mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Benois de la Danse -palkinto Kilpailu on ollut UNESCOn suojeluksessa vuodesta 1992 lähtien. Kilpailu kuuluu Venäjän kulttuuriperintöohjelmaan. Kansainvälinen tuomaristo vaihtuu vuosittain. Siihen kuuluu maailman merkittävimpien balettiryhmien johtajia, menestyksekkäimpiä koreografeja sekä balettimaailman tähtiä. Tuomaristoa ja koko projehtia johtaa Juri Grigorovitš, joka on Bolšoi-baletin entinen koreografi.
Cambrai Ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1917 Cambraissa käytiin ensimmäinen suuri panssarivaunutaistelu.
Kaupungissa oleva "Beffroi de Cambrain" kellotorni kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana alueen kellotorneja.
Upseerikoulutuksen historia Suomessa Kadettikoulun ensimmäinen johtaja oli eversti Viktor Rafael Schauman. Kolme ensimmäistä johtajaa vuoteen 1925 saakka olivat Suomen Kadettikoulun entisiä oppilaita. Jääkäriupseerit toimivat Kadettikoulun johtajina, kunnes vuodesta 1945 koulun johtajana on ollut kadettiupseeri. Ensimmäinen Kadettikoulun johtajana (1945–1950) toiminut kadettiupseeri oli eversti Yrjö Armas Valkama.
Suomen sodissa kaatui yhteensä 469 kadettiupseeria eli 18,5 % kadettien kokonaismäärästä. Itsenäisessä Kadettikoulussa aloitti opintonsa 74 vuoden aikana 8 440 kadettia.
Narayani Narayanin vyöhyke on kasvistoltaan ja eläimistöltään rikasta seutua. Sen alueella sijaitsee muun muassa Nepalin ensimmäinen ja Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Chitwanin kansallispuisto, joka kattaa lähes tuhat neliökilometriä subtrooppista Terain tulva-alankoa.
Unescon tiedepalkinto Unescon tiedepalkinto on Unescon vuodesta 1968 myöntämä tiedepalkinto, jonka summa on 15 000 dollaria. Palkinnon saajan valitsee Unescon pääsihteeri yhdessä tuomarikunnan kanssa, joka koostuu insinööreistä ja tiedemiehistä.
M. S. Subbulakshmi Subbulakshmin ensimmäinen levy ilmestyi hänen ollessaan vasta 10-vuotias.
Hän sai kotimaassaan jopa Mohandas Gandhin taholta erittäin suurta suosiota, ja oli myös muun muassa UNESCOn Kansainvälisen musiikkineuvoston kunniajäsen.
Bradley McGee McGeen merkittävin saavutus maantiepyöräilijänä on vuoden 2003 Ranskan ympäriajon prologin voitto, minkä seurauksena hän piti yllään johtajan keltaista paitaa kolmen päivän ajan. Vuoden 2004 Italian ympäriajossa hän piti johtajan vaaleanpunaista paitaa yhden päivän ajan. Vuoden 2005 Espanjan ympäriajossa hän piti hallussaan johtajan kultaista paitaa neljän päivän ajan. McGee oli ensimmäinen australialainen, joka johti Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailua ja ensimmäinen australialainen, joka on pitänyt hallussaan kaikkien kolmen suuren ympäriajon kokonaiskilpailun johtajan paitaa.
Konson kulttuurimaisema Konson kulttuurimaisema on 55 neliökilometrin laajuinen alue Konson lähistöllä Etiopian eteläosassa. Siihen sisältyy kivimuurien suojaamia kyliä ja pikkukaupunkeja, sekä jopa viiden metrin korkuisten kivipengerten avulla kukkulan rinteille rakennettuja peltoja ja kastelualtaita. Perinteisiin metsähautausmaihin on haudattu hengellisiä johtajia, joiden haudoille on veistetty puusta vainajaa muistuttavia patsaita. Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011.
Kostajat Kapteeni Amerikasta tuli Kostajien ryhmän ensimmäinen värvätty jäsen ja ensimmäinen pysyvä johtaja jona hän pysyi useita vuosia (vaikka onkin todellisesta johtajasta huolimatta ollut taistelukentillä de facto)-johtaja. Noin vuoden olemassaolon jälkeen loput perustajajäsenet lähtivät lomalle jättäen ensimmäisen värvätyn, Kapteeni Amerikan täyttämään tyhjät paikat (myöhemmin kuitenkin kaikki perustajajäsenet Hulkia lukuun ottamatta ovat palanneet aktiivijäseniksi).
Luoyang Kaupungin lähellä sijaitsevat Longmenin luolat on Unescon maailmanperintökohde. Pitkäaikaisena pääkaupunkina kaupungissa on runsaasti historiallisia tutustumiskohteita. Esimerkiksi "Valkoisen hevosen temppeli", Kiinan ensimmäinen buddhalainen temppeli vuodelta 68 jaa., on eräs tunnettu matkailukohde.
Nisa (Turkmenistan) Nisa on arkeologinen kohde Turkmenistanissa 18 kilometriä lounaaseen maan pääkaupungista Ašgabatista. Nisa oli Parthian valtakunnan ensimmäinen pääkaupunki. Nisa käsittää kaksi kukkulaa: "Vanha" ja "Uusi Nisa". Kohde on listattu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Cecilia af Forselles Af Forselles toimi eri tehtävissä Helsingin yliopistossa ja Suomen Kansalliskirjastossa, ja vuonna 2005 hänet nimitettiin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjaston johtajaksi. Hän on muun muassa toiminut päätoimittajana Kansalliskirjaston julkaisuhankkeessa "The A. E. Nordenskiöld Collection: Annotated Catalogue of Maps made up to 1800". Nordenskiöldin kokoelma hyväksyttiin julkaisun valmistuttua Unescon maailmanperintökohteisiin.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Tanska ja Norja olivat myös mukana perustamassa Unescoa. Ruotsi osallistui tarkkailijajäsenenä Unescon yleiskokouksiin vuodesta 1946 eteenpäin. Jäseneksi Ruotsi liittyi kuitenkin vasta vuonna 1950. Syynä liittymisen pitkittymiseen olivat mm. organisaation sisäiset jännitteet, Unescon epätarkka agenda sekä jäsenyyden kulut. Suomi liittyi Unescoon vuonna 1956. Kuten Ruotsi, myös Suomi oli aikaisemmin toiminut tarkkailijana kokouksissa. Islanti liittyi vuonna 1964.
Unescon ja Pasteur-instituutin mitali UNESCO/Pasteur-Instituutin mitali on Unescon sekä Pasteur-instituutin yhteinen vuodesta 1995 myöntämä tiedepalkinto. Palkinnon summa on 15 000 dollaria. Palkinnon saaja valitsee Unescon pääsihteeri yhdessä tuomarikunnan kanssa joka koostuu insinööreistä ja tiedemiehistä.
Darjeeling Darjeeling tunnetaan teentuotantoalueena, sekä kapearaiteisesta rautatiestä, joka on UNESCOn maailmanperintökohde. Teetä kerätään neljä satoa vuodessa. Tee on lempeän makuista ja monet pitävät sitä maailman parhaana teelaatuna. Rautatie on vuodelta 1881, se on maailman ensimmäinen matkustajarautatie vuoristossa ja se on edelleen käytössä.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Pohjoismaisen Unesco-yhteistyön toteuttaminen jatkuu edelleen säännöllisten kokousten ja keskinäisen kuukausittain toistuvan yhteydenpidon kautta. Lisäksi vuosittaisissa laaja-alaisissa Pohjoismaisissa Unesco-koordinaatiokokouksissa suunnitellaan yhteisiä ehdotuksia ja avauksia Unescon toiminnan kehittämiseksi sekä valmistaudutaan yleiskokoukseen.
Gabriel d’Arboussier Ranskan Länsi-Afrikan hajottua vuonna 1958 d’Arboussier otti Senegalin kansalaisuuden. Hän liittyi Mouvement populaire sénégalais -puolueeseen ja tuli valituksi maan parlamenttiin. Vuosina 1959–1960 hän oli myös Malin liittovaltion parlamentin jäsen. Vuosina 1960–1962 d’Arboussier toimi Senegalin oikeusministerinä. Sen jälkeen hän oli maan suurlähettiläänä Ranskassa ja Länsi-Saksassa sekä työskenteli Unescon varajohtajana ja YK:n tutkimus- ja koulutusinstituutin johtajana.
Picos de Europan kansallispuisto Picos de Europan kansallispuisto on Espanjassa, Léonin, Cantabrian ja Asturian maakuntien alueella sijaitseva kansallispuisto. Se on ensimmäinen Espanjan kansallipuisto ja sen pinta-ala on 64 660 hehtaaria. Kansallispuisto sijaitsee Kantabrian vuorilla ja se on Unescon määrittämä biosfäärialue.
Sammallahdenmäki Sammallahdenmäki valittiin 1999 Unescon maailmanperintöluetteloon. Se oli ensimmäinen arkeologinen kohde Suomesta. Valintaa perusteltiin poikkeuksellisella todistusarvolla, joka Sammalahdenmäellä on skandinaavisen pronssikautisen kulttuurin hautaustavasta. Valintaa oli edeltänyt yli kymmenen vuotta kestänyt valmistelu, jonka aikana muinaisjäännöksen rajoja ja suoja-alueita määriteltiin.
Bodleian Library Bodleianin kirjastonjohtajan virallinen titteli on Sir Thomas Bodley’s Librarian, lyhyemmin Bodley’s Librarian. Heistä ensimmäinen oli Bodleyn palkkaama Thomas James, joka toimi tehtävässä vuoteen 1620. Kaikki johtajat olivat pappisvihkimyksen saaneita, kunnes tehtävään valittiin vuonna 1882 maallikko, kirjastonhoitaja Edward W. B. Nicholson. Bodleian Libraryn nykyinen johtaja on Richard Ovenden. Hänen edeltäjänsä Sarah Thomas oli ensimmäinen naispuolinen johtaja kirjaston yli 400-vuotisessa historiassa.
Unesco Unescon pääjohtaja valitaan nykyään neljävuotiselle kaudelle, kun aiemmin pääjohtajan kausi oli kuusivuotinen. Unescon pääjohtajia ovat olleet:
Helsingin sokeainkoulu Koulun ensimmäinen johtaja oli Mathilda Linsén, joka kuoli seitsemän vuoden kuluttua. Vuodesta 1877 alkaen johtaja oli Hanna (Johanna) Maria Ingman. Sitä ennen koulu oli ollut seitsemän vuotta vailla johtajaa Linsenin kuoltua. Ingman siirtyi johtajan tehtävästä syrjään vuonna 1903. Molemmat johtajat kohotettiin sokeiden äitihahmoiksi.
Jooga Joogan asemaa intialaisena kansanperinteenä on 2000-luvulla voimakkaasti vahvistettu Intiassa. Maassa nimitettiin vuonna 2014 maailman ensimmäinen ”joogaministeri”, kun Intian kansanpuolueen kansanedustajasta Shripad Yesso Naikista tuli joogan ja intialaisen perinnelääkinnän edistämiseen keskittyvän ministeriön johtaja. Astuttuaan virkaan joogaministeri Naik kertoi yrittävänsä osoittaa maailmalle, että jooga on intialainen taidemuoto, joka kuuluu intialaisille. Intiassa on myös perustettu perinnetietoutta keräävä ja säilyttävä digitaalinen kirjasto TKDL, johon on arkistoitu esimerkiksi joogaa koskevia tekstejä ja muita aineistoja. Arkiston tehtävä on osoittaa, että joogaharjoitukset ovat intialaista kansanperinnettä eikä kukaan yksityinen ihminen voi omistaa niitä. Joogasta on tehty Intiassa myös osa armeijan, peruskoulujen, sairaaloiden ja muiden julkisten instituuttien ohjelmaa, ja joogaa opetetaan 600 000 koulussa. Pääministeri Narendra Modi on korostanut joogan kuulumista hinduidentiteetiin. Jooga on keskeisessä asemassa myös Intian tunnetuimman nykygurun Baba Ramdevin uskonnollisessa ja hindunationalistisessa poliittisessa ohjelmassa. Jooga on ollut vuodesta 2016 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luettelossa.
Asteekkien historia Noin 1370 kuoli Tenoch, asteekkien ensimmäinen pappisjohtaja. Asteekkien ensimmäinen johtaja, Acamapichtli nousi valtaan 1375 tepaneekkien määrätessä hänet alueen johtajaksi. Huitzilihuitli, hänen seuraajansa, laajensi asteekkien aluetta ensimmäistä kertaa Meksikon laaksossa. Asteekit olivat tällöin tepaneekkien vallan alla.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Yhteistyön vahvistuminen 1960-luvulla oli seurausta myös kasvavasta kansallisesta kiinnostuksesta Unescoon. Mielenkiinnon taustalla oli etenkin Unescon aiempaa suuremmat budjetit sekä sen merkitysarvon lisääntyminen uusien kehitysohjelmien myötä. Pohjoismaiset Unesco-toimikunnat sidottiin nyt tiiviimmin kansallisiin ministeriöihin, mikä lisäsi niiden resursseja, mutta toi mukanaan myös byrokratiaa.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Unescon tehtävälistan kasvaessa yksittäiselle pienelle valtiolle tuli mahdottomaksi seurata kaikkia Unescon asioita. Tältä pohjalta syntyi erityinen työnjako, jossa kunkin maan toimikunta sai vastuulleen valittujen aihealueiden tarkkailun ja niihin liittyvien tapausten valmistelun. Tämä järjestely oli menestyksekäs, ja siitä tuli tunnistettava piirre pohjoismaiselle yhteistyölle Unescossa.
Unesco Suomi liittyi Unescoon vuonna 1956 ja on jäsenyytensä aikana ollut järjestön useiden elinten ja komiteoiden jäsen. Vuonna 2013 Suomi valittiin Unescon maailmanperintökomitean jäseneksi. Suomen Unesco-politiikan toimeenpanosta vastaa opetus- ja kulttuuriministeriö, jonka kanssa ulkoasiainministeriö on tiiviissä yhteistyössä erityisesti horisontaalisissa, ulkopoliittisia ja YK-järjestelmään liittyviä näkökohtia sisältävissä kysymyksissä.
Jaroslavl Jaroslavl on ollut jo kauan arvostettu kulttuurikeskus. Kaupunkia pidetään hyvänä esimerkkinä Katariina Suuren aikana toimeenpannusta Venäjän keisarikunnan kaupunkisuunnittelun muutoksesta. Jaroslavlin historiallinen osa monine 1600–1700 -luvun kirkkoineen on liitetty mukaan Unescon maailmanperintökohteisiin. 1700-luvulla perustettiin Spaso-Preobraženski-luostarissa Koillis-Venäjän ensimmäinen oppilaitos, jossa oli kattava kreikankielisten ja muinaisvenäläisten kirjojen kokoelma. Jaroslavliin perustettiin Venäjän ensimmäinen ammattiteatteri vuonna 1750 ja vuonna 1786 siellä alettiin julkaista maan ensimmäistä maaseutusanomalehteä.
Unescon rauhankasvatuspalkinto Unescon rauhankasvatuspalkinto on Unescon vuodesta 1981 myöntämä rauhanpalkinto, jonka summa on 60 000 dollaria. Palkinto jaetaan Kansainvälisenä rauhanpäivänä.
Lomaiviti Lomaivitin pääsaari on Ovalau, jonka suurin kaupunki Levuka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon. Eurooppalaiset valaanpyytäjät asuttivat saaren alun perin 1830-luvulla. 1860-luvulla saarille perustettiin puuvillaplantaaseja ja saariston asukasluku kasvoi huomattavasti. Levukasta tuli Fidžin ensimmäinen pääkaupunki vuonna 1871.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Suomessa Unesco-politiikkaa toteuttaa ennen kaikkea opetus- ja kulttuuriministeriö yhdessä muiden ministeriöiden sekä Suomen pysyvän Unesco- ja OECD-edustuston kanssa.
Kari Ala-Pöllänen Ala-Pöllänen valmistui opettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta vuonna 1963 ja työskenteli musiikinopettajana Kiuruvedellä ja Jyväskylässä. Hänet tunnetaan erityisesti Tapiolan kuoron pitkäaikaisena johtajana (1994–2008), mutta hän johti myös Vox Aurea -kuoroa (1978–1994), Mieskuoro Sirkkoja (1986–1994) ja Suomi 75 -nuorisokuoroa (1992). Tapiolan kuoro teki Ala-Pölläsen johtajakaudella yhdeksän levytystä ja sai Unescon esittävän taiteen palkinnon (1996).
Unesco Unesco on yksi YK:n itsenäisistä erityisjärjestöistä omine toiminta- ja päätöselimineen ja budjeteineen. Unescolla on 195 jäsenmaata ja 9 liitännäisjäsentä. Unesco on kansainvälinen valtioiden välinen järjestö, jonka korkein päättävä elin on joka toinen vuosi kokoontuva yleiskokous, joka vastaa politiikan peruslinjauksista ja hyväksyy ohjelman ja budjetin. Päätösten toteuttamisesta vastaa 58 jäsenmaasta koostuva, kaksi kertaa vuodessa kokoontuva hallintoneuvosto.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Pohjoismaiset yhteistyöprojektit tekivät maista tunnettuja Unescossa ja sen jäsenvaltioissa. Unescon pääsihteeristö on korostanut pohjoismaista yhteistyötä ja erityisesti kansallisten toimikuntien työtä esimerkillisenä.
Toivo Salmio Salmion ensimmäinen virkatehtävä oli vuosina 1906–1911 Kotkan työväen osuuskunnan johtajana. Kaupallisen toimen ohella hän oli 1909–1911 myös Kotkan työväen säästöpankin kamreeri. Sen jälkeen hän toimi SOK:n johtajana 1912–1914. Hän oli Elannon johtaja 1915–1928 ja Osuuskunta Tradekan (OTK) johtaja vuosina 1928–1952.
Kirsi Lindroos Lindroosin isä oli ammatiltaan hitsaaja ja äiti kotiavustaja. Lindroos valmistui kasvatustieteiden maisteriksi vuonna 1983, toimi 1980-luvulla peruskoulun rehtorina Lohjalla ja loi 1990-luvulla nousujohteisen uran Suomen Kuntaliitossa. Hän oli johtajana opetusministeriössä 2000–2003 ja opetushallituksen pääjohtajana 2003–2007. Vuoden 2008 alussa Lindroos palasi opetusministeriöön kansainvälisyys- ja kehitysjohtajaksi. Hän siirtyi 1. syyskuuta 2009 Suomen pysyvään OECD- ja UNESCO-edustustoon Pariisiin vastaamaan koulutusasioista ynnä muusta. Tällä hetkellä Kirsi Lindroos toimii suuren EU Twinning -hankkeen RTA:na (Resident Twinning Adviser) Kosovossa. Support Implementation of Kosovo Education Strategic Plan 2011–2016 -hanke päättyy vuoden 2017 alussa, johon saakka Lindroos on virkavapaalla opetus- ja kulttuuriministeriön johtajan tehtävistä.
Unesco Unescon toiminta koostuu erilaisista ohjelmista ja niiden suunnittelusta ja kehittämisestä, sekä kansainvälisten sopimusten ja suositusten laatimisesta. Toimintansa tueksi Unescolla on hyvän tahdon lähettiläitä, jotka levittävät tietoa järjestön toiminnasta ja tavoitteista.
Pulkovon observatorio Pulkovon tähtitieteellinen observatorio () on Venäjän tiedeakatemian pääobservatorio. Se sijaitsee 19 km Pietarin keskustan eteläpuolella kohoavalla Pulkovon (Pulkkalan) mäellä 75 metriä meren pinnan tasosta. Observatorio kuuluu Unescon maailmanperintökohteisiin.
Aleksandr Brjullovin suunnittelema observatorio valmistui 1839. Se rakennettiin saksalaistaustaista tähtitieteilijä Wilhelm von Struvea varten, joka toimi laitoksen ensimmäisenä johtajana vuoteen 1861 asti, jolloin johtoon astui hänen poikansa Otto Wilhelm von Struve.
Iso valliriutta Joskus Ison valliriutan kerrotaan olevan maailman suurin yksittäinen elävä olento. Todellisuudessa se muodostuu monista koralliyhdyskunnista. Alue on maailman suurin meriluonnonsuojelualue ja se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1981. Ensimmäinen eurooppalainen tutkimusmatkailija, joka näki Ison valliriutan oli James Cook, joka löysi sen 11. kesäkuuta 1770.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa 1950-luvulla kansainvälinen kulttuurihallinto oli melko kehittymätöntä. Osittain tästä syystä kansallisten Unesco-toimikuntien ja kansallisten ministeriöiden välillä oli huomattavasti liikkumatilaa. Tämä johti siihen, että kansallisella tasolla Unescoa pidettiin helposti ”professorien keskustelukerhona”, jolla oli vain vähän käytännön merkitystä. Toisaalta Unesco nähtiin myös kohtuullisen itsenäisenä kansallisiin poliittisiin elimiin nähden, sillä sitä johtivat riippumattomat kansainvälisesti tunnustetut tiedemiehet ja kulttuuriasiantuntijat. Riippumattomuussuuntaa tavoittelivat myös pohjoismaiset toimikunnat.
Emil Liljeblad Liljebladin ensimmäinen työkausi Ambomaalla ajoittui vuosiin 1900–1908. Hän saapui työalueelle tuolloiseen Saksan Lounais-Afrikkaan vuonna 1900 yhdessä Lähetysseuran johtajan Jooseppi Mustakallion kanssa. Mustakallio oli tullut Afrikkaan tarkastusmatkalle. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Lähetysseuran johtaja teki tällaisen matkan. Matka alkoi 31.1.1900, ja perille Ambomaalle tultiin 22.6. samana vuonna.
Chester Bowles Sodan jälkeen vuonna 1946 Bowlesista tuli talouden tasapainottamisviraston johtaja. Samoihin aikoihin hän pyrki Connecticutin kuvernööriksi, muttei onnistunut. Vuonna 1946 Bowles oli myös mukana Yhdysvaltojen valtuuskunnassa kaikkien aikojen ensimmäisessä Unesco-konferenssissa Pariisissa. Vuosina 1947–1948 hän toimi YK:n pääsihteeri Trygve Lien erikoisavustajana ja vuosina 1948–1951 vasta perustetulle Unicefille varoja keräävän United Nations Appeal for Children -kampanjan kansainvälisenä puheenjohtajana.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa 1970-luvulla maiden väliset jännitteet Unescon sisällä kiristyivät. Taustalla vaikutti kansainvälinen poliittinen tilanne sekä vanhojen ristiriitojen nousu pintaan jäsenmaiden välisen tasapainon muuttuessa. Unescon haasteena oli erityisesti järjestön byrokratisoituminen ja politisoituminen. Ohjelman laajennuttua ja jäsenten kiistellessä keskenään, sai hallinto aiempaa enemmän valtaa. Unescoa kritisoitiin tehottomuudesta ja konkreettisten toimien puutteesta. Monien mielestä jäsenmailla oli yhä heikommat mahdollisuudet vaikuttaa organisaation toimintaan.
Unesco Suomen rahoitus Unescon koulutussektorille kanavoidaan pääasiassa Education for All -teknisen avun ohjelman kautta. Suomi tukee Unescoa jäsenmaksuosuuden lisäksi erilaisilla vapaaehtoisilla tukimaksuilla. Suomen jäsenmaksuosuus vuodelle 2013 on noin 1,5 miljoonaa euroa. Maksu suoritetaan opetus- ja kulttuuriministeriön budjetista. Ulkoasiainministeriön Unesco rahoitus vuosille 2014–2015 on yhteensä 2,4 miljoonaa euroa, josta Opetusta kaikille -ohjelmalle 2 miljoonaa euroa ja kansainvälisen viestinnän kehittämisohjelmalle 400 000 €.
Beni Hammadin Al Qal’a Beni Hammadin Al Qal’a () on arkeologinen kohde Algeriassa lähellä Välimeren rannikkoa hieman Algeristä länteen. Alueella oli hammadidien berberivaltakunnan ensimmäinen pääkaupunki. Se perustettiin vuonna 1007 ja tuhottiin 1152. Alueen merkittävämpiä kohteita on suuri moskeija. Beni Hammadin Al Qal’a on listattu UNESCOn maailmanperintäkohteeksi.
Unescon hyvän tahdon lähettiläs UNESCOn hyvän tahdon lähettiläät ovat julkisuuden henkilöitä, jotka käyttävät lahjojaan tai kuuluisuuttaan levittämään sanaa Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön eli Unescon tavoitteista. Alla joitakin lähettiläitä ja projekteja, joita he erityisesti tukevat
UNESCO-IHE UNESCO-IHE Institute for Water Education on vesialan koulutukseen erikoistunut instituutti, joka perustettiin 2003. UNESCO-IHE jatkaa työtä, jonka IHE aloitti vuonna 1957, kun se alkoi tarjota kehitysmaiden asiantuntijoille hydraulisen tekniikan jatkokoulutusta.
Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta Ensimmäinen sihteeri toimi neuvostotasavallan tosiasiallisena johtajana. Muodollinen johtaja oli korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtaja, mutta tällä ei ollut todellista valtaa.
Renamo Renamon ensimmäinen johtaja oli André Matsangaissa. Hänen kuoltuaan 1979 johtajaksi valittiin Afonso Dhlakama, joka toimi tehtävässä kuolemaansa 2018 saakka.
Røros Rørosia alettiin 1900-luvulla kehittää kulttuuriperintökohteena. Sen rakennuksia listattiin suojeltaviksi jo 1920-luvulla, kun Norjassa tuli voimaan ensimmäinen vanhojen rakennusten suojelulaki. Monia rakennuksia entisöitiin vanhaan tyyliin, ja niistä muun muasa korvattiin 1800-luvun lopulla asetetut sveitsiläistyyliset paneelit. Røros valittiin vuonna 1980 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Beemster Se oli Alankomaiden ensimmäinen polderi: alue, joka vallattiin järven alta viljelykäyttöön pumppaamalla vesi pois tuulimyllyjen pyörittämillä pumpuilla. Beemsterin polderi kuivattiin vuosien 1609 ja 1612 välillä. Sen maankäyttö on säilynyt noilta ajoilta: pellot, kanavat, tiet ja asutus on aseteltu renessanssin parhaiden suunnitteluperinteiden mukaan. Alue on Unescon maailmanperintökohde. Se valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1999.
Museo YK:n perustaman kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö Unescon kulttuurijaoston toimialaan kuuluvat muun muassa museot, monumentit ja kiinteät muinaisjäännökset. Vaikka museoita koskevat päätökset ovat vain pieni osa Unescon toiminnasta, järjestö on antanut neljä kulttuuriperintöä koskevaa yleissopimusta. Niistä eniten on saanut huomiota ja tuottanut merkitystä museoille maailmanperintösopimus, jonka tavoitteena on turvata keskeisen kulttuuri- ja luonnonperinnön säilyminen. Museoneuvosto ICOM on yksi Unescon tunnustetuista neuvonantajista museoita koskevissa kysymyksissä. Unescon perustama ICCROM puolestaan on hallitusten välinen kulttuuriperintöä edistävä koulutus- ja tutkimuslaitos.
Kari Lehtola (onnettomuustutkija) Lehtola siirtyi vuonna 1988 Kilpailuviraston johtajaksi ja vuonna 1990 suuronnettomuustutkinnan suunnittelukunnan puheenjohtajaksi. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi autolautta "Estonian" onnettomuuden tutkimuslautakunnan johtajana. Onnettomuustutkintakeskus perustettiin vuonna 1996, ja Lehtolasta tuli sen ensimmäinen johtaja. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2001.
Sinfoniaorkesteri Vivo Orkesterin ensimmäinen taiteellinen johtaja oli Kari Tikka. Hänen jälkeensä johtajana ovat toimineet Mikko Franck (1997-1999) ja Tibor Bogányi (2000-2002).
Roger Caillois Palattuaan Ranskaan hän toimi Gallimard-kustantamon työntekijänä ja johti eteläamerikkalaiseen kirjallisuuteen keskittynyt kirjasarjaa "La Croix du Sud". Hän myös käänsi argentiinalaisen kirjailijan Jorge Luis Borgesin kertomuksia. Kokoelmaan hän valitsi myös Pablo Nerudan ja Miguel Asturiasin teoksia. Lisäksi hän toimi vuodesta 1948 lähtien Unescon korkeana virkamiehenä ja oli ensiksi kirjallisen osaston päällikkö ja myöhemmin kulttuurien kehityksestä vastaava johtaja. Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1971, ja tässä tehtävässä hän seurasi professori Jérôme Carcopinoa.
Eremitaašin vapaaehtoispalvelu Ropsunhovi-projekti, Ropša-hanke, oli vapaaehtoispalvelun ensimmäinen projekti. Pietarista lounaaseen sijaitsevaan Ropsunhovin kuntaan kuuluva palatsi on osa Unescon maailmanperintöluetteloa. Eremitaašin vapaaehtoiset osallistuivat kampanjaan, jonka tarkoituksena oli pysäyttää monumentin tuhoutuminen keräämällä tietoa paikasta ja luomalla arkisto näistä tiedoista. Osa projektia oli myös kaupungin lapsille suunnatun Joulupuu-museon luominen palatsiin.
Vikramaditya II Kruununprinssinä Vikramaditya II teki useita onnistuneita sotaretkiä chalukyoiden arkkivihollisia Kanchipuramin pallavia vastaan. Vikramadityia II huomattavimmat saavutukset ovat Kanchipuramin kolme valloitusta, joista ensimmäinen tuli aikana, jolloin hän oli vielä kruununprinssi, ja Virupakshan sekä Mallikarjunan temppelit, jotka hänen kuningatterensa Lokadevi ja Trilokadevi rakennuttivat hälle Pattadakaliin. Temppelit muodostavat keskeisen osan UNESCOn maailmanperintökohdetta.
Kiasma Kiasman johtajina ovat toimineet:Kun Berndt Arell ilmoitti loppuvuodesta 2009 siirtyvänsä Svenska Kulturfondenin johtajaksi, alkoi keskustelu uudesta johtajasta ja Kiasman linjasta. Johtajan paikkaa hakenut saksalainen kulttuurihistorioitsija Nicolaus Schafhausen haukkui Kiasman kuolleeksi museoksi. Schafhausenin ei suomen kieltä taitamattomana ollut mahdollista tulla valituksi. Myös Kiasman ensimmäinen johtaja Tuula Arkio arvosteli museon linjaa voimakkaasti ja sanoi, että Nykytaiteen museo Kiasma on kriisissä. "Samalla se on menettänyt kansainvälisen läpimurtonsa etsikkoajan, joka sille avautui 1990-luvun lopulla, kun museo perustettiin."
Oš-musiikki- ja draamateatteri Teatterikokoelman ensimmäinen taiteellinen johtaja Madazimov Rakhmonberdi oli Kirgisian teatteriesityksen ensimmäinen perustaja ja järjestäjä.
Raittiusliike Suomessa Turussa vuonna 1881 vapaakirkollisten perustama raittiusseura. Ensimmäinen johtaja Emil Hedenström, jonka siirryttyä Helsingin raittiusseuran johtajaksi, hänen tehtävänsä sai Kaarle Verkko.
Unesco Unesco perustettiin 16. marraskuuta 1945, ja siihen kuuluu 195 jäsenmaata. Suomi liittyi järjestöön vuonna 1956. Järjestön pääjohtajana on toiminut vuodesta 2017 lähtien ranskalainen Audrey Azoulay. Vuosina 2009–2017 pääjohtajana toimi bulgarialainen Irina Bokova. Unescon päämaja sijaitsee Pariisissa.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Unesco on ollut erityisen hyvä foorumi pohjoismaiselle yhteistyölle paitsi toimintakenttiensä vuoksi, myös siksi, että se on ollut suhteellisen epävirallinen valtiollinen organisaatio. Sen toiminta perustuu pitkälti asiantuntijaelimiin ja yksilöiden väliseen yhteistyöhön. Unescon erityisyytenä ovat kansalliset toimikunnat, joiden tarkoituksena on toimia siltana organisaation valtiollisten ja ei-valtiollisten elinten välillä.
Unesco Unesco on vuodesta 1972 ylläpitänyt maailmanperintöluetteloa. Yleissopimus maailman kulttuuri- ja luonnonperinnön suojelemiseksi on Unescon hyväksymä kansainvälinen sopimus. Sen keskeisenä lähtökohtana on huoli maailman uhanalaisen kulttuuri- ja luonnonperinnön säilymisestä tuleville sukupolville. Sopimuksen tavoitteena on eri kansakuntien ainutlaatuisen perinnön arvostuksen lisääminen ja sitä koskevan tiedon levittäminen.
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Pohjoismainen yhteistyö Unescossa eli Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestössä on näkynyt pyrkimyksenä toteuttaa yhteistä politiikkaa pohjoismaisten arvojen ja kansainvälisen solidaarisuuden puolesta ja samalla lisätä maiden vaikutusvaltaa ja näkyvyyttä. Keskinäinen yhteistyö Unescossa on osaltaan rakentanut ja määritellyt Pohjoismaiden omaa identiteettiä ja imagoa.
Unesco Unescolla on johtava globaali rooli sanan- ja lehdistönvapauden, mediakehityksen ja informaation edistämisessä. Sananvapaus, moniarvoinen ja riippumaton media sekä pääsy tietoon ovat edellytyksiä demokraattisen yhteiskunnan kehitykselle. Lisäksi Unescon viestintä- ja informaatio-ohjelman painopisteenä ovat sukupuolten välinen tasa-arvo, Afrikkaa, vähiten kehittyneet maat, pienet saarivaltiot sekä nuoriso.
Unesco Unesco on eräs yhteistyötaho Suomen kehityspolitiikan toteuttamisessa. Suomi korostaa erityisesti koulutuksen, kulttuurin sekä sananvapauden ja avoimen ja riippumattoman viestinnän merkitystä konfliktien ennaltaehkäisyssä ja ratkaisemisessa. Suomi tukee kestävän kehityksen, rauhankulttuurin ja kulttuurien välisen vuoropuhelun sekä tasa-arvon edistämiseen liittyvien näkökohtien sisällyttämistä Unescon kaikkeen ohjelmatoimintaan.
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa Suurin osa kohteista on antiikin ajan kohteita ja niiden arkeologisia alueita. Joukossa on myös bysanttilaisen ajan luostareita ja kaupunkeja, sekä osmani- ja venetsialaisvallan aikaisia kohteita. Ensimmäinen luetteloon lisätty kreikkalainen kohde oli Bassain Apollon Epikurioksen temppeli vuonna 1986, viimeisin puolestaan Filippoin arkeologinen alue vuonna 2016. Esityslistalla on 15 uutta kohdetta (vuonna 2016).
Nikopolis Nikopoliin arkeologiset kaivaukset on suorittanut Ateenan arkeologinen seura. Kaivaukset alkoivat vuonna 1913 ja ensimmäinen jakso kesti vuoteen 1926. Toinen kaivausjakso oli vuosina 1926–1938. Kaivaukset katkesivat välillä toiseen maailmansotaan. Kolmas kaivausjakso oli vuosina 1956–1965. Alueella on suoritettu myös kunnostustöitä. Vuodesta 2014 Nikopoliin arkeologinen alue on ehdolla liitettäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
Algeria Unescon maailmanperintöluettelossa on seitsemän algerialaista kohdetta, kuusi kulttuurikohdetta ja yksi sekakohde, Tassili n'Ajjerin vuoristo. Kulttuurikohteet ovat Algerin vanha osa eli Kasbah, Beni Hammadin Al Qal’a eli hammadidien berberivaltakunnan ensimmäinen pääkaupunki, roomalaisvallan aikainen Djémila, M'Zabin laakso aavikolla, Timgad eli antiikin Thamugasin roomalaissiirtokunta ja Tipasa, jossa on jäänteitä foinikialaisten ja roomalaisten ajoilta.
Unesco Unescon viisi toimialaa ovat koulutus, luonnontieteet, yhteiskunta- ja humanistiset tieteet, kulttuuri sekä viestintä ja informaatio. Unesco laatii suosituksia ja normeja sekä kansainvälisiä julistuksia ja sopimuksia, järjestää hallitustenvälisiä asiantuntijakokouksia ja korkean poliittisen tason seminaareja. Järjestöllä on myös lukuisia kehitysyhteistyön ohjelmia, tutkimusohjelmia sekä laajaa julkaisu- ja tilastointitoimintaa eri puolilla maailmaa.
Suomen Rahapaja Vuosina 1864–2006 Rahapajan kulloisenkin johtajan sukunimen ensimmäinen kirjain lyötiin kolikoihin. Vuodesta 2007 lähtien rahapajan johtajan nimikirjain on korvattu Rahapajan logolla.
Kuka ampui johtajan? Tarinan käsikirjoittivat Bill Oakley ja Josh Weinstein. Sen ohjasi David Mirkin, joka oli samalla myös sarjan vastaava tuottaja ja siten käsikirjoitustiimin johtaja. Se oli "Simpsonien" ensimmäinen ja pitkään ainoa kaksiosainen tarina. Jakson ”Kuka ampui johtajan, osa 2” ensiesitys sai Foxin laskelmien mukaan noin 46 miljoonaa katsojaa, ja oli siten "Simpsonit"-jaksoista katsotuin.
Daniel Teklehaimanot Teklehaimanot sai Ranskan ympäriajossa 2015 mäkikirikilpailun johtajan Maillot à pois -paidan kuudennen etapin jälkeen. Hänestä tuli ensimmäinen afrikkalainen mäkikirikilpailun johtaja Ranskan ympäriajossa.
Gramota-arkisto Saamelaisarkisto ja Kansallisarkisto esittivät vuonna 2014 Gramota-arkistoa lisättäväksi Unescon Memory of the World -ohjelmaan, jonka tavoitteena on säilyttää ihmiskunnan merkittävät arkistot ja kirjastokokoelmat. Suomesta Unescon luetteloon kuului tuolloin vain A. E. Nordenskiöldin karttakokoelma. Arkisto valittiin Unescon Maailman muisti -listalle 9. lokakuuta 2015.
Ilmo Hela Helan näkyvin kansainvälinen toimi oli 1961–1964 Monacossa Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) meren radioaktiivisuuslaboratorion johtajan toimi. Hän edusti Suomea kansainvälisessä merentutkimusneuvostossa (ICES) ja toimi sen hydrografisen komitean puheenjohtajana. Hän edusti Suomea myös maailman meteorologisen järjestön (WMO) merimeteorologisessa komissiossa. Hän oli myös tieteellisten unionien kansainvälisen neuvoston (ICSU) hallituksen jäsen 1968–1972. Unescon hallintoneuvostossa hän oli 1966–1974. Kansainvälisten luottamustoimien ohella Hela toimi kotimaassaan muun muassa Geofysiikan seuran (1957, 1965) ja Suomen maantieteellisen seuran puheenjohtajana (1961, 1967).
Venäjän maantiede Venäjällä on 23 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta ja 40 Unescon biosfäärialuetta.
Kroatian maantiede Kroatiassa on seitsemän Unescon maailmanperintökohdetta ja kahdeksan kansallispuistoa. Unescon kohteet ovat
Pohjoismainen yhteistyö Unescossa Unescon yleiskokouksiin osallistuneita Pohjoismaiden delegaatioita ohjeistettiin ottamaan huomioon kaikkien Pohjoismaiden asema ja edut. Delegaatiot tapasivat toisiaan kokousten yhteydessä epävirallisesti mutta säännöllisesti, keskustellakseen ajankohtaisista tapauksista ja koordinoidakseen yhteistyöstrategioita. Pohjoismaat alkoivat myös pitää Unescon hallintoneuvoston kulloistakin pohjoismaista jäsentä yhteisenä edustajanaan. Näin taattiin koko Pohjolalle jatkuva edustusto hallintoneuvostossa.
Sylvia Robinson Sylvia Robinson, oik. Sylvia Vanderpool (6. maaliskuuta 1936 New York, Yhdysvallat – 29. syyskuuta 2011), oli yhdysvaltalainen laulaja, muusikko, äänilevytuottaja ja levy-yhtiön johtaja, joka tunnetaan ertiyisesti hip hopiin erikoistuneen merkin Sugar Hill Recordsin johtajana. Häntä pidetään lajin kahden merkittävimmän singlen taustavoimana. Ensimmäinen oli Sugarhill Gangin levytys ”Rapper’s Delight”, joka oli ensimmäinen hiphoppareiden tekemä rap-levytys. Toinen oli Grandmaster Flash & the Furious Fiven levyttämä ”The Message”.
Unesco Lokakuussa 2008 presidentti Martti Ahtisaari vastaanotti Unescon rauhanpalkinnon elämäntyöstään maailmanrauhan hyväksi.
Unesco Maailmanlaajuisen Unesco-kouluverkoston (, ASP) tavoitteena on lisätä kansainvälistä kulttuurista ymmärtämystä ja osaamista kouluissa.
Snicketin perhe "Surkeiden sattumusten sarjan" tapahtumien aikana rouva Snicket on jo kuollut, luultavasti samanlaisessa tulipalossa, joka tappoi myös Baudelairien ja Quagmiren orpojen vanhemmat.
Baudelairen perhe "Ratkaisun rajoilla" avaa myös uusia mahdollisuuksia Baudelairien vanhempien menneisyydestä. Kit Snicket kertoo lapsille illasta, jolloin hän meni oopperaan heidän vanhempiensa kanssa ja antoi heille laatikollisen myrkkynuolia ennen, kuin Esmé Kurjimo näki. Myöhemmin kirjassa kreivi Olaf paljastaa, että hänen vanhempansa murhattiin myrkkynuolilla ja että hänellä on hyvä syy vihata Baudelaireja (hän viittaa näin selvästi, että Baudelairien vanhemmat murhasivat hänen vanhempansa). Tämä selittäisi Olafin kaunan perhettä vastaan, motiivin Baudelairien kartanon polttamiselle (jonka monet uskovat hänen tehneen) ja luultavasti myös sen, miksi hänestä tuli alun perin kelmi. Kirjassa ei kuitenkaan vahvistettu yhtäkään näistä.
Baudelairen perhe Kirjassa "Tihutöiden tivoli", kun koukkukätinen mies sanoo että toinen heidän vanhemmistaan on elossa, Lemony Snicket sanoo, että se on valetta. Tämän voi ajatella niinkin, että he ovat molemmat kuolleet tai että he ovat molemmat elossa. Mutta Lemony Snicket sanoo myös, että Beatrice Baudelaire on kuollut, erityisesti jokaisen kirjan alussa löytyvässä omistuskirjoituksessa.
Kreivi Olaf Toinen salaperäinen viittaus kreivi Olafin lapsuuteen mainitaan kirjassa "Ratkaisun rajoilla". Luvussa yksi Kit mainitsee, että pystyi salakuljettamaan yhden laatikollisen myrkkynuolia Baudelairien vanhemmille ennen, kuin Esmé Kurjimo sai hänet kiinni. Myöhemmin kirjassa Baudelaireja ja Rehti Ratkaisua uhkaillessaan hän käskee Baudelaireja kysymään Rehdiltä, mitä sinä iltana teatterissa tapahtui, viitaten että Baudelairen vanhemmat, Rehti ja Snicketit olivat paikalla jostain tietystä syystä. Vihdoin, luvussa kaksitoista, Olaf paljastaa myrkkynuolien olleen syy hänen omien vanhempiensa kuolemaan. Hän myös viittaa, että Baudelairen vanhemmat olisivat saattaneet murhata hänen vanhempansa. Se selittäisi hänen vihamielisyytensä Baudelaireja kohtaan.
Baudelairen perhe Baudelairien kartano, Baudelairen perheen entinen asuinpaikka, paloi maan tasalle mahdollisessa tuhopoltossa.
Klaus Baudelaire Sarjan alussa Baudelairien vanhemmat Bertrand ja Beatrice Baudelaire kuolevat tulipalossa, joka tuhoaa myös heidän kotinsa, jolloin Baudelairet orpoutuvat. Pankkiiri Arthur Poe, joka on Baudelairien uskottu mies ja vastuussa heidän omaisuudestaan, lähettää Baudelairet heidän julman sukulaisensa, kreivi Olafin, luokse. Lapsille selviää pian, että Olaf tahtoo vain saada heidän omaisuutensa itselleen.
Snicketin perhe Kirjassa "Kelvoton kylä" Jacques tunnisti Baudelairet heti, ja yrittikin kertoa näille heidän vanhemmistaan. Hän oli yksi VPK:n tunnetuimpia jäseniä tulipaloja vastaan taistelleella puolella. Epäonnisesti kuitenkin poliisi Lucianaksi naamioitunut Esmé esti hänen aikeensa.
Baudelairen perhe Snicket nimesi Baudelairet ranskalaisen runoilija Charles Baudelairen mukaan. Ranskalainen sukunimi "Baudelaire", historiallisesti myös muodoissa "Badelaire" ja "Bazelaire" viittaa lyhyeen miekkaan tai veitseen. Ranskalainen sana "baudelaire" tulee keskiaikaisen latinan sanoista "bādelārius", "bādelāris", ja "bādārellus" ja se tarkoittaa "jonkinlaista lyhyttä miekkaa" ("ensis brevis species").
Baudelairen perhe Bertrand Baudelaire on Violetin, Klausin ja Sunnyn isä, Beatrice Baudelairen, jonka ystävä hän oli lapsena, aviomies ja VPK-nimisen järjestön jäsen. Läpi sarjan lapset muistavat lyhyitä tarinoita isästään.
Baudelairen perhe Bertrand kuoli, kun Baudelairien kartano tuhoutui tulipalossa.
Violet Baudelaire Seuraavana päivänä Olivia ja yksi Olafin kätyreistä putoavat Olafin kaivamaan leijonakuoppaan ja kuolevat. Baudelairet esittävät päättäneensä liittyä Olafin seurueeseen, ja Violet ja Klaus lähtevät asuntovaunussa ja Sunny autossa ylös Mortmain-vuorille. (He olivat Salojen sairaalassa saaneet huomata Baudelairen kansiossa, että toinen heidän vanhemmistaan saattaa yhä olla elossa, ja jos on, hän on siellä.)
Baudelairen perhe Kirjassa "Loppu" kreivi Olaf, tunnettu tuhopolttaja, kieltäytyy vahvistamasta tai kieltämästä olleensa vastuussa Baudelairen vanhempien kuolemasta.
Quagmiren perhe Duncan ja Isadora esiintyvät viimeisen kerran "Kelvoton kylä" -kirjassa, vaikka heihin viitataankin monesti lopun kirjasarjan aikana. Heidät on piilotettu varissuihkulähteeseen keskelle Variksenpalvojien kylään, ja he onnistuvat kertomaan siitä Baudelaireille Isadoran säeparien avulla. Baudelairet onnistuvatkin lopulta vapauttamaan kolmoset. Kun kyläläiset huomaavat nyt valheellisesti murhasta syytettyjen Baudelairien olevan vapaalla jalalla, he lähtevät ajamaan näitä takaa. Kylän korjausmies Hector onnistuu pelastamaan Quagmiret mukaansa, muttei Baudelaireja.
Baudelairen perhe Lemony Snicket selittää, että, viitaten vanhempaan Beatriceen: "Because I loved her so much... it never occurred to me that there could be more than one Beatrice Baudelaire." (suom. "Koska rakastin häntä niin paljon... ei koskaan tullut mieleeni, että voisi olla olemassa toinenkin Beatrice Baudelaire.")
Hongwu Zhu Yuanzhang syntyi köyhään talon­poikais­perheeseen Znhonglissa, nykyisessä Fenjangissa, Anhuin maakunnassa. Hänen isänsä oli Zhu Shizhen (朱世珍, alkujaan Zhu Wusi 朱五四) ja äitinsä Chen Erniang. Hänellä oli seitsemän vanhempaa sisarusta, joista osan vanhemmat olivat luovuttaneet pois, koska heillä ei ollut riittävästi ruokaa koko perheelle. Hänen olleesaan 16-vuotias hänen kotiseutunsa jäi Keltaisenjoen (Huangho) tulvaveden alle. Tämän jälkeen rutto tappoi hänen perheensä yhtä veljeä lukuun ottamatta.
Baudelairen perhe Muutkin hahmot, kuten Duncan, Isadora ja Quigley Quagmire, ovat menettäneet vanhempansa samanlaisessa tulipalossa, ja VPK:n jäsenet ovat olleet loogisia epäiltyjä. Quigley vihjailee, että hän on tulipalon selviytyjä, eivät herra ja rouva Baudelaire. Lemony Snicket on monesti myös sanonut, että Beatrice ja Bertrand Baudelaire ovat molemmat kuolleet. On siis mahdollista, että sairaalan Arkistossa mainittu tulipalo oli itse asiassa Quagmirejen tulipalo, ja selviytyjä oli Quigley.
Ratkaisun rajoilla Palatessaan hotelliin he kohtaavat kreivi Olafin joka sanoo, että hänen koukkukätinen kätyrinsä ja Fiona varastivat hänen sukellusveneensä. Hugo, Colette ja Kevin, kolme tivolikummajaista jotka liittyivät Olafiin "Tihutöiden tivolissa", saapuvat paikalle. Olaf vihjailee, etteivät Baudelairien omat vanhemmat olleet hyviä, ja että heillä oli jotain tekemistä oopperan myrkkytikkalaatikon kanssa. Myöhemmin kerrotaan, että myrkkytikkoja käytettiin tappamaan Olafin omat vanhemmat. Rehti kertoo Olafille tekemästään kirjastosta. Esmé sanoo että hänen täytyy tietää jo mitä sokerikon sisällä on, ja kysyy, miksi se on niin tärkeää. Hän mainitsee myös, että Beatrice varasti sokerikon häneltä. Olaf ottaa harppuunan Carmelitalta ja alkaa uhkailla sillä Rehtiä. Baudelairet suojaavat häntä ja alkavat lähestyä Olafia hänen laskiessaan kymmeneen, joka heillä on aikaa lähteä Rehdin edestä. Yllättävä yskintä häiritsee häntä kuitenkin. Ääni kuuluu herra Poelle, joka on saapunut huoneestaan tutkiakseen kovien äänien lähdettä. Kreivi Olaf työntää nopeasti harppuunan Baudelairien käsiin. Yllättyneet Baudelairet pudottavat painavan aseen maahan. Se laukeaa, ja harppuuna seivästää Rehdin, ja haavoittaa häntä kuolettavasti. Kuollessaan Rehti ajattelee Kit Snicketiä, elämänsä rakkautta, joka kantaa nyt hänen vauvaansa.
Quagmiren perhe Quigley Quagmiren uskottiin kuolleen tulipalossa vanhempiensa kanssa, kunnes Violet ja Klaus Baudelaire tapasivat hänet luolassa lumipartiolaisiksi naamioituneina kirjassa "Luikurin liuku". Kirjan lopussa Baudelairet ja Quigley pakenevat Olafia, mutta jäinen virta sulaa, ja Quigley huuhtoutuu pois. Hän kuitenkin ilmeisesti selviää, sillä kirjassa "Synkkä syöveri" hän lähettää Baudelaireille sähkeen, jossa ehdottaa tapaamista Brinyn rannalla. Quigley on VPK:n skisman hyvien puolella.
Violet Baudelaire Pian lapset kohtaavat Olafin, joka kertoo Fernaldin ja Fionan varastaneen hänen sukellusveneensä. Olaf vihjailee, että Baudelairien omat vanhemmat eivät olisi olleet jaloja, ja että heillä olisi ollut jotain tekemistä myrkkynuolilaatikon kanssa. Pian Olaf jo ottaa Carmelitalta harppuunan ja uhkailee Rehtiä sillä. Myöhemmin harppuuna osuu Rehtiin, joka kompuroi ulos kuolemaan.
Baudelairen perhe Nuorempi Beatrice nimettiin perinteen mukaan, joka on nimetä lapsi edesmenneen ystävän mukaan. Sarjan viimeinen sana on lapsen itsensä mumisema "Beatrice", joka liittää yhteen vihjeet siitä että Lemony Snicket rakasti aina Baudelairen orpojen äitiä, jolle hän myös on omistanut kaikki kirjat.
Luettelo kirjasarjan Surkeiden sattumusten sarja sivuhenkilöistä Kirjassa "Ratkaisun rajoilla" Lemony Snicket mainitsee, että "pitkästyttävä Eleanora-niminen nainen" oli hississä Hoetlli Preludiossa Baudelairen perheen kanssa ja eräänä päivänä Bertrand Baudelaire teki hänelle kepposen, joka pakotti hissin pysähtymään joka kerroksessa matkalla hänen hotellihuoneeseensa.
Quagmiren perhe Baudelairet tapaavat Quigleyn myöhemmin Mortmain-vuorilla etsiessään vanhempiaan. He joutuvat kuitenkin eroamaan, kun Baudelairet lähtevät etsimään sokerikkoa, ja Quigley liittyy VPK:hon ja lähtee etsimään sisaruksiaan Kit Snicketin avulla. Lopussa Suuri tuntematon nielaisee Duncanin, Isadoran ja Quigleyn.
Käärmekammio Stephano aikoo edelleen viedä lapset Peruun, jossa hänen on paljon helpompaa löytää tapa saada kätensä kiinni heidän perintöönsä. Kuitenkin heidän lähtiessään Stephanon auto törmää herra Poen autoon. He palaavat taloon, jossa Poe ja Stephano keskustelevat siitä, mitä lasten kanssa pitäisi tehdä. Baudelairet yrittävät todistaa, että se oli Stephano, joka tappoi Montyn.
Luettelo kirjasarjan Surkeiden sattumusten sarja sivuhenkilöistä Gregor Wihellys, Ike Vihellyksen veli ja Josefiina Vihellyksen lanko, oli VPK:n etuvartiossa, joka tutki "Medusan Myceliumin" vaikutuksia myrkkynä ja mahdollisena aseena kreivi Olafin puolta vastan. Toinen Gregorin vanhemmista saattaa olla Baudelairien vanhempien serkku, koska Josefiinaa kuvaillaan Baudelairen lasten "pikkuserkun langoksi" (engl. "second cousin's sister-in-law").
Snicketin perhe Lopussa Kit kertoo Baudelaireille, että jätettyään heidät hotelliin hän tapasi kapteeni Vastakarvan, Fionan ja Fernaldin, ja he korjasivat yhdessä "Queequegin". He löysivät Hectorin ja Quagmiret kuumailmapallotalosta juuri, kun kotkat olivat hyökänneet heidän kimppuunsa. Putoava kori tuhosi Vastakarvan sukellusveneen, ja Kit haavoittui sähkelaitteen pudottua hänen jaloilleen. Lopuksi Kit ajautui samalle saarelle, jolla Baudelairet ja Olaf olivat.
Baudelairen perhe Elokuvassa kartano on Prospero Place 28:ssa Bostonissa Massachusettsissa.
Luettelo kirjasarjan Surkeiden sattumusten sarja sivuhenkilöistä Polly Poe on herra Poen vaimo. Hänet mainitaan myös vain "Ankeassa alussa", kun Baudelairet ovat Poen perheen luona, ja teatterissa kreivi Olafin "Auvoisa avioliitto" -valenäytelmän aikaan. Kun Baudelairet ovat hänen ja herra Poen luona, hän ostaa lapsille paljon kutittavia ja rumia vaatteita. Kirjassa "Haamuhissi" herra Poe sanoo kertovansa vaimolleen, että pimeys on nyt muodissa, koska myös hän on kiinnostunut muodista.
Harry Potterin perhe Voldemort tappoi Jamesin tultuaan murhaamaan Harry-vauvaa. Peter Piskuilan petti ystävänsä ja paljasti Pottereiden olinpaikan Voldemortille. James yritti pelastaa Lilyn ja Harryn, mutta Voldemort tappoi hänet. Tämä oli Voldemortille helppoa, koska Jamesilla ei ollut taikasauvaansa mukanaan.
Yhden Vanhemman Perheiden Liitto Yhden Vanhemman Perheiden Liitto ry () on vuonna 1976 perustettu järjestö, jonka tavoitteena on parantaa yhden vanhemman perheiden asemaa sosiaalisesti, taloudellisesti ja oikeudellisesti. Liitto on tukenut mm. isyysloman pakollisuutta ja sovittelua osana avioeroprosessia.
Tihutöiden tivoli Seuraavana aamuna he kuulevat Olafin kysyneen kristallipallolta "Ovatko Baudelairen vanhemmat yhä elossa?" ja sen vastanneen "Kyllä, he ovat Mortmain-vuorilla". Sitten lapset menevät harjoittelemaan näytökseen. Myöhemmin Olaf saapuu leijonalauman kanssa ja ilmoittaa, että joku kummajaisista heitetään leijonakuoppaan.
Snicketin perhe Kirjassa "Ratkaisun rajoilla" Baudelairet saivat tietää, että J.S. saattoi tarkoittaa sekä Oikeusneuvos Straussia (engl. "Justice Strauss") että edesmenneen ystävänsä jalanjälkiä seurannutta Jerome Kurjimoa (engl. "Jerome Squalor").
Snicketin perhe Kit Snicket auttaa Baudelaireja eniten kirjasarjan aikana. Epäillään, että Kitin kuoleman jälkeen VPK loppui tai se aloitti taas hyvät tekonsa, sillä se menetti paljon jäseniä, ja sen salainen nilkkatatuointi paljastui.
Kreivi Olaf Kun aiemmissa kirjoissa Olaf näytti haluavan vain Baudelairien omaisuuden, myöhemmin paljastuu, että hän himoitsi myös Quagmirejen safiireja, Snicket-kansiota ja sokerikkoa, vaikkakin hän vaikuttaa koko sarjan ajan olevan kiinnostuneempi Baudelaireista kuin muista aarteista. Kymmenennessä kirjassa Olaf myös kehittää suunnitelmia hankkia itselleen monien muiden sellaisten ihmisten omaisuuksia, joiden vanhemmat ovat VPK:n jäseniä, polttamalla heidän talonsa ja tappamalla heidän vanhempansa. Sen jälkeen Olaf yrittää saada lapset uusiksi apureikseen - tai oikeammin vangeikseen - jotta he voisivat auttaa häntä tuhoamaan sen, mitä VPK:sta on jäljellä. Kymmenes kirja osoittaa myös, ettei Olaf enää käytä monimutkaisia suunnitelmia omaisuuden kavaltaakseen, vaan yrittää vain siepata lapset.
Quagmiren perhe "Haamuhississä" kolmoset ovat häkissä käyttämättömän hissikuilun pohjalla Pimeä puistotie 667:ssä. Vaikka Baudelairet löytävätkin Quagmiret, he eivät onnistu vapauttamaan heitä. "Haamuhissin" lopussa Olaf, Esmé Kurjimo ja koukkukätinen mies onnistuvat pakenemaan Quagmirejen kanssa.
Moria Vuonna 1980 Kolmatta Aikaa, kääpiöt, etsiessä kallista metallia, "mithril"iä, kaivoivat liian syvälle ja herättivät Durinin turman, pahan tulihengen vanhemmilta päiviltä. Henki taisteli kääpiöitä vastaan ja tappoi Durin VI:n, Khazad-dûmin kuninkaan. Seuraavana vuonna se tappoi Náinin, Durin VI:n pojan, ja kääpiöt pakotettiin jättämään ikivanha kotinsa. Sen jälkeen valtakunta tunnettiin nimellä Moria, (sindaria, "Musta Kuilu").
Baudelairen perhe VPK:n jäsenenä Bertrand tunnetaan siitä, että hän on auttanut muun muassa vuorileijonien koulutuksessa. Bertrand oli Rehti Ratkaisun hyvä ystävä, ja Rehti mainitsikin, että he kaksi pitivätkin amerikkalaisten huumorirunoilijoiden runojen lausumisesta. Kreivi Olaf syyttää Bertrandia hänen vanhempiensa murhasta.
Epäillyt Nykyhetkessä Kint kertoo Kujanille, että tarinan mukaan Söze oli turkkilainen rikollinen, jonka perhettä kiduttivat kilpailevan unkarilaisen rikollisjärjestön jäsenet. Söze tappoi omat perheenjäsenensä ja kaikki unkarilaiset rikolliset, heidän perheensä, sukulaisensa ja ystävänsä. Kun Söze lopetti tappamisen ja katosi salaperäisesti, hänestä tuli rikollisten keskuudessa myyttinen taruhahmo, jonka pelkkä olemassaolo on kiistelty asia. Kint kertoo myös, että Kobayashi tappoi Fensterin, joka ei suostunut tekemään Sözen tehtävää. Neljä muuta rikollista kidnappasivat Kobayashin ja uhkasivat tappaa hänet, jos Söze ei lopettaisi kiristämästä heitä. Kobayashi kuitenkin kertoi rikollisille, että heidän sukulaisensa ja ystävänsä murhataan, jos he uhmaavat Sözen käskyjä. Nelikko menee San Pedron satamaan, jossa rahtilaivan miehistö koostuu argentiinalaisista rikollisista. Rahtilaivalla on myös unkarilaisia rikollisia, jotka ovat ovat sopineet argentiinalaiset kanssa laivan lastin ostamisesta. Keatonin käskystä Kint jäi maihin, kun kolme muuta rikollista rynnäköivät laivalle ja tappoivat sekä argentiinalaiset että unkarilaiset. Keyser Söze saapui satamaan, tappoi hytissä piileskelevän matkustajan ja rikolliset ja sytytti laivan liekkeihin.