of Symbolic Logic (JSL) on filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Association for Symbolic Logic. Se on perustettu vuonna 1936, ja siitä on tullut johtava julkaisu symbolisen logiikan alalla. Julkaisu pyrkii käsittelemään symbolisen logiikan koko alueen, mukaan lukien sen yhteydet matematiikkaan, filosofiaan, tietojenkäsittelytieteeseen ja kielitieteeseen.
Indigenous Tweets Indigenous Tweets on nettisivu, joka kerää harvinaisten kielten Twitter-viestejä, jotta alkuperäiskansojen kieltenpuhujat voivat löytää toisensa. Sen perusti maaliskuussa 2011 Kevin Scannell, joka tutkii tietokonelingvistiikkaa Saint Louisin yliopiston matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen laitoksella St. Louisissa, Missourissa. Sivuston tarkoitus on auttaa harvinaisten kielten puhujia kommunikoimaan internetissä.
Jyväskylän yliopiston informaatioteknologian tiedekunta Informaatioteknologian tiedekunta perustettiin vuonna 1998. Siihen liitettiin yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta koko tietojenkäsittelytieteiden laitos sekä matemaattis-luonnontieteellisestä tiedekunnasta matematiikan laitoksesta irrotettu tietotekniikka omana laitoksenaan. Jyväskylä aloitti Suomen yliopistoista ensimmäisten joukossa tietojenkäsittelyopin opetuksen. Alkuvuosina useimmat aineen opiskelijat tulivat matemaattis-luonnontieteellisestä tiedekunnasta.
Boris Podolsky Podolsky syntyi Taganrogin kaupungissa, Rostovin alueella, eteläisellä Venäjällä. Hän muutti Yhdysvaltoihin ollessaan 14 vuotta vanha, vuonna 1911. Podolsky aloitti sähkötekniikan opiskelemisen Etelä-Kalifornian yliopistossa. Kandidaatin tutkinnon hän sai suoritettua vuonna 1918. Samaisessa yliopistossa hän suoritti myös maisterin tutkinnon matematiikassa.
Uusi matematiikka Vuonna 1973 Morris Kline julkaisi arvostelevan teoksen "Why Johnny Can't Add: the Failure of the New Math". Se kertoo toiveista, että matematiikka asian­mukaisella tavalla kuvaisi jotakin modernimpaa kuin perinteiset aiheet. Hän sanoo, että jotkut uusien aiheiden puolesta­puhujat "jättivät kokonaan huomioon ottamatta, että matematiikka on kumuloituvan kehityksen tulos ja että on käytännössä
mahdotonta oppia uudempia luomuksia, ellei vanhempia jo tunneta." Lisäksi Kline huomautti uuden matematiikan taipumuksesta abstraktioon: "Abstraktio ei ole ensimmäinen vaan viimeinen vaihe abstraktion kehityksessä."
Sovellettu matematiikka Sovellettu matematiikka on siis eri aikoina tarkoittanut eri asioita. Nykyisin tietokoneiden ansiosta avautuu koko ajan uusia sovellusalueita omine ongelmineen. Sovelletun matematiikan käsite onkin usein liian epämääräinen kuvaamaan kaikkea tätä, joten nykyisin käytetään paljon seuraavia termejä puhuttaessa eri näkökulmista ja lähtökohdista matematiikan sovelluksiin: numeerinen analyysi/matematiikka, tieteellinen laskenta, (matemaattinen) mallintaminen.
Jyväskylän yliopisto Tiedekunnassa voi opiskella pääaineena tietotekniikkaa, tietojärjestelmätiedettä, tietojenkäsittelytiedettä ja kognitiotiedettä. Tietotekniikkaa opetetaan ja tutkitaan tietotekniikkaa teknis-matemaattisesta näkökulmasta. Laitoksella opiskelevat valmistuvat filosofian maistereiksi. Opinnoissa valitaan maisteriohjelmaksi koulutusteknologia (opettajankoulutus), ohjelmistotekniikka, tietoliikenne, ohjelmointikielten periaatteet, pelit ja pelillisyys, laskennalliset tieteet, sovellettu matematiikka, sensoriverkot tai Web Intelligence and Service Engineering. Aloja yhdistävinä tekijöinä ovat matemaattinen perusosaaminen ja yhteistyö elinkeinoelämän kanssa.Tietojärjestelmätieteestä valmistuu kauppatieteiden kandidaatteja ja maistereita, ja tietojenkäsittelytieteestä sekä kognitiotieteestä filosofian maistereita. Tietojenkäsittelytieteiden laitoksen opetus ja tutkimus kohdistuu tietojärjestelmien kehittämiseen ja käyttöön osana liiketoiminnan tai julkishallinnon organisaatioiden toimintaa. Tietojärjestelmiä ja tietojenkäsittelyä tarkastellaan neljästä pääasiallisesta näkökulmasta, jotka ovat teknologinen näkökulma, ihmiskeskeinen näkökulma, liiketoiminnallinen näkökulma ja informaatiokeskeinen näkökulma. Laitoksen opetus jakautuu tietojärjestelmätieteessä kahteen suuntautumisvaihtoehtoon, jotka ovat järjestelmäkehitys (JK) sekä tietoyhteiskunta, viestintä ja liiketoiminta (TVL).
Jyväskylän yliopisto Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunta on alallaan Suomen vanhin ja suurin. Tietojenkäsittelyoppia on opetettu vuodesta 1967 asti. Nykymuotoinen informaatioteknologian tiedekunta perustettiin vuonna 1998, jolloin siihen liitettiin yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta koko tietojenkäsittelytieteiden laitos sekä matemaattis-luonnontieteellisestä tiedekunnasta matematiikan laitoksesta irrotettu tietotekniikka omana laitoksenaan. Tiedekunnan dekaani on professori Pasi Tyrväinen varadekaaneinaan Timo Tiihonen ja Mikko Siponen.
Bioinformatiikka Bioinformatiikka on monitieteinen tutkimusala, joka kehittää ja käyttää erilaisia matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä tilastotieteen menetelmiä biologisten ongelmien ratkaisuun. Bioinformatiikan määritelmä ei kuitenkaan ole täysin vakiintunut. Usein katsotaan, että bioinformatiikalla on kolme pyrkimystä: Organisoida aineistoa, jotta se saadaan tutkijoiden saataville, kehittää työkaluja ja tietoresursseja näiden aineistojen analysointiin sekä käyttää tietoresursseja ja työkaluja biologisten aineistojen analysointiin siten, että tulokset voidaan tulkita biologisesti mielekkäästi.
Jef Raskin Raskin syntyi New York Cityssä ja opiskeli Stony Brookin yliopistossa. Hän sai kandidaatin arvon matematiikassa vuonna 1964 ja filosofiassa vuonna 1965. Raskin valmistui maisteriksi ja väitteli itsensä tohtoriksi aiheenaan graafiset käyttöliittymät tietojenkäsittelytieteen laitoksella Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1967. Vuodesta 1970 vuoteen 1974 Raskin toimi Kalifornian yliopiston professorina opettaen taidetta, valokuvausta ja tietojenkäsittelyä.
Infinitesimaali Matematiikassa infinitesimaalin käsite liittyy analyysin eli lähinnä differentiaali- ja integraalilaskennan varhaisimpiin, mutta myös eräisiin moderneihin muotoiluihin. Ennen 1800-lukua näiden matematiikan haarojen käsitteiden määritelmät olivat epätyydyttäviä, mutta niiden avulla voitiin silti saada oleellisesti oikeita tuloksia. Käsitettä käyttivät Gottfried Leibniz, Isaac Newton, Leonhard Euler ja monet muut matemaatikot.
Gottfried Leibniz Leibnizillä on yhtä merkittävä osa matematiikan kuin filosofiankin historiassa. Hänen nimiinsä on pantu matematiikan termi funktio (1694), jota hän käytti kuvaamaan käyrän laatua, kuten sen kaarevuutta tai erityistä pistettä. Leibnizia pidetään myös modernin analyysin isänä yhdessä Isaac Newtonin kanssa. Erityisesti hän kehitti integraalia ja tulosääntöä, ja hänen matemaattinen notaationsa on edelleen käytössä.
Makuaisti Pelkkä perusmaku ei yksinään kuvaa kovinkaan kattavasti makuelämyksen syntyä. Siihen vaikuttavat muun muassa monien perusmakujen samanaikaisuus, hajuaistimukset, sekä kylmän ja kuuman tuntemukset. Makuaistin tieteellinen historia sisältää paljon ristiriitaisuuksia ja päällekkäisyyksiä, eikä perusmaun käsitekään ole aivan yksiselitteinen. Käsitykset perusmauista vaihtelevat jonkin verran kulttuureittain, esimerkiksi länsimaisiin perusmakuihin nyttemmin lisätty umami on omaksuttu Japanista. Perusmakujen lopullinen määrä onkin yhä jatkuvan tutkimuksen kohde.
Pekka Hintikka Hintikan vanhemmat olivat rouva Amanda ja liikemies Pekka Hintikka Keski-Suomen Konnevedeltä. Pekka Hintikka kirjoitti ylioppilaaksi 16-vuotiaana Jyväskylän Lyseosta. Hän palveli talvisodassa kenraali Laatikaisen johtamassa divisioonassa. Jatkosodan alussa hän palveli alikersanttina Vienan Karjalan Uhtuassa ja myöhemmin upseerikoulun käytyään 2. divisioonassa tykistöupseerina. Valmistuttuaan sodan jälkeen filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineena matematiikka sekä diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta sähköosastolta Hintikka siirtyi insinööriksi Strömberg-sähköyhtiöön ja toimi samaan aikaan tuntiopettajana Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa. Kolmen vuoden jälkeen hän aloitti varsinaisen opetustyönsä Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa, ja hän toimi siellä yli 30 vuotta matematiikan ja fysiikan sekä sähkötekniikan opettajana ja yliopettajana.
Claude Shannon Valmistuttuaan hänestä tuli Massachusetts Institute of Technologyn tutkimusassistentti ja jatko-opiskelija. Hän työskenteli tuolloin Vannevar Bushin johtamassa työryhmässä, joka kehitti "Rapid Selector" -laitetta. Bushin kehotuksesta hän siirtyi sähkötekniikan osastolta matematiikan osastolle. Bush ehdotti hänelle algebrallisten menetelmien soveltamista genetiikkaan ja tästä aiheesta Shannon teki väitöskirjansa, joka valmistui 1940 nimellä "An Algebra for Theoretical Genetics".
Konnektionismi Yhtenäiseksi suuntaukseksi konnektionismi muodostui aikavälillä 1940–1965. Nykymuotoinen konnektionismi syntyi 1980-luvun lopulla. Konnektionismin läpilyöntiä pohjustivat neurofysiologinen tutkimus sekä matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen tutkimuksessa tapahtunut edistys. Yksinkertaiset lineaariset neuroverkot kehitettiin 1950-luvulla ja epälineaariset 1970-luvulla. Nämä kaikki auttoivat ymmärtämään konnektionististen verkkojen vahvuuksia ja heikkouksia. Tunnettuja konnektionisteja ovat muun muassa Frank Rosenblatt, Oliver Selfride ja Paul Smolensky.
Esko Ukkonen Esko Ukkonen valmistui Helsingin yiopistosta filosofian maisteriksi (matematiikka) vuonna 1973, lisensiaatiksi 1976 ja tohtoriksi 1978 (tietojenkäsittelytiede). Erilaisten assistentuurien ja tutkimustehtävien jälkeen hän toimi tietojenkäsittelytieteen apulaisprofessorina 1981–1985 ja tämän jälkeen alan professorina Helsingin yliopistolla (1985-). Vuodesta 2014 lähtien hän on toiminut myös varadekaanina yliopistonsa matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa. Vuonna 2016 hänen tieteellinen tuotantonsa käsitti noin 210 julkaisua, joista yli 160 oli vertaisarvioitua alkuperäisartikkelia tai kokouspaperia.
Laskennallinen tiede Laskennallinen tiede (aiemmin myös tieteellinen laskenta) kattaa laajan kirjon välineitä, tekniikoita ja teorioita, joita käytetään laadittaessa ja tutkittaessa tietokoneella tieteen ja tekniikan ongelmien matemaattisia malleja. Se voi liittyä sekä teoreettiseen että kokeelliseen tutkimukseen: kuten teoriakin, laskennallinen tiede voi selittää koetuloksia ja ennustaa uusia mahdollisia tuloksia kokeellisen tutkimuksen lähtökohdaksi. Menetelmällisesti laskennallinen tiede nojaa matematiikkaan, tietojenkäsittelytieteeseen ja kunkin sovellutusalueen omaan teorioihin ja välineisiin.
Nicolas Bourbaki Nicolas Bourbaki on salanimi, jota käytti ryhmä pääasiassa ranskalaisia 1900-luvun matemaatikkoja. Bourbaki kirjoitti joukon modernia korkeampaa matematiikkaa käsitteleviä kirjoja, ensimmäisen vuonna 1935. Ryhmän tavoitteena oli perustaa koko matematiikka joukko-opille, mikä tavoite johti heidät pyrkimään kohti äärimmäistä tarkkuutta, formaalisuutta ja yleisyyttä. Samalla ryhmä loi muutamia uusia termejä ja käsitteitä.
Tietojenkäsittelytieteen Seura Tietojenkäsittelytieteen Seura ry on vuonna 1982 perustettu tietojenkäsittelytieteen tutkijoiden ja alan tutkimustuloksista kiinnostuneiden henkilöiden yhdistys. Seura toimii jäsenistönsä yhdyssiteenä ja pyrkii edistämään tietojenkäsittelytieteen tutkimusta, tutkimustulosten soveltamista ja tutkimuksesta tiedottamista.
Uusplatonismi Uusplatonismi on vaikuttanut merkittävästi sekä kristinuskon filosofisiin kantoihin että koko keskiaikaisen ja modernin filosofian itseymmärrykseen että nykyaikaisen luonnontieteen, erityisesti matematiikan, filosofiaan.
Arto Salomaa Hän toimi Turun yliopiston matematiikan professorina vuosina 1966–1999. Hän oli vuosina 1966–1999 vieraileva tietojenkäsittelytieteen professori University of Western Ontariossa Kanadassa, vuosina 1973–75 Århusin yliopiston viraileva professori, vuosina 1981–1982 Kanadan University of Waterloon vieraileva professori ja 1990–2005 apulaisprofessori University of Western Ontariossa Kanadassa. Suomen Akatemian akatemiaprofessorina hän oli kaksi jaksoa vuosina 1975-1980 ja 1990-1999.
Galileo Galilei Galilei ymmärsi huomattavan modernilla tavalla matematiikan, teoreettisen fysiikan ja kokeellisen fysiikan väliset relaatiot. Esimerkiksi voidaan mainita seuraavat:
Parasitologia Parasitologia jaetaan usein osa-alueisiin, tarkempiin tieteenhaaroihin, esimerkiksi:
Gary Kildall Gary kävi University of Washingtonia aikomuksenaan valmistua matematiikan opettajaksi, mutta hän kiinnostui yhä enemmän tietojenkäsittelytieteestä. Valmistuttuaan hän suoritti asevelvollisuuden Yhdysvaltain laivastossa opettamalla Naval Postgraduate Schoolissa (NPS) Montereyssä Kaliforniassa. Asuessaan muutaman tunnin ajomatkan päässä Piilaaksosta Kildall kuuli ensimmäisestä kaupallisesta mikroprosessorista, Intel 4004:stä. Hän osti yhden prosessorin ja ryhtyi kirjoittamaan sille kokeellisia tietokone-ohjelmia. Oppiakseen enemmän prosessorista hän työskenteli osa-aikaisena konsulttina Intelillä.
Hyvinjärjestys Hyvinjärjestysperiaatteen eli Zermelon väittämän mukaan jokainen joukko voitaisiin siis hyvinjärjestää. Vuosikymmeniä oli kuitenkin todellinen matemaattinen sota siitä, onko kyseinen lause totta vai ei. Modernin joukko-opin perustaja Georg Cantor ilmoitti vuonna 1883 olevansa hyvinjärjestysperiaateen kannalla ja hänen perustelunsa olivat vakuuttavia. Tämän jälkeen Zermelo toi esille Cantorin ajatuksia selkeämmässä muodossa näyttäen, että hyvinjärjestysperiaatteella on monia kauniita seurauksia matematiikassa. Kuitenkin, mitä pidemmälle nämä ajatukset levisivät, sitä enemmän ne saivat vastustusta muilta matemaatikoilta. Ongelmia seurasi siitä, että Zermelo ei osannut antaa esimerkkejä hyvinjärjestyksistä kaikille joukoille. Väittely jatkui, kun vuonna 1904 Julius König luuli ratkaisevansa ongelman lopullisesti todistamalla, ettei joukolle formula_1 voida löytää hyvinjärjestystä. Tämän todistuksen kuitenkin huomattiin olevan täynnä virheitä.
François Viète François Viète (, 1540 Fontenay-le-Comte – 23. helmikuuta 1603 Pariisi) oli ranskalainen juristi ja matemaatikko. Viète oli modernin matematiikan edelläkävijä.
Geologi Geologit voivat keskittää opintonsa tai tutkimuksensa yhteen tai useampaan seuraavista tieteenhaaroista:
Sähkötekniikka Sähkötekniikka () on sähköä ja sähkömagnetismia hyödyntävä ja tutkiva tekniikanhaara. Sähkötekniikka on myös teollisuudenala. Nykyään sähkötekniikka on pirstoutunut useiksi teollisuuden-, tieteen- ja tekniikanaloiksi ja on merkittävä tekijä nykyaikaisessa teollisessa yhteiskunnassa.
Hermann Weyl Weyl opetti Princetonin Institute of Advanced Studyssa vuosina 1933–1951 matematiikkaa, mutta keskitti tutkimustyönsä moderniin fysiikkaan: pääasiassa suhteellisuusteoriaan ja kvanttimekaniikkaan.
Neurotiede Monet neurotieteen osat on perinteisesti luettu biologian aloiksi. Nykyisin neurotiede käsitetään usein monitieteiseksi alaksi, johon kuuluu myös kognitiivisen psykologian, neuropsykologian, tietojenkäsittelytieteen, tilastotieteen, fysiikan ja lääketieteen (neurologia) tutkimusta. Neurotiede onkin laajentunut kattamaan kaiken kokeellisen ja teoreettisen tutkimuksen, joka koskee eliöiden keskus- ja ääreishermostojen toimintaa ja rakennetta.
Tampereen teknillisen yliopiston fysiikan laitos Fysiikan laitos on kuulunut Tampereen teknillisen yliopiston organisaatioon oppilaitoksen vuonna 1972 tapahtuneesta itsenäistymisestä alkaen. TTKK oli vuosien 1965–1972 ajan Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulu ja tällöin fysiikan sekä matematiikan perusopetus oli Yleisen osaston vastuulla. Fysiikan laitos kuului sähkötekniikan osastoon vuoteen 2002 saakka. Vuosina 2002–2007 laitos kuului teknis-luonnontieteelliseen osastoon ja tämän jälkeen yliopiston luonnontieteiden ja ympäristötekniikan tiedekuntaan.
Roger Bacon Roger Bacon (n. 1214 – 1294) oli englantilainen fransiskaanifilosofi, joka painotti huomattavasti empiirisyyttä sekä matematiikan hyödyntämistä luonnontieteissä, koska ”vain matematiikka kertoo yksiselitteisesti totuuden”. Näistä syistä häntä pidetään yhtenä varhaisimmista modernin tieteellisen metodin puolestapuhujista. Hän oli syvällisesti perehtynyt ajan filosofisiin ja tieteellisiin virtauksiin arabimaailmassa, tuon ajan kehittyneimmässä sivilisaatiossa. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet hänen olleen riippuvainen myös okkultisista ja alkemistisista perinteistä. Baconiin viitataan myös latinankielisellä nimellä "Doctor Mirabilis" ().
Dyslexia and Mathematics Dyslexia And Mathematics on T. R. Milesin kirjoittama kirja, joka käsittelee sitä, onko dysleksikkojen mahdollista menestyä matematiikassa. Kirja käsittelee dysleksiaa pääosin rajoittuneisuutena käsitellä symbolista materiaalia. Kirjan keskeinen väite on, että sopivalla avustuksella dysleksikolla on hyvät mahdollisuudet menestyä matematiikassa .
Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulu Sähkötekniikan kandidaattiohjelmassa on kolme hakukohdetta: automaatio- ja informaatioteknologia, elektroniikka ja sähkötekniikka sekä bioinformaatioteknologia. Pääaineita kandidaattitasolla on neljä: automaatio- ja systeemitekniikka, informaatioteknologia, elektroniikka ja sähkötekniikka sekä bioinformaatioteknologia. Pääaineet ovat laaja-alaisia ja tarjoavat opiskelijalle mahdollisuuden löytää oman alansa ennen diplomi-insinööritutkinnon pääaineen valintaa.
Viivaintegraali Viivaintegraalilla (myös käyrä- tai polkuintegraalilla) tarkoitetaan matematiikassa funktion integroimista käyrää pitkin. Tavallinen Riemannin yksiulotteinen integraali
onkin tavallaan viivaintegraali x-akselilla kulkevaa janaa pitkin. Fysiikassa polkuintegraalin käyttö rajoittuu lähinnä vektorilaskentaan, kun taas matematiikassa polkuintegraali on erityisen oleellinen käsite kompleksianalyysissä.
Sanojen kombinatoriikka Sanojen kombinatoriikka on 1900-luvun lopulla kehittynyt matematiikan ja teoreettisen tietojenkäsittelytieteen haara, jossa tutkitaan sanoja symbolijonoina ilman semanttista merkitystä. Sovelluksia löytyy esimerkiksi molekyylibiologiasta, jossa DNA:ta voidaan mallintaa sanoina nelikirjaimisessa aakkostossa A,C,G, T. 
Symboliaakkosto merkitään usein formula_1 (kreikkalaisen aakkoston iso sigma-kirjain). Tällöin DNA:n kohdalla formula_2 ja bittien kohdalla formula_3. Yleensä vaaditaan, että symboliaakkoston on oltava äärellisen kokoinen, ja usein käytetty esimerkki edellisten lisäksi on formula_4, jolloin kyseessä on siis 3-kirjaiminen symboliaakkosto.
Salaus Kryptografiaa käyttäviä sovelluksia
Finntroll Levy jatkaa "Ur Jordens Djup"illa alkanutta tummempaa Finntrolin sävyä, jossa korostuvat folk metalin rinnalla black metal -vaikutteet. Albumi sai enimmäkseen myönteistä palautetta mutta "Nifelvindin" ero yhtyeen vanhempaan tuotantoon on puhuttanut joitakin faneja. Nifelvindillä ei kuulla esimerkiksi "En Mäktig Härin" tapaisia folk-vaikutteisia kappaleita, vaan levy on pääosin modernimpi kuin edeltäjänsä. Katla onkin sanonut, että yhtye on etsinyt sanoituksiinsa moderneja vastineita vanhoille taruille ja hahmoille. Yhtyeen imago on myös muuttunut. Jäsenet kuvailevat "Nifelvindillä" esiintyvää Finntrollia pirulliseksi tivoliyhtyeeksi. Levyä onkin arvosteluissa kuvailtu aiempaa kierommaksi ja ovelammaksi.
Tietojenkäsittelytieteen filosofia Joitakin tietojenkäsittelytieteen filosofian kysymyksenasetteluja ovat:
RUTE RUTE User's Tutorial and Exposition on Paul Sheerin kirjoittama kattava opas GNU/Linux-käyttöjärjestelmän käyttöön ja ylläpitoon. GNU/Linuxin lisäksi kirja käsittelee myös tietojenkäsittelytieteen perusteita ja PC-laitteistoa. Vaikka kirja onkin hieman vanhentunut (se muun muassa suosittelee Linux-koneeksi 300-megahertsistä Pentium II-konetta 64 megatavulla keskusmuistia), se sisältää silti erittäin paljon oleellista tietoa GNU/Linuxista.
Martti Paavola (sähkötekniikan professori) Martti Paavola valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1924 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1931 saksankielisellä väitöskirjallaan "Über die Stossionisation der Elektronen in Luft von Atmosphärendruck". Hän oli aluksi Tampereen Teknillisen opiston opettaja vuosina 1925–1935 ja insinööri Strömberg Oy:ssä vuosina 1935–1939, sitten vuosina 1939–1965 Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan professori, vararehtori 1943–1955, Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen sähkötekniikan laboratorion johtaja 1942–1961. Hän oli sähköalan aikakauslehden "Voima ja valo" päätoimittaja vuosina 1959–1964. Hän laati sähkötekniikan alan oppikirjoja, kuten "Sähkötekniikan oppikirja" (1933, 15. painos 1989) ja "Valotekniikka" (1952).
Teoreettinen fysiikka Teoreettinen fysiikka on fysiikan osa-alue, jossa tutkimus ei välittömästi perustu kokeelliseen tutkimukseen vaan tutkittavaa kohdetta kuvaavien matemaattisten mallien tarkasteluun. Teoreettisen fysiikan pyrkimyksenä on selvittää mekanismit luonnossa kokeellisesti havaittavien prosessien taustalla. Matematiikka on teoreettisen fysiikan keskeisin työväline ja monilla osa-alueilla fysiikan ja matematiikan välistä rajaa onkin vaikeaa – ellei mahdotonta – määritellä.
Pentti Kerola Kerola toimi ensin Munkkiniemen yhteiskoulun matematiikan nuorempana lehtorina 1958–1959 ja samaan aikaan Teknillisen korkeakoulun luennoijana ja assistenttina, sitten IBM Oy:ssä matemaatikkona ja systeemisuunnittelijana 1960–1963 ja tietotekniikan markkinointipäällikkönä 1964–1965. Enso-Gutzeit Oy:n tietojenkäsittelypäällikkö hän oli 1966–1969. Teknillisessä korkeakoulussa hän toimi ensin virkaatekevänä ja sitten vakinaisena apulaisprofessorina 1969–1973. Oulun yliopiston tietojenkäsittelytieteen professorina hän toimi 1973–1998 ja sen jälkeen emeritusprofessorina. Professorin uransa aikana hän oli Tietotehdas Oy:n tutkimusjohtaja 1987–1988 ja vierailevana professorina Michiganin yliopistossa 1979, Floridan kansainvälisessä yliopistossa 1980 ja 1986 sekä Uumajan yliopistossa 1994.
Kollektiivinen älykkyys Kollektiivinen älykkyys on yhteisöllisen viestinnän tuloksena muodostuva yhteinen tietämys; yhteisöön kuuluvat yksilöt tuovat omat näkemyksensä ja mielipiteensä keskusteluun, ja avoimen viestinnän tuloksena syntyy yhteinen näkemys. Muun muassa Internetin sosiaaliset verkkopalvelut (sosiaalinen media) käyttävät hyväkseen kollektiivista älykkyyttä, jonka konsepti onkin oleellinen osa mm. sosiologiassa, liiketoiminnassa, tietojenkäsittelytieteessä ja joukkoviestinnässä. Sitä esiintyy myös science fictionissa, usein telepaattisten olentojen ja kyborgien kanssa.
Rainer Weiss Weissin johdolla kehitettiin kypsiksi tieteenhaaroiksi kaksi perustavaa tutkimusalaa, jotka ennen häntä olivat vain juuri päässeet aluilleen: kosmisen taustasäteilyn luonteen tutkimus ja interferometristen gravitaatioaaltojen havainnointi.
Fysikaalinen geodesia Tämän suhteen on huomioitava, että fysikaalisessa geodesiassa käytetään suomen kielessä käsitettä "vetovoima" viitatessa yhteen fysiikan neljästä perusvuorovaikutuksesta, jota kuitenkin usein muissa tieteenhaaroissa kutsutaan painovoimaksi ()!
Pariteetti (matematiikka) Matematiikassa pariteetti eli parillisuus on kokonaislukujen ominaisuus, joka ilmaisee, onko yksittäinen luku parillinen vai pariton. Luvun pariteetti vaikuttaa siihen, kuinka kyseinen luku käyttäytyy eri laskutoimituksissa. Esimerkkejä parillisista luvuista ovat -4, 8, 0 ja 22. Esimerkkejä parittomista luvuista ovat -5, 9, 3 ja 151. Pariteetti määritellään vain kokonaisluvuille, esimerkiksi murtoluvut eivät ole parittomia eivätkä parillisia.
Jorma Kyyrä Jorma Kyyrä (s. 1961) on Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulun sähkötekniikan ja automaation laitoksen johtaja. Hän on työskennellyt Teknillisessä korkeakoulussa vuodesta 1985 ja toiminut muun muassa elektroniikan, tietoliikenteen ja automaation tiedekunnan (nykyään sähkötekniikan korkeakoulu) dekaanina 2008-2009 sekä lokakuusta 2009 vuoden 2011 loppuun Aalto-yliopiston Infrastruktuuri, kiinteistöt ja IT -alueen vararehtorina. Kyyrä on väitellyt tohtoriksi sähkötekniikasta ja toiminut tehoelektroniikan professorina vuodesta 1996 alkaen. Lisäksi hänellä on lukuisia kansainvälisiä alan jäsenyyksiä ja julkaisuja.
Douglas Engelbart Engelbart työskenteli Amesissa sähköinsinöörinä, mutta hän alkoi Vannevar Bushin idean pohjalta hahmottelemaan tutkamaista näyttöä, jonka avulla pystyisi organisoimaan ja jakamaan tietoa. Engelbart siirtyikin Amesista Berkeleyn yliopistoon tekemään väitöskirjaansa. Hän valmistui sähkötekniikan tohtoriksi 1955 ja opetti parin vuoden ajan Berkeleyssä. Vuonna 1957 Engelbart sai paikan Stanfordin tutkimusinstituutista SRI:sta. Hän kirjoitti 1962 uraauurtavan artikkelin ”Augmenting Human Intellect: A Conceptual Framework”, jossa hän esitti, ettei tietokoneet ole pelkästään matemaattisia apuvälineitä. Hänen mukaansa tietokoneita pitäisi käyttää modernin maailman monimutkaisen informaation parempaan visualisointiin ja organisointiin.
Ontologia (tietojenkäsittelytiede) Ontologia on tietojenkäsittelytieteissä, erityisesti tietämykseen liittyvässä tutkimuksessa ja kehitystyössä, kuvaus tarkasteltavan sovellusalueen käsitteistä ja käsitteiden välisistä suhteista. Kun filosofinen ontologia on olemisen kategorioita tutkiva tiede, rajautuu ontologia tietojenkäsittelytieteissä tietämysrakenteeksi, siis artefaktiksi, joka mallintaa valittua sovellusaluetta. Tietojenkäsittelytieteiden ja filosofian ontologioita yhdistää toisiinsa niiden koostuminen entiteeteistä, ideoista tai tapahtumista sekä niiden ominaisuuksista ja yhteyksistä tietyn kategorioiden järjestelmän määrittäminä.
Matematiikan kauneus Vaikka on vaikeaa löytää yksimielisyyttä siitä, onko jokin tulos syvällinen vai ei, muutamiin esimerkkeihin viitataan usein. Yksi on Eulerin identiteetti:
Kalevi Kalliomäki Kalevi Kalliomäki toimi Teknillisessä korkeakoulussa assistenttina 1965–1968, sähkötekniikan apulaisprofessorina 1970–1975 sekä dosenttina vuodesta 1976 alkaen. Oulun yliopiston sähkötekniikan vt. professorina hän toimi 1968–1970 ja sitten mittaustekniikan professorina vuodesta 1975 alkaen aina vuoteen 2004 eli eläkkeelle jäämiseensä saakka. Sähkötekniikan osaston johtajana hän toimi useaan eri otteeseen. Jo vuodesta 1976 alkaen Kalevi Kalliomäen ja Matti Karraksen professuurit muodostivat perustan Oulun yliopiston sähkötekniikan osaston mittaustekniikan laitoksen toiminnalle.
Aalto-yliopiston sähkötekniikan korkeakoulu Tutkimus Sähkötekniikan korkeakoulussa jakautuu kolmeen pääalueeseen: sähkötekniikkaan, tieto- ja viestintäteknologiaan sekä fysiikan sovelluksiin. Tutkimustoiminta keskittyy yhteiskunnan suurten kysymysten, kuten energian ja ympäristön sekä terveyden ja hyvinvoinnin asettamiin tutkimushaasteisiin. Teknologioiden painopistealueita ovat ICT eli tieto- ja viestintäteknologia sekä mikro- ja nanoteknologia .
Kalotti (geometria) Kalotti on matematiikassa pallon osa. Ympyrän kohdalla pallon kalottia "vastaa" ympyrän segmentti, ja kalotti onkin yksi pallosegmentti.
Springer Undergraduate Mathematics Series Springer Undergraduate Mathematics Series on Springer-kustantamon kirjasarja, joka on tarkoitettu matematiikan opiskeluun korkeakouluissa. Kirjat on kirjoitettu perustutkinto-opiskelijoita. Sarjassa on panostettu moderniin lähestymistapaan ja runsaisaisiin seikkaperäisiin esimerkkeihin. Yhden kirjan laajuus on yhden-kahden lukukauden kurssi, mutta ne soveltuvat myös itseopiskeluun.
Shafi Goldwasser Shafrira Goldwasser on israelilais-yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on tutkinut urallaan erityisesti kryptografiaa.
Ada Lovelace Lovelacen kolmas konsepti oli viimeisessä ”Note G” -osiossa. Siinä hän esittää tarkasti koodin, jota nykyään kutsuttaisiin tietokoneohjelmaksi tai algoritmiksi. Hän kirjoitti ohjelman, joka laskee Bernoullin lukuja. Sveitsiläinen Jakob Bernoulli oli kirjoittanut luvuista vuonna 1713 julkaistussa todennäköisyyksiä käsittelevässä teoksessaan "Ars conjectandi". Lovelacen ohjelma osoitti analyyttisen koneen mahdollisuudet laskemiseen. Ohjelman takia monet kutsuvat Lovelacea ”ensimmäiseksi ohjelmoijaksi”, vaikka Babbage oli kirjoittanut koneelleen ohjelmia itsekin. Niistä suurinta osaa ei kuitenkaan ole julkaistu. Lisäksi Lovelacen tekemä ohjelma oli huomattavasti monipuolisempi kuin Babbagen vastaavat. Babbagen koneesta ja Lovelacen siihen tekemistä ohjelmasta voidaan katsoa alkaneen jopa modernin tietojenkäsittelytieteen.
Alan Turing Alan Mathison Turing , , (23. kesäkuuta 1912 Lontoo – 7. kesäkuuta 1954 Wilmslow) oli brittiläinen matemaatikko ja logiikan tutkija, joka vuonna 1936 julkaisi formalisoimansa algoritmin ja tietojenkäsittelytieteessä käytetyn Turingin kone -käsitteen. Häntä pidetään yhtenä modernin tietojenkäsittelyn merkittävimmistä uranuurtajista. Toisen maailmansodan aikana hän johti Saksan laivaston Enigma-salakirjoituskoneen purkutyötä brittitiedustelun Bletchley Park -tukikohdassa. Tämä työ saattoi lyhentää sotaa Euroopassa kahdesta neljään vuotta. Sodan jälkeen hän suunnitteli yhden ensimmäisistä ohjelmoitavista digitaalisista tietokoneista ja myös rakensi prototyypin siitä Manchesterin yliopistossa. Hän esitti merkittäviä ja luonteenomaisesti provosoivia mielipiteitä keskustelussa koneiden ajattelukyvystä ja kehitti Turingin testin.
Nonsense Myös kryptografiassa tutkitaan menetelmiä nonsensen tai paremminkin mielivaltaisten merkkijonojen erottelemiseksi varsinaisista viesteistä.
Volttiampeeri Volttiampeeri (tunnus VA) on SI-järjestelmään perustuva näennäistehon yksikkö sähkötekniikassa. Fysiikassa sekä volttiampeeri että watti ovat molemmat tehon yksiköitä eikä niillä ole eroa. Sähkötekniikassa yksiköillä kuitenkin osoitetaan, että puhutaan eri suureista. Sähkötekniikassa volttiampeeri (VA) on nimenomaan näennäistehon yksikkö, watti (W) on pätötehon yksikkö ja vari (var) on loistehon yksikkö.
Antonio Vivaldi Viimeisinä elinvuosinaan Vivaldi oli kotikaupungissaan maineikas säveltäjä. Vuoteen 1739 mennessä Italiassa esitettiin ainakin kymmentä hänen säveltämäänsä oopperaa. Vuonna 1738 hänet kutsuttiin Amsterdamiin kaupunginorkesterin satavuotisjuhlakonserttiin, jossa esitettiin myös eräs hänen teoksensa (RV 562). Hän sävelsi neljä teosta esittääkseen ne Puolan kruununprinssi Fredrik Christianin Venetsian-vierailun kunniaksi vuosina 1739–1740. Vivaldi matkusti Wieniin vuoden 1740 loppupuolella. Syyksi arvellaan hänen halunsa tavata hänen musiikkinsa suuri ihailija Kaarle VI. Keisari kuoli kuitenkin pian hänen saapumisensa jälkeen, ja Vivaldi jäi ilman taloudellista tukea. Hän joutui myymään käsikirjoituksiaan, kuten oli jo aiemmin tehnyt rahoittaakseen matkansa Wieniin. Vivaldi kuoli lyhyen ajan sisällä, eräiden lähteiden mukaan unohduksessa ja köyhyydessä. Omien sanojensa mukaan Vivaldi oli koko elämänsä kärsinyt huonosta terveydestä ja rintasairaudesta (mahdollisesti astma).
Antonio Vivaldi Vuonna 1713 sai ensiesityksensä Vivaldin ensimmäinen ooppera "Ottone in villa", ja säveltäjä alkoi keskittyä lähinnä oopperoiden tuottamiseen. Viisi vuotta myöhemmin Venetsiassa oli esitetty ainakin kahdeksan Vivaldin oopperaa. Hänen maineensa oli kiirinyt myös Saksaan, jossa hän sai paikan Hessen-Darmstadtin maakreivin kapellimestarina vuonna 1718. Hänen tehtäviinsä kuului muun muassa oopperoiden esittäminen kolmen vuoden ajan Mantovassa ja lisäksi muissa kaupungeissa, kuten Firenzessä, Vicenzassa ja kotikaupungissaan Venetsiassa.
Antonio Vivaldi Antonio Lucio Vivaldi (4. maaliskuuta 1678 Venetsia, Venetsian tasavalta – 28. heinäkuuta 1741 Wien, Itävalta) oli italialainen säveltäjä, joka kuuluu barokkimusiikin suurimpiin nimiin, vaikka painuikin kuoltuaan unohduksiin. Hänet löydettiin uudestaan vasta 1900-luvulla. Vivaldi oli erittäin tuottelias säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa on viulukonserttojen sarja "Neljä vuodenaikaa". Tuotantoon sisältyy konserttojen lisäksi myös kuoromusiikkia, kuten suosittu "Gloria" (RV 589), sekä kymmeniä oopperoita.
Antonio Vivaldi RV ja numero Vivaldin teosten perässä viittaa Peter Ryomin laatimaan teosluetteloon (Ryom-Verzeichnis; 1974, uudistettu painos 1986). Aikanaan Vivaldin teokset julkaistiin myös opusnumeroilla, joista ei kuitenkaan käy ilmi lukuisia muunneltuja versioita, joita Vivaldi monesti valmisteli erityistilaisuuksia varten.
Antonio Vivaldi Vivaldin mukaan on saanut nimensä asteroidi 4330 Vivaldi.
Lisäksi Op. 13: "Il pastor fido" (Uskollinen paimen), 6 sonaattia säkkipillille, kampiliiralle ja viola d'amorelle (1737, todellinen säveltäjä Nicolas Chédeville)
4330 Vivaldi 4330 Vivaldi on päävyöhykkeen asteroidi. Sen kiertoaika on 3,36 vuotta. Sen löysi saksalainen Freimut Börngen Tautenburgissa 19. lokakuuta 1982. 4330 Vivaldi, jonka alkuperäinen tilapäinen nimi oli 1982 UJ3, sai nykyisen nimensä italialaiselta säveltäjä Antonio Vivaldilta (1678–1741). Börngen on nimennyt useita löytämiään asteroideja tunnettujen säveltäjien mukaan.
L’Olimpiade (Vivaldin ooppera) L'Olimpiade on Antonio Vivaldin vuonna 1734 säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Pietro Metastasion librettoa käyttivät Vivaldin lisäksi lukemattomat säveltäjät (mm. Pergolesi, Paisiello ja Cimarosa) vuosien 1733 ja 1798 välillä - siitä on olemassa yli 120 versiota.
Antonio Vivaldi Vivaldin elämänvaiheista säilyneet tiedot ovat varsin puutteellisia. Tärkeimpiä tietolähteitä on säveltäjän kirjeenvaihto Guido Bentivoglion kanssa.
Antonio Vivaldi Vuonna 1922 Wilhelm Altmann julkaisi ensimmäisen luettelon silloin tunnetuista Vivaldin teoksista. Vain neljä vuotta myöhemmin käsitys säveltäjästä kuitenkin mullistui. Vuonna 1926 erään luostarin johtaja Montferatossa päätti myydä lukuisia pölyttyneitä käsikirjoituksia kirjaston kokoelmista rahoittaakseen remontoinnin luostarin rakennuksissa. Torinon kansalliskirjaston johtaja Alberto Gentili tunnisti käsikirjoitusten seasta Vivaldin teoksia, jotka näyttivät kuuluvan laajempaan kokoelmaan. Erinäisten vaiheiden ja sattumusten kautta kirjaston onnistui hankkia kaikki kokoelman käsikirjoitukset, joita siellä yhä säilytetään. Ne sisältävät satoja konserttoja, 22 oopperaa ja useita kirkollisia vokaaliteoksia. Torinon käsikirjoitusten ansiosta kuvamme Antonio Vivaldista muuttui muutaman Bachia innoittaneen teoksen säveltäjästä itsenäiseksi ja tuotteliaaksi mestariksi, jonka vaikutus länsimaisen musiikin historiassa on kiistaton.
Neljä vuodenaikaa Neljä vuodenaikaa (ital. "Le quattro stagioni") on Antonio Vivaldin säveltämä viulukonserttosarja. Sarja sävellettiin noin vuonna 1723, ja se on Vivaldin tunnetuin teos. Jokaisessa" Neljän vuodenajan" konsertossa on kolme osaa, joista kaksi on nopeita ja yksi hidas. Vivaldi kirjoitti jokaista konserttoa varten myös yhden sonetin. Konserttojen osat ovat:
Antonio Vivaldi Vivaldi syntyi esikoisena kuusilapsiseen perheeseen, jonka isä toimi viulistina Venetsian San Marco -kirkon orkesterissa. Antonio sai todennäköisesti nuorena isältään viulunopetusta. 25-vuotiaana, vuonna 1703 hänet vihittiin papiksi, ja hän sai lempinimen "il prete rosso" (punainen pappi) hiustensa värin takia. Huonon terveytensä vuoksi hän lopetti messujen toimittamisen jo kahden vuoden kuluttua. Samana vuonna Vivaldi sai paikan viulunsoiton opettajana venetsialaisessa yhdistetyssä lastenkodissa ja musiikkioppilaitoksessa, "Ospedale della Pietàssa". Hän sävelsi, johti orkesteria ja opetti lastenkodin tyttöjä, joiden taso nousi niin korkeaksi, että laitos tuli tunnetuksi taidokkaista viulunsoittajistaan.
Vivaldin 1700-luvun ensimmäisenä vuosikymmenenä säveltämät viulusonaatit ja -konsertot tulivat tunnetuiksi muualla Euroopassa nuottien ansiosta, jotka kaikki julkaistiin Amsterdamissa ja joita uudelleenpainettiin Lontoossa ja Pariisissa. Hänen musiikkiaan levisi paljolti myös käsikirjoitusten muodossa.
Antonio Vivaldi Vivaldi oli ensimmäinen barokin kauden suuri säveltäjänimi. Hän jätti suuren vaikutuksen Bachiin, joka teki muun muassa cembalo- ja urkusovituksia tämän teoksista. Juuri muuta Vivaldin musiikki ei merkinnytkään lähes kahteen vuosisataan säveltäjän kuoleman jälkeen, sillä 1700-luvun ailahtelevissa muotivirtauksissa hänen nimensä unohtui nopeasti ja 1800-luvullakin Bachin arvostuksen noustessa vain edellä mainitut sovitukset saivat huomiota.
Max Richter Richter sävelsi uudelleen Antonio Vivaldin teoksen "Neljä vuodenaikaa"; hän hylkäsi noin 75 prosenttia alkuperäisestä materiaalista. "Recomposed by Max Richter: Vivaldi, The Four Seasons" julkaistiin lokakuussa 2012 Deutsche Grammophon -levy-yhtiön kautta.
Oopperan historia Myöhäisbarokin tärkeimpänä italialaissäveltäjänä voidaan pitää venetsialaista Antonio Vivaldia, joka laajan konsertto- ja kirkkomusiikkituotantonsa lisäksi sävelsi yli 70 oopperaa, joista noin 20 tunnetaan nykyaikana. Vivaldin oopperat ovat hyvin melodisia, ja orkesterin tehtäväksi jää vain miellyttävän musiikillisen taustan luominen. Tunnetuimpia Vivaldin oopperoita ovat "Ottone in villa" (1713) ja vuonna 1727 ensi-iltansa saanut "Orlando furioso". Myös Tomaso Albinoni sävelsi yli 80 oopperaa, jotka ovat lähes kaikki hävinneet.
Antonio Vivaldi Vivaldi oli musiikin historian tuotteliaimpia säveltäjiä. Hänen säilyneeseen tuotantoonsa kuuluu 46 oopperaa (säveltäjän mukaan peräti 94), 512 konserttoa, 19 sinfoniaa ja 108 sonaattia; lisäksi kirkollista ja maallista vokaalimusiikkia (messuja, motetteja, oratorioita, kantaatteja, psalmeja, serenataa ynnä muita) yli 60 teosta. Teoksen "Neljä vuodenaikaa" jälkeen Vivaldin suosituin työ on vuonna 1708 sävelletty noin puoli tuntia pitkä kuoroteos, "Gloria" (RV 589), joka on ollut yleisön suosikki 1950-luvulta alkaen.
Antonio Vivaldi yli 60 teosta, kuten:Vivaldi antoi nimen "Le quattro stagioni" opuksen 8 neljälle ensimmäiselle konsertolle. Ne kuvaavat sävelten kielellä eri vuodenaikojen tunnelmaa. Esimerkiksi talvi on synkkä ja hyytävä, kesässä taas voi kuulla lintujen laulua ja hyönteisten lentoa muistuttavia säveliä. Konsertot ovat Vivaldille tyypillisiä siten, että jokainen niistä on kolmiosainen ja hidas osa on kahden nopeamman välissä. Vivaldi kirjoitti konserttoja varten erityisen sonetin luettavaksi musiikin tahdissa. "Neljää vuodenaikaa" pidetään yhtenä ensimmäisistä sävelrunoista. Teos tuli kunnolla esille vasta 1950-luvulla, jolloin siitä julkaistiin ensimmäiset äänitteet. Nykyään se on Vivaldin muita sävellyksiä selvästi suositumpi ja samalla taidemusiikin tunnetuimpia ja tärkeimpiä teoksia.
Tamás Benkócs Benkócs on levyttänyt Naxokselle Antonio Vivaldin fagottikonserttoja.
Yngwie Malmsteen Malmsteen on naimisissa April Malmsteenin kanssa ja heillä on poika Antonio, joka on nimetty klassisen musiikin säveltäjän Antonio Vivaldin mukaan. He asuvat Miamissa Floridassa. Yngwie pitää Rolex-rannekelloista ja omistaa niitä nelisenkymmentä kappaletta. Hän pitää myös Ferrari-autoista.
Ottone in villa Ottone in villa on Antonio Vivaldin ensimmäinen ooppera, jonka libretto on napolilaisen Domenico Lallin käsialaa. Se sai ensiesityksensä Vicenzan Teatro di Piazzassa 17. toukokuuta 1713. 35-vuotias Vivaldi oli juuri saanut julkaistuksi ensimmäisen sarjan konserttoja ("L’Estro armonico", Op. 3) ja nimitetty Venetsian Ospedale della Pietàn kuoronjohtajaksi.
Pulttibois Sketsin aikana soiva kappale on Antonio Vivaldin säveltämästä "Neljä vuodenaikaa" -konsertosta Kevät-osio.
Bajazet Bajazet on Antonio Vivaldin säveltämä ooppera vuodelta 1735. Libretto on venetsialaisen kreivin Agostino Pioven käsialaa.
Symphonic Terror – Live At Wacken 2017 0.Antonio Vivaldi: Double Cello Concerto in G Minor
Antonio Vivaldi Vuonna 1723 Vivaldi palasi La Pietàan, jossa hänen työsopimukseensa lisättiin sopimus matkoista muualle Eurooppaan. Säveltäjän nimi säilyi oppilaitoksen kirjoissa vuoteen 1735 asti, mutta vakinaisesti hän pysyi toimessaan vain vuoteen 1725 asti. Jo vuonna 1723 hän teki pitkäkestoisen matkan Roomaan, jossa esitettiin muun muassa oopperat "Ercole su'l Termodonte" ja "Il Giustino". Vuosina 1725–1729 hän oleskeli jälleen suurimmaksi osaksi Venetsiassa, jossa esitettiin useita hänen tuoreita oopperoitaan. Amsterdamissa julkaistiin konsertot opus 8, joihin kuuluu myös "Neljä vuodenaikaa". Lisäksi hän omisti vuonna 1727 konserttosarjan opus 9 keisari Kaarle VI:lle, joka löi tämän jälkeen Vivaldin ritariksi.
Italia 1600-luvun lopulla Venetsiassa oli neljä konservatoriota, ja se nousi musiikkimaailman keskuskeksi. Antonio Vivaldi työskenteli siellä pääosan säveltäjän urastaan.
Italian kulttuuri 1600-luvun lopulla Venetsiassa oli neljä konservatoriota, ja se nousi musiikkimaailman keskukseksi. Antonio Vivaldi työskenteli siellä pääosan säveltäjän urastaan.
Antonio Vivaldi Vivaldin musiikki edustaa tyyliltään italialaista myöhäisbarokkia. Hän uudisti erityisesti konserttoja, jotka hänen säveltäminään olivat tavallisesti kolmiosaisia (nopea–hidas–nopea). Ne toimivat pitkään esimerkkeinä tuleville säveltäjille kaikkialla Euroopassa. Hän kehitti usein harmonisia ja teemallisia kontrasteja (esimerkiksi orkesterin ja soolosoittimen välinen kontrasti) yhdistettynä tonaalisesti määrättyyn rakenteeseen. Esimerkiksi "ritornelloissa" (samana toistuva jakso, joka vuorottelee konsertoivien jaksojen kanssa) toisiaan kontrastoivat aiheet esiintyvät uudella tavalla yhdisteltyinä. Säveltoistot, murretut kolmisoinnut ja asteikot yhdistyvät vaihteleviin rytmeihin antaen mahdollisuuden lukemattomiin muunteluvaihtoehtoihin. Musiikin ilmauksellisuus ja tunteellisuus enteilivät jo romantiikan syntyä. Toisin kuin muut aikansa italialaissäveltäjät, Vivaldi antoi teoksilleen erityiset nimet, jotka kuvastivat teosten luonnetta tai musiikillista sisältöä.
Johann Sebastian Bach Vuonna 1707 Bach erosi Arnstadtin virastaan ja otti tilalle paikan Mühlhausenissa. Samana vuonna hän meni naimisiin serkkunsa Maria Barbara Bachin kanssa, jonka kanssa hän sai seitsemän lasta. Vuotta myöhemmin hän soitti urkuja Weimarin herttualle, joka lupasi Bachille parempaa paikkaa urkurina, kamarimuusikkona ja myöhemmin konserttimestarina. Weimarissa hän kehitti säveltämistään, ja sovitti muun muassa Antonio Vivaldin konserttoja uruille ja cembalolle. Vivaldin tuotanto vaikutti sitä kautta hänen myöhempiin viulukonserttoihinsa. Valtaosan Bachin urkumusiikista uskotaan olevan peräisin Weimarin-ajalta.
Spelled Moon Spelled Moon on ottanut vaikutteita klassisilta säveltäjiltä ja muusikoilta kuten muun muassa Niccolò Paganinilta, Johann Sebastian Bachilta, Antonio Vivaldilta ja Ludwig Van Beethovenilta.