mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Ydinvoima Suomessa Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin. Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Loviisaan rakennettua Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon .
Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushanke Joukko suomalaisia ympäristö- ja kansalaisjärjestöjä teki toukokuussa 2009 yhteisen kannanoton Olkiluodon ydinvoimatyömaan toiminnan pysäyttämiseksi. Järjestöt vaativat päättäjiltä muun muassa että Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakentaminen pysäytetään välittömästi ja lopullisesti. Järjestöjen mukaan rakennustöiden jatkaminen johtaisi yhä pahempaan kiireeseen ja suurempiin riskinottoihin. Julkilausumassa olivat mukana Suomen luonnonsuojeluliitto ry., Lappilaiset Uraanivoimaa Vastaan ry., Luonto-Liitto ry., Maan ystävät ry., Naiset Atomivoimaa Vastaan, Pro-Hanhikivi ry., Vihreä Elämänsuojelun Liitto ja Ydinverkosto. Järjestöillä on kymmeniä tuhansia jäseniä Suomessa.
Ydinvoimala Ensimmäinen sähköverkkoon sähköä tuottava ydinvoimalaitos, Obninskin ydinvoimalaitos, aloitti toimintansa 1. kesäkuuta 1954 Neuvostoliitossa. Ydinvoimalaitos yhdistettiin sähköverkkoon noin kolme viikkoa myöhemmin tuottaen sähköä tarpeeksi noin 2 000 kotitaloudelle. Sen sijaan maailman ensimmäinen täyden mittakaavan ydinvoimalaitos, Sellafield, avattiin 17. lokakuuta 1956 Isossa-Britanniassa.
Tuulivoima Suomessa Suomen ensimmäinen tuulipuisto perustettiin 1991 syksyllä Vaasan lähelle Korsnäsiin. Se koostui neljästä 200 kW:n laitteesta, jotka ovat nykyisin vanhimmat Suomessa toimivat tuulivoimalat. Tuulipuistojen läpimurtovuosi Suomessa oli 1993, jolloin rakennettiin useita tuulivoimaloita. Vuosina 1991–1993 rakennettiin tuulivoimaloita lukumääräisesti enemmän kuin aikaisempina vuosina yhteensä. Useimmat olivat jo 300 kW:n tehoisia. Pyhätunturille tehtiin yksi 220 kW:n voimala, Hailuotoon kaksi 300 kW:n, Pohjois-Pohjanmaan Kalajoelle kaksi 300 kW:n, Kemin Ajokseen kolme 300 kW:n ja Meri-Poriin yksi 300 kW:n. Siikajoelle rakennettiin vuonna 1992 kaksi 300 kW:n voimalaa ja myöhemmin 1997 kaksi 600 kW:n voimalaa.
Armazi (kaupunki) Armazin kaupunkia ei ole sen jälkeen milloinkaan elvytetty, mutta georgialainen ortodoksinen Pyhän Ninon luostari rakennettiin paikalle vuosina 1150–1178. Luostarissa on kuusikuorinen hallikirkko, joka on nykyisin pääosin raunioina, ja vain fragmentteja 1100-luvun seinämaalauksista on säilynyt.
Energia Suomessa Suomen ydinvoimalat ovat vuosina 2000–2014 tuottaneet sähköä vuosittain 21,4–22,7 TWh, joka on ollut vuodesta riippuen 27–35 prosenttia Suomen tuotannosta ja 24–28 prosenttia maan kulutuksesta .
Taavetin linnoitus Ensimmäinen rakennusvaihe kesti 1773-1781. Silloin rakennettiin vallisarvista koostuva linnoitus, jonka koko oli noin 650 metriä x 800 metriä. Toisen rakennusvaiheen aikana rakennettiin linnoituksen sisäosa 1791-1796. Linnoituksen sotilaallinen käyttö lakkautettiin 1803 ennen Suomen sotaa.
Ilmarinen (höyrylaiva) Ilmarinen oli Suomen ensimmäinen höyrylaiva, joka rakennettiin Kiteen Puhoksessa vuonna 1833.
Taipaleen museokanava Taipaleen museokanava on puoli kilometriä pitkä sulkukanava Varkaudessa, Unnukan ja Haukiveden Siitinselän välillä. Se rakennettiin vuosina 1835–1840, ja se oli Suomen ensimmäinen kanava, jossa oli sulkuportit. Kanava on nykyään museokanavana, ja se sijaitsee noin sata metriä itään toimivasta kanavasta. Taipaleen kanavan rakennustyömaalla oli myös Suomen ensimmäinen rautatie vuosina 1836–1840.
Suomen ilmavoimien historia Itsenäisen Suomen ensimmäinen lentoasema sijaitsi Kolhossa sahan rannassa. Sinne rakennettiin vaja kolmea lentokonetta varten. Ensimmäinen lentokone tuotiin Kolhoon rautateitse 7. maaliskuuta 1918. Kymmenen päivää myöhemmin nousi lentokone Kolhossa ensimmäisen kerran Kaijanselän jäältä ilmaan. Suomen ilmavoimat saivat 1918 käyttöönsä yhdeksän venäläisten jättämää Stetinin M-9 -lentokonetta.
Valtion lentokonetehdas Tehtaalle rakennettiin Suomen ensimmäinen tuulitunneli vuonna 1939. Sen mittalaitteet hankittiin Saksasta.
Matti Vanhanen Kansanedustajana Vanhanen edusti keskustaliberaalia ja vihreää linjaa torjuen marraskuussa 1992 eduskuntaponnella muun muassa kauppa- ja teollisuusministeri Seppo Kääriäisen muotoileman energiakompromissin, joka olisi jo silloin mahdollistanut viidennen ydinvoimalan rakentamisen Suomeen. Vanhanen halusi selvittää ensin uusiutuvien energiamuotojen käyttömahdollisuudet. Hän äänesti myös 5. ydinvoimalan rakentamista vastaan. Keväällä 2010 pääministerinä ollessaan Vanhanen kertoi ydinvoimakantansa muuttuneen edellisen vaalikauden 2003–2007 aikana. Omien sanojensa mukaan hän ei sitä ennenkään ollut fanaattinen ydinvoiman vastustaja.
Jäähalli Ensimmäinen jäähalli rakennettiin Kanadaan, Montrealiin vuonna 1875 ja seuraava Lontooseen 1876. Ensimmäistä kertaa jääkiekon maailmanmestaruudesta kilpailtiin jäähallissa vuoden 1958 kisoissa. Suomen ensimmäinen jäähalli Tampereen jäähalli valmistui vuonna 1965.
Rantarata Rantaradan ensimmäinen ja samalla koko Suomen ensimmäinen pääradalla sijainnut rautatietunneli rakennettiin Pohjankurun rautatieaseman itäpäähän vuosina 1896–1898. Pohjankurussa otettiin käyttöön toinen tunneli vuonna 1964, jolloin ensimmäinen tunneli jäi vain tehdasradan käyttöön. Toinen tunneli korvattiin kolmannella ja nykyisellä tunnelilla vuonna 1991. Ensimmäinen tunneli on yhä teollisuusradan käytössä.
Näkötorni Suomen ensimmäinen näkötorni rakennettiin harjuistaan kuuluisan Kangasalan Keisarinharjulle vuonna 1819. Kangasalla olikin harjujensa ansiosta 1800-luvun lopussa yhtä paljon näkötorneja kuin muualla Suomessa yhteensä.
Marcoule Marcoule on suljettu ydinvoimala Ranskassa. Se sijaitsee Chusclanin ja Codoletin kuntien alueella, noin 30 kilometriä Avignonista pohjoiseen, Languedoc-Roussillonin hallintoalueella, Gardin departementissä, Rhônen varrella. Ydinvoimala koostuu kolmesta UNGG-Reaktorista. Se sijaitsee Marcoulen ydinvoimala-alueella.
Paksin ydinvoimalaitos Paksin ydinvoimalaitos () on Unkarin ensimmäinen ja ainoa ydinvoimala. Voimalaitos sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Paksin kaupungista Tolnan läänissä maan keskiosassa. Voimalan neljä reaktoria tuottaa noin 40 prosenttia Unkarissa tuotetusta sähköstä.
Ounasloma Ounasloma toimii jo neljännessä suoraan alenevassa polvessa. Matkailun juuret ovat Lapin vanhimmat ja alkavat jo vuodelta 1924, jolloin Anna Kreeta ja Fredrik Vuontisjärvi alkoivat majoittaa kodissaan matkailijoita ja perustivat Hetan Majatalon. Sotien jälkeen tehtiin ensimmäinen sukupolvenvaihdos. Kalle ja Maija Vuontisjärvi perustivat kestikievarin ja saivat Suomen viimeiset kestikievarioikeudet. Vuonna 1960 Kalle ja Maija Vuontisjärvi laajensivat majataloa ja perustivat leirintäalueen Närpistöjoen ja Ounasjärven väliin jäävälle hiekkakankaalle. Ensimmäinen mökki rakennettiin vuonna 1963, jolloin alkoi mökkien vuokraustoiminta. Vuonna 1985 tehtiin seuraava sukupolvenvaihdos ja nimi vaihtui Leirikentästä Ounaslomaksi. Ounasloman yrittäjäksi alkoi Maijan ja Kallen poika Alpo ja Hetan Majataloa jatkoi Alpon veli Matti. Ounasloman ensimmäinen hyvin varusteltu mökki eli huvila rakennettiin 1987. Näin telttailu väheni ja mökkien vuokraus yleistyi Ounaslomassa 80-luvulla. Nykyaikaiset huvilat rakennettiin vuosina 1987 ja 1997.
Ydinvoima Suomessa Vuonna 2010 kolme tahoa haki lupaa ydinvoimalan rakentamiseen: suomalaisten teollisuuden ja kaupan alan yritysten ja energiayhtiöiden sekä E.ONin omistama Fennovoima, sekä aikaisempien ydinvoimaloiden omistajat Fortum ja Teollisuuden Voima TVO. Eduskunta päätti 1. heinäkuuta 2010 äänin 120–72 myöntää Teollisuuden Voimalle luvan rakentaa Olkiluotoon vielä yhden ydin­voimala­yksikön. Myös Fennovoima sai äänin 121–71 luvan rakentaa uuden ydinvoimalan joko Simoon tai Pyhä­joelle. 5. lokakuuta 2011 ilmoitettiin ydinvoimalaitoksen sijoituspaikaksi Pyhäjoki.
Pihakatu Suomen ensimmäinen pihakatu rakennettiin Forssaan asuntomessujen yhteydessä 1982. Pihakatuun läheisesti rinnastettavia tietyyppejä ovat kävelykatu ja hidaskatu.
Espoon historia Monet Suomen tärkeät kulkuväylät kulkevat Espoon halki. Suomen ensimmäinen moottoritie Turunväylä valmistui vuonna 1962. Myös Kehä I rakennettiin 1960-luvulla. Kehä II puolestaan otettiin käyttöön vuonna 2000. Länsimetroa alettiin rakentaa Espooseen vuonna 2010 ja sen ensimmäinen puolisko otettiin käyttöön 18. marraskuuta 2017. Uudisrakentaminen on Espoossa edelleen hyvin vilkasta.
Kolho Itsenäisen Suomen ensimmäinen lentoasema sijaitsi Kolhossa sahan rannassa. Sinne rakennettiin vaja kolmea lentokonetta varten. Ensimmäinen lentokone tuotiin Kolhoon rautateitse 7. maaliskuuta 1918. 17. maaliskuuta 1918 nousi lentokone Kolhossa ensimmäisen kerran Kaijanselän jäältä ilmaan. Suomen ilmavoimat saivat 1918 käyttöönsä yhdeksän venäläisten jättämää Stetinin M-9-lentokonetta.
Siikalatva Siikalatvan alueen ensimmäinen kirkkohuone rakennettiin noin 1620-luvulla Siikasavon silloiseen pääkylään Sipolaan. Tämä saarnahuone tuhoutui ilmeisesti jo seuraavalla vuosikymmenellä. Rantsilan ensimmäinen varsinainen kirkko rakennettiin 1671. Nykyinen Rantsilan kirkko valmistui vuonna 1785 pohjalaisen kirkonrakentajan Simo Jylkkä-Silvénin johdolla. Kirkko uusittiin 1907 Josef Stenbäckin suunnitelman mukaan. Kirkko on peruskorjattu vuosina 1957–1958 ja 1983–1984. Ensimmäinen Pulkkilan kirkko lienee rakennettu vuonna 1671. Toinen kirkko rakennettiin 1768–1769. Se purettiin uuden kirkon tieltä, joka rakennettiin vuosina 1908–1909. Piippolan kirkko rakennettiin myös Simo Jylkkä-Silvénin johdolla vuosina 1768–1770. Kestilään kirkko rakennettiin vasta vuosina 1854–1855.
VVER VVER-1500 on vielä suunnitteluasteella oleva kehittynyt versio VVER-sarjan reaktoreista. Ensimmäinen tämäntyyppisen reaktorin pitäisi Leningradin ydinvoimalan johtajan Valeri Lebedevin mukaan valmistua vuonna 2017, sillä ko. voimalaitoksen ensimmäisen reaktorin pidennetty käyttöaika umpeutuu 2018.
Euran seurakunta Myös Euran kirkko alkoi olla heikossa kunnossa. Kuntoutustarkastuksessa on mainittu, että seinät olivat tuettuja hirsillä ja katon pelättiin romahtavan milloin tahansa. Kirkko on ilmeisesti päässyt huonoina aikoina tähän tilaan, koska väki oli alkanut käydä kappeleissa eikä laajentamiselle ollut välitöntä tarvetta. Kirkko rakennettiinkin vuosina 1727–1730.
Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennushanke Tontilla on tilavaraus Hanhikivi 2 -ydinvoimalalle.
Suomen metsäteollisuus Suomen metsien ensimmäinen vientituote oli terva, jota käytettiin puulaivojen kyllästämiseen. Tervanvienti alkoi 1600-luvun alussa ja erityisesti se kasvoi Englannin ja Hollannin noustua merimahdeiksi, mikä lisäsi tervan tarvetta maailmalla. Oulusta tuli yksi mailman tärkeimmistä tervasatamista Arkangelin ohella. Tervanpolttoa harjoitettiin etenkin idässä, Kainuussa, josta sitä kuljetettiin veneillä Ouluun. Maan ensimmäinen vesisaha rakennettiin 1533, mutta ne yleistyivät hitaasti. Ohutteräsahat tekivät sahauksesta kannattavampaa 1700-luvulta alkaen. Tervasta tuli 1700-luvulla Suomen tärkein vientituote.
Satu Hassi Hassi oli ympäristö- ja kehitysministeri Lipposen II hallituksessa huhtikuusta 1999 toukokuuhun 2002 jättäen tehtävän ennenaikaisesti vihreiden erottua hallituksesta vastalauseena Suomen viidennen ydinvoimalan rakentamispäätökselle. Hassi on myöhemminkin kritisoinut ydinvoimaa ja sen rakentamista Suomeen.
Ydinvoiman historia Vuonna 1961 Imatran Voima käynnisti kansainvälisen tarjouskilpailun ydinvoimalasta avaimet käteen -periaatteella. Yhtiö halusi 1967 tilata joko saksalaisen AEG:n tai amerikkalaisen Westinghousen reaktorin Neuvostoliiton tarjousta pidettiin puutteellisena. Valtioneuvosto päätti kuitenkin luopua tilauksesta tarjousten perusteella. Teollisuusministeri Väinö Leskinen allekirjoitti Moskovassa 1969 tavaranvaihtosopimuksen, joka sisälsi ydinvoimalan tilauksen Neuvostoliitosta. Novo Voronesh -painevesireaktoria täydennettiin suomalaisella insinööritaidolla. Turvatekniikka, automaatio ja mittaristot suunniteltiin Suomessa ja hankittiin lännestä. Loviisan ydinvoimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin Loviisa 1 valmistui sähköntuotantoon .
Vattenfall Saksassa Vattenfall omistaa 67 % Brunsbüttelin ydinvoimalasta (E.ON 33 %) ja 50 % Krümmelin ydinvoimalasta (E.ON 50 %). Vattenfallin Saksan ydinvoimalan ongelmat kesäkuussa 2007 johtivat ydinvoimasta vastaavan johtajan Bruno Thomausken erottamiseen heinäkuussa 2007. Vattenfall sulki Brunsbüttelin voimalan kahdeksi päiväksi 28.6.2007 ylikuormituksen vuoksi. Käynnistysvaiheessa ilmeni ongelmia. Viranomaisille Vattenfall kertoi niistä vasta 6.7.2007, vaikka viranomaiset tiedustelivat toimien onnistumista jo aiemmin. Vattenfallin epäillään pantanneen tietoja myös toisen reaktorinsa tulipalosta. Ongelmien vuoksi Saksan Vihreä puolue vaati, että Vattenfallin tulisi menettää ydinvoimalalupansa. Vattenfallin Hampurin ydinvoimalassa oli vakavia puutteita turvallisuudessa kesällä 2009.
Väinö Vähäkallio Elannolle hän suunnitteli myymälöihin tyylisuunnaltaan klassistista sisustusta sekä asuin- ja tehdasrakennuksia. Juuri perustetulle Osuusliike Elannolle Vähäkallio suunnitteli Hämeentien Elannon korttelia vuonna 1917. Siihen rakennettiin useita Vähäkallion suunnittelemia rakennuksia, kuten moderni Elannon leipomo (1924). Vuonna 1928 rakennettiin Elannon pääkonttori, joka edustaa Tukholman kaupungintalon tyylistä klassismia. 1920-luvulla Helsinkiin rakennettiin monia muitakin rakennuksia Vähäkallion suunnitelmien mukaan, esimerkiksi Yrjönkadun uimahalli (1928), joka on Suomen ensimmäinen uimahalli. Vähäkallion suunnittelemia pilvenpiirtäjiä nykyisen Akateemisen kirjakaupan tontille rakennettavaksi ei toteutettu.
Mália Rannikolla noin kolme kilometriä Málian keskustasta kohti itää sijaitsevat minolaisaikaisen Málian palatsin ja kaupungin rauniot. Málian palatsia pidetään yhtenä Kreetan tärkeimmistä, vaikkakaan se ei milloinkaan ollut Knossoksen ja Faistoksen veroinen. Palatsi rakennettiin vuoden 2000 eaa. jälkeen, ja se tuhoutui noin vuonna 1700 eaa. Uusi palatsi valmistui sittemmin keskuspihan ympäristöön.
Hanhikivi 1 -ydinvoimalan rakennushanke Hanhikiven ydinvoimala tulee käyttämään polttoaineenaan jälleenkäsiteltyä uraania.
Mihail Gorbatšov Mihail Sergejevitš Gorbatšov syntyi 2. maaliskuuta 1931 Privolnojen kaupungissa Neuvostoliitossa. Hänen perheensä koki Josif Stalinin poliittiset vainot, ja hänen isoisänsä tuomittiin yhdeksäksi vuodeksi gulagille. Kun toisessa maailmansodassa natsi-Saksa miehitti Privolnojen 1942, Gorbatšovin perhe pakeni vuoden 1943 helmikuussa natsimiehityksen alta pois kaupungista. Teini-ikäisenä Gorbatšov toimi vuosien 1946 ja 1950 välisenä aikana leikkuupuimurin kuljettajana Stavropolin aluepiirin kollektiivin maatiloilla, minkä takia hän keskeytti koulunkäyntinsä voidakseen avustaa perhettään peltotöissä. Jo teini-ikäisenä hän sai Työn punaisen lipun kunniamerkin, kun hän avusti isäänsä saavuttamaan ennätyksellisen sadon vuonna 1948.
Mihail Gorbatšov Mihail Sergejevitš Gorbatšov ( ; 2. maaliskuuta 1931 Privolnoje) on venäläinen poliitikko, joka toimi viimeisenä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerinä 1985–1991 ja Neuvostoliiton valtionpäämiehenä vuosina 1988–1991.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov levytti 2009 vaimonsa Raisa Gorbatšovan lempilauluja. Levyn ainoa myyntikappale myytiin 100 000 eurolla lasten leukemian hoidon hyväksi Raisa Gorbatšovan nimeä kantavan säätiön hyväntekeväisyysillallisten huutokaupassa.
Mihail Gorbatšov Lokakuussa 2007 Gorbatšov perusti uuden Sosiaalidemokraattien liiton. Se ei ole puolue, eikä siten ota osaa vaaleihin. Gorbatšov julisti sen taistelevan "ääriliikkeitä" ja "kielteisiä tendenssejä" sekä korruptiota vastaan.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov valmistui agronomi-ekonomiksi vuonna 1966. Hänen uransa lähti nopeaan nousuun, ja vuonna 1966 hänestä tuli Stavropolin ensimmäinen sihteeri ja 1970 alueen sihteeri. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin kommunistisen puolueen keskuskomiteaan. Vuonna 1972 hän johti Neuvostoliiton valtuuskuntaa Belgiaan ja 1974 pääsi korkeimman neuvoston jäseneksi ja nuorisoasioiden komission puhemieheksi. Hän nousi politbyroon varajäseneksi 1979, jossa hän pääsi KGB:n johtajan Juri Andropovin suojelukseen. Pääsihteeriksi Brežnevin jälkeen marraskuussa 1982 noussut Andropov yritti nimittää Gorbatšovin seuraajakseen, mutta sen sijaan häntä seurasi Konstantin Tšernenko. Tämä ei haitannut Gorbatšovin uraa, sillä iäkäs Tšernenko oli liian sairas osallistumaan työskentelyyn ja kuoli vain 13 kuukauden kuluttua. Tšernenkon kuollessa nimitettiin tuolloin 54-vuotias Mihail Gorbatšov yksimielisesti puolueen pääsihteeriksi 11. maaliskuuta 1985.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov pyrki Venäjän presidentiksi 1996, mutta sai vain 0,5 % äänistä. Hän ei ollut enää Venäjällä suosittu, sillä häntä pidettiin Neuvostoliiton hajottajana. Gorbatšov itse syytti Jeltsiniä "maan menettämisestä" sekä seuranneesta yleisestä kaaoksesta, ja oli hyvillään, kun hänestä päästiin eroon. Gorbatšov on pääasiassa tukenut presidentti Vladimir Putinia.
Luettelo Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisistä huippukokouksista Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov osallistui kokoukseen kutsuttuna. Kokouksen aineena oli Neuvostoliiton talousongelmat. G7-maat lupasivat vauhdittaa Neuvostoliiton liitännäisjäsenyyttä IMF:ssä ja Maailman pankissa. Mihail Gorbatšov ja Yhdysvaltain presidentti Bush keskustelivat muuan muassa Start-sopimuksen allekirjoittamistapahtumista.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov perusti maatalouteen keskittyneen Gosagropromin yhdistämällä viisi ministeriötä ja kaksi valtion komiteaa.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov nousi ykkösmieheksi neljä tuntia Konstantin Tšernenkon kuoleman jälkeen. Juri Andropov oli toiminut Gorbatšovin suojelijana ja Tšernenkon kaudella Gorbatšovia pidettiin kakkosmiehenä. Andropov oli jo käynnistänyt laajan talouden kokeiluohjelman. Gorbatšov edusti uutta sukupolvea, joka halusi siivota vanhat stalinistit pois hallinnosta ja hänen ympärillään oli piiri, joka vakuutti että Neuvostoliiton maksukyky ja uskottavuus joutuvat vaaraan ellei talouselämää uudisteta perusteellisesti.
Mihail Gorbatšov Glasnostin arvostelu alkoi kärjistyä syksyllä 1987. Gorbatšovin entinen tukija politbyroossa ja asteikossa toisella sijalla ollut Jegor Ligatšov puolusti kommunistisen puolueen johtavaa asemaa. Vastaavasti Gorbatšovin politbyrooseen Sverdlovista nostama Boris Jeltsin painosti nopeampiin uudistuksiin kuin Gorbatšov pyrki. Keskuskomitean tapaamisessa lokakuussa 1987 Jeltsin hyökkäsi Ligatšovia vastaan syyttäen tätä uudistusten sabotoinnista ja syytti Gorbatšovia hidastelusta.
Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella Maaliskuussa 1985 kommunistisen puolueen pääsihteeri Mihail Gorbatšov tunnusti julkisesti neuvostotalouden kasvun hidastuneen. Alussa Gorbatšov toimi maltillisesti ja pyrki poistamaan puoluejohdosta vanhoillisia. Tehtiin vain kosmeettisia muutoksia neuvostotalouteen.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov osallistui 9. kesäkuuta 2004 Yhdysvaltain entisen presidentin Ronald Reaganin hautajaisiin Washingtonissa.
Suomalais-venäläinen koulu Vuonna 1990 Mihail Gorbatšovin silloinen vaimo Raisa Gorbatšova osallistui päiväkoti Kalinkan avajaisiin.
Mihail Gorbatšov Vuonna 1992 Gorbatšov vieraili Stanfordin yliopistolla, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vierailuluennossaan hän kannusti ostamaan hänen pian ilmestyvän muistelmateoksensa.
Mihail Gorbatšov Vuonna 2012 venäläinen Trade Union of Russia's Citizens -järjestö, johon kuuluu 3500 jäsentä, syytti Gorbatšovia valtiopetoksesta.
Mihail Gorbatšov Virka NKP:ssa antoi mahdollisuuden matkustaa ulkomaille. Vuonna 1975 Gorbatšov johti valtuuskuntaa Länsi-Saksaan ja 1983 Kanadaan.
Suvereeni demokratia Käsitettä ovat arvostelleet muun muassa Dmitri Medvedev, Mihail Gorbatšov ja Mihail Kasjanov.
Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella Mihail Gorbatšov yleni kommunistipuoleen hierarkiassa keskuskomiteaan puolueen sisäistä korruptiota inhoavan KGB-päällikkö Juri Andropovin avulla. Keskuskomiteassa Gorbatšov oli jo 1971. Gorbatšov voitti äänestyksen 11. maaliskuuta 1985 kommunistisen puolueen pääsihteeriksi muun muassa ulkoministeri Andrei Gromykon tuella. Gromykon mielestä maa tarvitsi uudistajan, jotta sosialismin maine kohenisi.
Mihail Gorbatšov Gorbatšovilla oli hyvä keskusteluyhteys Yhdysvaltojen presidenttien Reaganin ja George H. W. Bushin kanssa. He tapasivat useissa huippukokouksissa ja tasoittivat kylmän sodan päättymistä. Bushin presidenttikaudella joulukuussa 1989 pidettyä Maltan tapaamista Gorbatšov luonnehti myöhemmin seuraavin sanoin: "Maltan tapaaminen oli vedenjakaja. Siitä tuli 1990-luvun jälkipuolen käännekohta. Malta lopetti kylmän sodan." Syyskuussa 1990 Bush ja Gorbatšov tapasivat Helsingissä.
Raisa Gorbatšova Raisa Maksimovna Gorbatšova (o.s. Titarenko, , 5. tammikuuta 1932 Rubtsovsk, Altain aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 20. syyskuuta 1999 Münster, Saksa) oli Neuvostoliiton presidentin Mihail Gorbatšovin puoliso. Hän oli maailmalla suosittu henkilö, ja hänen on katsottu luoneen puolisostaan vapaamielisen kuvan, mitä Venäjällä on karsastettu.
Mihail Gorbatšov Neuvostoliiton valtion laillinen seuraajavaltio on Venäjän federaatio. Venäjän federaation johtajaksi ja yleisesti Gorbatšovin seuraajaksi tuli hänen entinen poliittinen kilpailijansa Boris Jeltsin.
Mihail Gorbatšov Syyskuussa 2008 Gorbatšov ilmoitti palaavansa politiikkaan yhdessä liikekumppaninsa Aleksandr Lebedevin kanssa muodostamalla oman puolueen, jonka on tarkoitus osallistua vuoden 2011 parlamenttivaaleihin.
Mihail Suslov Suslov oli poliittinen esikuva Juri Andropoville ja Mihail Gorbatšoville sekä vähemmän tunnetuille kommunistivirkamiehille Boris Ponomareville ja Aleksei Jepiševille.
Mihail Gorbatšov Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Gorbatšov on luennoinut erilaisissa tilaisuuksissa sekä kirjoittanut useita kirjoja. Hän kertoo menettäneensä kaikki rahansa vuoden 1998 pankkikriisin yhteydessä, kun pankki, jossa hänen säästönsä olivat, meni konkurssiin. Sen jälkeen hän esiintyi muun muassa mainoksissa. Vuoden 1998 esiintymistä yhdysvaltalaisen Pizza Hutin mainoksessa pidetään hänen uransa noloimpana vaiheena. Gorbatšov mainosti myös saksalaista Gorbatschow-vodkaa. Puoliso Raisa Gorbatšova kuoli leukemiaan syyskuussa 1999.
Mihail Gorbatšov Johtoasemaan noustuaan Gorbatšov teki henkilövaihdoksia, joista jotkut osoittautuivat onnistuneiksi. Yllätys oli pitkäaikaisen ulkoministeri Andrei Gromykon erottaminen ja Gruusian puoluesihteeri Eduard Ševardnadzen nimitys ulkoministeriksi. Toinen yllätysnousija oli Aleksandr Jakovlev, joka ei ollut edes keskuskomitean varajäsen Gorbatšovin valtakauden alussa, mutta jo kesällä 1987 politbyroon täysjäsen ja keskuskomitean sihteeri.
Mihail Gorbatšov Gorbatšovin uudistusten merkittävä este oli talouskasvun taantuminen. Sen lisäksi Neuvostoliiton merkittävän vientituotteen, öljyn, hinta oli vuosina 1985–1986 välillä 10–12 Yhdysvaltain dollaria barrelilta.
Mihail Gorbatšov Vuonna 2001 Gorbatšov perusti Venäjän sosiaalidemokraattisen puolueen, mutta erosi sen johtajan virasta toukokuussa 2004 erimielisyyksien jälkeen. Puolue poistettiin myöhemmin rekisteristä vähäisen jäsenmäärän vuoksi.
Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella Vuonna 1987 Moskovan pormestariksi ylennyt, politbyroohonkin päässyt rakennusinsinööri Boris Jeltsin riitaantui vanhoillisen Jegor Ligatšovin ja Mihail Gorbatšovinkin kanssa.
Syynä oli Jeltsinin puhe, jossa tämä arvosteli Gorbatšovin uudistuksia liian hitaiksi. Populistina Moskovassa esiintynyt Jeltsin erotettiin politbyroosta ja Moskovan pormestarin virasta poliittisen epäkypsyyden ja vastuuttomuuden takia.
Mihail Hodorkovski Neuvostoliiton aikoina isänsä puolelta juutalaista sukua oleva Hodorkovski opiskeli teknistä kemiaa Mendelejev-instituutissa ja liittyi siellä Komsomoliin. Sen jälkeen hän teki töitä rakennusosastolla Moskovassa ja kovissa oloissa Baikalin–Amurin rautatiellä. Kommunistisen puolueen pääsihteeri Mihail Gorbatšovin aikana sallittiin pienyritteliäisyys. Gorbatšov halusi tuoda lännestä kapitalismin piirteitä Neuvostoliittoon. Komsomol sai tehtäväksi oppia liiketoimintaa, ja se päätti perustaa tieteellis-teknisiä nuorisokeskuksia NTTM:iä.
Mihail Gorbatšov Vuonna 2014 osana Ukrainan vallankumousta Venäjällä ryhmä kansanedustajia yhdisti Ukrainan ongelmat Neuvostoliiton hajoamiseen ja vaati tutkimaan syyllistyikö Gorbatšov maanpetokseen 1980-luvulla, kun Neuvostoliitto hajosi.
Mihail Gorbatšov Gorbatšov aloitti kommunistisen puolueen uudistuskampanjan kolmella iskulauseella: "glasnost" (avoimuus), "perestroika" (uudistukset) ja ulkopolitiikassa "uusi ajattelu" (novoje mnenije). Nämä tavoitteet julkistettiin puolueen 27. yleiskokouksessa helmikuussa 1986. Tammikuussa 1987 Gorbatšov ehdotti, että puolueosastojen johtajat valittaisiin alhaaltapäin, sen sijaan että heidät nimitettiin ylhäältä. Tämän hän pani toimeen kuitenkin vasta maaliskuussa 1989.
Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella Gorbatšovin aikakaudella pyrittiin uudistamaan Neuvostoliittoa, mikä ajoi maan valtataisteluun ja valtion hajoamiseen. Vuonna 1985 Neuvostoliitossa nousi valtaan Mihail Gorbatšov, joka aloitti talousuudistuksen, perestroikan. Sen tarkoitus oli parantaa talouskasvua ja elinoloja sekä muuttaa sosialismi inhimilliseksi. Perestroikaan liittyi alussa raskaan teollisuuden kehittäminen "uskorenije" ja varsinkin "glasnost", tiedonvälityksen vapautuminen sensuurista.
Ronald Reagan Kun Mihail Gorbatšov nousi Neuvostoliitossa valtaan 1985, Reagan pehmensi kommunisminvastaista politiikkaansa. Hän tapasi Gorbatšovin neljä kertaa ja allekirjoitti keskipitkänmatkan ydinohjusten sulkusopimuksen Euroopassa. Lokakuussa 1986 Reagan tapasi Gorbatšovin Reykjavíkissa, jossa molemmat supervallat harkitsivat tuhoavansa kaikki ydinaseet. Neuvottelut kariutuivat kuitenkin Yhdysvaltain SDI-ohjuspuolustusjärjestelmään, josta Reagan piti kiinni.
Mihail Gorbatšov Vuonna 1950 Gorbatšov onnistui pääsemään arvostettuun Moskovan yliopistoon, jossa hän kiinnostui erityisesti historiasta ja matematiikasta. Hän kuitenkin opiskeli lakia, koska hän uskoi lakiopinnoista olevan hyötyä tulevassa elämässä. Hän pääsi jo koulussa vuonna 1950 kommunistipuolueen koejäseneksi ja täysjäseneksi 1952. Yliopistossa Gorbatšov myös kohtasi tulevan vaimonsa Raisa Titarenkon, joka opiskeli filosofiaa. He menivät naimisiin vuonna 1953, ja yliopistosta valmistumisen jälkeen pariskunta muutti asumaan Gorbatšovin kotiseudulle Stavropoliin vuonna 1955.
Gorbatšovin alkoholin vastainen kampanja Gorbatšovin alkoholin vastainen kampanja oli Neuvostoliiton puoluejohdon yritys raitistaa Neuvostoliiton kansaa lähinnä vuosina 1985–1987. Mihail Gorbatšov aloitti perestroikan alkoholin vastaisella kampanjalla. Kampanja vähensi alkoholikuolemia ja avioeroja, mutta viinan kotipoltto lisääntyi. Kansa turhautui alkoholin ostamisen hankaloitumiseen, joten Gorbatšov menetti kampanjan takia kansansuosiotaan. Lisäksi valtio menetti alkoholista saatavia tuloja. Niinpä puoluejohto palautti alkoholin kauppoihin jo vuonna 1987.
Yksityistäminen Venäjällä Yksityistäminen oli käytännössä alkanut jo Mihail Gorbatšovin ja perestroikan aikana 1988–1991, kun tehtaiden johtajat siirsivät valtion omaisuutta itselleen. Gorbatšovin perestroikan aikana toimi monia nuorten Komsomolin kasvattien pystyttämiä nuorten tekniikkakeskuksia ja asunto-osuuskuntia, joiden ylläpitäjät muun muassa salakuljettivat länsimaisia farkkuja, elektroniikkaa ja muita tuotteita Neuvostoliittoon. Monet heistä rikastuivat huomattavasti jo tässä vaiheessa, kuten tuleva suurliikemies Mihail Hodorkovski.
Monet muutkin tekniikkakeskuksien ja vastaavien pitäjät olivat tulevia suurliikemiehiä.
Mihail Gorbatšov Neuvostoliiton kommunistinen puolue lakkautettiin 29. elokuuta 1991 ja Gorbatšov erosi virastaan Neuvostoliiton presidenttinä 25. joulukuuta 1991. Seuraavana päivänä korkein neuvosto päätti Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton purkamisesta.
Neuvostoliiton hajoaminen Neuvostoliiton hajoaminen alkoi edistyksellisen neuvostojohtaja Mihail Gorbatšovin uudistuspolitiikasta 1985. Gorbatšovin "perestroika" ja "glasnost" olivat yritys korjata reaalisosialismia paremmin toimivaksi ja inhimillisemmäksi. Monet maan ongelmat kuitenkin pahenivat uudistuspolitiikan takia.
Mihail Gorbatšov Vuonna 1988 Gorbatšov julisti Neuvostoliiton hylkäävän Brežnevin opin ja sallivan demokraattiset uudistukset Itä-Euroopassa. Näiden tarkoituksena oli vahvistaa Neuvostoliittoa, joka oli alkanut uhkaavasti natista liitoksistaan, mutta valtion rakenteet eivät kestäneet uudistuksia. Tämä johti sarjaan vallanvaihdoksia Euroopassa 1989 alkaen ja sosialistisen järjestelmän romahtamiseen. Romaniaa lukuun ottamatta vallanvaihdokset olivat rauhanomaisia, ja kylmä sota Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välillä päättyi. Gorbatšov sai Nobelin rauhanpalkinnon 1990. Gorbatšov valittiin Neuvostoliiton ensimmäiseksi virkaatekeväksi presidentiksi 15. maaliskuuta 1990.
Mihail Gorbatšov Vuonna 1985 Gorbatšov tapasi Britannian pääministeri Margaret Thatcherin Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvaltojen presidentti Ronald Reaganin Genevessä 19.–20. marraskuuta 1985. Hän puhui Genevessä Reaganin "Tähtien sota" -suunnitelmaa vastaan.
Venäjän historia Maaliskuussa 1985 Mihail Gorbatšovista tuli maan johtaja. Hän aloitti uudistuspolitiikan, joka tuli tunnetuksi nimillä ”perestroika” (uudistuspolitiikka) ja ”glasnost” (avoimuus) nimillä. Vuonna 1989 uudistuksia vaativat poliitikot voittivat kansanedustajien vaaleissa. Kaivostyöläiset menivät lakkoon. Eri puolilla Neuvostoliittoa syntyi kansallisuuksien välisiä kiistoja. Talous ajautui syvään kriisiin kilpavarustelukierteen takia. Berliinin muuri murtui.
Boris Jeltsin Mihail Gorbatšov nimitti 1985 Jeltsinin politbyroon jäseneksi. Jeltsin oli NKP:n Moskovan kaupunkikomitean ensimmäinen sihteeri eli Moskovan pormestari 24. joulukuuta 1985–1987, jolloin hänet erotettiin politbyroosta ja pormestarin virasta hänen kritisoituaan Gorbatšovia ja uudistusten tahtia. Jeltsin esiintyi tuolloin Moskovassa populistina ja uudistajana. Hänet alennettiin rakentamisesta vastaavan valtionkomitean ensimmäiseksi apulaiskomissaariksi. Gorbatšovin mielestä Jeltsin oli poliittisesti epäkypsä ja vastuuton.
Nursultan Nazarbajev Heinäkuussa 1991 Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov, Venäjän presidentti Boris Jeltsin ja Nazarbajev tapasivat Moskovassa, jossa keskusteltiin uudesta liittosopimuksesta, jonka solmimisen jälkeen Gorbatšovin piti jatkaa liittovaltion presidenttinä ja Nazarbajevista oli tarkoitus tulla Neuvostoliiton pääministeri.
Raisa Gorbatšova Hänen nimeään kantava hyväntekeväisyyssäätiö kerää rahaa lasten leukemian hoitoon. Mihail Gorbatšov levytti 2009 vaimonsa lempilauluja. Levyn ainoa myyntikappale myytiin 100 000 eurolla säätiön hyväntekeväisyysillallisten huutokaupassa lasten leukemian hoidon hyväksi.
Mauno Koivisto Koivistolla oli erinomainen venäjän kielen taito ja hän otti kantaa Venäjän politiikkaan. Hänellä oli lämpimät suhteet erikoisesti Yhdysvaltain entiseen presidenttiin George H. W. Bushiin ja Neuvostoliiton entiseen presidentti Mihail Gorbatšoviin. Koivisto oli erittäin aktiivisessa kirjeenvaihdossa sekä Bushin että Gorbatšovin kanssa.
Grigori Romanov Romanovia pidettiin yleisesti puolueen ”kovan linjan” miehenä. Juri Andropovin kuoltua häntä harkittiin keskuskomitean pääsihteeriksi, mutta lopulta virkaan valittiin eri ryhmittymien välisenä kompromissina sairas Konstantin Tšernenko, jota pian seurasi Mihail Gorbatšov. Heinäkuussa 1985 Gorbatšov erotti Romanovin politbyroosta ja sihteeristöstä.
Sergei Ahromejev Vuosina 1984–1988 hän toimi Neuvostoliiton asevoimien komentajana. Näin hän oli mukana neuvotteluissa jotka lopulta lopettivat Kylmän sodan. Hän oli kuitenkin tyytymätön Mihail Gorbatšovin uudistuksiin armeijasta ja jätti paikkansa. Syy eroamiseen oli Gorbatšovin päätös purkaa armeijan uusin ja tarkin ballistinen ohjus, SS-23 Spider.
Suvereeni demokratia Mutta monet putinilaisen linjan arvostelijat ovat vastustaneet termin käyttöä. Dmitri Medvedevin, Mihail Gorbatšovin ja Mihail Kasjanovin mielestä suvereenin demokratian käsite on merkityksetön tai kaukaa haettu, ja Venäjän politiikka pohjautuu johonkin muuhun. Medvedevin mielestä käsitteet suvereeni ja demokratia eivät sovi yhteen. Gorbatšov sanoi vuonna 2006, että lisämääreiden suvereeni ja ohjattu lisääminen demokratia-sanaan on saman tapainen asia kuin sosialistisen ja kansandemokratian ajatus. Daniel Friendkin on sitä mieltä, että lisämääreiden liittäminen demokratiaan tekee siitä muuta kuin demokratiaa. Leon Aronin mukaan venäläiset kaskut sanovat, että demokratia ja suvereeni demokratia ovat yhtä lähellä toisiaan kuin tuoli ja sähkötuoli.
Lev Kamenev Kamenev rehabilitoitiin Mihail Gorbatšovin kaudella vuonna 1988.
Venäjän federaation historia Venäjän federaation historia on Neuvostoliiton jälkeisen Venäjän historiaa. Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25. joulukuuta 1991. Presidentti Boris Jeltsinin johtama Venäjä oli hajonneen Neuvostoliiton pääperillinen, ja se peri myös ongelmat, jotka olivat kärjistyneet Neuvostoliittoa uudistamaan pyrkineen Mihail Gorbatšovin aikana. Näitä olivat talousongelmat, korruptio, rikollisuus ja kansallisuusongelmat. Huolimatta vastustajiensa aikeista ja epäsuosion kasvusta taitava poliittinen taktikko Jeltsin pysytteli vallassa vuoden 1999 loppuun asti.
George H. W. Bush Bush rakensi jo varapresidenttikaudellaan vuodesta 1985 alkaen keskusteluyhteyttä Neuvostoliiton puoluejohtaja Mihail Gorbatšovin kanssa. Näiden keskustelujen ansiosta Gorbatšov ja presidentti Ronald Reagan tapasivat huippukokouksissa ja tasoittivat kylmän sodan päättymistä. Sama käytäntö jatkui Bushin presidenttikaudella joulukuussa 1989 pidetyllä Maltan tapaamisella. Tätä kokousta Gorbatšov luonnehti seuraavin sanoin: "Maltan tapaaminen oli vedenjakaja. Siitä tuli 1990-luvun jälkipuolen käännekohta. Malta lopetti kylmän sodan." Syyskuussa 1990 samat valtionjohtajat tapasivat Helsingissä.
Mihail Gorbatšov Mullistus Neuvostoliitossa ja Itä-Euroopassa herätti myös vastustusta, ja Neuvostoliiton johdon vanhoillinen siipi aloitti vallankaappauksen elokuussa 1991 suistaakseen Gorbatšovin vallasta. Hänet vangittiin kolmeksi päiväksi 19.–21. elokuuta loma-asunnollaan Krimillä. Kaappauksen aikana Baltian neuvostotasavallat julistautuivat itsenäisiksi, sekä Ukraina että Venäjä Boris Jeltsinin johdolla 24. elokuuta. Gorbatšov joutui erottamaan ja vangitsemaan suuren joukon politbyroota, mukaan lukien vallankaappausta Gennadi Janajevin johdolla yrittäneen kahdeksan kovan linjan kannattajan ryhmän.
Marxismi-leninismi Mihail Gorbatšov kritisoi edeltäjiensä otteita ja puhui stagnaatiosta, pysähtyneisyydestä, joka oli ohitettava. Tätä varten tarvittiin uudistuksia ja uudistuspolitiikkaa (perestroika) sekä avoimuutta (glasnost). Gorbatšovin yritys uudistaa marxismi-leninismiä johti Neuvostoliiton lakkauttamiseen. Voidaan arvioida, että Neuvostoliiton virallinen luokka-analyysi omassa maassaan oli virheellinen alkuperäisen Marxin yhteiskuntaluokkien määritelmän valossa.
Privolnoje Privolnoje on tunnettu etenkin neuvostoliittolaispoliitikon ja Neuvostoliiton viimeisen valtionpäämiehen, Mihail Gorbatšovin synnyinkaupunkina.
Grigori Zinovjev Zinovjevin ja Kamenevin kunnia palautettiin ja maine puhdistettiin Mihail Gorbatšovin kaudella vuonna 1988.
Aleksei Rykov Aleksei Rykovin kunnia palautettiin ja maine puhdistettiin Mihail Gorbatšovin kaudella vuonna 1988.
Glasnost Glasnost ( ) on Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama käsite. Sana tarkoittaa julkisuutta tai avoimuutta.
Mihail Gorbatšov Gorbatšovin kohdatessa vastarintaa puoleen paikallisosastoista hän irrotti kannatuspohjansa puolueesta. Maaliskuussa 1989 järjestettiin Kansainedustajain kongressin vaalit. Kaksi kolmasosaa kansanedustajista valittiin kansanvaalilla ja yhden kolmasosan nimittivät puolue ja muut järjestöt. Kansanedustajain kongressista tuli julkisen keskustelun foorumi, jonka istunnot televisioitiin koko maahan. Kansanedustajien demokraattista ryhmittymää johti Andrei Saharov. Puolueelle uskolliset ainekset pitivät hallussaan suurinta osaa paikoista, mutta Saharovin oppositio pakotti heidät puolustuskannalle, Gorbatšovin harmiksi. Hänen otteensa glasnostista ja uudistuksista alkoivat lipsua. Saharovin kuoltua joulukuussa tämän tilalle nousi Jeltsin.
Nikolai Zatejev Viimeinen Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov yritti esittää Zatejeville ja hänen miehistölleen Nobelin rauhanpalkintoa, mutta sitä ei heille kuitenkaan myönnetty.
Itsenäisen Suomen historia Vasta 1989 Mihail Gorbatšovin Suomen vierailun yhteydessä Neuvostoliitto tunnusti selväsanaisesti Suomen puolueettomaksi maaksi.
Va-Bank Nuorison suosima musiikki alkoi olla hyväksytympää Neuvostoliitossa pääsihteeri Mihail Gorbatšovin valtakaudella, uuden niin sanotun avoimuuden politiikan mukaisesti.
Viro Vuonna 1988 Mihail Gorbatšovin pääsihteerikaudella vaihtui myös Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri. Uusi pääsihteeri oli kansallismielinen Vaino Väljas.
Uusi liittosopimus Mihail Gorbatšov ehdotti heinäkuun 1990 kommunistien puoluekokouksessa löyhää liittovaltiota kansallisuusongelmien ratkaisuksi. Sopimus olisi korvannut vuoden 1922 sopimuksen.
Aleksandr Lebedev Aleksandr Lebedevin ja Neuvostoliiton entinen presidentti Mihail Gorbatšov ovat liikekumppaneita. He omistavat yhdessä 49 prosentin osuuden Novaja gazeta -sanomalehdestä.
Baltian maiden itsenäistyminen 1986–1991 Vuonna 1985 valtaan noussut uudistusmielinen neuvostojohtaja Mihail Gorbatšov päätti demokratisoida maata ja vapauttaa taloutta.
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Uudistusmielisen Mihail Gorbatšovin nousu Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeriksi vuonna 1985 muutti pian myös Suomen poliittista ympäristöä.
Purkakaa tämä muuri! ”Purkakaa tämä muuri!” () on kuuluisa haaste, jonka Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan esitti Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteerille Mihail Gorbatšoville Berliinin muurilla.
Vladimir Jerofejev Mihail Gorbatšovia kannattaneen Jerofejevin maine palautui perestroikan aikana. Vaikka hän piti järjestelmän hajoamista väistämättömänä, hän pahoitteli unelman oikeudenmukaisesta maailmasta sortumista.
Aleksandr Jakovlev Vuonna 1972 hän julkaisi kriittisen isovenäläistä šovinismia ja neuvostoliittolaista antisemitismiä vastustavan artikkelin, jossa johti hänen siirtämiseensä Neuvostoliiton suurlähettilääksi Kanadaan, missä hän tutustui maataloudesta vastaavaan Mihail Gorbatšoviin, joka oli vierailulla Kanadassa löytääkseen jotakin Neuvostoliiton maataloudessa sovellettavaksi. 1980-luvun alussa Gorbatšov ja Jakovlev tapasivat uudelleen ja keskustelivat Neuvostoliiton uudistamisesta. Kaksi viikkoa tämän jälkeen Jakovlev sai palata takaisin Neuvostoliittoon Kanadasta Neuvostoliiton tiedeakatemian kansainvälisten suhteiden ja maailmantalouden instituutin johtajaksi.
Ukrainan vallankumous 2014 Venäjällä ryhmä kansanedustajia yhdisti Ukrainen ongelmat Neuvostoliiton hajoamiseen ja vaati tutkimaan syyllistyikö Mihail Gorbatšov maanpetokseen 1980-luvulla, kun Neuvostoliitto hajosi.
Vasili A. Arhipov Mihail Gorbatšov esitti vuonna 2006, että K-19:n merisotilaille myönnettäisiin jälkikäteen Nobelin rauhanpalkinto, mikä olisi tullut myös Vasili Arhipovin osalle.
Rozanne Ridgway Ridgway toimi pääneuvottelijana kaikissa viidessä Ronald Reaganin ja Mihail Gorbatšovin huippukokouksessa, jotka merkitsivät kylmän sodan loppua ja ydinaseriisunnan alkua 1980-luvun lopulla.
Dmitri Ustinov 1980-luvulla spekuloitiin, että Ustinov seuraisi Juri Andropovia pääsihteerinä. Ylimenokauden valinta, Konstantin Tšernenko, kuitenkin mahdollisti sen, että Mihail Gorbatšov pääsi valtaan talousuudistusteemalla.
Luettelo Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisistä huippukokouksista Ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen tapasivat Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan ja Neuvostoliiton kommunistipuoleen pääsihteeri Mihail Gorbatšov huippukokouksessa Genevessa 19. marraskuuta. Tapaamiset sujuivat oikein hyvin mutta asiakysymyksiä ei saavutettu toivuttua lähentymistä. Molemmat osapuolet korostivat ydinasevarustelun vähentämistä. Gorbatšov totesi kuitenkin pitävänsä myönteisenä tulosten saavuttamista mahdollisena vain siinä tapauksessa että Yhdysvallat luopuisi suunnitelmastaan avaruuden käyttämiseksi sotilaallisiin tarkoituksiin eli SDI-järjestelmä.
Neuvostoliitto Gorbatšovin aikakaudella Neuvostoliiton johtaja Mihail Gorbatšov päätti kokeilla demokratiaa seuraavat viisi vuotta, ja sen takia määräsi pidettäväksi kansanedustajien kongressin vaalit. Osa kongressin ehdokkaista oli valittu 1, osa 24 asukkaan vaalipiireistä. Vaalit eivät olleet länsimaisittain vapaat mutta vapaammat kuin aikaisemmin. Kolmasosa kongressin paikoista täytettiin suoraan kommunisteilla, ja monia edustajia valittiin kiintiöiden mukaan. Glasnost murtautui läpi 1988, Stalinin rikoksista puhuttiin, talous- ja sosiaalitilastojen valheellisuus paljastettiin, todettiin, että maa ei ole demokratia eikä oikeusvaltio.
Anatoli Martšenko Martšenko sairastui aivokalvontulehdukseen ja kun se jäi hoitamatta, hän kuuroutui. Martšenko kuoli kuudennen vankeuskautensa aikana Tšistopolin vankilan sairaalassa 48-vuotiaana yli kolmen kuukauden syömälakon jälkeen, jolla hän pyrki kaikkien mielipidevankien vapauttamiseen Neuvostoliitossa. Hänen kuolemansa johti kansainväliseen vastalauseiden myrskyyn, joka oli keskeisiä syitä sille, että silloinen NKP:n pääsihteeri Mihail Gorbatšov vapautti viikon kuluttua Andrei Saharovin, joka palasi Moskovaan riemusaatossa. Tammikuun puolella Gorbatšov antoi 1987 määräyksen vapauttaa poliittisia vankeja suuressa mittakaavassa.
Sergei Kaledin Sergei Jevgenjevitš Kaledin (; s. 28. elokuuta 1949 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hänen kirjallinen läpimurtonsa tapahtui vasta Neuvostoliiton viimeisinä vuosina, Mihail Gorbatšovin valtakaudella.
Neuvostoliiton kulttuuri Stalinin kuoleman jälkeen kulttuurielämä koki lyhyen vapaamman jakson, kunnes Nikita Hruštšovin valtakauden lopulla se alkoi taas jähmettyä. Länsimaisen taiteen ollessa kiellettyä Neuvostoliitossa syntyi varsin laajalle levinneitä, vaikkakin epäyhtenäisiä ns. epävirallisen taiteen suuntauksia. Näillä ei ollut kuitenkaan menestymisen mahdollisuuksia, koska toisinajattelijat eivät saaneet julkaista taidettaan. Joistakin toisinajattelijoista, kuten kirjailija Aleksandr Solženitsynistä ja taiteilija Ilja Kabakovista tuli maailmankuuluja Mihail Gorbatšovin hallintoaikana 1980-luvulla, kun kommunistit myönsivät enemmän vapauksia taiteilijoille. Sosialistinen realismi kesti kuitenkin Neuvostoliiton hajoamiseen 1991 asti kulttuurin virallisena sääntelyjärjestelmänä.
Konstantin Tšernenko Konstantin Tšernenkon aikana pysähtyneisyyden, stagnaation, voi sanoa saavuttaneen syvimmän vaiheensa Neuvostoliitossa. Sitäkin toivoa herättävämpänä ja raikkaampana näyttäytyi etenkin ulkomailla hänen seuraajansa Mihail Gorbatšovin kausi.
Perestroika Perestroika ( [] , ) tarkoittaa Mihail Gorbatšovin alullepanemaa prosessia Neuvostoliitossa, jonka tarkoituksena sanottiin olevan poliittisen ja taloudellisen järjestelmän uudistaminen. Perestroika jatkoi ja aloitti prosesseja jotka johtivat Neuvostoliiton ja sosialistisenjärjestelmän hajottamiseen Euroopassa.
Islom Karimov Karimov nimitettiin 1983 Uzbekistanin talousministeriksi ja kolme vuotta myöhemmin ministerineuvoston varapuheenjohtajaksi. Mihail Gorbatšov valitsi hänet 1989 Uzbekistanin kommunistisen puolueen pääsihteeriksi eli käytännössä Uzbekistanin valtionpäämieheksi.
Anatoli Sobtšak Vuonna 1989 Sobtšak valittiin Neuvostoliiton kansanedustajain kongressiin, ja liittyi vasta tuolloin kommunistiseen puolueeseen. Hän kannatti voimakkaasti Mihail Gorbatšovin ajamaa Perestroikaa. Sobtšak valittiin myös Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon, missä hän johti talousoikeuteen keskittynyttä komiteaa. Parlamentin televisioitujen istuntojen myötä Sobtšakista tuli viimeistään tunnettu koko maassa. Hän oli myös alueiden välisen parlamenttiryhmän johdossa, johon kuuluivat muun muassa Andrei Saharov ja Boris Jeltsin. Jossain arvioissa Sobtšakia pidettiin tuolloin jopa mahdollisena Gorbatšovin seuraajana.
Uskorenije Uskorenije ("Ускорение") oli yksi Mihail Gorbatšovin vuonna 1985 Neuvostoliitossa käyttöön ottama termi. Termi tarkoittaa "nopeuttamista". Käytännössä 1987 alkanut vauhdittaminen, uskorenije, tuotti rahaa raskaaseen teollisuuteen, joka lopulta epävakautti talouden. Vauhdittaminen epäonnistui pahoin ja jäi sen takia pian pois käytöstä termin "perestroika" rinnalta. Uskorenijeen liittyi muun muassa työpaikkojen kurin tiukentaminen ja parempi puoluevirkailijoiden valvonta. Gorbatšov päätti perustuttaa yhteisyrityksiä 1988. Tämä laki salli Leninin ajan jälkeen yritysten yksityisomistuksen.
Kylmä sota Kylmän sodan päättymisen syistä on erilaisia näkemyksiä. Kansainvälisen politiikan professori Tuomas Forsberg kokoaa artikkelissaan näitä näkemyksiä. Kaksi kilpailevaa tulkintaa ovat Neuvostoliiton heikkous ja Mihail Gorbatšovin nousu maan johtoon ja hänen lanseeraamansa uusi ajattelu. Kolmantena hän esittää kylmän sodan päättymisen suurvaltojen ja niiden johtajien – Gorbatšovin, Reaganin ja Helmut Kohlin – vuorovaikutuksen tuloksena. Jotkut historioitsijat ammentavat kaikista näistä selitysmalleista. Forsberg toteaa lopuksi, että monivaiheisesta prosessista ei voi antaa vain yhtä pätevää selitystä, sillä teoriat ja selitysmallit ovat aina yksinkertaistavia.
Luettelo Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välisistä huippukokouksista Neuvostoliiton kommunistisen puoleen pääsihteeri Mihail Gorbatšovin pitämässä puheessa New Yorkssa 7. joulukuuta hän arvosteli suurvaltojen välejä rasittuneita asenteita toteamalla ettei suljettu yhteiskunta ollut toiminut ja ettei Neuvostoliitolla olisi yksinoikeus totuuteen. Gorbatšov painotti aserajoituksien jatkamista ja kansainvälisen yhteistyön lisäämistä. Lisäksi Gorbatšov ilmoitti että Neuvostoliitto alkaisi vetää konventionaalista sotajoukkoja pois 500 000 miehellä. Joukot vedettäisiin pois Itä-Euroopasta ja Neuvostoliiton Euroopan puoleisesta osasta ja Mongoliasta. Tähän kuuluisi tankit, tykit, hävittäjät sekä erillisiä laitoksia ja varastoja. Lisäksi Afganistanin joukkojen vetäytymistä nopeutetaan. Näin kylmä sota lopetettiin ilman laukausta. Tämä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 1960 jolloin Neuvostoliiton kommunistipuolueen pääsihteeri esiintyi YK:n yleiskokouksessa edellinen oli Nikita Hruštšov.
Mihail Gorbatšov Hänen uudistuspyrkimyksensä johtivat liennytykseen ja vaikuttivat kylmän sodan päättymiseen, josta hän sai Nobelin rauhanpalkinnon, mutta samalla Neuvostoliiton kommunistinen puolue menetti aikaisemman poliittisen valta-asemansa, mikä lopulta aiheutti Neuvostoliiton hajoamisen.
Erich Honecker Mihail Gorbatšovin aloittaessa uudistuksiaan 1980-luvulla Honecker pysyi kovan linjan kommunistina. Kansannousu johti hänen eroonsa 18. lokakuuta 1989, ja hänet korvasi lyhytaikaisesti DDR:n johtajana Egon Krenz.
Meet the Press Lähetykset tapahtuvat yleensä Washingtonista, mutta ohjelma on vieraillut merkittävissä tapahtumissa eri puolilla maailmaa, kuten George H. W. Bushin ja Mihail Gorbatšovin tapaamisessa Helsingissä vuonna 1990.
Sergei Kovaljov Mihail Gorbatšovin noustua valtaan ja aloitettua perestroika-uudistuspolitiikkansa Kovaljovin sallittiin palata Moskovaan vuonna 1986. Hän jatkoi aktivistin työtään ja oli mukana perustamassa useita keskeisiä humanitaarisia järjestöjä ja aloitteita:
Mobira Cityman 900 Puhelin tuli kansainvälisesti tunnetuksi kun Neuvostoliiton presidentti Mihail Gorbatšov käytti sitä soittaessaan Moskovaan lokakuussa 1989 Suomen vierailunsa aikana pidetyn lehdistötilaisuuden yhteydessä. Puhelinmalli sai tästä lempinimen "Gorba".
Neuvostoliiton politiikka Neuvostoliitto oli sosialistinen liittovaltio, jossa ylin valta oli Neuvostoliiton kommunistisella puolueella (NKP) . 1980-luvun lopulla Mihail Gorbatšovin hallituskaudella ja maa alkoi siirtyä kohti monipuoluejärjestelmää, jollaista ei kuitenkaan koskaan luotu.