mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Fine-Day Fine-Day (, 1852 – vuoden 1935 jälkeen) oli creesotapäällikkö. Hänet tunnetaan parhaiten osallistumisestaan vuonna 1885 Saskatchewanin kapinaan, jossa hänen merkittävin taistelunsa Kanadan hallituksen joukkoja vastaan oli Cut Knifen taistelu. Aikalaiset kutsuivat häntä rohkeaksi kaikissa tilanteissa. Hän oli taitava taistelija, metsästäjä ja myöhemmällä iällä merkittävä šamaani.
Gallienus Kun tieto Valerianuksen kukistumisesta levisi valtakuntaan, Illyricumin joukkojen komentaja Ingenuus nousi kapinaan ja julistautui keisariksi. Gallienus kokosi kuitenkin nopeasti joukkonsa ja kukisti kapinan kenraali Aureoluksen johdolla Mursassa, ennen kuin Ingenuus ehti tehdä mitään. Kapina syttyi todennäköisesti vuonna 260, mutta ajankohdaksi on arveltu myös vuotta 258, jolloin Gallienuksen poika Valerianus II yllättäen kuoli.
Espanjan hallitsija Espanjan sisällissota syttyi 17. heinäkuuta 1936 kun kenraali Francisco Francon johtamat kansalliset joukot nousivat kapinaan vasemmistohallitusta vastaan oikeiston tukemana.
Saskatchewanin kapina 26. maaliskuuta 1885 Duck Laken taistelussa, Batochen lähistöllä Dumont voitti taistelun jossa vastassa oli kaikkiaan 90 miestä, koostuen Prince Albertin vapaaehtoisista ja ratsupoliiseista johdossaan ylipäällikkö Leif Newry Fitzroy Crozier. Tämän vuoksi kenraali Frederick Middleton lähetti alueelle joukon jossa oli kaikkiaan 2 000 Kanadanenglantilaista vapaaehtoista ja ratsupoliisia.
Bretagne Bretagnen ja Ranskan unionista alkoi tulla kiistaa, kun bretagnelaisten mielestä Ranskan kuningas Ludvig XIII vaati heiltä liian suuria lahjoja unionisopimuksen ylläpitoa vastaan. Hänen seuraajansa Ludvig XIV:nnen kaudella Bretagneen alettiin tuoda veroja, joista se oli aiemmin ollut vapaa. Tämä johti levottomuuksiin Rennesissä ja Nantesissa, joista kapina levisi maaseudulle saakka. Avoin kapina syttyi Länsi-Bretagnessa vuonna 1675, ja sen johtoon nousi Sebastien Le Balp, mutta hänet murhattiin, ja kapina jäi vaille johtajaa. Kapina murskattiin ja useita siihen osallistuneita hirtettiin. 1700-luvun puolella jännitteet kasvoivat edelleen etenkin kasvavan varakkaan kauppiasluokan takia; sillä ei varallisuudestaan huolimatta ollut juurikaan valtaa Bretagnessa. Samalla Nantesista kasvoi Ranskan toiseksi merkittävin satama ja tärkeä orjakaupan keskus.
Talasin taistelu Tang-dynastia natisi samaan aikaan liitoksistaan. Syksyllä Mantšuriassa syttyi kapina, jota seurasi vakavampi An Lushanin kapina vuosina 755–763. Valtakunnan kaikki armeijat kutsuttiin kukistamaan kapinaa, jolloin ote Keski-Aasiasta kirposi. Tang-dynastia ei saavuttanut enää kapinan jälkeen entistä voimaansa. Keski-Aasia jäi arabialaisen kulttuurin vaikutuspiiriin ja seuraavan 250 vuoden aikana alue islamisoitui.
Yhinmäen linnake Yhinmäen linnake () on entinen rannikkopuolustuslinnake Yhinmäen kylässä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Lepäsin kunnassa Suomenlahden etelärannalla. Vuonna 1919 linnakkeessa syttyi kapina, jonka bolševikit tukahduttivat.
Filippiinit Filippiinien satamat avattiin kaikelle kaupankäynnille 1800-luvun lopulla.Filippiineillä syntyneet espanjalaiset "(criollos)" sekä espanjalaisten ja alkuperäiskansojen välisistä suhteista syntyneet "(mestizos)" alkoivat vaurastua. Heidän parissaan alkoi levitä ajatuksia vallankumouksesta, jolla voitaisiin muuttaa yhteiskuntaa. Criollojen tyytymättömyys puhkesi kapinaksi vuonna 1872. Tuona vuonna, tammikuun 20. päivä syttyi Caviten linnakkeen sotilaiden keskuudessa kapina, joka oli tarkoitettu merkiksi laajalle kansannousulle. Kapina tukahdutettiin, eikä kansannousuakaan syntynyt.
Kastien sota Kastien sota syttyi vuonna 1847 Valladolidin selkkauksen jälkeen. Joukko mayoja oli ryhtynyt kapinaan ja paikalliset kreolit joutuivat hyökkäysten kohteeksi. Kapina kuitenkin kukistettiin ja sen johtohahmot teloitettiin. Samalla kapinan tukijoiksi epäiltyjen koteja ryösteltiin. Kapinaa seuranneet sortotoimet saivat monet mayat vakuuttumaan aseellisen kapinan välttämättömyydestä ja kapinan kukistamisesta seurasi suurempi aseellinen kapina. Liikkeen varhaisia johtohahmoja olivat Jacinto Pat ja Cecilio Chi. Kapinalliset valtasivat nopeasti monet alueen kaupungeista ja he uhkasivat myös alueen suurinta kaupunkia Méridaa. Sen valtaus ei kuitenkaan lopulta toteutunut, sillä mayojen pääosin talonpojista koostunut armeija hajosi sadonkorjuun ajaksi.
Luettelo Saskatchewanin kunnista Luettelo Saskatchewanin kunnista käsittää Kanadan provinssin Saskatchewanin kunnat. Kuntia on tällä hetkellä 786. Kunnat jaetaan kaupunki- ja maalaiskuntiin sekä Pohjois-Saskatchewanin erityiskuntiin. Kunnat ovat Saskatchewanin paikallishallinnon yksiköitä, jotka vastaavat tiettyjen palveluiden kuten koulujen ja terveydenhuollon tuottamisesta.
Maximiliano Hernández Martínez Martínez nousi valtaan sotilasvallankaappauksen jälkeen. Sotilaat syöksivät Araujon vallasta joulukuussa 1931. Maassa syttyi kapinoita vallankaappauksen jälkeen. Ensimmäistä kapinaa johti Farabundo Martín johdolla kaupunkien kommunistit. Armeija oli saanut kuitenkin tästä tietoa etukäteen, joten kapina tyrehdytettiin nopeasti ja Martí vangittiin. Talonpojat nousivat kapinaan tammikuun lopulla 1932. Tuhannet, pääosin intiaanikapinalliset hyökkäsivät maan länsiosissa machetein ja seipäin maanomistajien armeijan ja virkamiesten kimppuun. Armeija murskasi siviilipartioiden tukemana kapinan parissa päivässä. Lähiviikkoja seurasi useat kostoiskut, jotka kohdistettiin kapina-alueen talonpoikiin. Kapinassa ja kosto-iskuissa kuoli vähintään 10 000 ja jopa 40 000 ihmistä.
Weimarin tasavalta Kun armeijan johto määräsi valtiopäiviltä lupaa kysymättä Saksan laivaston valtamerilaivaston () hyökkäyspartiotehtävään, syttyi kapina. Jos määräys olisi toteutunut, rauhanneuvottelut olisivat mitä todennäköisimmin rauenneet. Kahden laivan miehistö kapinoi Wilhelmshavenissa ja armeija pidätti noin 1 000 merimiestä ja kuljetutti heidät Kieliin. Tämä johti paikallisen kapinan leviämiseen yli koko valtakunnan. Kapinoivat sotilaat, merimiehet ja heitä sympatisoineet työläiset muodostivat 1918 vallankumousneuvoston ja ottivat monissa kaupungeissa vallan. 7. marraskuuta kapina oli levinnyt Müncheniin, jossa Baijerin Ludvig III oli ensimmäinen pakoon lähtenyt saksalainen monarkki.
Sierra Leonen historia Protektoraattinsa hallintokulujen kattamiseksi Britannia asetti majaveron. Heimopäälliköt vastustivat veroa, minkä seurauksena vuonna 1898 syttyi Bai Burehin johtama kapina, jonka britit kukistivat vuoden loppuun mennessä. Se oli ainoa suurempi aseellinen yhteenotto brittihallitsijoita vastaan.
Ruotsin sotahistoria keskiajalla Eerikin valtakausi ei kuitenkaan ollut suosittu Ruotsissa. Ruotsalaiset aateliset paheksuivat että tärkeät virat menivät tanskalaisille aatelisille. Rahvas taas vihasi tanskalaisten korkeaa verotusta. Vuonna 1434 Ruotsissa syttyi vakava kapina Engelbrekt Engelbrektinpojan johdolla Taalainmaalla. Kapinalliset valtasivat pian koko Ruotsin, Tukholmaa ja muutamaa linnaa lukuun ottamatta. Eerik sai kuitenkin solmittua rauhan kapinallisten kanssa vuonna 1435. Kapina syttyi kuitenkin jälleen, mutta tyrehtyi Engelbrektin kuoltua vuonna 1436. Kun Eerikin seuraaja Kristofer Baijerilainen kuoli yllättäen 1448 valitsivat ruotsalaiset uudeksi kuninkaakseen Kaarle Knuutinpoika Bonden. Tanskalaiset valitsivat vuorostaan uudeksi kuninkaakseen Kristian I:n, joka aloitti heti sodan Ruotsia vastaan. Tanskalaiset hyökkäsivät suurin voimin Gotlantia vastaan. Kaarle teki vuorostaan vastahyökkäyksen Skåneen vuonna 1452. Vuonna 1457 Ruotsin aateliset ja kirkko olivat saaneet tarpeekseen loputtomasta sotimisesta ja nousivat kapinaan Kaarlea vastaan. Kristian I:n kovan verotuksen johdosta Ruotsissa noustiin taas kapinaan vuonna 1463. Vuoteen 1464 mennessä Kristian oli periaatteessa menettänyt Ruotsin kruunun ja Kaarle Knuutinpoika Bonde pääsi palaamaan Ruotsiin. 1460-luvulla Ruotsia hallitsivat eri otteisiin Kaarle Knuutinpoika Bonde kuninkaana ja eri valtionhoitajat. Kristian yritti vielä vuosina 1468 ja 1469 asevoimin saada takaisin Ruotsin kruunun itselleen, mutta epäonnistui kummallakin kerralla. Kaarlen kuoleman jälkeen vuonna 1470 Ruotsin hallitsijaksi nousi valtionhoitaja Sten Sture vanhempi. Kristian hyökkäsi vuonna 1471 suoraa Tukholmaa vastaan, mutta hän kärsi raskaan tappion Brunkebergin taistelussa.
Saskatchewanin kapina 2. huhtikuuta 1885 cree-intiaani Wandering Spirit joukkoinen hyökkäsi pieneen kylään Frog Lake (nykyisessä Albertassa). Hyökkäyksen motiivina oli tyytmättömyys treaty-sopimuksiin Kanadan kanssa, pääelinkeinon, biisonin sukupuuttoon tappaminen ja métisien voittoisa Duck Laken taistelu. Hyökkääjät kokosivat kaikki valkoiset siirtolaiset paikalliseen kirkkoon, he ajautuivat kiistaan kylän intiaaniasiamies Thomas Quinnin kanssa jonka seurauksena hänet surmattiin. Hyökkääjät surmasivat kaikkiaan yhdeksän henkeä ja ottivat kolme vangiksi.
Regina (kaupunki) Vuonna 1885 alueen asukkaat nousivat Saskatchewanin kapinan Kanadan hallitusta vastaan, kapinassa Louis Rielin johtamat métis- ja cree-intiaanit taistelivat kanadan ratsupoliiseja ja sotilaita vastaan maa-oikeuksien puolesta. Juuri valmistunut Canadian Pacific Railwayn rautatie yhdisti Reginan, Saskatoonin ja Prince Albertin kaupungit maan itäosiin ja toimi tärkeänä linkkinä kuljettaessaan hallituksen joukkoja. Kapina kukistettiin pian ja Louis Riel tuomittiin hirtettäväksi.
Otto (Kreikka) Vuoteen 1843 mennessä tyytymättömyys oli noussut niihin mittoihin että maahan vaadittiin perustuslakia ja maata hallitsevien baijerilaisten virkamiesten lähtöä. Kun Baijerin joukot poistuivat maasta, syttyi syyskuussa armeijan ja ateenalaisten yhteinen kapina ja maaliskuussa 1844 tuli voimaan kuninkaan valtaa rajoittava perustuslaki.
Anastasios I Zenon kuoleman jälkeen hänen veljensä Longinus oli aikonut päästä keisariksi. Anastasios karkotti hänet Egyptiin. Anastasios karkotti myös muut isaurialaiset Konstantinopolista. Tästä syttyikin isaurialaisten kapina. Vaikka kapinalliset lyötiin jo vuonna 491 Cotyaeumissa Fryygiassa jatkoivat he kuitenkin sissisotaa vuoteen 496.
Aleksanteri II (Venäjä) Puolassa syttyi jälleen 1863 kapina. Maassa oli jälleen autonomia ja valtakunnanneuvosto, mikä ei riittänyt itsenäisyydestä ja kolmeen osaan jaetun valtion yhdistämisestä haaveileville. Alueelle syntyi nationalistisia salaseuroja, joilla oli yhteyksiä Venäjän radikaaleihin. Kun 1863 puolalaisille määrättiin asepalvelus, alkoi avoin kapina. Nyt puolalaisilla ei ollut omaa armeijaa, kuten 1830, mutta kapinaa ei saatu kukistettua ennen toukokuuta 1864. Rangaistuksena Puola menetti autonomiansa, ja sen nimi poistettiin venäläisistä kartoista, joihin alue merkittiin ”Veikselin maakuntina”. Hallitsijan titteleissä Puolan kuninkuus vielä säilyi, ja Veikselin maakunnat säilyivät erityishallinnon kuvernementteina.
Indonesian historia Alankomaat vaati Lombokin valtiota hyväksymään maassaan hollantilaisedustuksen 1890-luvulla, sillä alankomaalaisia huoletti Saksan keisarikunnan vaikutusvallan kasvu Aasiassa. Lombokilla syttyi vuonna 1894 kapina kuningasta vastaan, mistä hollantilaiset saivat tekosyyn puuttua maan tapahtumiin. He tunkeutuivat Lombokin saarelle, ja kuningasta tukeneet surmattiin.
Lansana Conté 2. helmikuuta 1996 syttyi sotilaiden kapina maksamattomien palkkojen vuoksi, mistä Conté selvisi täpärästi. Toisissakin monipuoluevaaleissa Conté valittiin toiselle kaudelle ja marraskuun 2001 kansanäänestyksessä presidentin kausien rajoitus poistettiin ja virkakausi pidennettiin seitsemään vuoteen. Conté voitti jälleen 21. joulukuuta 2003 presidentinvaalit.
Viaporin kapina Kapinan aikana Hakaniemessä syttyi vakava mellakka, kun vallankumoukselliset yrittivät pysäyttää raitiovaunujen kulun. Raitiovaunuja suojasi porvarillinen ylioppilaiden suojeluskaarti, joten sattunutta mellakkaa on myöhemmin kuvattu suomalaisten ”punaisten” ja ”valkoisten” ensimmäiseksi yhteenotoksi, vaikka kyseessä oli pikemminkin venäläisten matruusien ja suojeluskaartin välinen kahakka. Kymmenkunta ihmistä sai surmansa.
Arthur Wellesley Wellington Wellesley johti 1807 retkeä Kööpenhaminaan ja löi pienen tanskalaisjoukon, minkä jälkeen ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja siirrettiin Portugaliin, jossa syttyi kapina Napoleonia vastaan. Vaikkakaan sota ei mennyt hyvin, siellä portugalilaiset ja britit pystyivät pistämään vastaan ranskalaisille. Wellesley oli jättänyt muistion Portugalin puolustuksesta lordi Castlereaghille, joka nimitti hänet joukkojen ylipäälliköksi.
Indonesian historia Indonesian itsenäisyyden alkuajat olivat vaikeita, sillä maa oli edelleen jakautunut tasavaltaa ja liittovaltiota kannattaneiden sekä kommunistien ja islamistien välille. Sukarnon politiikka ajautui yhä enemmän autoritaariseen suuntaan, ja samalla parlamentaarinen päätöksenteko kävi mahdottomaksi. Maan hallinto keskitettiin yhä vahvemmin Jakartaan, jolloin Itä-Indonesiassa katsottiin, että alankomaalaisen imperialismin tilalle oli tullut Jaavan imperialismi. Maassa syttyi useita kapinoita jaavalaista hallintoa vastaan. Etelä-Molukkien tasavalta julistautui itsenäiseksi vuonna 1950. Acehissa syttyi kapina vuonna 1953 ja muita kapinoita Sumatralla ja Sulawesillä. Kapinat kukistettiin armeijan avulla vuoteen 1962 mennessä, ja Sukarno alkoi hallita maata yhä itsevaltaisemmin. Hän otti käyttöön ohjatun demokratian, jossa kiellettiin poliittisia puolueita.
Port-de-Paix Port-de-Paix'n perustivat vuonna 1665 ranskalaiset sotajoukot, jotka englantilaiset miehittäjät olivat häätäneet Tortugasta. Vuonna 1676 ranskalainen Saint-Dominguen siirtokunta siirrettiin Tortugalta Port-de-Paix'iin, ja se säilyi hallintokeskuksena pääkaupungin siirtämiseen Cap Françaisiin asti vuonna 1711. Ensimmäinen mustien orjien kapina kaupungissa syttyi vuonna 1679.
Mobutu Sese Seko Vuonna 1993 maassa oli kaksi rinnakkaista hallitusta – yksi Mobutun puolella, toinen häntä vastaan. Mobutun ollessa sairaalahoidossa Euroopassa tutsit ottivat Zairen itäosat haltuunsa. Mobutu antoi tukensa hutuille, joita on syytetty Ruandan kansanmurhasta 1994. Marraskuussa 1996 hallitus määräsi tutsit poistumaan maasta kuolemanrangaistuksen uhalla, jolloin syttyi kapina.
Nuijasota Professori Heikki Ylikangas on osoittanut useissa tutkimuksissa, että kapinan syyt löytyvät kasvaneesta säätyjen vastakkainasettelusta, joka johtui aatelin kasvusta ja talonpoikien köyhtymisestä. Yhdysvaltalainen tutkija John P. Maarbjerg esitti 1992, että kapina syttyi Etelä-Pohjanmaalla siksi, koska se oli eniten riippuvainen kaupasta ja tuonnista ja aikakauden hintakehitys oli ollut epäedullinen pohjalaisille tuottajille. Tämän vuoksi perinteiset talonpoikaisjohtajat ja köyhemmät talonpojat yhdistivät voimansa ja ryhtyivät kapinoimaan.
Saskatchewanin kapina Pian kapinan kukistamisen jälkeen suurin osa cree-taistelijoista antautui seuraavien viikkojen aikana, tietäen ettei heillä ollut pienintäkään voiton mahdollisuutta hallituksen joukkojen suurta ylivoimaa vastaan. Hallitus pystyi rauhoittamaan cree- ja assiniboine-intiaanit toimittamalla heille ruoka- sekä muita tarvikkeita. Poundmaker ja Big Bear tuomittiin vankeusrangaistukseen, kahdeksan muuta intiaanijohtajaa teloitettiin hirttämällä ja Louis Riel tuomittiin oikeudenkäynnissä teloitettavaksi hirttämällä. Rielin tuomiosta aiheitui eripuraa ja vilkasta keskustelua englanninkielisen ja ranskankielisen Kanadan välille. Intiaanipäällikkö Big Bear antautui 3. kesäkuuta käydyssä Loon Laken taistelussa.
Big Bear Big Bear, omalla kielellään Mistahimaskwa, (n. 1825 – 17. tammikuuta 1888) oli cree-intiaanien päällikkö, joka osallistui Saskatchewanin kapinaan ja tuomittiin pitkään vankeusrangaistukseen. Hän vakiinnutti asemansa kansansa johtajana 1850-luvun lopulla ja seuraavan vuosikymmenen alussa.
Big Bear syntyi Kanadan koillisosassa lähellä Fort Carltonia. Hän saattoi kuulua alun perin saulteaux-heimoon, mutta varttui cree-intiaanien joukossa. Hudson's Bay Companyn tietojen mukaan hän oli päässyt johtavaan asemaan cree-intiaanien keskuudessa vuoteen 1862 mennessä. Vuonna 1870 hän johti näitä mustajalkoja vastaan Belly Riverin taistelussa.
Luettelo Saskatchewanin kunnista Saskatchewanissa on 296 maalaiskuntaa.
Tunisian vallankumous 15. tammikuuta Mahdian ja Monastirin vankiloissa syttyi kapina. Mahdiassa vangit päästettiin ulos vankilasta, jotta enemmiltä kuolonuhreilta vältyttäisiin. Monastirin vankilassa kuoli 42 vankia vankilassa sytytetyn tulipalon vuoksi. Ympäri Tunisiaa oli useita ampumavälikohtauksia 15. ja 16. tammikuuta 2011. Tammikuun puolivälissä noin 4000 tunisialaista venepakolaista rantautui italialaiselle Lampedusan saarelle, jonka johdosta saaren viranomaiset julistivat hätätilan.
Luettelo Saskatchewanin kunnista Kaupunkikunnat luokitellaan neljään eri tyyppiin, jotka ovat "city", "town", "village" ja "resort municipality". Maalaiskuntia on vain yhtä tyyppiä. Kunnan tyyppi määrittää sille kuuluvat tehtävät. Harvaan asutussa Pohjois-Saskatchewanissa on 24 kuntaa, joiden tehtäviä on kevennetty luomalla Pohjois-Saskatchewanin hallintopiiri joka tuottaa osan kuntien lakisääteisistä palveluista.
Kinoosao Kinoosao (tunnetaan myös nimellä Kinoosao-Thomas Clark 204) on pieni asuinalue ja intiaanireservaatti Saskatchewanin provinssissa Kanadassa, Peurajärven rannalla, lähellä Manitoban rajaa. Kinoosaohon on tieyhteys Lynn Laken kaupungista Manitobasta. Se on Saskatchewanin paikkakunnista ainoa, jonne päästäkseen on käytävä naapuriprovinssin puolella. Kinoosao sijaitsee Saskatchewanin 18. piirissä.
Norsunluurannikko 24. joulukuuta 1999 Robert Guéïn johtama sotilasjuntta kaappasi vallan PDCI:ltä ja järjesti uudet presidentinvaalit lokakuussa 2000. Guéï esti valtapuolueita osallistumasta. Kun Norsunluurannikon kansanrintama -puolueen (FPI) johtaja Laurent Gbagbo nousi häntä suositummaksi, Guéï keskeytti vaalit ja julisti itsensä voittajaksi. Tämän jälkeen Abidjanissa syttyi levottomuuksia ja Guéï joutui pakenemaan ja Gbagbo julistettiin voittajaksi.
Syyskuussa 2002 osa armeijasta nousi kapinaan Gbagboa vastaan ottaen haltuunsa maan pohjoisosan. Syttyi Norsunluurannikon sisällissota. Kapinalliset muodostivat liittouman nimeltä Forces nouvelles de Côte d'Ivoire, 'Norsunluurannikon uudet sotavoimat' FNCI tai FN. Maahan lähetettiin ranskalaisia joukkoja ja YK:n rauhanturvaajia. Vuonna 2007 hallitus julisti sodan olevan ohi, mutta avustustyöntekijät raportoivat edelleen väkivaltaisuuksista. Vuonna 2009 kapinalliset luovuttivat pohjoisen 10 aluetta siviilihallinnolle.
Saskatchewanin kapina Riel oli laskenut paljon Luoteisterritorioiden syrjäisyyden varaan. Hän luotti siihen, ettei Kanadan hallitus pystyisi lähettämään alueelle riittävästi joukkoja. Hän pystyisi näin ollen pakottamaan hallituksen neuvotteluihin. Taktiikka oli käytännössä sama kuin aikaisemmassa Redjoen kapinassa 1870, jossa ensimmäiset joukot saapuivat vasta kolmen kuukauden päästä kapinan alkamisesta. Hän ei ottanut huomioon uutta Canadian Pacific Railwayn rautatietä. Huolimatta osittain keskeneräisestä rautatiestä, ensimmäiset hallituksen joukot kenraali-majuri Frederick Dobson Middletonin johdolla saapuivat Duck Lakelle vain kaksi viikkoa Rielin vaatimusten jälkeen. Alueella oli myös hiljattain perustetun ratsupoliisin tukikohta.
Bataavit Kun Roomassa syttyi sisällissota, käyttivät bataavit kuitenkin tilannetta hyväkseen ja nousivat vuonna 69 kapinaan roomalaistuneen bataaviylimyksen Julius Civiliksen johdolla. Civilis yritti synnyttää gallialaisen valtakunnan, ja saikin liittolaisikseen treverit ja joitain germaanijoukkoja. Bataavit onnistuivat tuhoamaan useita roomalaisleirejä, mutta heidän onnensa kääntyi Vespasianuksen noustua valtaan Roomassa. Keisari lähetti suuren roomalaisarmeijan kukistamaan kapinan, ja Civilis joutui antautumaan vuonna 71.
Rikhard III Vuonna 1485 syttyi kapina, jonka päätteeksi Rikhard III kaatui Bosworthin taistelussa. Vastapuolella olivat Henrik Tudor, josta myöhemmin tuli Englannin kuningas Henrik VII, ja hänen setänsä Jasper. Rikhard III oli ensimmäinen taistelussa kuollut brittikuningas sitten Harald Godwininpojan vuonna 1066. Hän on myös viimeinen taistelussa kuollut brittikuningas. Rikhard III:n maine tunnetaan ehkä parhaiten Shakespearen näytelmästä "Rikhard III", joka on mustannut hänen maineensa.
Kościuszkon kapina Avoin kapina syttyi vuoden 1794 keväällä. Venäläiset olivat määränneet kenraali Antoni Madalińskin hajottamaan varuskuntansa, mutta sen sijaan hän marssi joukkojensa kanssa Krakovaan. Krakovassa Tadeusz Kościuszko huudettiin diktaattoriksi ja hän luki kapinanjulistuksen Krakovan torilla 24. maaliskuuta 1794. Samalla hän vannoi miekkavalan. Kościuszko keskittyi kapinan sotilaalliseen johtoon ja hallintoon valittiin korkein kansallinen neuvosto. Puolassa julistettiin yleinen väestönotto ja 7. toukokuuta 1794 vapautettiin kaikki talonpojat. Kansannousu levisi nopeasti Krakovasta Varsovaan ja Vilnaan. Tällöin kapinaan liittyi myös silloinen Puolan kuningas, mutta kapinan johtoon tuli kapinaliikkeen äärisiiven vaikuttajia. Varsovassa kapinan johtoon nousi Jan Kiliński ja Vilnassa Jakob Jasiński. Kapinalliset ottivat vangeiksi osan Targowican konfederation johtajista ja nämä teloitettiin. Kapinan loppu tuli Varsovan kaakkoispuolella venäläisiä joukkoja vastaan 10. lokakuuta 1794 käydyn Maciejowicen taistelun seurauksena. Kościuszko haavoittui ja jäi venäläisten vangiksi. Kościuszkon kerrotaan huudahtaneen, että tämä oli Puolan loppu ("finis Polanie"). Tarinan todenperäisyyttä ei tiedetä.
Saskatchewanin lippu Saskatchewanin lippu on Kanadan Saskatchewanin provinssin tunnus. Se hyväksyttiin 1969. Sen vihreä yläosa symboloi provinssin pohjoisosan metsiä ja keltainen alaosa provinssin vehnän viljelya. Oikealla oleva kukka on provinssin tunnuskukka, "western red lily". Vasemmalla on provinssin vaakuna, jonka punainen leijona keltaisella pohjalla symboloi Englantia ja kolme viljalyhdettä vihreällä pohjalla provinssin maanviljelyä.
Nyköpingin pidot Kuningas Birger oli arvioinut poliittisen tilanteen väärin. Samana vuonna syttyi kapina kuningasta vastaan ja hänen oli pakko paeta Gotlantiin ja sieltä lopulta Tanskaan. Herttua Eerikin kolmevuotias poika Magnus valittiin kuninkaaksi Moran kivillä Uplannissa. Kuningas Birgerin poika Magnus oli kasvanut aikuiseksi ja piti vastarintaa yllä vuoteen 1320 asti, jolloin hänet vangittiin ja mestattiin. Kuningas Birger kuoli maanpaossa Tanskassa vuonna 1321.
Dareios I Babylonin kukistumisen jälkeen syttyi toinen kapina. Tällä kertaa eräs Vahyazdata julisti itsensä kuninkaaksi Persiassa. Hän saattoi jopa olla läheisempää sukua Kyyros Suuren ja hänen poikiensa kanssa kun Dareios itse oli. Dareioksen isä, joka oli vielä Parthian satraappina, tuki poikaansa, ja näin tekivät myös Baktrian ja Arakhosian satraapit. Myös Meedia kapinoi ja eräs Fraortes julistautui kuninkaaksi. Dareios sai kuitenkin nämä kapinat kukistettua vuoden 521 eaa. aikana.
Saskatchewanin kapina Cree-intiaanien osallistuminen on usein ymmärretty väärin johtuen hallituksen virallisista julkilausumista joissa kerrotaan heidän yhdistäneen voimansa métisien kanssa. Vuoden 1870 loppupuolella tilanne alkoi kärjistyä biisonien määrän harventuessa aiheuttaen vakavia ongelmia. Kanadan hallitus useaan otteeseen rikkoi vuosikymmenen loppupuolella tekemiään treaty-sopimuksia Sopimusrikkomuksista ja kasvavasta nälänhädästä johtuen cree-intiaanipäällikkö Big Bear yritti avata treaty-sopimukset uudelleen neuvoteltavaksi. Oli vain sattumaa että métisit aloittivat oman kampanjasa hallitusta vastaan samoihin aikoihin. Cree-intiaanien aloittaessa vihollisuudet 1885 oli todennäköisesti täysin riippumaton Rielin ja métisien meneillään olevasta kapinasta. Frog Lake “Massacre” ja “Siege” of Fort Battleford taistelut olivat molemmat pienien oma-aloitteisten cree-joukkojen hyökkäyksiä kapinoiden Big Bearin ja Poundmakerin valtaa vastaan. Intiaanipäälliköt viestittivät Ottawaan näiden hyökkäysten olevat epätoivoisten, nälkää kärsivien miesten toimia, eivätkä liittyneet käynnissä olevaan kapinaan. Tästä huolimatta territorion varakuvernööri Edgar Dewdney julkisesti ilmoitti métisien ja cree-intiaanien yhdistäneen voimansa.
François Bozizé 28. toukokuuta 2001 Patasséa vastaan tehtiin vallankaappausyritys, jonka hän kukisti Libyan joukkojen ja maassa oleilevien Kongon vapautusliikkeen kapinallisten avulla. Tämän jälkeen Bozizén uskollisuutta alettiin epäillä ja hänet erotettiin asemistaan. Kun Bozizéa yritettiin pidättää syttyi kapina. Hallituksen joukot kukistivat kapinalliset Libyan joukkojen avulla, mutta Bozizé pääsi pakoon Tšadiin. Bozizén joukot jatkoivat vastarintaa ja uhkasivat vallata pääkaupungin lokakuussa 2002, minkä Patassé torjui kongolaisten tuella.
Madrid Ferdinand VII palasi valtaan itsenäisyyssodan jälkeen vuonna 1814, mutta joutui eversti Riegon johtaman sotilasvallankumouksen seurauksena palauttamaan vuonna 1812 säädetyn perustuslain. Tästä alkoi liberaalien ja konservatiivisten hallitusten aikakausi, joka päättyi Isabella II:n (1830–1904) kruunaamiseen. Isabella II ei kuitenkaan kyennyt liennyttämään poliittisia jännitteitä, mistä seurasi jälleen uusi kapina ja Espanjan ensimmäinen tasavalta. Monarkia palautui vuoden kuluttua, mutta valtataistelut kotimaan sisällä jatkuivat ja siirtomaat kapinoivat. Vuosisadan vaihteen molemmin puolin hallinnut Alfonso XIII rakennutti Madridin metron ja yliopistoalueen. Alfonso XIII:n valtakausi päättyi maanpakoon ja Espanjan toisen tasavallan julistamiseen vuonna 1931. Espanjan sisällissota syttyi vuonna 1936 asevoimien noustua kapinaan uutta hallitusta vastaan. Madridin kadut muuttuivat taistelukentiksi, ja se oli yksi sodasta pahiten kärsineistä kaupungeista.
Clearwater (Athabascan sivujoki) Saskatchewanin puoleinen osa joesta nimettiin vuonna 1986 Kanadan kansallishistorialliseksi joeksi. Vuonna 1996 Albertan puoleiselle osalle myönnettiin sama status. Saskatchewanin provinssi määritteli 2 240 neliökilometrin suuruisen Saskatchewanin alueen joesta ja sen ympäristöstä "Clearwater River Wilderness Park" -luonnonpuistoksi. Joki on saanut nimensä erittäin puhtaasta ja kirkkaasta vedestä, joka virtaa lähes koskemattoman erämaa-alueen läpi.
André Marty Marty syntyi viinikauppiaan perheeseen, hänen isänsä oli osallistunut Narbonnen kommuunin toimintaan 1871. Marty pyrki Ranskan merisotakouluun École Navaleen, mutta epäonnistuttuaan hänestä tuli kupariseppä. Mekaanikkona hän liittyi laivastoon tammikuussa 1908. Vuonna 1917 hänestä tuli torpedovene Protêtin konepäällikkö. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Ranskan laivasto lähetettiin Mustallemerelle, lähelle Odessaa tukemaan valkoisia joukkoja Venäjän sisällissodassa. Laivastossa syttyi huhtikuussa 1919 kapina, johon osallisuudesta Marty tuomittiin 20 vuoden pakkotyöhön.
Charles Taylor Vuonna 1999 Tayloria vastaan syttyi kapina Pohjois-Liberiassa ryhmän nimeltä "liberialaiset demokratian ja hyvityksen puolesta" (LURD) toimesta. Ryhmittymää on syytetty vakavista rikkomuksista ja on olemassa todisteita, että Guinean hallitus joko tukee tai kontrolloi sitä. Alkuvuodesta 2003 LURD hallitsi Pohjois-Liberiaa, ja Etelä-Liberiassa syntyi toinen ryhmittymä, "Liberian demokratialiike" (MODEL), jota syytettiin Norsunluurannikon tukemaksi. MODEL saavutti nopeasti menestystä ja kesällä Taylorin hallitus hallitsi enää kolmannesta maasta.
Serbien ensimmäinen kansannousu Serbien ensimmäinen kansannousu oli serbien kansallinen vallankumous, joka kesti noin yhdeksän vuotta ja yhdeksän kuukautta (1804–1813) ja jonka tarkoituksena oli tehdä Serbiasta itsenäinen valtio yli 300-vuotisen ottomaanihallinnon jälkeen. Kapina syttyi vuonna 1804 ottomaanien järjestettyä joukkomurhan, jossa surmattiin joukko serbiylimyksiä. Kapinaa johti Karađorđe. Vaikka kansannousu murskattiinkin vuonna 1813, antoi se kipinän serbien toiselle kansannousulle vuonna 1815, jonka ansiosta Serbiasta tuli autonominen ruhtinaskunta vuonna 1817 (virallisesti vuonna 1829).
Luettelo Saskatchewanin kunnista Saskatchewanissa on eniten kuntia väkilukuun suhteutettuna Kanadassa ja kuntien keskimääräinen asukasluku on selkeästi Kanadan pienin, mitä on kritisoitu kalliiksi ja tehottomaksi hallinnoksi ja aluesuunnitteluksi.
Douglas Hill Douglas Arthur Hill (1935 Brandon, Manitoba – 2007) oli kanadalainen tieteiskirjailija, toimittaja ja arvostelija. Hän kasvoi Prince Albertin kaupungissa Saskatchewanissa. Hän opiskeli englantia Saskatchewanin yliopistossa.
Kilderik III Frankkien valtakunnassa valta oli jo pitkään keskittynyt major domusten eli käskynhaltijoiden käsiin, eikä major domus Kaarle Martel ollut nimittänyt uutta kuningasta Teoderik IV:n kuoltua. Kun Martel kuoli vuonna 741, syttyi kuitenkin kapina, ja Martelin pojat Karloman ja Pipin Pieni katsoivat viisaaksi valita uuden merovingikuninkaan rauhoittaakseen tilannetta. Kilderik nousi heidän myötävaikutuksellaan valtaistuimelle vuonna 743. Karloman vetäytyi luostariin 747, ja Pipin Pieni nousi yksin frankkien todelliseksi hallitsijaksi.
Pietari (kaupunki) Kaupunki oli jälleen vuonna 1917 vallankumouksen näyttämönä. Työläisten mielenosoitukset kääntyivät kaupungissa yleislakoksi, ja sotilaat ryhtyivät maaliskuussa kapinaan. Petrogradin neuvosto toimi rinnakkain väliaikaishallituksen kanssa. Huhtikuussa Lenin palasi kaupunkiin ja otti bolševikkipuolueen ohjat käsiinsä. Lokakuun vallankumous syttyi 24. lokakuuta, kun bolševikit miehittivät keskeiset asemat kaupungista. Panssarikansiristeilijä "Aurora", josta ammuttiin vallankumouksen lähtölaukaus, on nykyisin museona Nevan rannalla. Maaliskuussa 1918 hallitus siirtyi Moskovaan, josta näin tuli jälleen Venäjän jakamaton pääkaupunki.
Legio II Augusta Vespasianuksen aikana Legio II Augusta siirrettiin entisestä leiristään Isca Silurumiin, jossa se pysyi vuoteen 139 asti, jolloin Rooman armeija hyökkäsi Etelä-Skotlantiin. Legio II Augusta osallistui sotaretkeen ja myöhemmin Antoninuksen vallin rakentamiseen vuosina 142–143. Noin vuosina 155–158 syttyi raju kapina Pohjois-Britanniassa ja roomalaiset joukot kärsivät kovia tappioita. Antoninuksen valli hylättiin ja vahvistuksia jouduttiin tuomaan kahdesta Germanian provinsseista. Tämä mainitaan Tynestä löytyneessä piirtokirjoituksessa.
Luettelo Saskatchewanin kunnista Saskatchewanissa on 462 kaupunkikuntaa. Kunnan tyyppi määräytyy sen asukasluvun mukaan, mutta kunnan täytyy itse anoa tyypin muutosta provinssin hallinnolta. Tyyppiin vaikuttaa myös kunnan talous ja palvelujen laajuus.
Stony Rapidsin lentoasema Stony Rapidsin lentoasema () on lentoasema Kanadan Saskatchewann provinssissa, Stony Rapidsin kylässä. Kentän omistaa ja sitä ylläpitää Saskatchewanin liikenneministeriö. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 15 341.
Gallian sota Vuonna 53 eaa. Galliassa syttyi suuri kapina nuoren gallialaispäällikön Vercingetorixin johdolla. Lopulta Caesar sai Vercingetorixin ja tämän 80 000 sotilasta piiritetyksi Alesian kaupunkiin. Alesian piiritys on sotahistorian kuuluisimpia piirityksiä. Caesar rakennutti kaupungin ympärille muureja ja vallihautoja, joiden tarkoitus oli pitää gallit kaupungissa. Piiritysrenkaan ympärille rakennettiin myös ulospäin suuntautuvia puolustusasemia estämään Vercingetorixin liittolaisten pääsy kaupunkiin ja sitä piirittävien roomalaisten kimppuun. Vaikka liittolaiset yrittivätkin murtaa roomalaisten saartorenkaan, saivat roomalaiset lopulta heidät lyödyksi. Vercingetorixin oli pakko antautua.
Saskatchewanin kapina Samoin kuin aikaisemmin Manotobassa, englanninkieliset siirtolaiset Ontariosta saapuivat ja asettuivat asemaan alueelle. He vaativat maan jakoa suoritettavaksi englantilaisen järjestelmän mukaan neliskanttisiin palstoihin. Métisit suosivat ranskalaista "Seigneurial"-järjestelmää, jossa alue ulottui pitkinä suorakaiteen muotoisina alueina alkaen vesistöstä. Métisit ja First Nations -intiaanit olivat myös huolestuneita biisonin metsästämisestä lähes sukupuuttoon Hudson's Bay Companyn ja muiden metsästäjien taholta. Biisoni oli ollut heidän tärkein ravinnonlähteensä vuosisatojen ajan. Biisonien katoaminen aiheutti cree-, mustajalka- ja First Nations -intiaanien keskuudessa lähes nälänhätää, jota pahensi valtion tukien leikkaukset 1883 ja treaty-lupausten hoitamatta jättäminen. Métisien haluttiin lopettavan metsästys ja keskittyvän maanviljelyyn, mutta muutos ei ollut helppo monimutkaisen maanomistusbyrokratian vuoksi. Käytännössä kaikilla alueen asukkailla oli jonkinlaista kaunaa hallintoa vastaan.
Prince Albert Prince Albertista tuli Saskatchewanin hallinnollinen keskus vuonna 1882 ja vuonna 1904 Prince Albert sai kaupunginoikeudet. Seuraavana vuonna hallinto siirrettiin kuitenkin Reginaan. Vuonna 1911 Saskatchewanin valtiollinen vankila perustettiin kaupunkiin.
Hererot 1800−luvulla hererojen alueelle alkoi saapua eurooppalaisia kauppiaita ja lähetyssaarnaajia. Saksan keisarikunta liitti nykyisen Namibian itseensä vuonna 1884 siirtomaana. Saksalaiset siirtolaiset kaappasivat hererojen maita itselleen ja takavarikoivat näillä mailla liikkunutta karjaa. Vuonna 1904 saksalaisvaltaa vastaan syttyi suuri kapina, jonka johtohahmo oli Samuel Maherero. Mahereron johdolla hererot hyökkäsivät saksalaisia uudisasukkaita vastaan säästäen kuitenkin tarkoituksella englantilaiset ja afrikaanerit. Kapina kuitenkin kukistettiin lopulta saksalaisten ylivoimaisen aseistuksen avulla. Päihitetyt hererot pakenivat Mahereron johdolla Kalaharin autiomaahan ja saksalaisten komentaja määräsi hererot tuhottavaksi. Saksalaiset ehtivät tappaa hereroja ampumalla, myrkyttämällä ja näännyttämällä kuuden kuukauden ajan, kunnes Saksasta saapui käsky lopettaa kansanmurha. Ennen kansanmurhan alkua Namibiassa oli arviolta 75 000−90 000 hereroa, kun sen jälkeen heitä oli jäljellä enää 29 000. Suuri osa jäljelle jääneistä hajaantui muuttaen muualle ja tässä yhteydessä moni siirtyi nykyiseen Botswanaan, joka oli tuolloin Britannian siirtomaa.
Antonio López de Santa Anna Santa Anna julisti jääneensä eläkkeelle, kunnes maa tarvitsisi häntä. Kun Anastasio Bustamante kaappasi vallan ja surmasi hänen virkaan asettamansa presidentti Vicente Guerreron, Santa Anna lähti apuun. Hänet valittiin presidentiksi 1833. Hänellä ei ollut juurikaan kiinnostusta viranhoitoon, jonka hän jätti varapresidentti Valentín Gómez Faríasille. Liberaali Gómez Farías pyrki kitkemään korruptiota ja astui samalla rikkaiden maanomistajien, armeijan ja katolisen kirkon varpaille. Kun valitukset tulivat liian suuriksi, Santa Anna erotti Gómez Faríasin ja lakkautti perustuslain, hajotti kongressin ja keräsi vallan keskushallitukselle. Useat osavaltiot ryhtyivät avoimeen kapinaan. Santa Anna johti joukot Zacatecasiin, löi militian kahden tunnin taistelussa ja antoi armeijansa ryöstää kaupunkia kahden päivän ajan. Tämä jälkeen hän marssi Coahuila y Tejasiin. Tähän mennessä hän oli jättänyt presidentin viran neljään kertaan; aina kun jossain syttyi kapina, hän nimitti seuraajan ja marssi näyttämään kuka oli Meksikon todellinen hallitsija.
Tannenbergin taistelu (1410) Liettua oli 1400-luvun vaihteessa kärsinyt tappion mongoleja vastaan Vorsklan taistelussa ja oli joutunut tätä aiemmin siirtämään Samogitian hallinnan Saksalaiselle ritarikunnalle. Liettuan suuriruhtinas soti ritarikuntaa vastaan vuosina 1401-1403. Ritarikunnan puolella taisteli Liettuan herruutta tavoitellut Švitrigaila. Vuonna 1403 paavi käski ritarikuntaa olemaan hyökkäämättä Liettuaan ja tämän jälkeen solmittiin Raciążin rauhansopimus, jossa Samogitia jäi edelleen ritarikunnan haltuun. Ritarikunta kuitenkin lopetti tukensa Švitrigalalle. Rauhan jälkeen liettualaiset sotivat mongolien kapinaan innoittamia rusilaisia ruhtinaskuntia ja Moskovaa vastaan. Liettualaisten onnistui saada takaisin myös ennen Vorsklan taistelua hallitsemansa alueet eteläisessä Rusissa. Kun idässä oli saatu rauha, voitiin jälleen keskittyä länteen. Ritarikunnan alaisessa Samogitiassa syttyi kapina vuonna 1409 ja Vytautas päätti tukea kapinallisia sotajoukoin. Myös ritarikunnan uhkaama Puola ryhtyi taistelemaan Liettuan puolella. Puolalaiset ja liettualaiset etenivät ritarikunnan maille kesällä 1410.
Duck Laken taistelu Duck Laken taistelu oli 26. maaliskuuta 1885 käyty taistelu Saskatchewanin provinssissa, Kanadassa. Taistelu oli ensimmäinen sarjassa taisteluita Kanadan viranomaisten ja paikallisten intiaanien välillä. Saskatchewanin kapinan katsotaan saaneen alkunsa Duck Laken taistelusta.
Saskatchewan Saskatchewanin lainsäädäntävalta on yksikamarisella provinssin parlamentilla. Parlamentin 58 jäsentä valitaan suorilla vaaleilla suunnilleen neljän vuoden välein. Vaalit voittaneen puoleen johtajasta tulee Saskatchewanin pääministeri ja hän valitsee hallituksen. Varakuvernööri vahvistaa provinssin lait ja allekirjoittaa tärkeimmät asiakirjat.
Indonesian historia Sukarno puuttui myös naapurimaiden sisäpolitiikkaan. Vuonna 1962 perustettiin Malesian liittovaltio, johon liittyivät Malaija, Pohjois-Borneo, Sarawak ja Singapore. Alkujaan Malaijan pääministerin Tunku Abdul Rahmanin ehdottamaan liittoon ehdotettiin myös Bruneita, joka kuitenkin jättäytyi sen ulkopuolelle. Sukarno ei hyväksynyt Borneon pohjoisten osien Sarawakin ja Pohjois-Borneon liittämistä Malesiaan, vaan hänen näkemyksensä mukaan alueet kuuluivat Indonesian vaikutuspiiriin, ja hän vaati alueita liitettäväksi Indonesiaan. Kun Bruneissa syttyi kapina joulukuussa 1962 maan hallinnon ja kapinallisten välillä, Sukarno asettui tukemaan kapinallisia. Brittijoukot kuitenkin kukistivat kapinan nopeasti.
Hmongit Hmongien alkuperästä on useita eri legendoja ja teorioita, mutta todennäköisimmin he ovat lähtöisin Keltaisenjoen alueelta. Kiinalaisessa historiankirjoituksessa he esiintyvät usein kapinallisina Kiinan keskusvaltiota vastaan. Yhteenottoja han-kiinalaisten kanssa sattui etenkin han-kiinalaisten levittäytyessä Etelä-Kiinaan Song-dynastian valtakaudelta lähtien. Hmongeja alkoi muuttaa Kaakkois-Aasiaan Vietnamin, Laosin ja Thaimaan puolelle 1800-luvulta lähtien. Vietnamissa ja Laosissa hmongit päätyivät Ranskan siirtomaavallan alaisuuteen. Vuonna 1919 hmongien keskuudessa Laosissa syttyi laaja kapina siirtomaavallan verotusta vastaan. Kapinan tukahduttamiseen kului useampia vuosia.
Kaarle VIII Knuutinpoika Bonde Kaarle kruunattiin vuonna 1449 Norjan kuninkaaksi, mutta hän joutui luovuttamaan kruunun Kristianille jo seuraavana vuonna. Riitaa unionikuninkuudesta ei saatu sovittua ja vuodesta 1451 Tanska ja Ruotsi olivat sodassa keskenään. Sota oli tuhoisa ja Kaarlea alettiin vastustaa myös Ruotsissa. Erityisesti Kaarlea vastaan asettui kirkko, joka vastusti Kaarlen pyrkimyksiä kuninkuuden vahvistamiseksi, ja kuninkaanvaalissa hävinnyt Oxenstiernojen ja Vaasojen sukuliitto. Vuonna 1457 syttyi kapina, jonka johtomiehiä olivat arkkipiispa Jöns Pentinpoika Oxenstierna ja Eerik Akselinpoika Tott. Kaarle pakeni Danzigiin, ja edellä mainituista tuli hetkeksi valtionhoitajia.
Camillo Cavour Kun ”Euroopan hullun vuoden” 1848 levottomuudet levisivät Italiaan, käytti Cavour tilaisuutta hyväkseen ja vaati entistä voimakkaammin uudistuksia. Levottomuuksista hermostunut Sardinian kuningas päättikin pian korjata politiikkaansa: Sardinia sai perustuslain, joka rajoitti kuninkaan valtaa. Ja kun samoihin aikoihin Sardinian naapurissa Lombardiassa syttyi kapina sikäläisiä itävaltalaisia vallanpitäjiä vastaan, päätti kuningas pönkittää horjuvaa valtaansa valtaamalla Lombardian vihatuilta itävaltalaisilta. Cavour kannatti Itävallan vastaista sotaa, ja sanomalehtensä lisäksi hän saattoi nyt vaikuttaa asioiden kulkuun myös Sardinian parlamentissa, jonne hänet oli valittu kesäkuussa 1848.
François Tombalbaye Ensimmäinen merkittävä kapina syttyi 1965 pääasiassa paikallishallinnon kelvottomuuden vuoksi. Tombalbaye oli täyttänyt virkapaikat lähes täysin oman kansansa jäsenillä ja korruptio oli hallitsematonta. Maan keskiosan mustat muslimit nousivat veronkeräykseen lähetettyjä virkamiehiä ja sotilaita vastaan ja hallituksen joukot tulittivat mellakoitsijoita Mangalinessa.
Vuonna 1966 perustettiin organisoitunut vastarintajärjestö Front Nationale de Liberation du Tchad. Sen pääsihteeri Ibrahima Abatcha sai Pohjois-Koreassa koulutettuine joukkoineen talonpoikaiskapinan muutettua vallankumousliikkeeksi. FROLINATin johtajia koulutettiin myös Libyassa. Abatcha kuoli taistelussa hallituksen joukkojen kanssa ja liike hajosi pian.
Julius Caesar Vuonna 52 eaa. Galliassa syttyi suuri kapina erään nuoren gallialaispäällikön, Vercingetorixin, johdolla. Moninaisten vaiheiden jälkeen Caesar sai Vercingetorixin ja tämän 80 000 sotilasta piiritettyä Alesian kaupunkiin. Alesian piiritys on eräs sotahistorian kuuluisimmista piirityksistä. Caesar rakennutti kaupungin ympärille muureja ja vallihautoja, joiden tarkoitus oli pitää gallit kaupungissa. Piiritysrenkaan ympärille rakennettiin myös ulospäin suuntautuvia puolustusasemia estämään Vercingetorixin veljen johtamien liittolaisten pääsy kaupunkiin ja sitä piirittävien roomalaisten kimppuun. Vaikka liittolaiset yrittivätkin murtaa roomalaisten saartorenkaan, saivat roomalaiset lopulta heidät lyötyä. Vercingetorixin oli pakko antautua.
Assiniboine (joki) Assiniboine on joki läntisessä Kanadassa Saskatchewanin ja Manitoban provinsseissa. Assiniboine on Red Riverin sivujoki. Joki saa alkunsa Saskatchewanissa, ja se laskee Red Riveriin Manitobassa Winnipegin kohdalla. Assiniboine on noin 1 070 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on 182 000 neliökilometriä.
Louis Riel 21. maaliskuuta Rielin edustajat vaativat Crozierin ja Fort Carltonin antautumista, jotka kieltäytyivät. Tilanne kärjistyi, ja 23. maaliskuuta Dewney lähetti sähkösanoman pääministeri Macdonaldille, jossa hän kertoi mahdollisesta aseellisesta yhteenototsta. 26. maaliskuuta Gabriel Dumontin johtama joukko kohtasi ratsupoliisit Duck Laken läheisyydessä. Kohtaaminen johti Duck Laken taisteluun, jonka tuloksena ratsupoliisijoukot pakenivat. Kuultuaan uutiset taistelusta intiaanit nousivat kapinaan hallitusta vastaan. Intiaanien kapina ei ollut suoranaisesti yhteydessä Rielin johtamaan kapinaan. Heidän ja hallituksen välit kärjistyivät samoihin aikoihin. Tämä johti Saskatchewanin kapinan alkamiseen.
Riel oli laskenut paljon Luoteisterritorioiden syrjäisyyden varaan. Hän luotti siihen, ettei Kanadan hallitus pystyisi lähettämään alueelle riittävästi joukkoja. Hän pystyisi näin ollen pakottamaan hallituksen neuvotteluihin. Taktiikka oli käytännössä sama kuin aikaisemmassa Redjoen kapinassa 1870, jossa ensimmäiset joukot saapuivat vasta kolmen kuukauden päästä kapinan alkamisesta. Hän ei ottanut huomioon uutta Canadian Pacific Railwayn rautatietä. Huolimatta osittain keskeneräisestä rautatiestä, ensimmäiset hallituksen joukot kenraalimajuri Frederick Dobson Middletonin johdolla saapuivat Duck Lakelle vain kaksi viikkoa Rielin vaatimusten jälkeen. Dumont tiesi ettei pystyisi voittamaan avointa taistelua Kanadan joukkoja vastaan. Hän toivoi pystyvänsä pitkittämään neuvotteluja ryhtymällä sissisotaan. Dumont saavutti tavoitteensa 24. huhtikuuta 1885 käydyssä Fish Creekin taistelussa. Riel vaati puolustuksen siirtämistä Batocheen, jota hän kutsui "Jumalan kaupungiksi". Joukot kohtasivat Batochen taistelussa 9.-12. toukokuuta. Taistelun lopputuloksesta ei ollut missään vaiheessa epäselvyyttä. 15. toukokuuta Riel antautui. Intiaanipäällikkö Big Bear jatkoi taistelua, mutta antautui lopulta 3. kesäkuuta käydyssä Loon Laken taistelussa.
Dave King (jääkiekkovalmentaja) King aloitti valmennusuransa Saskatchewanin yliopistossa 1972. Tämän jälkeen hän valmensi alemmissa juniorisarjoissa, kunnes siirtyi WHL-juniorisarjaan. WHL:ssä hän valmensi Saskatoon Bladesia ja Billings Bighornsia. Keväällä 1978 King valittiin WHL:n vuoden valmentajaksi. Hän palasi Saskatchewanin yliopistoon vuonna 1980.
Gabriel Dumont Gabriel Dumont (joulukuu 1837 – 19. toukokuuta 1906) oli läntisessä Kanadassa asuvien métisien johtaja. Vuonna 1873 Dumont valittiin St. Laurent de Grandin kylän johtajaksi, ja myöhemmin hän toimi merkittävässä roolissa Saskatchewanin kapinassa: hän oli johtajana retkikunnassa, joka taivutteli Louis Rielin palaamaan takaisin Kanadaan, ja myöhemmin toimi kenraalina Saskatchewanin kapinan aikana 1885. Hän osallistui Duck Laken taisteluun, Fish Creekin taisteluun sekä Batochen taisteluun. Saskatchewanin kapinan kukistuttua hän pakeni Cypress Hills -alueelle silloisessa Montanassa (sijaitsee nykyisten Albertan ja Saskatchewan provinssien rajalla). Hän antautui Yhdysvaltain ratsuväelle. Yhdysvaltain hallitus kuitenkin totesi hänen olevan poliittinen pakolainen ja vaupautti hänet pian.
Luettelo Espanjan hallitsijoista Espanjan toinen tasavalta perustettiin 14. huhtikuuta 1931 kuningas Alfonso XIII:n lähdettyä maanpakoon kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin (1923–1930) päättymisestä alkaneiden vuoden kestäneiden levottomuuksien jälkeen. Espanjan sisällissota syttyi 17. heinäkuuta 1936 kernaali Francisco Francon johtamien kansallisten joukkojen noustua kapinaan vasemmistohallitusta vastaan oikeiston tukemana. Sisällissodan aikana alueella sijaitsi kaksi poliittista entiteettiä, kunnes viimeisten tasavaltalaisten antauduttua Franco antoi voitonjulistuksensa 1. huhtikuuta 1936.
Kapinaan nousseet kansalliset ("nacionales") perustivat hallinnoimilleen alueille ylintä valtaa käyttäneen poliittisen hallintoelimen 24. heinäkuuta 1936. Kun Afrikan joukkoja komentanut Franco saapui Espanjan mantereelle, hänestä tehtiin 29. heinäkuuta ja 1. lokakuuta 1936 valtionpäämies ("Jefe del Estado") ja korkein sotilaskomentaja "Generalísimo". Samalla kansallinen puolustusneuvosto lopetti toimintansa. Koska kansalliset koostuivat useista eri poliittisia tavoitteita ajaneista ryhmistä, nimitettiin poliittista entiteettiä yksinkertaisesti vain espanjalaiseksi valtioksi ("Estado Español").
Jeongju Jeongjun ympärille rakennettiin maavalli 1400-luvulla Joseon-dynastian valtakaudella, joka korvattiin kivisellä kaupunginmuurilla vuosina 1714–1715. Muuria on sittemmin korjailtu useaan otteeseen ja sen jäännökset ovat olemassa edelleen. Pyeonganin maakunnan väestön kokiessa syrjintää syttyi kapina, jonka aikana Jeongjun linnoitukset toimivat kapinallisten tukikohtana. Kapina sai päätöksensä vuonna 1812, kun sen johtohahmo murhattiin. Kapinoitsijoista huolimatta Jeongju tunnetaan myös monien korealaisten oppineiden kotikaupunkina. Vuonna 1907 kaupunkiin valmistui kristitty Osan koulu. Jeongjussa syntyneitä tai muuten sen kooulussa opiskelleita korealaisia vaikuttajia olivat esimerkiksi kirjailija Yi Kwang-su ja Kim Sowol, filosofi Ham Seok-heon ja Yhdistymiskirkon perustanut Sun Myung Moon. Moon tapasi Kim Il-sungin vuonna 1991 ja sai tältä luvan perustaa pyhiinvaelluskohteen kotikaupunkiinsa Jeongjuun. Korean sodanaikana alueella oli strategista merkitystä YK:n joukkojen marssiessa alueen läpi pohjoiseen ja myöhemmin kiinalaisten marssiessa etelään. Nykyisin Pohjois-Korean armeijalla on tukikohtia kapunkiin kuuluvalla rannikolla. Hallinnollisesti Jeongjusta tuli kaupunki vuonna 1994.
Jerusalemin piiritys (70) Roomalaiset valtasivat Juudean kuningas Herodeksen kuoleman jälkeen vuonna 4 eaa., ja vuonna 6 jaa. keisari Augustus teki Juudeasta Rooman provinssin, mutta maakunta pysyi rauhattomana. Juutalaisten keskuudessa syttyi satunnaisia pienempiä kansannousuja, kunnes tilanne purkautui vuonna 66 jaa., kun Jerusalemin temppeli kieltäytyi maksamasta Juudean prokuraattori Gessius Floruksen asettamaa suurta sakkoa. Florus tuli henkilökohtaisesti Jerusalemiin, mutta kun juutalaiset edelleen kieltäytyivät maksamasta, hän käski surmata 3 600 kaupunkilaista. Tämän jälkeen seloottien johtama kapina levisi nopeasti koko Palestiinaan, ja kapinalliset valtasivat useita roomalaisten miehittämiä linnoituksia.
Tanskan historia Tanska joutui 1800-luvun puolimaissa kaksi kertaa sotaan saksalaisten naapurimaidensa kanssa. Ensimmäinen Saksan–Tanskan sota vuosina 1848–1851 alkoi, kun Tanskalle kuuluneiden Schleswigin ja Holsteinin herttuakuntien saksalaisväestö nousi kapinaan. Preussi tuli heidän avukseen. Sota jatkui pari vuotta, kunnes saksalaisten oli joulukuussa 1850 luovutettava Venäjän painostuksen vuoksi. Toinen Saksan–Tanskan sota syttyi kymmenisen vuotta myöhemmin vuonna 1864. Sota alkoi Preussin ja Itävallan hyökkäyksellä. Saksalaiset voittivat noin viiden kuukauden taistelujen jälkeen. Tanska joutui luovuttamaan voittajille Schleswig-Holsteinin, joka myöhemmin liitettiin Saksan keisarikuntaan.
Francisco Morazán Morazán uudisti presidenttinä liittotasavaltaa. Hän muun muassa rajoitti katolisen kirkon valtaa. Hän siirsi 1834 pääkaupungin San Salvadoriin, ja hänet valittiin jatkokaudelle 1835. Morazán onnistui kukistamaan useita konservatiivien kapinayrityksiä. Guatemala syttyi kuitenkin intiaanien tukema kapina, jota johti lukutaidoton sikafarmari Rafael Carrera. Kansannousua seurasivat useat muut konservatiivijohtajat, mutta Morazán oli taitava sotapäällikkö, ja hän pystyi voittamaan vuonna 1839 käydyssä San Pedro Perulapánin taistelussa määrällisesti suuremman vastustajan. Liittotasavalta oli kuitenkin jo pahasti hajaantunut, ja Morazán johti käytännössä enää El Salvadoria, Costa Ricaa ja joitakin mutia yksittäisiä alueita.