mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Phone Booth Phone Booth on Joel Schumacherin ohjaama elokuva vuodelta 2002. Se kertoo miehestä, joka joutuu ansaan puhelinkioskiin tarkka-ampujan uhatessa hänen henkeään. Elokuvassa päärooleja esittävät Colin Farrell, Kiefer Sutherland, Katie Holmes, Radha Mitchell ja Forest Whitaker.
Nick McDonell Kirjan pohjalta on tehty myös suurta suosiota mutta ristiriitaisia arvosteluja saavuttanut Joel Schumacherin ohjaama elokuva, jossa näyttelevät Chace Crawford, Emma Roberts, Rory Culkin, 50 Cent, Ellen Barkin ja Kiefer Sutherland. Elokuva ilmestyi vuonna 2010.
Luopiot Luopiot ("Renegades") on 2. kesäkuuta 1989 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Kiefer Sutherland ja Lou Diamond Phillips. Elokuva ei ollut suurempi menestys, ja lipputuloja elokuva tuotti keskinkertaisesti. Ohjaaja Jack Sholder siirtyi elokuvan jälkeen ohjaamaan lähinnä pelkkiä tv-elokuvia.
Elossa todistamaan Elossa todistamaan ("At Close Range") on James Foleyn ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraama vuodelta 1986. Sen on käsikirjoittanut Nicholas Kazan, ja pääosissa näyttelevät Sean ja Chris Penn, Christopher Walken, Mary Stuart Masterson, David Strathairn ja Kiefer Sutherland sekä Pennin veljesten äiti Eileen Ryan.
24: Redemption Elokuva ensiesitettiin Yhdysvalloissa Fox-kanavalla 23. marraskuuta 2008, ja se julkaistiin DVD:llä pidennettynä versiona kaksi päivää myöhemmin. Ensiesitystä seurasi keskimäärin noin 12 miljoonaa katsojaa. Elokuva sai viisi Emmy-ehdokkuutta, ja Kiefer Sutherland oli ehdolla myös Golden Globe -palkinnon saajaksi roolistaan Jack Bauerina.
Kosketus (televisiosarja) Kosketus () on yhdysvaltalainen Tim Kringin luoma trilleri- ja draamasarja, jonka pääsosissa nähdään Kiefer Sutherland ja David Mazouz. Sarjan ensi-ilta oli Fox-kanavalla 25. tammikuuta 2012. 8. helmikuuta 2013 alkoi toinen kausi, joka päättyi 10. toukokuuta. Kauden päätösjaksoa edeltävänä päivänä Fox ilmoitti lopettavansa sarjan tähän kauteen.
Nuoret sankarit Nuoret sankarit () on John Fuscon käsikirjoittama ja Christopher Cainin vuonna 1988 ohjaama lännenelokuva. Elokuvan tuotti 20th Century Fox. Pääosissa nähdään Emilio Estevez, Kiefer Sutherland, Lou Diamond Phillips, Charlie Sheen, Dermot Mulroney ja Casey Siemaszko. Elokuvalle tehtiin jatko-osa Nuoret sankarit 2 vuonna 1990.
Charlie Sheen Sheenin elokuvarooleihin kuuluvat myös muun muassa Topper Harleyn rooli kahdessa "Hot Shots!" -komediaelokuvassa ja Richard Brewerin rooli vuonna 1988 ilmestyneessä elokuvassa "Nuoret sankarit" ("Young Guns"), jossa näyttelevät hänen lisäkseen muun muassa hänen veljensä Emilio ja Kiefer Sutherland. Vuonna 1993 Sheen sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight Dragonlance: Dragons of Autumn Twilight on vuonna 2008 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka perustuu Tracy Hickmanin ja Margaret Weisin kirjoittamaan Dragonlance-romaaniin "Syyshämärän lohikäärmeet". Will Meugniot’n ohjaamassa elokuvassa pääosien ääninäyttelijöinä toimivat Kiefer Sutherland, Lucy Lawless, Michael Rosenbaum, Michelle Trachtenberg ja Jason Marsden.
Pelon hetket Jeff Harriman (Kiefer Sutherland) on naisystävänsä Dianen (Sandra Bullock) kanssa automatkalla. He pysähtyvät tankkaamaan huoltoasemalle, jossa Diane yllättäen katoaa. Kolmen vuoden ajan Jeff yrittää epätoivoisesti etsiä mystisesti kadonnutta naisystäväänsä. Jeffillä ei Dianen katoamisen vuoksi ole mielenrauhaa. Jeff tapaa Ritan (Nancy Travis) ja yrittää tämän avulla unohtaa Dianen ja aloittaa puhtaalta pöydältä.
Jack Bauer Jack Bauer on Kiefer Sutherlandin esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "24". Jack on sarjan päähenkilö, joka työskentelee Yhdysvaltain terrorisminvastaisen viraston CTU:n Los Angelesin yksikössä ja joutuu estämään Yhdysvaltain maaperälle kohdistuneita terrori-iskuja. Jack uskoo tarkoituksen pyhittävän keinot, joten hän ei epäröi valehdella, kiduttaa, kiristää, salamurhata ja jopa uhrata liittolaisensa pelastaakseen Yhdysvallat terrorismilta.
Kanadalainen kulttuuri Tunnetuimmat kanadalaiset näyttelijät ovat suuria elokuvatähtiä, joita saatetaan pitää maailmalla kuitenkin yhdysvaltalaisina. Tunnettuja kanadalaisia näyttelijöitä ovat muun muassa Keanu Reeves, Jim Carrey, Leslie Nielsen, Donald ja Kiefer Sutherland, Michael J. Fox, William Shatner ja Carrie-Anne Moss. Elokuvaohjaajista tunnetuimpia ovat puolestaan David Cronenberg, James Cameron, Denys Arcand ja armenialais-egyptiläis-kanadalainen Atom Egoyan.
Luopiot Buster McHenry (Kiefer Sutherland) on poliisi, joka on poikennut jopa hieman kaidalta polulta ja toimii poliisin peitevakoojana, ja tehtävässään sotkeutuu myös ryöstöön. Ryöstön tiimellyksessä Busteria ammutaan. Nuori intiaaniheimon jälkeläinen nimeltä Hank Storm (Lou Diamond Phillips) auttaa hänet pois. Kaksikko aloittaa tiimityön, ja alkaa selvittää toisen, kuolleen intiaanin murhaa. Ensi alkuun kaksikko ei tule toimeen ollenkaan, mutta lopulta tiimityö alkaa kuitenkin sujua.
Gary Oldman Oldman vihittiin neljännen kerran laulaja Alexandra Edenboroughin kanssa 2008 Santa Barbarassa, Kaliforniassa . Oldman asuu vaimonsa ja lastensa kanssa Los Angelesissa Kaliforniassa. Oldmanilla on ollut ongelmia alkoholin kanssa 1990-luvun alusta lähtien 2000-luvulle asti. Hänet pidätettiin elokuussa 1991 rattijuopumuksesta Los Angelesissa ja vapautettiin takuita vastaan seuraavana aamuna. Oldmanin kyydissä oli hänen kaverinsa, näyttelijä Kiefer Sutherland. Charlie Rosen haastattelussa vuonna 2001 hän kertoi toipuneensa alkoholismista.
Venom Snake , tunnetaan myös nimellä , on vuonna 2015 ilmestyneen videopelin "" päähenkilö. Hän on palkkasoturijoukko Diamond Dogsin johtaja, joka palaa taistelukentille oltuaan yhdeksän vuotta koomassa. Hänet esitellään aluksi "Metal Gear" -esiosien protagonistina ja pääsarjan antagonistina, Big Bossina, mutta vähitellen pelissä paljastuu, että hän on tosiasiassa entinen lääkintämies, jonka kasvoja muokattiin ja joka aivopestiin toimimaan Big Bossin kaksoisolentona. Hahmon ääninäyttelijänä toimii japaninkielisessä versiossa Akio Ōtsuka ja englanninkielisessä versiossa Kiefer Sutherland.
Daniel Paul Schreber Schreber sairasti paranoidista skitsofreniaa (tuonaikainen diagnoosi oli ”dementia paranoides”) ja kuvasi sairauttaan muistelmateoksessa "Denkwürdigkeiten eines Nervenkranken" (1903). Kirjasta on tullut psykiatrian klassikko, ja sitä ovat analysoineet muiden muassa Sigmund Freud, Jacques Lacan, Gilles Deleuze ja Félix Guattari ("Anti-Oidipus"), Alice Miller sekä Elias Canetti ("Joukko ja valta"). Alex Proyas käytti Schreberin hahmoa tieteiselokuvassa "Dark City" (näyttelijänä Kiefer Sutherland) vuonna 1998.
Melancholia Elokuvan toisen osan pääosassa on Justinen sisko Claire (Charlotte Gainsbourg). Claire hoitaa häiden jälkeen vakavasti masentunutta Justinea miehensä Johnin (Kiefer Sutherland) kanssa yhteisessä kodissa. Auringon takaa on paljastanut uusi planeetta, joka on nimetty Melancholiaksi. Melancholia lähestyy Maata, mutta tähtitiedettä harrastava John vakuuttelee törmäystä pelkäävälle Clairelle, että planeettojen radat kulkevat tutkijoiden laskelmien mukaan toistensa ohitse. Mitä uhkaavammaksi tilanne muuttuu, sitä paremmin Justine vaikuttaa toipuvan masennuksestaan.
Lou Diamond Phillips Phillips on ollut naimisissa kolme kertaa; Julie Crypherin kanssa vuosina 1987-1990, Kelly Phillipsin kanssa vuosina 1994-2007 ja Yvonne Marie Boismierin kanssa vuodesta 2007. Hänellä on liitoistaan yhteensä kolme lasta; kaksostyttäret Grace Moorea ja Isabella Patricia (s. 5. lokakuuta 1997) Kelly Phillipsin kanssa ja tytär Indigo Sanara Yvonne Marie Boismierin kanssa. Näyttelijä Kiefer Sutherland, joka teki Phillipsin kanssa useamman elokuvan (esim. "Nuoret sankarit", "Nuoret sankarit 2" ja "Renegades - luopiot") on Phillipsin hyvä ystävä.
Donald Sutherland Sutherland esiintyi nuorena muun muassa "Likaisessa tusinassa" (1967), Robert Altmanin elokuvassa "M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala" (1970) ja John Sturgesin sotaseikkailussa "Kotka on laskeutunut" (1976). Huomiota herätti myös päärooli Federico Fellinin historiallisessa, psykologisessa spektaakkelissa "Fellinin Casanova" (1976). Viime vuosina Sutherland on näytellyt yleensä hieman mielenvikaisia, pahoja hahmoja tai sankarittaren isää.
Kosketus (televisiosarja) Martin Bohm (Kiefer Sutherland) on New Yorkissa asuva entinen toimittaja, jonka vaimo kuoli syyskuun 11. päivän terrori-iskuissa, ja hän kasvattaa yksin 11-vuotiasta numeroihin keskittynyttä mykkää poikaansa, Jakea (David Mazouz). Sosiaalityöntekijä Clea Hopkins (Gugu Mbatha-Raw) alkaa tutkia heidän koti-olojaan, jolloin Martin yrittää parhaansa mukaan saada yhteyttä poikaansa. Martin tapaa professori Arthur Tellerin (Danny Glover), joka kertoo Jaken olevan yksi harvoista, jotka näkevät numeroiden kautta ihmisten ja asioiden väliset yhteydet. Martin alkaa seurata Jaken antamia numeroita, mutta riskeeraa samalla huoltajuutensa.
Anselm Kiefer 1988 Anselm Kiefer osti vanhan tiilitehtaan Höpfingenistä, Odenwaldista ja teki siitä ateljeensa. Vuodesta 1993 Kiefer on asunut Ranskassa. Aluksi hän asettui Etelä-Ranskaan, Barjaciin, jossa hänellä on vanhaan silkkikutomoon rakennettu ateljee. Kiefer on luonut 35 hehtaarin alueesta kokonaistaideteoksen, joka sisältää monumentaalitaidetta ja installaatioita.
Metal Gear Solid V: The Phantom Pain "" tapahtumien jälkeen ja Militaires Sans Frontièresin (MSF) tuhouduttua, Big Boss (Kiefer Sutherland/Akio Ōtsuka) vaipuu koomaan. Yhdeksän vuotta myöhemmin hän herää ja alkaa johtaa uutta palkkasoturijoukkoa nimeltä Diamond Dogs. Hän omaksuu peitenimen ”Venom Snake” ja lähtee Afganistaniin, jossa on käynnissä sota, ja Angolan–Zairen rajalle Angolan sisällissodan aikaan jäljittääkseen MSF:n tuhosta vastuussa olevat miehet. Matkalla hän tapaa uudelleen entisen vihollisensa Ocelotin (Troy Baker/Satoshi Mikami) ja tapaa tarkka-ampuja Quietin (Stefanie Joosten), jolla on yliluonnollisia kykyjä. Snake ja Kazuhira Miller (Robin Atkin Downes/Tomokazu Sugita) ovat aluksi pelkällä kostoretkellä, mutta Snake pian paljastaa Patrioottien juonen kehittää uusi Metal Gear nimeltään ST-84 
”Sahelanthropus”.
Luettelo Metal Gear -pelisarjan hahmoista tunnetaan kaikkien aikojen parhaimpana sotilaana. Alkuperäisissä "Metal Gear" -peleissä Big Boss on Solid Snaken komentaja ja ensimmäinen merkittävä arkkivihollinen. Hahmon menneisyyttä käsitellään "issä", jossa hän on FOXin erikoisjoukon jäsen koodinimellä . Päihitettyään hänen legendaarisen mentorinsa, hän ansaitsee Big Bossin arvonimensä. Oltuaan hallituksen työkaluna hän perustaa oman palkkasotilasryhmänsä (FOXHOUND "issa" ja Militaires Sans Frontières "issa") ja toimii Venom Snaken mentaalisena mallina "issä". Big Bossin ääninäyttelijä on Chikao Ōtsuka japaninkielisessä versiossa ja Richard Doyle englanninkielisessä versiossa. Naked Snaken ääninäyttelijä on Akio Ōtsuka japaninkielisessä versiossa. Englanninkielisessä versiossa Naked Snaken äänenä toimivat David Hayter ("Metal Gear Solid" -pelien esiosissa) ja Kiefer Sutherland (pelissä "Metal Gear Solid V").
Anselm Kiefer Anselm Kiefer syntyi 8. maaliskuuta 1945 Donaueschingenissä lounaisessa Saksassa. Kaupunki raunioitui pahoin sodanaikaisissa pommituksissa. Kiefer eli lapsuutensa ensimmäiset vuodet keskellä näitä raunioita. Tämän on sanottu vaikuttaneen taiteilijan tuotantoon koko hänen uransa ajan.
Nicolas Kiefer Kiefer kertoi uran päättymisestä joulukuussa 2010.
Sutherland Springs Sutherland Springs sijaitsee Cibolo Creekin länsirannan tontilla, joka määriteltiin vuonna 1854 John Sutherlandille, joka oli asettunut alueelle vuonna 1849. Hän oli avannut vuonna 1851 kotiinsa vaunupysäkin ja postitoimiston. Sutherland Springsista tehtiin vuonna 1860 Wilsonin piirikunnan pääkaupunki, mutta pääkaupunki siirrettiin sisällissodan jälkeen Floresvilleen.
Sutherland Springsiin alkoi tulla matkailijoita, kun rautatie rannikolta San Antonioon valmistui vuonna 1877. Paikkakunta siirrettiin vuonna 1910 uudelle paikalle, mihin muuttivat myös suurin osa vanhan kylän yrityksistä. Sutherland Springs oli suosittu lomakohde, sillä siellä oli pienellä alueella useita mineraalipitoisia lähteitä. Lokakuussa 1913 tulva tuhosi lähteet ja paviljongit, eikä paikkakunnan matkailuala toipunut siitä. Sutherland Springs muutti vanhalle paikalleen, ja uusi asuinalue oli käytännössä autioitunut vuoteen 1940 mennessä.
Kristine Sutherland Kristine Sutherland, alk. Kristine Young, (s. 17. huhtikuuta 1955 Boise, Idaho) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten monivuotisesta roolistaan televisiosarjassa "Buffy, vampyyrintappaja". Hän näytteli sarjan nimihenkilön Buffyn äitiä Joyce Summersia. Sutherland oli mukana sarjan jokaisella tuotantokaudella. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Kulti, kutistin kakarat" (1989) ja "Kissojen valtakunta" (2002). Hän on naimisissa näyttelijä John Pankow’n kanssa, ja heillä on yksi lapsi. Taiteilijanimensä Sutherland otti kissaltaan, joka oli nimetty näyttelijä Donald Sutherlandin mukaan. Sattumalta Donald Sutherland näytteli elokuvassa "Buffy, vampyyrintappaja" (1992), jonka alkuperäiseen käsikirjoitukseen "Buffy"-televisiosarja perustui.
Donald Sutherlandin filmografia Donald Sutherland (s. 1935) on näytellyt yli 50 vuotta kestäneen uransa aikana yli 200 elokuva-, televisio- ja teatterituotannossa. Sutherland aloitti uransa opiskelujen jälkeen vuonna 1960, mutta oli jo koulunkäyntinsä aikana esiintynyt jo radiossa (1949–) ja teatterissa (1952–). Sutherland teki ensimmäisen televisioroolinsa 1962 ja elokuvaroolinsa 1963. Seuraavassa luettelossa ovat hänen elokuva-, televisio- ja teatteriesiintymisensä. Lisäksi artikkelissa ovat Sutherlandin muut työt, palkinnot ja ehdokkuudet.
Sutherland Springsin kirkkoammuskelu Sutherland Springsin kirkkoammuskelu tapahtui 5. marraskuuta 2017 Sutherland Springsin kunnallishallinnottomalla alueella noin 45 kilometriä San Antonion keskustasta itään. Ammuskelu tapahtui Sutherland Springsin keskustassa sijaitsevassa baptistikirkossa ja sen ympäristössä. Tapahtumassa kuoli 26 ja loukkaantui 20 ihmistä.
Anselm Kiefer Kieferillä on ollut näyttelyitä eri puolilla maailmaa. Suomessa hänen ensimmäinen näyttelynsä nähtiin Serlachius-museo Göstassa Mäntässä talvella 2015–2016.
Joan Sutherland Joan Sutherland (7. marraskuuta 1926 Sydney, Australia – 10. lokakuuta 2010 Geneve, Sveitsi) oli australialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Sutherland oli vaikuttamassa 1950- ja 1960-luvuilla bel canto -oopperan uuteen tulemiseen, muun muassa Maria Callasin ja Montserrat Caballén kanssa. Sutherlandin lempinimi on "La stupenda" (it. "stupendo" = ihmeellinen, upea) – nimen antoi hänen esityksestään haltioitunut italialaisyleisö.
Anselm Kiefer 1980-luvulta lähtien Kiefer on ammentanut aiheensa yhä enemmän maailmanhistoriasta, filosofiasta ja kirjallisuudesta. Hän käyttää töissään myös monitasoisia viittauksia runouteen, uskontoihin, mystiikkaan ja alkemiaan.
Darren Sutherland Sutherland aloitti ammattilaisuran 18. joulukuuta 2008. Hän ehti otella neljä ammattilaisottelua, jotka voitti kaikki tyrmäyksellä. Sutherland löydettiin kotoaan hirttäytyneenä 14. syyskuuta 2009.
Donald Sutherland Sutherland esitti pahaa vankilanjohtajaa Sylvester Stallonen toimintaelokuvassa "Kahleissa" (1989). Muita tunnetuimpia rooleja on myös Wolfgang Petersenin elokuvassa "Tuntematon uhka" (1995) ja Anthony Minghellan sotaeepoksessa "Cold Mountain" (2003). Yksi Sutherlandin rooleista nähtiin Robert Redfordin ohjaamassa draamassa "Tavallisia ihmisiä", joka voitti useita palkintoja. Sutherland näyttelee presidentti Snowta "Nälkäpeli"-elokuvasarjassa (2012–2015).
Adolph Kiefer Kiefer jatkoi uraansa Berliinin olympialaisten jälkeen, mutta ei osallistunut enää olympialaisiin, sillä niitä ei vuosina 1940 ja 1944 pidetty. Hän oli ensimmäinen uimari, joka ui 100 jaardia selkää alle minuutissa.
Nicolas Kiefer Nicolas Kiefer (s. 5. heinäkuuta 1977 Holzminden) on saksalainen entinen ammattilaistennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan ATP-maailmanlistalla neljäs. Hän voitti kuusi ATP-kaksinpeliturnausta ja kolme ATP-nelinpeliturnausta.
Anselm Kiefer Vuodesta 2007 Kiefer on työskennellyt Pariisin lähellä Croissy-Beaubourgissa sijaitsevassa ateljeessaan. Kyseessä on jälleen vanha, 36 000 neliömetrin kokoinen halli, joka on täynnä hänen valmiita ja keskeneräisiä töitään.
Nicolas Kiefer Ateenan olympialaisissa 2004 Kiefer voitti olympiahopeaa nelinpelissä yhdessä parinsa Rainer Schüttlerin kanssa. Välierissä he voittivat Mahesh Bhupathin ja Leander Paesin erälukemin 6–2, 6–3. Loppuottelussa he hävisivät Fernando Gonzálezille ja Nicolás Massúlle lukemin 2–6, 6–4, 6–3, 7–6(7), 6–4. Australian avoimissa 2006 Kiefer selviytyi välieriin saakka. Puolivälierissä hän voitti Sébastien Grosjeanin, mutta välierissä hän hävisi Roger Federerille lukemin 3–6, 7–5, 0–6, 2–6.
Joan Sutherland Sutherland aloitti laulunopintonsa Sydneyssä ja esiintyi ensimmäisen kerran oopperassa 1940-luvulla. Hän muutti 1950-luvun alussa Lontooseen opiskelemaan kuninkaalliseen konservatorioon. Valmistumisen jälkeen Sutherland kiinnitettiin Covent Gardenin Royal Opera Houseen.
Catherine Sutherland Sutherland syntyi Sydneyssä, jossa hän toimi mallina ja näyttelijänä. Hän yritti myös koe-esiintyä vuonna 1994 Dulcean roolia varteen elokuvaan "Power Rangers", mutta oli tuolloin liian nuori. Myöhemmin Sutherland korvasi sarjan kolmannella kaudella Amy Jo Johnsonin esittämän vaaleanpunaisen Rangerin. Rooliin hän päätyi sarjan vastaavan tuottajan Shuki Levyn kautta, joka ei löytänyt sopivaa korvaajaa Johnsonille ja piti koe-esiintymiset Australiassa. Sutherland sai roolin ja muutti Los Angelesiin, jossa hän aloitti Mighty Morphin Power Rangers -sarjan kuvaukset. Hänen hahmo Kat Hillard esiintyi alkuperäisen sarjan lisäksi suuremmassa roolissa Power Rangers Zeossa ja elokuvassa Power Rangers turbovaihteella. Sutherland esiintyi myös Power Rangers Turbo -sarjan alussa, jonka jälkeen hän jätti sarjan vuonna 1997.
Anselm Kiefer Uransa alkupuolella hän käsitteli Saksan ja erityisesti natsi-Saksan historiaa. Hän herätti kiivasta arvostelua valokuvateoksillaan, joissa hän poseerasi isänsä käyttämässä wehrmachtin univormussa historiallisten nähtävyyksien ääressä. Häntä syytettiin natsien ihailusta ymmärtämättä todellista viestiä: saksalaisten on kohdattava omat kipupisteensä. Hän halusi taiteessaan käsitellä saksalaisen kulttuurin suhdetta kolmannen valtakunnan syntyyn sekä osallistua näin poliittiseen ja eettisen keskusteluun.
Graham Sutherland Graham Vivian Sutherland (1903–1980) oli brittiläinen taidemaalari ja graafikko, 1900-luvun merkittävimpiä brittiläisiä taiteilijoita. Uransa alussa hän toimi graafikkona ja myöhemmin teki surrealistisia maalauksia kivistä, kasveista ja eläimistä. 1940-luvulta alkaen Sutherland maalasi sota- ja hiilikaivosaiheisia teoksia ja psykologisia muotokuvia. Hänen tekemistään muotokuvista kuuluisimpia ovat Somerset Maughamin ja Winston Churchillin muotokuvat. Sutherland teki myös monumentaaliteoksia. Vuosina 1956–1962 hän teki Coventrin katedraaliin 22 · 13 neliömetrin kokoisen gobeliinin luonnostyön.
Catherine Sutherland Sittemmin Sutherland esiintyi pienissä rooleissa elokuvissa, kuten Money Buys Happiness (1999), Viimeisellä rannalla (2000) ja The Cell, jossa hän esitti yhtä sarjamurhaajan uhria. Teatteriesityksessä Sutherlandin roolihahmo esiintyi vain kuolleena, mutta DVD-julkaisun lisämateriaalissa hänellä on muutama vuorosana ennen kuolemaansa. Vuosina 2001–2002 Sutherland vieraili pelkkänä äänenä n jaksossa "Time for Lightspeed" Dana Mitchellin, vaaleanpunaisen Rangerin roolissa, sekä Power Rangers Wild Forcen jaksossa "Forever Red" robottikenraali Tezzlana.
Joan Sutherland Sutherlandin suunnitelmana oli keskittyä Richard Wagnerin oopperoiden sopraanoesiintyjäksi. Hänen aviomiehensä, kapellimestari Richard Bonynge vakuutti kuitenkin hänet siirtymään italialaisiin bel canto -oopperoihin. Sutherland alkoikin esiintyä monissa Wolfgang Amadeus Mozartin, Gaetano Donizettin ja Gioachino Rossinin oopperoissa.
Adolph Kiefer Adolph Gustav Kiefer (27. kesäkuuta 1918 – 5. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän voitti kultaa 100 metrin selkäuinnista vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Hän pääsi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1965.
Anselm Kiefer Anselm Kiefer opiskeli ensin oikeustiedettä 1960-luvun puolivälissä Freiburgin yliopistossa. 1960–1970-luvuilla hän suoritti taideopintoja Freiburgin taideteollisessa korkeakoulussa sekä Karlsruhen ja Düsseldorfin kuvataideakatemioissa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Joseph Beyus ja Peter Dreher.
La sonnambula (vuoden 1980 levytys) Richard Bonyngen johdolla 1980 levytetty "Unissakävelijä" oli Joan Sutherlandille uran toinen, aikaisempi nauhoitettiin vuonna 1963. Sekä Sutherland että Pavarotti ovat 1980 jo ohittaneet parhaat vuotensa (esimerkiksi Sutherland oli 54-vuotias), mutta esitys on maailmantähdiltä silti tyydyttävä.
Pete Rademacher Nyrkkeilyuran jälkeen Rademacher siirtyi perheineen Ohion Medinaan. Hän työskenteli entisen mestariuimarin Adolph Kiefern perustamassa Kiefer-McNeil-yrityksessä, joka on kehittänyt ja valmistanut ensin uintiin ja myöhemmin myös muihin urheilulajeihin liittyviä valmennusvälineitä. Rademacher on työskennellyt yrityksessä johtotehtävissä.
Nicolas Kiefer Wimbledonin tennisturnauksessa 1997 Kiefer selviytyi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen puolivälieriin. Neljännellä kierroksella hän voitti silloisen maailmanlistan kuutosen Jevgeni Kafelnikovin, mutta hävisi puolivälierissä Todd Woodbridgelle erin 6–7(7), 6–2, 0–6, 4–6. Vuonna 2000 Yhdysvaltain avoimissa Kiefer selviytyi myös puolivälieriin. Turnauksen neljännellä kierroksella hän voitti silloisen maailmanlistan kolmosen Magnus Normanin lukemin 6–2, 6–7(3), 6–1, 6–3. Puolivälierissä hän hävisi Marat Safinille lukemin 5–7, 6–4, 6–7(5), 3–6.
Leilah Sutherland Leilah Sutherland (s. 22. maaliskuuta 1985) on englantilainen näyttelijä, joka esiintyi Alicia Spinnetin roolissa vuonna 2001 ilmestyneessä elokuvassa Harry Potter ja viisasten kivi. Sutherlandia ei enää pyydetty seuravaan elokuvaan Harry Potter ja salaisuuksien kammio (2002), vaan hänen tilalleen tuli Rochelle Douglas.
Metal Gear Solid V: Ground Zeroes Peli sijoittuu maaliskuuhun 1975, muutama kuukausi "" tapahtumien jälkeen. Pelaaja ohjaa Snakea, tunnetaan myös nimellä Big Boss (Kiefer Sutherland/Akio Ōtsuka), joka työskentelee Militaires Sans Frontièresin (lyh. MSF) kanssa soluttautuakseen amerikkalaiseen salaiseen tukikohtaan Kuubassa nimeltään Camp Omega. Tukikohta oli kerran Kuubasta ja Haitista pakeneville ihmisille tarkoitettu pakolaisleiri, jossa sijaitsee myös vanha vankila. Vankilaa käytetään epätavallisiin menetelmiin, sillä Yhdysvaltain perustuslaki ei lainopillisesti tunnusta sitä. Snaken päätehtävänä on evakuoida Paz Ortega Andrade (Tara Strong/Nana Mizuki), jolla on tietoa Cipherina tunnetusta henkilöstä; ja Ricardo ”Chico” Valenciano Libre (Antony Del Rio/Kikuko Inoue), sandinisti ja entinen lapsisotilas, jonka vangitsi Skull Face (James Horan/Takaya Hashi), puolisotilaallisen XOF-joukon komentaja, joka hallitsee Camp Omegaa. Snaken tehtävää tukevat Kazuhira ”Kaz” Miller (Robin Atkin Downes/Tomokazu Sugita) ja tri ”Huey” Emmerich (Christopher Randolph/Hideyuki Tanaka) MSF:n tukikohdasta Karibianmereltä.
Anselm Kiefer Anselm Kiefer on saksalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan monumentaalisista teoksistaan. Hänen aiheensa liittyvät yleensä historiaan, kirjallisuuteen ja filosofiaan. Hän liittää suurikokoisten teostensa paksuihin maalikerroksiin esimerkiksi sementtiä, hiekkaa, lyijyä, maata, tuhkaa tai vaikkapa kasveja. Hän tekee myös veistoksia ja installaatioita.
Joan Sutherland Royal Opera House piti Sutherlandin listoillaan, mutta hänen saamansa maineen ansiosta hänet kutsuttiin esiintymään myös muihin oopperataloihin. Hän esiintyi urallaan esimerkiksi Pariisissa, Milanon La Scalassa, Venetsian La Fenicessä ja New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Uransa Sutherland lopetti vuonna 1990, jolloin hän esiintyi viimeisen kerran Sydneyn oopperatalossa.
Kahleissa Frank Leone (Sylvester Stallone) on joutunut vankilaan kasvatti-isänsä pahoinpitelijälle kostamisesta. Frank on mallikelpoinen avovanki ja odottaa vapautumistaan, kunnes eräänä yönä Frank siirretään pahamaineisen vankilanjohtajan (Donald Sutherland) johtamaan vankilaan. Johtaja Drumgoole aikoo tehdä Frankin elämän helvetiksi, koska tämä on aiemmin paennut toisesta vankilasta hänen vahtivuorollaan.
HMS Sutherland (F81) HMS Sutherland (viirinumero F81) on Britannian Kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Erin Hunter Kate Cary, Victoria Holmes ja Cherith Baldry asuvat Iso-Britanniassa ja Tui Sutherland Yhdysvalloissa. Jokaisella kirjoittajalla on eri tehtävä: Holmes luo tarinan kirjaan, Cary, Baldry, ja Sutherland vuorotellen kirjoittavat uusia kirjoja. Sutherland kirjoittaa enimmäkseen "Etsijät"-sarjaa, joka kertoo karhuista. Uusin ryhmän jäsenistä, Gillan Philip, taas kirjoittaa lähinnä "Selviytyjät"-sarjaa, joka kertoo koirista.
Sutherland Springs Sutherland Springsin pienessä baptistikirkossa tapahtui 5. marraskuuta 2017 ammuskelu, jossa kuoli 26 ihmistä.
Peter Sutherland Sutherland oli Bilderberg-ryhmän johtokomiteassa, Trilateraalisen komission puheenjohtaja sekä European Round Table of Industrialistsin varapuheenjohtaja.
Donald Sutherland Donald McNichol Sutherland (s. 17. heinäkuuta 1935 Saint John, New Brunswick) on kanadalainen näyttelijä.
Darren Sutherland Darren John Sutherland (18. huhtikuuta 1982 Dublin, Irlanti – 14. syyskuuta 2009) oli irlantilainen nyrkkeilijä.
Catherine Sutherland Elokuvissa ja televisiossa näyttelemisen Sutherland lopetti vuonna 2005, mutta on esiintynyt satunnaisesti lasten kotona hoitamisen ohella televisiomainoksissa.
Peter Sutherland Peter Denis Sutherland, KCMG (25. huhtikuuta 1946 – 7. tammikuuta 2018) oli irlantilainen liikemies ja diplomaatti sekä Fine Gael -puolueen poliitikko.
Ivan Sutherland Ivan Sutherland (s. 1938) on yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän sai vuonna 1988 Turing-palkinnon. Hänet tunnetaan varsinkin kehittämästään Sketchpad-ohjelmasta (1963).
Peter Sutherland Sutherland tunnettiin erityisen avoimen maahanmuuttopolitiikan ajamisesta Euroopan unionissa. Hänen mukaansa Euroopan unionin eri kansallisuuksien tulisi luopua yhdenmukaisuudestaan ja siirtyä monikulttuurisuuteen.
Earl Wilbur Sutherland Jr. Earl Wilbur Sutherland Jr. (1915-1974) oli yhdysvaltalainen farmakologi ja biokemisti, joka sai vuonna 1971 Nobelin lääketieteen palkinnon hormonien toimintaan liittyvästä tutkimuksesta.
Richard Bonynge Bonynge alkoi säestää sopraano Joan Sutherlandia, ja vuonna 1954 hän meni tämän kanssa naimisiin. Tämä suhde sai Bonyngen tutkimaan bel canto -ohjelmistoa. Hän debytoi kapellimestarina vuonna 1962 Santa Cecilian orkesterin kanssa Roomassa. Vuonna 1963 hän johti Gounod'n "Faustin" esityksen Vancouverissa ja Bellinin "Unissakävelijän" esityksen San Franciscossa. Hän teki Covent Gardenin -debyyttinsä vuonna 1964 johtamalla Bellinin "Puritaanien" esityksen. Vuonna 1965 Bonynge palasi Sutherlandin kanssa Australiaan, jossa hänestä tuli Sutherland-Williamson International Grand Opera Companyn musiikillinen johtaja.
Sutherland Springs Sutherland Springsin asukasluku laski matkailualan heikkenemisen jälkeen. Vuonna 1920 siellä oli ollut noin 400 asukasta, mutta vuonna 1980 enää 114. Asukasmäärä on kasvanut hieman taas 1980-luvun alun jälkeen.
Sutherland Springs Sutherland Springs on kunnallishallinnoton alue Yhdysvalloissa Texasin osavaltiossa. Se sijaitsee noin 32 kilometriä San Antoniosta itään U. S. Route 87:n varrella. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan paikkakunnalla asui 362 ihmistä.
Ivan Sutherland Nebraskassa syntynyt Sutherland on pitkän uransa aikana työskennellyt useissa yliopistoissa (mm. Utah) ja lisäksi esimerkiksi Sun Microsystemsissä. Hän on ollut vuodesta 1978 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä. Hän kuuluu myös Association for Computing Machineryyn.
Donald Sutherlandin filmografia Sutherland esiintyi 1950-luvulla Lontoossa myös näytelmissä "The Gimmick", "On a Clear Day You Can See Canterbury" ja "The Shewing-Up of Blanco Posnet", mutta näiden näytelmien tarkkoja ajankohtia ei tiedetä.
Catherine Sutherland Catherine Sutherland (s. 24. lokakuuta 1974 Sydney, Uusi Etelä-Wales) on australialainen entinen malli, näyttelijä ja kuntovalmentaja, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Kat Hillard televisiosarjoissa "Mighty Morphin Power Rangers" ja "Power Rangers Zeo".
Peter Sutherland Sutherland oli koulutukseltaan lakimies. Hän toimi Irlannin "Attorney Generalina" 1981–1984 ja oli Irlannin EU-komissaarina Jacques Delorsin ensimmäisessä komissiossa 1985–1989 vastuullaan sosiaaliasiat ja kilpailukyky. Hän oli GATTin ja vuosina 1993–1995 Maailman kauppajärjestön (WTO) pääjohtaja.
Donald Sutherland Sutherlandin lapsuus 1930–1940-luvun Kanadassa oli monien sairauksien vaivaamaa. Hyvän ulosantinsa ansiosta hän pääsi jo 14-vuotiaana juontajaksi ja tiskijukaksi radioasemalle. Hän oli kouluvuosinaan 1950-luvun alkupuolella nelisen kuukautta vaihto-oppilaana Suomessa ja muistaa tuolloin asuneensa Otanmäessä, Helsingissä ja Turussa.
Soturikissat Soturikissat () on Erin Hunterin kirjoittama moniosainen kirjasarja. Erin Hunter on salanimi, jonka taustalla on kuusi kirjailijaa, Kate Cary, Cherith Baldry, Victoria Holmes, Tui Sutherland, Gillian Phillip ja Inbali Iserles. Erin Huntereista Kate Cary, Cherith Baldry, Victoria Holmes ja Tui Sutherland ovat työskennelleet Soturikissat-sarjan parissa.
Peter Sutherland Sutherlandin muihin vastuutehtäviin kuului neuvonantajan paikka kansainvälisissä asioissa Hongkongin hallintoelimessä 1998–2005, Yhdistyneiden kansakuntien (YK) hyväntahdon lähettiläänä, Pyhän istuimen (paavin) talousneuvonantajana, Navarran yliopiston IESE Business Schoolissa ja London School of Economicsin hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 2006. Hän oli myös YK:n pääsihteeri Kofi Annanin nimittämänä erityislähettiläänä siirtolaisuusasioissa.
Kanarianpeippo Kanarianpeippo ("Fringilla teydea") on Kanariansaarilla elävä peippojen suvun varpuslintu. Se elää Teneriffan ja Gran Canarian vuoristojen mäntymetsissä. Koiraat ovat väritykseltään lähinnä sinisiä, naaraat selkäpuolelta ruskeanharmaita, vatsapuolelta harmaanvalkoisia. Kanarianpeipon ravinto koostuu pääosin kanarianmännyn siemenistä.
Kanarianpeippo Ravinto koostuu pääosin kanarianmännyn siemenistä, mutta voi satunnaisesti hankkia siemeniä myös hedelmistä ja kukista. Se ruokailee sekä maassa, että puussa. Kanarianpeippo käyttää voimakasta nokkaansa saadakseen kävyn suomuja auki ja siemeniä ulottuvilleen. Erityisesti pesintäaikaan, jolloin poikasia on pesässä, se nappaa usein myös männynkaarnan välistä löytyviä hyönteisiä saadakseen poikasille proteiinia. Poikasia ruokitaan lähinnä perhosentoukilla, kun taas aikuisten hyönteisravinto koostuu lähinnä aikuisia perhosista, koiperhosista ja kovakuoriaisia.
Kanarianpeippo Gran Canarialla elävät kanarianpeipot ovat noin kymmenen prosenttia pienempiä kuin Teneriffan lajitoverit. Lisäksi niillä on hieman pienempi nokka ja laimeampi väritys. Kanarianpeippo on peippoa selvästi isompi ja etupainoisemman näköinen, koska sen rinta työntyy selvemmin esiin. Sen nokka ja pää ovat voimakkaammat ja pyrstö pidempi. Peipon väritys ei myöskään ole niin yhtenäinen kuin kanarianpeipolla ja sen siipikuvioinnit ovat paremmin erottuvat.
Kanarianpeippo Vuodesta 1980 lähtien kanarianpeippojen pyydystäminen, metsästäminen, kauppaaminen, sekä munien ja poikasten keruu on ollut kiellettyä. Kanarianpeippo kuuluu Euroopan unionin lintudirektiivin liitteeseen I ja Bernin sopimuksen liitteeseen II, jonka mukaan kanarianpeippoa ja sen elinympäristöä pitäisi tiukasti suojella. Gran Canarialla sijaitsevat avainalueet ovat olleet suojeltuja vuodesta 1982. Lisäksi vuonna 1987 El Teiden metsä Tenefiffalla ja kuusi tärkeää aluetta Gran Canarialla suojeltiin kansallispuistona tai muuna suojelualueena.
Kanarianpeippo Yksi isoimmista uhista on elinalueiden tuhoutuminen ja sirpaloituminen. Lajin asuinmetsien kaupallinen hyödyntäminen on sirpaloittanut kantoja etenkin Gran Canarialla. Myös metsäpalot ovat suuri ja todennäköinen uhka kanarianpeipolle. Vuonden 2007 kesällä metsäpalot hävittivät monia tärkeitä alueita sen elinympäristöstä. Lisäksi Gran Canarian suojelualueiden runsas virkistyskäyttö saattaa aiheuttaa häiriötä lajille. Myös sisäsiittoisuus saattaa olla iso uhka saaren kanarianpeipoille. Kanarianpeippoja pyydystetään yhä laittomasti laittomasti ja pidetään laittomasti häkkilintuina. Niitä on viety tähän tarkoitukseen myös muihin Euroopan maihin kuten Italiaan, Belgiaan ja Saksaan. Saarten alkuperäisten petoeläinten ja tulokaspetojen, kuten kissojen saalistusta ei pidetä uhkana lajille. Kanarianpeippoja jää ainakin käpytikan, suopöllön ja variksen saaliiksi.
Kanarianpeippo Kanarianpeipot liikkuvat yleensä yksin tai pieninä, alle kymmenen yksilön parvina. Ne ovat paikkalintuja, mutta niiden tiedetään talvella laskeutuvan alemmas mikäli olosuhteet ovat ankaria. Kanarianpeipot voivat liikkua myös pitkiä matkoja etsiessään vettä, etenkin kesällä. Lajin kutsuääni on kaksitavuinen, särkynyt ja hieman vaikeroivan kuuloinen ”struuit”, jonka se toistaa joskus kaksikin kertaa. Se voi päästää myös melko epäselvän ”che-wir” tai ”sdderrer”-huudon. Gran Canarian alalajin kerrotaan päästävän muita lajitovereita pehmeämpää, matalaa ”twee”-ääntä. Lennossa kanarianpeipot päästävät aika raakkuvaa ja terävää ”sipp”-huutoa. Kanarianpeipon laulu on peipon laulua lyhyempi, eikä ole yhtä naseva ja päättyy äkillisesti. Laulun lopussa on muutama toistettu, melko karhea ja laskeva ääni, joista viimeinen on painotetuin, esimerkiksi ”sitt-sitt-ryha-ryha, rryyAAH”.
Kanarianpeippo Vuonna 1991 käynnistettiin kanarianpeipolle suunnattu suojeluohjelma, johon sisältyi suojelutoimenpiteitä sekä useita tutkimusprojekteja, joissa tutkittiin kanarianpeippoa sen luontaisessa elinympäristössä ja sen ulkopuolella. Seuraavana vuonna aloitettiin vankeudessa elävien peippojen kasvatusohjelma, joka uudistettiin vuonna 2005. Gran Canarialla ihmisten pääsyä kanarianpeipon elinalueille on rajoitettu. Parhaillaan on myös käynnissä projekti jolla pyritään kunnostamaan Gran Canarian metsäpaloissa vahingoittuneita metsiä. Vierasperäisten lajien määrää on pyritty rajoittamaan kummallakin saarella. Esimerkiksi Gran Canarialla villiintyneiden kissojen määrää on kontrolloitu vuodesta 1996.
Kanarianpeippo Kanarianpeippoja esiintyy lähinnä kanarianmäntyä kasvavissa metsissä. Sen esiintymistiheys on korkea runsaan aluskasvillisuuden alueilla, mutta elää myös paikoissa joissa aluskasvillisuutta on vähän. Lisääntymisaikaan ne liikkuvat 1 000–2 000 metrin korkeudessa kasvavissa mäntymetsissä, joiden aluskasvillisuudesta suuri osa on kanarianvalkovihmaa. Muina aikoina kanarianpeippoja liikkuu 300–2 300 metrin korkeudessa.
Kanarianpeippo Kanarianpeipot ovat myöhäisiä pesijöitä. Ne pariutuvat huhtikuussa ja pesintäkausi ulottuu toukokuusta heinäkuun lopulle tai elokuun alkuun asti. Pesänrakennus jää naaraan vastuulle. Se käyttää rakennusmateriaalina oksia ja männynneulasia. Vuoraus tehdään höyhenillä, sammalella, heinällä ja jopa kaniinin karvoilla. Kanarianpeippo pesii yleensä männyissä, mutta voi satunnaisesti tehdä pesänsä puukanervaan tai kanarianlaakeriin.
Naaras munii tavallisesti kaksi munaa. Muninta tapahtuu kullakin saarella eri aikaan. Gran Canarialla ne munivat huhtikuun loppupuolella ja kesäkuun alkupuolella, Teneriffalla kesäkuussa. Naaras hautoo munia 14–16 päivää. Poikaset ovat kuoriutuessaan untuvapeitteisiä ja sokeita. Sekä koiras että naaras ruokkivat poikasia. Poikaset viipyvät pesässä 17–18 päivää. Pesintäajan päätyttyä kanarianpeipot kerääntyvät perheryhmiksi.
Pihamedestäjä Pihamedestäjien ravinto koostuu kukkien medestä ja hyönteisistä ja niiden toukista. Laji etsii ravintoa lentelemällä kukasta kukkaan eikä laskeudu maahan ravintoa etsiessään.
Turkoosisieppo Turkoosisiepon ravinto koostuu hyönteisistä. Ravintonsa se pyydystää ilmasta.
Kanarianpeippo Kanarianpeippo elää luonnonvaraisena vain Kanariansaarten länsiosissa Teneriffalla ja Gran Canarialla. Sen levinneisyys kattaa noin 440 neliökilometriä. Kummallakin saarella elää oma alalajinsa, Teneriffalla nimialalaji "F. t. teydea" ja Gran Canarialla "F. t. polatzeki". Teneriffalla kanarianpeippo on kohtalaisen yleinen, mutta Gran Canarialla harvinainen. Lajin kokonaismääräksi arvioidaan 1 800–4 500 yksilöä, joista vain noin 250 Gran Canarialla, missä se elää vain pienillä metsälaikuilla, joiden pinta-ala on noin 3,6 neliökilometriä. Teneriffalla se elää lähes kaikkialla 1 000–2 000 metrin korkeudessa olevilla alueilla.
Siiseli Siiselin ravinto koostuu lähinnä kasvikunnan tuotteista, mutta eläinperäinenkin ravinto kelpaa.
Sinilakkitanssija Sinilakkitanssijan ravinto koostuu marjoista ja hyönteisistä. Ravintonsa se etsii lehvästön joukosta.
Viiripyrstötyranni Ravinto koostuu selkärangattomista. Ravintoa etsiessään se saattaa seurata kuusivyövyötiäisiä tai vaeltajamuurahaisia. Pesintäaika on keväällä.
Kanarianpeippo Kanarianpeippo luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi, koska se elää pienellä alueella ja sen populaatio on kohtalaisen pieni. Gran Canarian alalaji on uhattuna, mutta Teneriffalla sen elinalueet ovat laajentumassa ja kokonaismäärä kasvussa, eikä levinneisyys ole vakavasti sirpaloitunut. Gran Canarialla lajin lukumäärä kuitenkin laskee edelleen, ja se tarvitsee suojelutoimenpiteitä.
Japanintulilisko Japanintulilisko syö eläinperäistä ravintoa. Sen ravinto koostuu pääosin pienistä selkärangattomista, sillä se ei ole kooltaan kovin suuri.
Mäntynokkavarpunen Mäntynokkavarpuset etsivät ravintonsa maasta. Ravinto koostuu käpyjen sisällä olevista siemenistä, marjoista sekä hyönteisistä.
Filippiiniensarvinokka Lajin ravinto koostuu pääasiassa hedelmistä, mutta 14 prosentissa tarkkailuista pesistä ravinto sisälsi eläinperäistä ainesta.
Tornipöllö Tornipöllön ravinto koostuu lähinnä jyrsijöistä ja muista pikkunisäkkäistä, sekä sammakoista ja hyönteisistä. Tärkeintä ravintoa kuitenkin ovat myyrät.
Raitapuumuura Puumuurien ravinto koostuu koppakuoriaisista ja muista hyönteisistä sekä niiden toukista ja hämähäkeistä. Toisinaan laji seuraa sotilasmuurahaisten parvia ravintoa etsiessään.
Kääpiöhiiri Kääpiöhiiren ravinto koostuu enimmäkseen siemenistä. Lemmikkinä pidettäessä sille voidaan antaa myös eläinperäistä ravintoa, kuten kissan ruokaa, sekä kasviksia.
Vaippasakaali Sakaalien ravinto koostuu siitä aineksesta, mitä elinalueella on tarjolla. Ne ovat raadonsyöjiä, mutta myös hyviä saalistajia. Pääasiallista ravintoa ovat kuitenkin rotat ja muut pikkueläimet. Sakaalit ovat omnivoreja.
Mustakurkkuräätäli Mustakurkkuräätälit elävät pääosin sademetsissä. Mustakurkkuräätälien ravinto koostuu suurelta osin hyönteisistä. Lajin ravinnonhankintatavat vaihtelevat. Laji saattaa kerätä ravintonsa lehdiltä, väijyä saalista ja myös pyydystää hyönteisiä ilmassa. Mustakurkkuräätälit voivat käyttää apunaan myös tikkuja ja napsia ravintoa myös hämähäkkien verkoista.
Kalliohyppijä Kalliohyppijä saa ravintonsa etupäässä kallionhalkeamissa ja louhikoissa kivien välissä kasvavista kasveista. Sen ravinto koostuu enimmäkseen pensaiden lehdistä, heinistä ja ruohoista, mutta myös silmuista, oksista, hedelmistä ja kuorista. Sadekaudella tärkeintä ravintoa ovat heinät. Tarvitsemansa nesteen ne saavat syömistään mehikasveista ja kasteesta, mutta myös juovat vettä tilaisuuden tullen.
Niilinahven Niilinahvenen ravinto koostuu kaloista, hyönteisistä, nilviäisistä ja äyriäisistä. Kun niilinahven kasvaa, se siirtyy syvempiin vesiin, jossa sen ruokavalio koostuu pääasiassa kirjoahvenista.
Mustakurkkusieppo Mustakurkkusiepon ravinto koostuu hyönteisistä. Lintu etsii ravintonsa maasta tai syöksyy ilmassa lentävien hyönteisten kimppuun. Toisinaan mustakurkkusiepot muodostavat ruokaillessaan sekaparvia leikkisieppojen, huppusieppojen, kultamalurien ja tuhkaviuhkamonarkkien kanssa.
Pikkutulisilmä Pikkutulisilmät liikkuvat useimmiten pareittain ja voivat liittyä sekaparviksi muiden varpuslintulajien kanssa. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä. Pikkutulisilmät seuraavat ravintoa etsiessään usein sotilasmuurahaisparvia, joita muut hyönteiset pakenevat.
Meluapotti Meluapottien ravinto koostuu pääosin kukkien medestä sekä hyönteisitä ja muista pienistä selkärangattomista eläimistä. Satunnaisesti laji syö muiden lintujen munia ja poikasia. Linnut etsivät ravintonsa enimmäkseen puista.
Ravinto Ravinto koostuu pääasiassa tärkeimmistä energiaravintoaineista: hiilihydraatista, proteiinista ja rasvasta. Ravinnossa tulee olla myös elämälle välttämättömiä kivennäisaineita ja vitamiineja. Ruoassa on myös kuituja, joita ihmisten elimistö ei pysty pilkkomaan, vaan ne kulkevat elimistön läpi sellaisenaan puhdistaen samalla suolistoa. Ravinto voi sisältää myös alkoholia, joka sisältää energiaa. Usein alkoholijuomat sisältävät myös paljon sokeria.
Viirupääsirkku Viirupääsirkun ravinto koostuu hyönteisistä ja siemenistä ja hyönteisten arvellaan muodostavat suurimman osan lajin ruokavaliota. Ravintonsa lintu etsii maasta tiheikköjen alta. Viirupääsirkkuparit voivat kokoontua yhteen etsiessään syötävää.
Keltaperämaluri Keltaperämalurin ravinto koostuu suurimmaksi osaksi hyönteisistä, mutta se voi syödä myös siemeniä. Ravintonsa lintu etsii maasta tai joskus myös puista tai pensaikosta. Keltaperämaluri voi muodostaa myös sekaparvia esimerkiksi kultamalurien kanssa.
Tulisirkkunen Pesimäajan ulkopuolella tulisirkkuset muodostavat suuria parvia, joihin on usein liittyneenä myös muita sirkkuja. Ravintonsa laji etsii maasta ruohikkoista metsien reunamilta tai metsistä.Linnun ravinto koostuu pääasiassa siemenistä, mutta laji syö myös hyönteisiä.
Sokokenpöllönen Muiden pöllöjen tavoin sokokenpöllönen on yöaktiivinen lintu, joka liikkuu jonkin verran myös iltahämärän ja auringonnousun aikana. Ravinto koostuu lähinnä hyönteisistä, kuten kovakuoriaisista ja sirkoista. Arabuko-Sokokessa vuonna 1993 tehdyn tutkimuksen mukaan peräti 91 prosenttia lajin ravinnosta koostuu kovakuoriaisista ja noin 7 prosenttia sirkoista. Vuonna 1971 tehdyssä tutkimuksessa puolestaan lajin todettiin saavan ravintonsa enimmäkseen kummitussirkoista sekä suorasiipisistä, joihin sirkatkin kuluvat. Saalishyönteisten vaihtuminen saattaa johtua siitä, että metsän afrikannorsut olivat runsastuneet sitten edellisen tutkimuksen. Norsunlanta houkuttelee lantakuoriaisia, jotka ovat taas sokokenpöllösen ravintoa. Pienen kokonsa takia sokokenpöllösen on ilmeisesti hankala saalistaa pikkujyrsijöitä. Saalistava etsivä sokokenpöllönen tähyilee usein saalista noin 3–4 metrin korkeudessa puun oksalla, ja pudottautuu alas maahan saaliin havaittuaan.
Kanarianpeippo Kanarianpeipon pituus on 16–18 senttiä. Koiraalla siiven pituus on 9,6–10,7 senttiä, naaraalla 8,9–9,7 senttiä. Se on suhteellisen kookas, pitkäjalkainen ja roteva peippolaji. Nokka on pitkä, vahva ja kartionmuotoinen. Koiraat ovat väritykseltään pääosin sinisiä. Pyrstö sekä siivet ovat kuitenkin mustat lukuun ottamatta siipijuovia. Niiden pää ja selkä ovat tumman siniharmaat. Kurkku, rinta ja kupeet ovat vaaleamman lyijynharmaat. Pyrstön alapeitinhöyhenet ovat valkoiset. Nokka on vaaleansininen. Lisääntymisaikaan nokankärki muuttuu mustaksi.
Valkoposkihanhi Valkoposkihanhi on kasvinsyöjä. Sen ruokavalio koostuu lehdistä, ruohoista, saroista, vesikasveista, sammalista ja etenkin talvella erilaisista ruohokasveista kuten valkoapilasta, ja pensaista, varsinkin tundrapajusta. Se voi myös syödä viljaa ja vihanneksia talvella.
Ravintonaan valkoposkihanhi käyttää myös ruohojen versoja, levää ja viljanoraita. Muuttoaikoina se käyttää ravintonaan pelloilla erityisesti apilaa. Valkoposkihanhet ulostavat runsaasti ja sen suosimilla nurmilla on siten paljon ulostepötkylöitä. Uloste hajoaa kuitenkin nopeasti ja koostuu pääosin hajonneesta ruohosta. Valkoposkihanhen uloste ei aiheuta terveyshaittaa ihmiselle nurmikoiden normaalissa virkistyskäytössä.
Hamsteri Luonnonvaraisen hamsterin ravinto on lähes samanlaatuista kuin lemmikkinä pidettävien muiden hamsterilajienkin. Ravinto koostuu suurimmaksi osaksi kasvinsyöjien ruoasta: siemeniä, kasveja yms. Hamsteri syö kuitenkin myös lihaa, kuten toukkia, pieniä hiiriä ja linnunpoikasia.
Kenttäsirkkuli Kenttäsirkkuleiden ravinto koostuu pääasiassa erilaisten heinäkasvien siemenistä. Varsinkin kesäaikaan laji ruokailee myös hyönteisillä kuten perhosilla, kovakuoriaisilla ja heinäsirkoilla. Ravintonsa laji etsii pensaikosta tai maasta. Laji syö myös soraa, mikä tekee siemenravinnon helpommin sulavaksi. Aikuiset antavat soraa myös poikasilleen. Pesimäaikaan laji etsii ravintonsa yksin tai pareittain ja talvisin lintu kokoontuu jopa 50 yksilön parviksi.
Chathaminmeriharakka Ravinto koostuu selkärangattomista.
Harlekiinipeippo Harlekiinipeipot syövät pääasiassa siemeniä. Siemenkasvit vaihtelevat kuivien ja sadekausien aikana. Kuivina kausina suurimman osan ravinnosta muodostavat durrien ("Sorghum") siemenet. Sadekaudella lintu käyttää ravintonaan muun muassa "Alloteropisis"-, "Chysopogon"- ja "Triodia"-heinäsukujen kasvien siemeniä. Pesimäkaudella harlekiinipeipon ravinto koostuu lähes täysin hyönteisistä ja niillä linnut ruokkivat myös poikasensa. Laji voi etsiä ravintonsa joko maasta tai pyydystää hyönteisiä ilmasta.
Andienpiikkipyrstö Andienpiikkipyrstön ravinto koostuu hyönteisistä.
Viherloistorastas Viherloistorastaan ravinto koostuu hyönteisistä.
Tunturisopuli Tunturisopulin ravinto koostuu suurelta osin erilaisista sammalista, mutta rahkasammalet eivät kuulu sen ravintoon. Sarojen, vihvilöiden ja eräiden muiden heinämäisten kasvien maanpäälliset osat kelpaavat ravinnoksi, varsinkin niiden vihreät kasvinosat. Metsävyöhykkeeseen vaeltaneet tunturisopulit syövät myös lehtiä, varpuja ja kukannuppuja.
Liivimesikko Liivimesikot ruokailevat pareittain tai pieninä ryhminä. Lajin ravinto koostuu pääasiassa kukkien medestä ja hyönteisistä. Ravintonsa lintu etsii pensaikosta. Liivimesikon pitkähkö ja kaareva nokka on sopeutuma paikallisten kasvien kuten eukalyptuksien ja "Banksia"- suvun kasvien kukkien meden imemiseen.
Kuha Poikasten ravinto koostuu aluksi eläinplanktonista. Sen jälkeen ruokalistalle ilmestyvät erilaiset äyriäiset ja vapaanveden selkärangattomat. Jopa 2–2,5 cm pitkien poikasten mahoista on löydetty kalanpoikasia. Pääasiallisena ravintona kalat ovat vasta noin 10-senttisille kuhille. Kuha saalistaa ajamalla saaliskalaa takaa ja iskemällä hampaat pakoon pyrkivän kalan peräosaan.
Isompien kuhien ravinto koostuu pelkästään kalasta.
Kuha on lämpimien vesien asukki ja parvikala, joskin isommat yksilöt saattavat liikkua yksin. Kuha viihtyy myös paremmin rehevämmissä ja tummavetisemmissä järvissä. Kudun jälkeen kesällä kuhat oleilevat siellä missä on parhaiten ravintoa. Tällaisia paikkoja ovat esimerkiksi lahtivedet, sisäsaaristo ja selkävesien pinnanläheiset osat. Vesien kylmentyessä kuhat lähtevät hakeutumaan kohti talvehtimissyvänteitään. Kuha saattaa muodostaa varsinkin ahvenen kanssa sekaparvia. Kuhan mielisaalista ovat pienemmät parvikalat, kuten silakka. Kuhan saalistustapoja on verrattu susiin; kuha on huono syöksymään saaliin kimppuun, mutta se saattaa ajaa saalista takaa kilometritolkulla. Usein pyydyksistä löytyy samanaikaisesti kuhaa, ahventa ja niiden saaliskaloja.
Tuhkakerttuli Tuhkakerttulit etsivät ravintoa lehvästön joukosta yksin tai pareittain. Lajin ravinto koostuu hyönteisistä ja hedelmistä. Lajin nokka soveltuu hyvin hyönteisten poimimiseen lehdiltä. Tuhkakerttulin on havaittu myös syövän mettä. Tässä ne käyttävät hyväkseen puhkojien ("Diglossa") nokallaan kukkiin tekemiä reikiä.
Tyrskyahvenet Tyrskyahventen ravinto koostuu pienistä selkärangattomista eläimistä. Heimon ainutlaatuinen piirre "Labroidei"-alalahkossa on se, että poikaset kehittyvät naaraan munasarjoissa ja naaras synnyttää eläviä poikasia ja esimerkiksi pikkutyrskyahvenkoiraat ("Micrometrus minimus") ovat sukukypsiä heti synnyttyään. Poikaset saavat happea ja ravintoa naaraan verenkierrosta.
Sarapeukaloinen Sarapeukaloisten ravinto koostuu hyönteisistä ja hämähäkkieläimistä.
Palmankyyhky Ravinto koostuu monenlaisista hedelmistä ja siemenistä.
Nokirastas Nokirastaan ravinto koostuu pääasiassa hedelmistä.
Kivinäätä Kivinäädän ravinto koostuu kaikenlaisista pikkunisäkkäistä, päästäisiä lukuun ottamatta. Se voi metsästää jopa kanin kokoisia eläimiä. Kivinäätä syö myös lintuja ja niiden munia. Kivinäädät vierailevat usein myös kanaloissa. Ravintoon kuuluvat myös kaikenlaiset marjat ja hedelmät. Linnunmunat ovat kivinäätien herkkua.
Helmikana Helmikanan ravinto koostuu siemenistä ja pienistä selkärangattomista.
Palmulainen Palmulaisten ravinto koostuu kukista, marjoista ja hedelmistä.
Purppurakurkkukotinga Purppurakurkkukotingan ravinto koostuu pääasiassa marjoista ja hedelmistä.
Sundantuulihaukka Ravinto koostuu pikkunisäkkäistä, linnuista, liskoista ja hyönteisistä.