mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Ptolemaios I Ptolemaios oli naimisissa ainakin neljä kertaa ja hänellä oli monia muita naissuhteita. Ensimmäinen tunnettu suhde oli kuuluisan ateenalaisen "hetairan", Thaiin kanssa. Pari avioitui Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen ja sai kolmen lasta, Lagos, Leontiskos ja Irene. Ptolemaios meni myös naimisiin persialaisen Artabazoksen tyttären Artakaman kanssa vuonna 324 eaa. Ptolemaioksen kolmas avioliitto oli Antipatroksen tyttären Eurydike I:n kanssa. Eurydiken kanssa Ptolemaioksella oli ainakin kolme lasta, Ptolemaios Keraunos, Ptolemais ja Lysandra. Eurydiko oli luultavasti myös Ptolemaioksen kahden pojan, Meleagroksen ja Argaeuksen äiti. Ptolemaioksen kolmas avioliitto oli Eurydiken serkun Berenike I:n kanssa. Tässä avioliitossa syntyi kolme lasta Ptolemaios II, Arsinoë II ja Filotera. Bereniken kolmesta lapsesta (Magas, Antigone ja Theoksena) hänen aikaisemmasta avioliitostaan tuli myös kuninkaallisen perheen jäseniä.
Mayne Reid Vuonna 1854 Reid meni naimisiin yli puolet itseään nuoremman englantilaisen Elizabeth Hyden kanssa. Pariskunnalle ei syntynyt lapsia, mutta avioliitto kesti Reidin kuolemaan asti. Vaikka Reid ansaitsi kirjoillaan hyvin ja hänen kirjojaan käännettiin lukuisille kielille, hän tuhlasi surutta ja teki konkurssin vuonna 1866.
Aito avioliitto (kansalaisaloite) Aito avioliitto -yhdistyksen aktiivit käyttivät aloitteen kampanjoinnissa kirkkojen tilaisuuksia ja julkisuuskuvaa, joskus lupaa kysymättä. Esitteiden jakaminen keskeytettiin Seinäjoen seurakunnan tilaisuudessa, koska Seinäjoen seurakunnan kirkkoherra Jukka Salon mukaan lupaa lappujen jakamiselle ei ollut kysytty etukäteen. Yhdistyksen aktiivit käyttivät myös Helsingin tuomiokirkon rappusia kansalaisaloitteen mainostamiseen. Yhdistys ei ollut Helsingin seurakuntayhtymän mukaan pyytänyt lupaa lakanan levittämiseen. Tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherra Matti Poutiainen kertoi Helsingin Sanomille, että kirkko olisi tuskin antanut siihen lupaa.
Luettelo televisiosarjan Päivien viemää henkilöistä Kun Angelica Deveraux tuli raskaaksi Victor epäili, että hänen veljenpoikansa Justin oli lapsen isä. Justin kuitenkin kielsi sen. Victor kosi Angelicaa, koska toivoi, että saisi kasvattaa vauvan omana lapsenaan. Victorin tyrmistykseksi Angelica meni naimisiin Neil Curtisin kanssa. Victor oli raivostunut ja päätti tuhota Angelican avioliiton houkuttelemalla Neilin pelaamaan jälleen uhkapelejä. Lopulta Neil sortui uhkapeleihin ja Angelica jätti hänet. Angelica päätti yrittää Justinia itselleen.
Jalmari Rinne Rinteen ja Ansa Ikosen seurustelusta tuli julkinen salaisuus. Heidän suhteensa syveni elokuvan "Kaikki rakastavat" kuvauksissa. Kun Ansa Ikonen alkoi odottaa lasta vuonna 1939, Rinne päätti ottaa avioeron Aitosta. Jalmari Rinne ja Ansa Ikonen vihittiin avioliittoon Suomen tasavallan presidentin luvalla 29. heinäkuuta 1939. Moinen lupa oli välttämätön, sillä tuohon aikaan Suomen laki määräsi että eronnut mies joutui tietyksi aikaa karenssiin, jonka aikana ei saanut solmia uutta liittoa. Talvisodan seitsemäntenä päivänä ja Suomen itsenäisyyspäivänä 1939 syntyi Rinteen ja Ikosen esikoistytär Katriina. Pariskunnan toisen tyttären Marjatan syntyminen oli tavallaan Jalmari Rinteen vanhimman lapsen, Tommi Rinteen, sodassa katoamisen ansiota. Kun Ansa Ikonen uskoi poikapuolensa saaneen surmansa, hän päätti, että tilalle on saatava uusi poika. Tytär syntyikin huhtikuussa 1945, ja sodasta selvinnyt Tommi Rinne haki äiti- ja sisarpuolensa Naistenklinikalta armeijan kuorma-autolla. Jalmari Rinteen ”uuden” ja ”vanhan” perheen välit pysyivät asiallisina. Rinne koetti aktiivisesti olla isä sekä Aiton että Ikosen lapsille, mikä vaati häneltä melkoista tasapainoilua kahden perheen välillä.
Klausjürgen Wussow Wussow ehti elämänsä aikana solmia neljä avioliittoa, joista kolme ensimmäistä päättyivät eroon. Viimeisen kerran näyttelijä meni naimisiin kolme vuotta ennen kuolemaansa. Kaksi hänen neljästä lapsestaan on näyttelijöitä. Wussow kuoli pitkään sairastettuaan 78-vuotiaana, ja hänen siunaustilaisuudessaan Berliinissä oli runsaasti yleisöä.
Insesti Ihmisillä sukulaisuuden vaikutusta on tutkittu mm. Israelin kibbutseissa. Kibbutseissa eri vanhempien lapset elävät samassa kiinteässä ryhmässä yhdessä muiden lasten kanssa. Lapset vain erittäin harvoin alkoivat seurustella keskenään tai menivät naimisiin keskenään. Taiwanissa perinteisessä lapsi-avioliitossa tuleva aviopuoliso siirtyi perheen kasvatettavaksi jo pienenä lapsena. Nykyaikaisessa avioliitossa puolisot tapaavat vasta naimaiässä. Lapsesta asti yhdessä kasvaneissa avioliitoissa syntyy selvästi vähemmän lapsia, ja avioliitot päättyivät useammin eroon. Lisäksi lasten määrän vähyys avioliitossa korreloi myös siihen, kuinka nuorena tuleva aviopuoliso oli otettu perheen kasvatettavaksi. Mitä nuorempana tämä tapahtui, sitä pienempi oli lapsiluku. Tämä viittaa siihen, että Westermarck-efekti on sitä voimakkaampi, mitä nuorempana lapset oppivat tuntemaan toisensa.
Kate Beckinsale Kate Beckinsalen isä Richard kuoli vuonna 1979. Hänen leskeksi jäänyt äitinsä meni uusiin naimisiin ohjaaja Roy Battersburyn kanssa. Uuteen perheeseen kuuluivat myös Battersburyn lapset edellisestä avioliitosta. Beckinsalella on myös biologinen sisarpuoli, näyttelijä Samantha Beckinsale, mutta he eivät pidä säännöllistä yhteyttä toisiinsa.
Hamid Mirza Hamid Mirza meni naimisiin Pariisissa vuonna 1946 Mah Banu Khanum (s. 1924), jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Pari erosi vuonna 1957. Lapset ovat:Toinen vaimo oli Sudaba Khanum (s. 1924), jonka kanssa Hamid Mirza avioitui 24. elokuuta 1960 Teheranissa. Avioliitto oli lapseton.
Isä Suomen lain mukaan äidin aviomies on lapsen isä, kun lapsi on syntynyt avioliiton aikana. Tätä kutsutaan isyysolettamaksi. Isyysolettaman tarkoitus on suojella perheyhteyttä. Jos avioliitto on miehen kuoleman johdosta purkautunut ennen lapsen syntymää, on aviomies lapsen isä, kun lapsi on syntynyt sellaiseen aikaan avioliiton purkautumisen jälkeen, että lapsi on voinut tulla siitetyksi avioliiton aikana . Jos biologiset vanhemmat eivät ole naimisissa keskenään, isyys voidaan vahvistaa joko tunnustamisen perusteella tai oikeuden päätöksellä. Vahvistetusta isyydestä seuraa velvollisuus osallistua lapsen elatukseen ja oikeus tehdä lapsen äidin kanssa sopimuksia, tai hakea oikeuden päätöstä, lapsen huoltajuudesta, tapaamisoikeudesta ja siitä kumman vanhemman luona lapsi asuu. Lisäksi lapsesta tulee isänsä perillinen.
Konstantinos XI Palaiologos Vaimon kuoltua vuonna 1429 Konstantinos meni uusiin naimisiin Caterina Gattilusion kanssa. Hän oli Lesbos-saarta hallitsevan genovalaisen ruhtinaan tytär. Caterina kuoli vuonna 1442, eikä Konstantinos saanut lapsia kummassakaan avioliitossa. Vuonna 1443 hänestä tuli Morean (keskiaikainen nimi Peloponnessoksen niemimaalle) despootti.
Mike Reid Reid meni vuonna 1958 naimisiin ensimmäisen vaimonsa Sheilan kanssa ja sai ensimmäisenä lapsenaan Jane-tyttären. Vuonna 1967 otetun avioeron jälkeen hän solmi vuonna 1971 uuden avioliiton Shirley Collinsin kanssa. Reid ja Collins saivat pojat Michael ja Mark, joista jälkimmäinen teki itsemurhan vuonna 1990.
Carl Axel Gottlund Gottlund meni 1831 naimisiin Charlotta Augusta Brinkin kanssa. Morsian oli kauppiaan tytär ja sulhastaan kymmenisen vuotta nuorempi. Suhde oli alkanut ennen avioliittoa, ja ensimmäinen lapsi syntyi jo maaliskuussa 1831. Kaikkiaan lapsia syntyi perheeseen kymmenen, joista kahdet oli kaksoset. Perheellä oli jatkuvasti taloudellisia vaikeuksia.
Adoptio Kotimaisia adoptioita välittää kuntien sosiaalitoimistojen lisäksi Pelastakaa Lapset ry. Kotimaisia lapsia adoptoidaan nykyään muutamia kymmeniä vuosittain. Interpedia, Pelastakaa Lapset ry ja Helsingin kaupungin sosiaalitoimisto välittävät kansainvälisiä adoptioita.
Morganaattinen avioliitto Morganaattinen avioliitto (keskiajan latinasta "matrimonium ad morganaticam") on keskiajalla käyttöön otettu avioliiton muoto, jossa kuninkaallisen perheen tai aatelissuvun jäsen avioituu alempaan säätyyn kuuluvan henkilön kanssa. Yleensä kyseessä oli avioliitto, jonka mies solmi alempisäätyisen naisen kanssa. Toisin kuin normaalissa avioliitossa, jossa vaimo sai miehensä arvoon perustuvan arvonimen (esimerkiksi kuninkaan puolisosta tuli kuningatar), morganaattisessa avioliitossa vaimo ei saanut oikeutta miehensä säätyyn. Hän ei siis saanut miehensä aatelisarvoa, eivätkä avioliitosta syntyneet lapset perineet isänsä aatelis- tai kuninkaanarvoa. Liitosta syntyneillä lapsilla ei liioin ollut perimisoikeutta isänsä omaisuuteen. Toisaalta kyseessä oli laillinen avioliitto, ei "konkubinaatti", ja avioliitosta syntyneitä lapsia pidettiin aviolapsina.
Kanttaanpyhät Nimen kanttaanpyhät tai kanttaiviikko on arveltu johtuvan latinan verbistä "cantare", laulaa. Lounaismurteissa onkin esiintynyt siitä juontuva sana "kantata", joka merkitsee kirkollisten kuorolaulujen esittämistä.. Uno Harva on kuitenkin väittänyt, että nimitys on väännös ruotsin kielen samaa ajankohtaa tarkoittavasta sanasta "gångdagar", joka toisaalta onkin suomennettu käyntipäiviksi.
Parasta Lapsille Parasta Lapsille ry on 1945 perustettu suomalainen lastensuojelujärjestö. Järjestön tavoitteena on vahvistaa lasten, nuorten ja lapsiperheiden arjessa jaksamista. Tässä tarkoituksessa Parasta Lapsille ry järjestää leiri-, viikonloppu- ja kerhotoimintaa usealla paikkakunnalla yhdessä paikallisosastojen kanssa.
Kolme aitaa (ympäristöteos) Denise Ziegler tutki Helsingin kaupungin aitoja ja havaitsi, että aitojen funktio vaihtelee eri puolilla kaupunkia. Helsingin keskustan tuntumassa on enemmän kukkapenkkien tai tonttien rajoja merkitseviä koristeellisia aitoja. Helsingin reuna-alueilla on enimmäkseen näkösuojaksi ja kulun estämiseksi rakennettuja aitoja. Teoksen ideana onkin siirtää Helsingin keskustan aitoja kaupungin reuna-alueelle.
Ympäristötaiteen säätiö palkitsi "Kolme aitaa" -teoksen Vuoden ympäristötaideteos 2010 -kunniakirjalla. Säätiö perusteli teoksen valintaa sen moniulotteisuudella. Palkinnon jakotilaisuudessa säätiön valtuuskunnan puheenjohtaja Marjatta Erwe totesi muun muassa:
Mandy Moore Maaliskuussa 2008 Moore alkoi seurustella muusikko Ryan Adamsin kanssa. Pari meni naimisiin maaliskuussa 2009, mutta lähes kuuden vuoden avioliiton jälkeen he ilmoittivat tammikuussa 2015 eroavansa. Ero astui voimaan vuonna 2016. Heillä ei ole lapsia. Moore avioitui kaukaja Taylor Goldsmithin kanssa vuoden 2018 marraskuussa. He olivat tavanneet vuonna 2015.
Martin Bormann Martin Bormann oli postivirkailijan poika, joka keskeytti koulunsa ja meni töihin maatilalle Mecklenburgiin. Palveltuaan lyhyen aikaa ensimmäisen maailmansodan lopussa Bormann liittyi Freikorps Mecklenburgiin. Bormann oli naimisissa Gerda Bormannin kanssa, joka oli puoluetuomari Walter Buchin vanhin tytär. Avioliitosta syntyi yhdeksän lasta, joista yksi tosin kuoli jo lapsena.
Isaac Merritt Singer Isaac Merritt Singerin isä oli alkuperäiseltä sukunimeltään Reisinger ja saksilaista syntyperää. Aikalaisekseen varsin kookas, 195 senttiä pitkä Singer oli koneiden kehittäjäksi erikoinen henkilö, jonka intohimona oli teatterinäytteleminen. Hän meni ensin avioon Catharine Maria Haleyn kanssa 1830, hänen toinen vaimonsa oli Mary Ann Sponsler, kolmas avioliitto oli skotlantilaisen Mary McDonigalin kanssa, mutta neljännen avioliiton hän solmi itseään paljon nuoremman ranskalaisen Isabella Eugenie Boyerin kanssa. Koko ikänsä Singerillä oli lapsia huollettavanaan. Singer sai konemekaniikan oppia isoveljeltään. Hän kierteli aluksi Uuden-Englannin kaupunkeja ja asui jonkin aikaa muun muassa Baltimoressa. Elettyään samanaikaisesti kahdessa avioliitossa hän joutui pakenemaan Yhdysvalloista Englantiin. Hänen tyttärensä oli tunnettu taidemesenaatti Winnaretta Singer.
Vladimír Špidla Špidla on naimisissa toista kertaa. Hänellä on kaksi lasta molemmista avioliitoista. Špidla puhuu sujuvasti saksaa ja ranskaa, mutta huonommin englantia.
Johan Jakob Nervander 29. elokuuta 1827 Nervander meni Gävlessä, Ruotsissa naimisiin itseään seitsemän vuotta vanhemman Agata Emerentian Öhmannin kanssa. Suhteeseen oli syntynyt kaksi vuotta aiemmin elokuun 13. päivänä Kirkkonummella tytär Augusta Matilda. Nervanderin ja Öhmannin suhdetta pidettiin visusti salassa. Siitä ei tiennyt edes Nervanderin läheinen ystävä J. V. Snellman. Myös toinen perheen lapsista, Hugo Emmerick, syntyi ennen avioliittoa, 22. huhtikuuta 1827. Nervanderin avioliiton sanotaan usein olleen onneton. Eroa ei kuitenkaan otettu ja perheeseen syntyi yhteensä kahdeksan lasta, joista kolme kuoli jo lapsena. Nervanderin isän epäonnistumisesta seurannut köyhyys painosti Nervanderia koko hänen elämänsä. Hän joutui työskentelemään vuoden 1832 kevätlukukauden Helsingfors lyceumissa opettajana, jotta saisi perheen talouden tasapainoon.
Huoltaja Lain perusteella lapsen naimisissa olevat vanhemmat tulevat yhdessä lapsen huoltajiksi syntymän hetkellä. Äiti on yksin lapsen huoltaja silloin, kun vanhemmat eivät ole keskenään avioliitossa. Jos he myöhemmin solmivat avioliiton, heistä molemmista tulee välittömästi lapsen huoltajia. Jos vanhemmat eivät ole keskenään naimisissa, he voivat sopia lapsen huollosta tekemällä kunnan sosiaalilautakunnan vahvistaman huoltosopimuksen. Lapsen huolto voidaan sopimuksella uskoa yhteisesti molemmille vanhemmille tai vain yksin toiselle vanhemmalle. Huoltajat ovat ensisijaisessa vastuussa lapsen hoidosta ja hyvinvoinnista, ja mikäli lapsen hoito on puutteellista tai hänen hyvinvointinsa vaarantuu, voi lastensuojelu puuttua asiaan. Lapsen huoltajuus päättyy lapsen täyttäessä 18 vuotta tai aikaisemminkin, jos lapsi solmii avioliiton.
Samaa sukupuolta olevien parien adoptio-oikeus Suomen lainsäädännössä ulkoinen adoptio sallitaan vain aviopareille ja yksin eläville. Samaa sukupuolta olevalla parilla on mahdollisuus rekisteröityyn parisuhteeseen, joka poikkeaa oikeudellisesti avioliitosta käytännössä vain ulkoisen adoptio-oikeuden ja yhteisen sukunimen saamisen osalta. Parisuhteensa rekisteröineillä samaa sukupuolta olevilla pareilla on vuodesta 2009 ollut oikeus ns. sisäiseen adoptioon eli kumppanin biologisten lasten adoptointiin. Tätä ennen sateenkaariperheiden vanhemmilla oli oikeus ainoastaan yhteishuoltajuuteen, joka eroaa juridisesti vanhemmuudesta muun muassa elatusvelvollisuuden ja perimisoikeuden osalta.
Peter Reynolds (poliitikko) Reynolds syntyi viidestä lapsesta vanhimpana Newportissa, Walesissa. Hän kävi Englannissa Rickmansworth Schoolia. Hän asui kahden vuoden ajan Amsterdamissa. Ensimmäisen avioliittonsa Reynolds solmi ollessaan 19-vuotias. Puoliso oli viisitoista vuotta vanhempi Christine Mary Theresa; avioliitto kesti viisi vuotta ja päättyi eroon. Siitä syntyi lapsi, Thomas, johon isä ei kuitenkaan ole yhteydessä. Reynolds meni uusiin naimisiin vuonna 1985; hän sai toisen puolisonsa, Sharron Myra Janen, kanssa kaksi lasta, Richardin ja Evenin. Pari erosi vuonna 2000. Nykyisin Reynolds asuu Weymouthissa.
K. E. Salonen Salonen oli naimisissa vuoteen 1919 saakka Selma Selina Paason kanssa. Selma Salosen kuoltua vuonna 1919 espanjantautiin Salonen meni naimisiin lähetystyöntekijä Rosa Hytösen kanssa. Salosen lapsia ensimmäisestä avioliitosta olivat Helsingin yliopiston professori Armas Salonen ja Toijalan kansalaisopiston ensimmäinen rehtori, filosofian tohtori Veikko Salonen (1919–1992).
Aaron Taylor-Johnson 21. kesäkuuta 2012 Aaron Johnson meni naimisiin ohjaaja Sam Taylor-Woodin kanssa. Silloin pari vaihtoi sukunimekseen Taylor-Johnson. He olivat tavanneet Johnsonin näytellessä John Lennonia Taylor-Woodin "Nowhere Boyssa" (2009). Pariskunnalla on vuosina 2010 ja 2012 syntyneet lapset. Lisäksi Taylor-Woodilla on kaksi lasta aiemmasta avioliitostaan.
Laurence Olivier Vuonna 1930 Olivier meni naimisiin näyttelijä Jill Esmondin kanssa, mutta aloitti suhteen näyttelijä Vivien Leighin kanssa Esmondin odottaessa heidän lastaan. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1940 ja Olivier meni naimisiin Leighin kanssa jo saman vuoden aikana. Hänen intohimoinen ja myrskyinen avioliittonsa Vivien Leighin kanssa päättyi eroon vuonna 1960, ja seuraavana vuonna hän meni naimisiin näyttelijä Joan Plowrightin kanssa. Kolmas avioliitto kesti hänen kuolemaansa asti, ja pariskunta sai kolme lasta. Olivier on kirjoittanut omaelämäkerran "Näyttelijän tunnustuksia".
Robert Bresson Bresson oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1926 hän meni naimisiin Leida Van der Zeen kanssa, ja avioliitto kesti vaimon kuolemaan saakka. Bressonin toinen vaimo Mylène Van der Mersch oli toiminut hänen apulaisohjaajanaan elokuvasta "Neljä yötä Pariisissa" lähtien. Bressonilla ei ollut lapsia. Bressonilla oli kaksi asuntoa: kaupungissa Pariisin Île Saint-Louis'lla ja maaseudulla Chartresin lähellä.
Augustus Octavianus otti avioeron Clodiasta vuonna 40 eaa. ja meni naimisiin Scribonian kanssa. Scribonia oli Lucius Scribonius Libon ja Cornelia Sullan tytär. Scribonian eno oli Sextus Pompeius, jonka kanssa Octavianus yritti solmia liittoa. Avioliitosta ei kuitenkaan tullut pitkäaikainen. Parin ainut lapsi Julia syntyi vuonna 39 eaa., ja lapsen syntymän jälkeen Octavianus otti avioeron vaimostaan.
Falco (muusikko) Jeannyn jälkeen Falco oli eurooppalaisten hittien listalla, mutta hän oli toisinaan myös USA:n ja Ison-Britannian listoilla. Hän yritti comebackiä USA:ssa kappaleella "Titanic," joka voitti muutamia palkintoja, muttei onnistunut pääsemään listoille Amerikassa. Samaan aikaan kun musiikkiura kulki hienosti, Falcon yksityiselämässä meni huonommin. Hänellä oli vaikea avioliitto sekä huume- ja alkoholiongelmia. Loppuaikoinaan hänelle myös selvisi, että hänen tyttärensä ei ollutkaan biologisesti hänen. 1990-luvun loppupuoliskolla julkaistiin lukuisia singlejä, joista "Naked" ja "Mutter, der mann mitt dem koks ist da" yrittivät luoda läpimurtoa uudelle levylle. Singlet menestyivät Itävallan listoilla, mutta osuvaa kohtaa levyn julkaisemiselle ei tullut ennen Falcon kuolemaa. Kuoleman jälkeen julkaistut "Push! Push!", "Egoist" ja "Verdammt, wir leben noch" menestyivät hyvin.
Aito HSO Vuosina 2003–2011 yhdistyksen nimi oli Tradenomi HSO Sihteerit ry. Nykyinen nimi on ollut käytössä maaliskuusta 2011.
Piparjuuri Japanilaiseen keittiöön kuuluva wasabi eli japaninpiparjuuri muistuttaa piparjuurta ja on sille läheistä sukua. Aito wasabi on hyvin kallista, ja kaupan oleva wasabi onkin useimmiten vihreäksi värjättyä piparjuuritahnaa, joka saattaa sisältää myös hieman aitoa wasabia.
Linnanmäki Linnanmäen omistaa Lasten Päivän Säätiö, jonka perustivat vuonna 1956 kuusi tunnettua lastensuojelutyötä tekevää järjestöä (Lastensuojelun keskusliitto ry, Barnavårdsföreningen i Finland, Ensi- ja turvakotien liitto ry, Mannerheimin Lastensuojeluliitto ry, Parasta Lapsille ry ja Pelastakaa Lapset ry). Säätiö jakaa joka vuosi tuloksestaan perustajajärjestöilleen rahaa lastensuojelutyöhön (vuonna 2015 n. 4,1 milj. euroa). Säätiön ja samalla Linnanmäen toimitusjohtaja on Pia Adlivankin. Lasten Päivän Säätiö perusti lisäksi Tykkimäen huvipuiston vuonna 1986. Myöhemmin Tykkimäen puiston omisti yhtiö, jossa Lasten Päivän säätiö oli osakkaana, mutta se luopui tästä osakkuudesta vuonna 2005.
Pablo Escobar Escobar meni vuonna 1976 naimisiin 15-vuotiaan Maria Victoria Henao Vellejon kanssa. Vaikka Escobar tunnettiin useista avioliiton ulkopuolisista suhteistaan, he pysyivät naimisissa Escobarin kuolemaan asti ja saivat kaksi lasta, Juan Pablon ja Manuelan. Pablo Escobarin kuoleman jälkeen Maria ja lapset karkasivat henkensä menetyksen pelossa Kolumbiasta. Usean välipisteen kautta he päätyivät joulukuussa 1994 Argentiinaan, jossa he ovat asuneet siitä asti. Nimensä Sebastián Marroquíniksi vaihtanut Juan Pablo oli pääosassa vuonna 2009 tehdyssä dokumenttielokuvassa "Isäni synnit", jossa hän palaa Kolumbiaan pyytämään anteeksi isänsä tappamien ihmisten lapsilta.
Elwing Elwing tapasi Eärendilin ja he menivät myöhemmin naimisiin. Elwing synnytti hänelle kaksospojat, Elrondin ja Elrosin. Elrond meni itse naimisiin myöhemmin Celebrianin kanssa. Celebrian oli Lóthlorienin Celebornin ja Galadriel tytär. Tämä avioliitto tuotti kolme lasta, Elladan, Elrohir sekä heidän ainut tyttärensä Arwen Undomiel, kansansa Iltatähti ja Aragorn II Elessarin vaimo. Nämä lapset olivat siis Elwingin ja Galadrielin lapsenlapset. Elwingin oli pakko luopua lapsistaan, kun Fëanorin jälkeläiset tulivat hakemaan Silmarilia. Mieluummin Elwing hyppäsi mereen kuin antoi Silmarilin. Hän muuttui suureksi, valkoiseksi linnuksi ja lensi jatkuvasti kunnes löysi laivan jossa hänen miehensä oli.
Shahrukh Khan Shahrukh Khan meni naimisiin Gauri Chhibberin kanssa 25. lokakuuta 1991. Seremonia suoritettiin hindulaisen kaavan mukaan, vaikka Khan onkin muslimi. Heidän lapsensa seuraavat molempia uskontoja. Heidän poikansa Aryan syntyi vuonna 1997 ja tytär Suhana syntyi vuonna 2000. Heille syntyi poika AbRam sijaissynnyttäjän välityksellä vuonna 2013.
Tenho Saurén Saurénin isä Frans oli maalarimestari ja äiti Anna (o.s. Iwendorff) oli töissä Viialan viilatehtaalla. Perheessä oli Tenhon lisäksi lapset Tuula (s. 1924) ja Touko (s. 1925). Koulun jälkeen Saurén meni töihin Osuusliike Voiman liikkeeseen ja valmistui myymälänhoitajaksi. Hän aloitti näyttelemisen Viialan työväentalolla. 1950-luvun lopulla Saurén toimi Valkeakoskella leipomon autonkuljettajana näytellen joitakin rooleja Valkeakosken teatterissa. Hän oli tuolloin muutaman vuoden naimisissa Lea Kirkisen kanssa. Vuonna 1962 Saurén meni naimisiin Kaarina Kallionpään kanssa. Heillä oli kaksi lasta Kimmo (s. 1963) ja Marko (s. 1965). Avioliitto kesti vuoteen 1982.
Disyaani Disyaani eli syaani eli syanogeeni (CN) on yksi syaaniyhdisteistä, joka voidaan luokitella myos yhdeksi nitriileistä.
Disyaani Disyaani on erittäin myrkyllinen kaasu, joka muistuttaa kemiallisesti alkuaineiden jaksollisen järjestelmän 17. ryhmän halogeeneja ja sitä voidaankin pitää yhtenä niin kutsutuista pseudohalogeeneista. Disyaanikaasua muodostuu, kun jalojen metallien syanidit hajaantuvat niitä kuumennettaessa, esimerkiksi:
Disyaani Tai:
Disyaani (CN) + 2 NaOH → NaCN + NaCNO + HO
Disyaani Hg(CN) (s) → Hg (s) + (CN) (g)
Disyaani Hydroksidien ja disyaanin välisessä reaktiossa muodostuu syanideja ja syanaatteja.
Disyaani 2 AgCN (s) → 2 Ag (s) + (CN) (g)
Disyaani "Epäorgaanisen kemian perusteet. Harjoitustyöt." Helsingin yliopisto, Kemian laitos, Epäorgaanisen kemian laboratorio, 2008.
Johannislund Kulmakunnalla toimi aluksi vuodesta 1904 yksityisenä ja sitten vuodesta 1911 Kiikalan kunnan ylläpitämänä Johannislundin kansakoulu lasitehtaan lopettamisen asti vuonna 1960, jolloin myös koulu lopetettiin. Johannislundin koulupiiriin kuului Hidoisenpyölin ulkoveromalla sijainneen tehdasalueen ohella viereinen Särämäen eli Säräjärven yksinäistalo, joka myös oli tullut 1860-luvulla tehtaan omistukseen. Lisäksi siihen kuului Kiikalan puoleisten lähikylien takamaita, joilla sijaitsi myös vuodesta 1751 aina 1900-luvun loppuvuosikymmeniin asti yhtäjaksoisesti toiminnassa ollut Varesjoen saha. Koulun ohella Johannislundissa oli tehtaan ollessa toiminnassa myös oma kauppa.
Johannislundin lasitehdas Tehtaan yhteydessä toimi Johannislundin kansakoulu vuosina 1910–1960 ja tehtaan ollessa toiminnassa myös oma kauppa. Johannislundin koulupiiri käsitti Hidoisenpyölin ulkoveromaalla sijainneen vireisen tehdasalueen ohella viereisen Säräjärven kylän sekä Kiikalan puoleisten lähikylien Saaren ja Yltäkylän takamaita Varesjärven ja Varesjoen suunnassa Johannislundista etelään, missä toisena pitkän historian omanneena teollisuuslaitoksena toimi Varesjoen saha vuodesta 1751 aina 1900-luvun loppuvuosikymmenille asti.
Johannislund Lasitehtaan sijoituspaikaksi vuonna 1813 tulleen Hidoisenpyölin ulkoveromaan omistajana oli ennen Johannislundin lasitehtaan perustamista ollut Perniössä sijaitseva Viipurin kartano, jolta sen hankki hallintaansa alueelle nykyisen Ruukinjärveen rantaan vuonna 1813 Johannislundiksi nimeämänsä lasitehtaan perustanut vänrikki Johan Berndt von Torcken.
Johannislund Vanhaa teollista perinnettä alueella on edustanut vuosina 1813–1960 toimineen Johannislundin lasitehtaan ohella myös vuodesta 1751 aina 1900-luvun loppuvuosikymmeniin toiminnassa ollut Varesjoen saha. Näiden kummankin sijoittumiseen vaikuttivat alueen metsävarat, ja lasitehtaan osalta myös kvartsihiekan saatavuus.
Johannislund Kiikalassa sijainneelle Hidoisenpyölin ulkoveromaalle vuonna 1813 perustetun Johannislundin lasitehtaan ympärille syntyi jo 1800-luvulla tehdasyhdyskunta, joka jatkoi olemassaoloaan tehtaan lopettamiseen saakka vuonna 1960. Tehtaan ympärille muodostunut Johannislundin kulmakunta on käsittänyt nykyiset Lasikylän (vanhalta nimeltään Hidoisenpyöli), Säräjärven ja Johannislundin kylät sekä takamaita näihin rajautuvista Kiikalan puoleisista naapurikylistä Saaresta ja Yltäkylästä. Kylistä Johannislund muodostettiin yksinäistaloluonteiseksi maarekisterikyläksi osista Hidoisenpyölin ja Säräjärven maarekisterikyliä vasta lasitehtaan lopettamisen jälkeen vuonna 1963.
Johannislund Toinen samanlainen teollisuusyhdyskunta samalla suunnalla oli vuosina 1864–1918 toiminnassa olleen Ariman lasitehtaan ympärille syntynyt Arimaa Pusulan Hyrkkölässä linnuntietä vain noin viidentoista kilometrin päässä Johannislundista; 1800-luvulla tehtailla olikin välillä sama omistaja. Kuten Johannislundin, myös Arimaan synty perustui runsaisiin metsävaroihin harvaan asutulla alueella. Samoin kuin Arimaalta, metsän keskeltä olevasta Johannislundista oli pitkä matka lähimpään kylään ja kirkolle, 7–10 kilometriä. Silti Johannislundissa tehtaan väki, sekä johtajat että työläiset, aikalaiskertojan mukaan erottuivat muista paikkakuntalaisista tavallista "hienompina" ihmisinä.
Johannislund Kahta edellä mainittua nuorempi on vuonna 1963 eräistä Hidoisenpyölin ja Säräjärven maarekisterikylien tiloista yksinäistaloksi muodostettu Johannislundin kylä, joka käsittää vuonna 1960 lopetetun Johannislundin lasitehtaan tehdasalueen lähiympäristöineen. Sen muodostumiseen johtaneet maanmittaustoimitukset olivat ajallisesti samanaikaisia vuonna 1960 tapahtuneen lasitehtaan lopettamisen kanssa. Ruukinjärven rannalla sijaitsevan tehdasalueen ohella Johannislundin kylän alueelle jää myös välittömästi Ruukinjärven pohjoispuolella kohoava Varsinais-Suomen korkein kohta Särämäki.
Ariman lasitehdas Tehtaan historia alkoi vuonna 1857 kun Pusulan Hyrkkölän kylän Klemelän talon omistaja liikekumppaneineen anoi privilegiota lasitehtaan perustamiselle. Toiminta käynnistyi kuitenkin vasta vuonna 1864. Vuonna 1866 tehdas joutui konkurssiin ja sen osti Kiikalan Johannislundin lasitehtaan omistajan Sofia Alftanin poika Alfons Alftan. Samana vuonna Sofia Alftan menetti konkursissa Johannislundin ja Inkereen lasitehtaat, ja lasinpuhallus Inkereessä keskeytyi ja Johannislundkin oli vaikeuksissa. Arimalle tämä merkitsi tilaa markkinoilla. Alftan vaurastuikin niin, että saattoi 1870-luvulla laajentaa Ariman kartanoksi ostamalla vielä Hyrkkölän kylän Kollin ja Haikon perintötilat.
Johannislund Johannislundin teollisuusmiljöötä on kuvannut maalauksissaan kuvataiteilija Oskari Paatela, jonka veli, arkkitehti Toivo Paatela suunnitteli lasitehtaan rakennuksia. Lisäksi Paatela maalasi muotokuvia myös tehtaan omistajaperheen jäsenistä.
Lasikylä Perniön Viipurin kartanolta pyölin hankki hallintaansa vuonna 1807 vänrikki Johan Berndt von Torcken, joka vuonna 1813 perusti sen alueelle, nykyisen Ruukinjärven rantaan Johannislundin lasitehtaan; nimen Johannislund von Torcken otti omasta etunimestään. 1800-luvun aikana lasitehtaan omistajat vaihtuivat useaan otteeseen, mutta tehdas jatkoi toimintaansa. 1800-luvun puolivälissä tehdas hankki omistukseensa myös viereisen Säräjärven eli Särämäen verotilan, josta saatavilla maataloustuotteilla oli merkitystä laajojen metsien keskellä sijaitsevan tehdasyhdyskunnan ruokahuollon kannalta. 1900-luvulla tehtaan toiminta alueella jatkui kunnes vuonna 1960, tehtaan tekniikan käytyä vanhanaikaiseksi, tehdas myytiin Riihimäen lasi osakeyhtiölle, joka samana vuonna lopetti sen toiminnan.
Johannislundin lasitehdas Johannislundin teollisuusmiljöötä on kuvannut maalauksissaan kuvataiteilija Oskari Paatela, jonka veli, arkkitehti Toivo Paatela suunnitteli lasitehtaan rakennuksia. Lisäksi Paatela maalasi muotokuvia myös tehtaan omistajaperheen jäsenistä.
Karl Taxell Taxell oli Pusulassa sijainneen Ariman lasitehtaan omistaja vuosina 1899–1918. Aiemmin hän oli toiminut kirjanpitäjänä Johannislundin lasitehtaalla Kiikalassa sekä Ariman lasitehtaan taloudenhoitajana vuodesta 1890 ja vuokraajana vuodesta 1893. Hänen puolisonsa oli Anna Sofia Alftan (s. 1864), jonka isä Alfons Alftan oli Ariman lasitehtaan aiempi omistaja. Metsänhoitaja Carl Johan Alfons Taxell oli heidän poikansa.
Lasikylä Nykyiset rajansa kylä sai kolme vuotta Johannislundin lasitehtaan toiminnan lakkaamisen jälkeen vuonna 1963, kun varsinainen lasitehdasalue Hidoisenpyölin kylässä sekä siihen kuuluvia alueita viereisestä Säräjärven kylästä erotettiin uudeksi Johannislund-nimiseksi yksinäistaloksi. Tässä toimituksessa Hidoisenpyölin kylään jäi kuulumaan vain entisen tehdasalueen ulkopuolinen laaja metsäalue, joka vielä 1960-luvun alussa oli täysin rakentamaton lukuun ottamatta sinne talvisodan aikana raivattua Kiikalan lentokenttää, joka ainakin jo vuonna 1966 oli aktiivisessa purjelentokäytössä.
Särämäki Mäki sijaitsee pääosin Kiikalan Johannislundin kylässä ja ulottuu myös viereisen Lasikylän alueelle. Historiallisesti se on kuulunut Kiikalan Hidoisenpyölin (vuodesta 1964 Lasikylä) ja Säräjärven kyliin, jotka molemmat ovat synnyltään keskiaikaisia autiopyölejä. Hidoisenpyölissä, Ruukinjärven rannalla Särämäestä etelään toimi vuosina 1813–1960 Johannislundin lasitehdas ja myös viereinen Säräjärven yksinäistalo mäen eteläpuolella oli 1800-luvulta alkaen tehtaan kanssa yhdysviljelyksessä. Johannislund muodostettiin kyläksi Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylissä sijainneesta entisen lasitehtaan tehdasalueesta vuonna 1963.
Johannislund Nykyiset rajansa kylä sai kolme vuotta lasitehtaan toiminnan lakkaamisen jälkeen vuonna 1963, kun varsinainen lasitehdasalue sekä siihen kuuluvia alueita viereisestä Säräjärven kylästä erotettiin siihenastisista Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylistä uudeksi, Johannislund-nimiseksi kyläksi. Tässä toimituksessa historiallisen Hidoisenpyölin alueesta jäi muodostuneeseen Lasikylän kylään kuulumaan entisen tehdasalueen ulkopuolinen laaja metsäalue, joka vielä 1960-luvun alussa oli täysin rakentamaton lukuun ottamatta talvisodan aikana rakennettua Kiikalan lentokenttää, joka jo ainakin vuonna 1996 oli purjelentokäytössä.
Lasikylä Lasikylän luoteisrajaa sivuaa Kiikalasta Somerniemen Oinasjärvelle johtava paikallistietasoinen kestopäällysteinen yhdystie Oinasjärventie, josta haarautuu Johannislundin suuntaan sorapäällysteinen yksityistie Lasikyläntie. Oinasjärventien varressa sijaitsee Lasikylän alueella nykyisin pääasiassa purjelentoa palveleva Kiikalan lentokenttä. Alun perin lentokenttä rakennettiin talvisodan aikana ruotsalaisin vapaaehtoisvoimin. Itse Johannislundin tehdasalue ei sijaitse siitä nimensä saaneessa nykyisessä Lasikylä-nimisessä kylässä vaan vuonna 1963 siihenastisista Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylistä omaksi kyläkseen erotetussa, niin ikään lasitehtaan mukaan nimetyssä Johannislund-nimisessä kylässä, johon kuuluu itse tehdasalue lähiympäristöineen.
Johannislundin lasitehdas Kiikalan kotiseutumuseossa Kiikalassa on esillä Johannislundin lasitehtaan tuotteita. Kesällä 2013 siellä järjestettiin myös tehtaan perustamisen 200-vuotismuiston johdosta tehtaan historiaa esittelevä näyttely. Vuonna 2009 ilmestyi myös Kiikala-seuran julkaisemana tehtaan historiasta kertova Matti Sjöbergin kirja "Pruuki".
Johannislund Johannislundin lasitehtaan alue on yksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Alueen vanhimpia rakennuksia ovat hirsiset asuinrakennukset Yli- ja Alipykninki 1860-luvulta sekä kartanon päärakennus 1870-luvulta. Lisäksi alueella on useita arkkitehti Toivo Paatelan suunnittelemia rakennuksia 1930-luvulta, ennen vuotta 1911 rakennettu koulu ja työväenrakennus noin vuodelta 1890.
Johannislundin lasitehdas Vuonna 2009 Johannislundin lasitehtaan alue nimettiin yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Alueen vanhimpia rakennuksia ovat hirsiset asuinrakennukset Yli- ja Alipykninki 1860-luvulta sekä kartanon päärakennus 1870-luvulta. Lisäksi alueella on useita arkkitehti Toivo Paatelan suunnittelemia rakennuksia 1930-luvulta, ennen vuotta 1911 rakennettu koulu ja työväenrakennus noin vuodelta 1890.
Johannislund Kun Johannislundin lasitehdas oli lopettanut toimintansa vuonna 1960, erotettiin pian tämän jälkeen toteutetussa maanmittaustoimituksessa silloisessa Hidoisenpyölin kylässä sijainnut varsinaisen tehdasalueen pääosa omaksi Johannislund-nimiseksi kyläkseen. Johannislundinn kylään liitettiin myös Säräjärven kylässä sijainnut pienempi osa tehdassalueesta. Tämän seurauksena Säräjärven kylän historiallisesta alueesta pääosa tuli kuulumaan Johannislundin yksinäistaloon ja vain pieni osa jäljelle jääneeseen Säräjärven kylään.
Inkereen lasitehdas Inkereen lasitehdas toimi Perttelissä silloisessa Uskelassa, nykyisessä Salossa Varsinais-Suomessa vuosina 1794–1865. Tehtaan perustamisessa Perttelin Inkereen veroratsutilalle oli aloitteentekijänä maanmittaustirehtööri Johan Magnus Gottskalk, joka kuitenkin luopui tehtaasta jo vuonna 1799. Hänen jälkeensä tehtaan omistajana oli Abraham Hedström. Vuonna 1831 tehtaan omistajaksi tuli Magnus Leonard Alftan, joka pian hankki omistukseensa myös Johannislundin lasitehtaan naapuripitäjästä Kiikalasta. Tämän jälkeen Inkere ja Johannislund toimivat kiinteässä yhteistyössä 33 vuotta, kunnes kannattamattomaksi käynyt ja polttoainepulasta kärsinyt Inkereen lasitehdas vuonna 1865 luovutettiin konkurssiin ja tehtaan toiminta päättyi. Tuotteina tehtaassa olivat pullot ja ikkunalasi.
Ariman lasitehdas Kuten Johannislundissakin, Ariman lasitehtaalle perustettiin oma kansakoulu. Se aloitti toimintansa vuonna 1889 Alfons Alftanin aikana. Tehtaan lakattua myös koulun toiminta loppui.
Johannislund Lukuun ottamatta rajapaikkoina vedenjakajilla pohjoisessa, koillisessa ja lännessä olevia lähteitä Johannislundin ympäristö kuuluu pääosin Kiskonjoen-Perniönjoen vesistöön laskevan Varesjoen valuma-alueeseen. Suurimpia järviä ovat Säräjärvi ja Ruukinjärvi Johannislundin lasitehtaan luona sekä etelässä Suomusjärven rajalla sijaitseva Varesjärvi. Säräjärveä ja Ruukinjärveä ympäröiviä lampia ovat alueen pohjoisosassa Tervakas, Kolmperänen ja Suolammi. Lähellä Ruukinjärveä alueen eteläosassa sijaitsevat Iso-, Pikku- ja Musta Kolosin, Sakarjärvi, Mustalammi, Iso-Jouhtena, Kakarlammi, Immenjärvi ja Tasku. Huomattavin jokiuoma on Varesjärvestä alkunsa saava Varesjoki, johon yhtyy pohjoisesta Ruukinjärven ja Säräjärven lasku-uomana oleva Huhdanoja eli Tampinjoki. Muut purouomat suuntautuvat alueen länsi- ja pohjoisrajojen lähteiltä naapurivesistöjen suuntiin.
Johannislund Lähellä lasitehtaan tonttia sijainnut Säräjärven yksinäistalo Ruukinjärveen laskevan Säräjärven rannalla oli muodostunut alun perin Haitonpyölin eli Säräkoskenmaan autiopyölistä. Sen omistajana oli alkujaan Kiikalan Saaren kylä, ja sittemmin palsta oli Kiikalan Rekijoen kylän Perttulin ratsutilan hallussa. 1750-luvulla pyölin alueelle syntyi Säräjärven torppa, ja vuonna 1826 siitä muodostettiin viereisen Nummen Leppäkorven kylän isossajaossa Säräjärven eli Särämäen uudistalo. Tehtaan välittömässä läheisyydessä sijainneen Särämäen talon Johannislundin lasitehdas hankki omistukseensa 1850-luvulla etenkin sen viljelysmaiden takia.
Johannislund Kirjailija Kaari Utrio kertoo käyttäneensä Johasnnislundin lasitehtaan miljöötä esikuvana romaanissaan "Vaitelias perillinen" (2009) esiintyvälle "Rautialan" lasiruukille, joka sijaitsee kuvitteellisessa "Nummijärven" pitäjässä "Pusulan ja Kiikalan välissä" lounaisessa Suomessa.
Johannislund Johannislund on kylä, kulmakunta ja entinen tehdasyhdyskunta Kiikalassa Salossa. Kulmakunnalla, joka koostuu Johannislundin, Lasikylän ja Säräjärven kylistä sekä eräitten lähikylien takamaista, toimi vuosina 1813–1960 sittemmin valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määritelty Johannislundin lasitehdas. Luonnonympäristöä alueella hallitsee Kolmas Salpausselkä ja sinne ulottuu arvokasta harjuluontoa sisältävä Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualue.
Johannislundin lasitehdas Johannislundin lasitehdas toimi Johannislundissa Kiikalassa Varsinais-Suomessa nykyisen Salon kaupungin alueella vuosina 1813–1960. Tehdas oli Nuutajärven ohella Suomen lasitehtaista pitkäikäisin.
Johannislundin lasitehdas Kirjailija Kaari Utrio kertoo käyttäneensä Johasnnislundin lasitehtaan miljöötä esikuvana romaanissaan "Vaitelias perillinen" (2009) kuvaamalleen kuvitteelliselle lasiruukille, joka sijaitsee niin ikään kuvitteellisessa "Nummijärven" pitäjässä "Pusulan ja Kiikalan välissä" lounaisessa Suomessa.
Pappila (Kiikala) Idässä Pappilan kylän takamaiden halki virtaa Hyyppärän harjualueen Natura-alueella Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluvan Varesjoen latvahaara Huhdanoja, joka on Johannislundin lasitehtaan luona sijaitsevien Ruukinjärven ja Säräjärven sekä niihin laskevien pikkulampien ja -järvien lasku-uoma.
Johannislund Maisemia Johannislundin ympäristössä hallitsee Kolmanteen Salpausselkään kuuluva, Salon, Someron ja Lohjan alueille ulottuva, Natura 2000 -suojeluohjelmassa suojeltu Hyyppärän harjualue. Siihen kuuluu harjuja, raviineja, lähteitä, puroja järviä, lampia, soita ja kallioita, joita kaikkia esiintyy myös Johannislundin ympäristössä.
Lasikylä Kylän historia liittyy kiinteästi Hidoisenpyölin ulkoveromaalle Kiikalan, Someron ja Lohjan rajoille vuonna 1813 perustettuun, koko kulmakunnalle sittemmin nimensä antaneeseen Johannislundin lasitehtaaseen. Tehtaan lopetettua toimintansa vuonna 1960 erotettiin vuonna 1963 Hidoisenpyölin kylästä tehtaan lähiympäristö Johannislund-nimiseksi kyläksi ja vuonna 1964 kylän nimi Hidoisenpyöli muutettiin maanmittausasiakirjoissa nimeksi "Lasikylä".
Ariman lasitehdas Kun Johannislundin uusikin omistaja Karl Wilhelm von Torcken joutui vaikeuksiin, Alftan osti puolet Johannislundista ja myi sitten osuutensa takaisin voitolla. Vuonna 1893 Alftan luovutti Ariman lasitehtaan hoidon tehtaan konttoristille ja tulevalle vävylleen Karl Taxellille. Taxellista tuli tehtaan omistaja vuonna 1899. Alftanin omistukseen jäivät kalkkiuuni ja Patakosken saha Somerniemen Härjänojalla sekä Knuutilan tila Pusulan kirkonkylässä, jonka Alftan nimesi uudestaan Sohlbackaksi. Taxellin aikana tuotanto laajeni ja pullolasin tuotanto kasvoi, mutta ensimmäinen maailmansota aiheutti menekkivaikeuksia ja myös tehtaan tuotantomenetelmät alkoivat käydä vanhanaikaisiksi puoliautomaattisten pullokoneiden alkaessa yleistyä muualla. Vuonna 1918 tehdas lopetettiin Taxellin ja Oy Riihimäen lasin tekemän sopimuksen perusteella ja lasihytti ja kaikki uunit purettiin. Ariman kartanon Taxell myi paikalliselle maanviljelijälle ja metsät Fiskars-yhtiölle.
Säräjärvi Kun Johannislundin lasitehdas vuonna 1960 lopetettiin, muodostettiin pian tämän jälkeen vuonna 1963 varsinaisesta tehdasalueesta Hidoisenpyölin ja Säräjärven kylissä uusi Johannislund-niminen maarekisterikylä. Tämän seurauksena aiemman Säräjärven kylän historiallisesta alueesta pääosa tuli kuulumaan muodostettuun Johannislund-nimiseen yksinäistaloon, ja vain pieni osa kylän historiallisesta alueesta jäi kuulumaan jäljelle jääneeseen Säräjärvi-nimiseen maarekisterikylään.
Johannislund Kulmakunnan kylistä Lasikylä, vanhalta nimeltään Hidoisenpyöli, ja Säräjärvi, vanhalta nimeltään Haitonpyöli tai Säräkoskenmaa, ovat molemmat alun perin todennäköisesti jo keskiajalla muodostuneita autiopyölejä eli ulkoveromaita, jotka pitkään esiintyivät verolle pantuina mutta asumattomina maakappaleina erillään varsinaisista kylistä, mutta tulivat 1700- ja 1800-lukujen aikana asutuiksi erilaisten kehityskulkujen kautta. Tehtaan mukaan nimetty Johannislund erotettiin omaksi kyläkseen vasta tehtaan lakattua vuonna 1963. Lisäksi Johannislundin kulmakuntaan koulupiirinä on 1900-luettu takamaita Kiikalan Saaren ja Yltäkylän kylistä.
Salon historiallinen museo Kiikalan museoalue muodostuu seitsemästä eri puolilta Kiikalaa 1960-luvulta alkaen tuodusta rakennuksesta: 1800-luvun aitta Satakoskelta, savusauna Tervakankareelta, paja Kruusilasta, Rasilan torppa Kierikan talosta Peltolasta sekä riihi ja liiteri Kiikalan kirkonkylästä. Viimeisenä alueelle siirrettiin Sipilän sotilasvirkatalo Peltolasta vuonna 1994. Esineitä Kiikalan kotiseutumuseossa on vajaa kaksi tuhatta. Niihin kuuluu Johannislundin lasitehtaan esineitä.
Luettelo Suomen kylistä vuosina 1919–1931 Muutoksia: Hidoisenpyölin (vir. "Hidoisenböle") ja Säräjärven kylistä erotettiin vuonna 1963 Johannislundin lasitehdasalue uudeksi Johannislund-nimiseksi kyläksi. Vuonna 1964 Hidoisenpyölin kylän nimi muutettiin Lasikyläksi.
Johannislundin lasitehdas von Torckenilta tehtaan osti sen isännöitsijänä aiemmin toiminut Jean Lignell, joka oli tehtaan omistaja vuosina 1819–1830. Lignellin aikana tehtaan tuotannossa ei tapahtunut suuria muutoksia.
Ruukinjärvi Järven rannalla sijaitsi vuosina 1813-1960 toiminnassa ollut Johannislundin lasitehdas, jonka alue kuuluu Museoviraston vuonna 2009 määrittelemiin Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Johannislund Kulmakunnan tärkein liikenneväylä on Kiikalasta Somerniemen Oinasjärvelle johtava paikallistietasoinen kestopäällysteinen yhdystie Oinasjärventie. Nummen Leppäkorven suuntaan johtaa paikallistietasoinen sorapäällysteinen yhdystie Johanneslundintie ja Johannislundista Oinasjärventielle sorapäällysteinen yksityistie Lasikyläntie. Oinasjärventien varressa Lasikylässä sijaitsee nykyisin pääasiassa purjelentoa palveleva Kiikalan lentokenttä. Alun perin lentokenttä rakennettiin talvisodan aikana ruotsalaisin vapaaehtoisvoimin.
Johannislund Kiikalan Saaren ja Yltäkylän kylistä on Johannislundin kulmakuntaan koulupiirinä 1900-luvulla luettu vain kylien takamaita Varesjoen ja Varesjärven suunnalla. Varesjoen varressa toimi 1700-luvulta 1900-luvun loppuvuosikymmeniin Varesjoen saha, jonka läheisyydessä oli jonkin verran myös muuta asutusta. Varesjärven suunnassa vanhin asutus on muodostunut torpista, joista 1900-luvulla muodostui itsenäisiä pientiloja.
Lasikylä Tehtaan lopettamisen yhteydessä varsinainen tehdasalue, johon kuului tiloja Säräjärven ja Hidoisenpyölin kylistä erotettiin vuonna 1963 Johannislund-nimiseksi yksinäistaloksi. Vuonna 1964 alueeltaan tältä osin supistuneen Hidoisenpyölin kylän nimi muutettiin Maanmittaushallituksen päätöksellä nimeksi "Lasikylä".
Johannislundin lasitehdas Lignellin jouduttua konkurssiin omistajana oli esittelijäsihteeri, teologian tohtori Henric Reinhold Bäck vuosina 1830–1833 kunnes tehtaan osti Perttelin Inkereen lasitehtaan ja kartanon omistajaksi vain kaksi vuotta aiemmin tullut Magnus Leonard Alftan. Alftanin aikana tehtaan tuotanto jatkui hyvin entisenlaisena ja pääatuotteena olivat pullot Alftanin keskittyessä pääasiassa Inkereen kartanon hoitoon. Vuosina 1851-1859 Alftan vuokrasi tehtaan ensin lasinpuhaltajamestari Lars Viktor Sundvallille ja tämän liikekumppanille Alex Grönvallille ja sitten lasinpuhaltajamestari Alexander Fallerille. Vuokraajien aikana tuotanto enemmän kuin kaksinkertaistui.
Johannislundin lasitehdas Magnus Leonard Alftanin kuoltua vuonna 1859 tehtaan peri hänen leskensä Sophie Alftan, joka aloitti välittömästi laajat uudistyöt ostamalla maanviljelystilan ja lisää metsää tehtaan läheisyydestä, rakentamalla uudelleen suuren osan tehtaasta ja hankkimalla ammattimiehiä ulkomailta. Päätuotteeksi Johannislundissa tuli nyt ikkunalasi. Väritön ikkunalasi vaati kuitenkin kalliita tuontiraaka-aineita, ja vuonna 1865 tehdasrakennus paloi. Se rakennettiin uudelleen, mutta taloudelliset vaikeudet olivat liian suuret ja Sofie Alftan anoi konkurssia.
Johannislund Vuonna 1969 Paraisten Kalkki käynnisti kulmakunnan liepeillä Kiikalan Saaren kylän alueella, lähellä Kiikalan keskustaajamaa niin ikään alueen soravaroja hyödyntävän tiilitehtaan, joka on toiminnassa edelleen. 2010-luvulla se oli kahtena tehdasyksikkönä osa kansainvälistä Saint-Gobain-konsernia tuotemerkillä Saint-Gobain Weber.
Lasikylä Lasikylä (vuoteen 1964 Hidoisenpyöli) on kylä Johannislundin kulmakunnalla Kiikalassa Salossa.
Ruukinjärvi Ruukinjärvi on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva järvi Johannislundissa Kiikalassa Salossa.
Johannislundin lasitehdas Vuonna 1869 tehtaan osti sen päävelkoja varatuomari Henrik Gustav Snellman, jonka kuoltua omistajaksi tuli vuonna 1870 ensimmäisen omistajan pojanpoika Karl Wilhelm von Torcken. Vuonna 1875 von Torcken myi puolet tehtaasta von Alftanien pojalle Alfons Alftanille, joka vuonna 1866 oli hankkinut omistukseensa Ariman lasitehtaan Pusulassa. Tämä yhtiökumppanuus kesti vain vuoteen 1879, minkä jälkeen von Torcken lunasti koko tehtaan itselleen. Päätuotteiksi tulivat von Torckenin aikana jälleen pullot, mutta vuonna 1892 myös von Torcken päätyi konkurssiin. Vuonna 1893 omistajana oli hetken Axel E. Boijer ja hänen jälkeensä 1893–1895 maakauppias Fritj. Leopold Strömberg von Torckenin toimiessa isännöitsijänä. Strömbergiltä tehtaan osti kokenut lasiteollisuusmies Anders Nordstedt.
Lasikylä Lähteiden ohella harjualueella on pieniä järviä ja lampia, joista varsinkin humusjärvet voivat olla rannoiltaan soistuneita. Historiallisen Hidoisenpyölin alueella olevista järvistä suurin ja merkittävin on Ruukinjärvi, jonka rantaan Johannislundin lasitehdas perustettiin vuonna 1813. Järvi laskee etelässä Huhdanojan kautta Varesjokeen, joka on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluvan Anerionjoen latvahaara. Idästä, Nummen rajalta Ruukinjärveen laskee Säräjärvi, ja Ruukinjärven länsipuolella on joukko pikkujärviä ja lampia, joista suurin on Iso-Kolosin. Nämä laskevat Huhdanojaan Ruukinjärven eteläpuolella. Pohjoisessa historiallisen Hidoisenpyölin alueella on toinen ryhmä pikkujärviä ja lampia. Näistä Tervakas, Kolmperänen ja Suolampi laskevat etelän suuntaan Säräjärveen. Nykyisen Lasikylän alueelle sijoittuvat alueen järvistä ja lammista Ruukinjärven länsipuoliset ja Säräjärven pohjoispuoliset pikkulammet. Itse ruukinjärvi kuuluu vuodesta 1963 Johannislundin kylään.
Säräjärvi (järvi) Pääosa järvestä on Lohjalla ja rajoittuu Nummen Leppäkorven kylään, pienempi osa on Salossa ja rajoittuu Kiikalan Säräjärven ja Johannislundin kyliin.
Kiikala Kiikalassa toimi vuosina 1813–1960 Johannislundin lasitehdas, joka on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Johannislund Vuoteen 1964 tämä entinen ulkoveromaa esiintyi maanmittausasiakirjoissa nimellä "Hidoisenböle". Kylän nykyinen virallinen nimi "Lasikylä" otettiin käyttöön Maanmittaushallituksen päätöksellä vuonna 1964.
Johannislund Kallioista merkittävä on Säräjärven luona kohoava, 163,9 metrin korkeuteen nouseva Särämäki, joka on luonnoltaan monipuolinen ja on myös koko Varsinais-Suomen maakunnan korkein kohta.
Johannislundin lasitehdas Vuonna 1897 tehtaan kirjanpitäjäksi palkattiin Herman Silvén, joka sai tehtaan tuotannon kaksinkertaistettua heti ensimmäisenä toimintavuonnaan. Silvén osti Johannislundin vuonna 1898 yhdessä porilaisen kauppiaan Aksel Karlssonin kanssa, joka myi osuutensa Silvénille 1901. Herman Silvénin kuoltua 1913 tehtaan johdossa jatkoi hänen leskensä Anna Silvén. Konekantaa uudistettiin 1930-luvulla hankkimalla pullojen tuotantoon puoliautomaattikoneita ja rakentamalla uusi hytti. Vuonna 1943 toimitusjohtajaksi tuli Anna ja Herman Silvénin poika Bjarne Silvén, ja tehdas jatkoi toimintaansa valmistaen lähes pelkästään olut- ja virvoitusjuomapulloja. Kokoautomaattipullokoneita ei kuitenkaan enää hankittu, ja Anna Silvénin kuoltua vuonna 1958 Karhulan ja Iittalan lasitehtaat omistanut A. Ahlström Oy ja Riihimäen Lasi Oy ostivat vanhanaikaiseksi käyneen tehtaan vuonna 1959 ja lopettivat sen vuonna 1960.
Suolammi (Salo) Suolammi on pieni, suorantainen järvi Kiikalan Lasikylässä Salossa lähellä Johannislundia. Sen korkeus merenpinnasta on 118,1 metriä, pinta-ala 1,37 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,46 kilometriä.
Kiikala Hitola, Hirvelä, Johannislund, Kesälä, Lasikylä (vir., aiemmin "Hidoisenpyöli"), Kiikala, Komisuo, Kruusila, Kärkelä, Pappila, Peltola, Pirilä, Rasvala, Rekijoki, Revä, Saari, Satakoski, Silva, Säräjärvi, Vanhakylä, Yltäkylä.
Johannislundin lasitehdas Tehtaan lopettamisen jälkeen kartanon maat vuokrattiin pois. Nykyään tehtaan entiset työntekijöiden asunnot ovat vuokralla entisten työntekijöiden ja heidän jälkeläistensä kesäasuntoina ja kartanossa asuu Anna Silvénin tyttärentytär Ritva Liisa Lakkonen perheineen.
Johannislundin lasitehdas Tehdas perustettiin Kiikalan, Someron, ja Nummen pitäjien yhtymäkohdalla sijainneelle Hidoisenpyölin ulkoveromaalle, johon perniöläisellä Viipurin eli Frillan säterillä oli vanhastaan osuus, jonka Perniössä maata omistanut vänrikki Johan Berndt von Torcken hankki omistukseensa.