mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Länsimetron historia Länsimetro Oy antoi joulukuun 2016 alulla uuden tavoiteajankohdan metroliikenteen aloittamiselle Keilaniemen, Aalto-yliopiston ja Tapiolan asemien yhteiskoekäyttöjen valmistuttua. Yhtiö arvioi metron olevan valmis liikennöinnin aloittamiseen Tapiola – Ruoholahti-osuudella huhtikuussa 2017 ja koko ensimmäisen rakennusvaiheen metrolaajennuksen osalta saman vuoden kesäkuussa. Lopullisen metroliikenteen aloittamispäätöksen tekee tosin HSL, joka päättää myös liityntälinjastoon siirtymisen ajankohdasta.
Metro Suomen ainoa metro on vuonna 1982 avattu Helsingin metro, joka on rakennettu pitkälti rautatiestandardin mukaan. Sen avasi Suomen tasavallan presidentti Mauno Koivisto. Maanalaisia esikaupunkiratoja suunniteltiin Helsinkiin ensimmäisen kerran 1910-luvulla, kun Eliel Saarinen julkisti Suur-Helsingin asemakaavaluonnoksen. Nykyinen Helsingin metro pohjautuu 1960-luvulla toimineen metrotoimikunnan laatimiin suunnitelmiin, ja metron rakentamispäätöksen teki Helsingin kaupunginvaltuusto vuonna 1969. Helsingin metro käsittää toistaiseksi vain yhden itä-länsisuuntaisen metrolinjan kaksine haaroineen ja 25 asemaa, ja se on varsin pieni verrattuna useimpiin kansainvälisiin metroverkostoihin. Espoon kaupunginvaltuusto päätti syksyllä 2006 metron jatkamista Espooseen, ja Länsimetron ensimmäinen osa avautui liikenteelle vuonna 2017. Muut mahdolliset laajenemissuunnat ovat kantakaupungissa Töölön kautta Pasilaan, pohjoiseen Helsinki-Vantaan lentoasemalle, koilliseen Viikkiin sekä itään Helsingin kaupunginvaltuuston kesällä 2006 julkaiseman suunnitelman mukaisesti Sipooseen, missä itämetron kaksi haaraa mahdollisesti yhdistyisivät. Myös Tampereelle suunniteltiin metronomaista pikaraitiotiejärjestelmää, jossa rautatiehen yhdistetty verkko kulkisi maan alla ja jatkaisi matkaansa myös lähikuntiin. Tämäntapainen on mm. Portossa. Suunnitelmat kuitenkin muuttuivat ja tällä hetkellä rakenteilla oleva raitiotie sijoittuu koko pituudeltaan maanpinnan tasolle. Suomen naapurimaihin metrojärjestelmiä on rakennettu muun muassa Pietariin, Tukholmaan, Osloon ja Kööpenhaminaan.
Sankarit (romaani) Sankarit on Johanna Sinisalon toinen romaani, joka on julkaistu 2003. Se on Kalevala-pastissi, jossa jokainen henkilö edustaa jotakuta Kalevalan henkilöistä, ja osa lukunautintoa onkin arvuuttelu, kenestä on milloinkin kyse. Tapahtumat alkavat päähenkilön lapsuudesta vuodelta 1965 ja jatkuvat siitä nykyaikaan Sinisalon esikoisromaanista tuttuun episodimaiseen tyyliin.
Länsimetro Länsimetro Oy antoi joulukuun 2016 alussa uuden tavoiteajankohdan metroliikenteen aloittamiselle Keilaniemen, Aalto-yliopiston ja Tapiolan asemien yhteiskoekäyttöjen valmistuttua. Yhtiö arvioi metron olevan valmis liikennöinnin aloittamiseen Tapiola–Ruoholahti-osuudella huhtikuussa 2017 ja koko ensimmäisen rakennusvaiheen metrolaajennuksen osalta saman vuoden kesäkuussa. Lopullisen metroliikenteen aloittamispäätöksen teki tosin HSL, joka päätti myös liityntälinjastoon siirtymisen ajankohdasta. HSL:n tammikuussa 2017 esittelemän kauden 2017–2018 liikennöintisuunnitelman lähtökohtana oli, että matkustajaliikenne Ruoholahti–Matinkylä-osuudella alkaisi 19. kesäkuuta 2017.
Länsimetron historia Tulevaa linjaa alkoi suunnitella Finnmap Infra Oy, joka teki teknisen yleissuunnitelman vuonna 2007. Espoon ja Helsingin kaupungit perustivat Länsimetro Oy:n, jonka vastuulle tuli länsimetron ensimmäisen ja toisen rakennusvaiheen toteuttaminen. Yhtiön omistavat Espoon kaupunki 72 prosentin osuudella ja Helsinki 28 prosentin osuudella.
Turengin yhteiskoulu Rakennuksen toinen laajennuksen rakentaminen aloitettiin toukokuussa 1969. Laajennus sijoittui viljavaraston puolelle koulun vanhimman osan jatkoksi. Alun perin laajennukseen kooksi suunniteltiin 3500m³, jolloin kouluun olisi saatu kuusi uutta luokkahuonetta, opettajainhuone ja muita tiloja. Myös 8 × 16,7 metrin uimahallia  suunniteltiin sisältyvän laajennukseen, mutta kunta ei suostunut antamaan lainaa 140 000 markkaa vaativan uimahallin tekemiseen. Kokonaislaajennustarve koettiin kuitenkin lopulta pienemmäksi. Laajennus valmistui joulukuussa 1969 ja oli kooltaan 2 035m³. Koko koulun tilavuus oli nyt 11 435m³.
Länsimetron historia Espoon kaupunginhallitus päätyi elokuussa 2006 kannattamaan länsimetron toteuttamista Ruoholahdesta Matinkylään. Kaupunginhallitus asetti metron toteuttamisen ehdoiksi valtiolle ja Helsingin kaupungille muiden suunniteltujen liikennehankkeiden toteutuksen, joihin lukeutuivat muun muassa kaupunkiradan jatke, Raide-Jokeri sekä Kehä I:n parannus ja Kehä II:n jatko. Kaupunginvaltuusto kallistui kannattamaan länsimetron toteutusta saman vuoden syyskuussa äänin 45–19.
Länsimetro Länsimetron toteuksessa ei noudatettu prosenttiperiaatetta. Kuvataiteilija Jaakko Niemelä, joka toimi Länsimetron taidekoordinaattorina vuosina 2010–2015, sanoi olevansa pettynyt tulokseen: ”Kun on kyseessä näin iso hanke jossa on julkisia rahoittajia, niin prosenttiperiaate pitäisi ottaa huomioon. Jos edes puoli prosenttia olisi laitettu taiteeseen, niin oltaisiin saatu komeita teoksia. Mutta jos tilaajalla ei ole minkäänlaista tahtoa tai kiinnostusta taiteeseen, eikä siihen ole velvoitetta, niin sitten voi käydä näin.”
Länsimetron historia Marraskuun 2016 lopulla Helsingin kaupunki nosti Länsimetro Oy:n hallitukseen apulaiskaupunginjohtaja Pekka Saurin, joka vastasi nimitystä ennen kaupungin liikenneasioista. Sauri syrjäytti hallituksesta Helsingin kaupungin liikenteen toimitusjohtaja Ville Lehmuskosken. Nimityksen taustalla oli Helsingin kaupungin tyytymättömyys metrohankkeen viivästymiseen ja Länsimetro Oy:n suljettuun tiedotustoimintaan. Hankkeeseen nimitetyt Saksi ja Sauri tähdensivät nimitystensä yhteydessä metrohankkeen julkisuuspolitiikan muuttamista avoimemmaksi.
Helsingin seudun liikenne Länsimetron ensimmäisen rakennusvaiheen 8 asemaa Lauttasaaresta Espoon Matinkylään avattiin liikenteelle 18. marraskuuta 2017. Toisessa vaiheessa metro jatkaa viiden aseman verran Espoon Kivenlahteen. Kun laajennuksen toinen vaihe avautuu 2020-luvulla, metroasemien yhteislukumäärä nousee 30:een.
Länsimetron historia Etelä-Espoon metrosuunnitelmat muuttuivat useaan kertaan ennen länsimetron rakentamista nykymuodossaan. Metron rakentamista esitettiin esimerkiksi Töölön ja Munkkiniemen kautta Otaniemeen ja Tapiolaan, mutta tämä suunnitelma kariutui Ruoholahden metroradan rakentamiseen 1990-luvulla. Töölö-Pasilan metron alustavissa suunnitelmissa ei harkittu myöskään metron haarauttamista Huopalahden kautta Tapiolaan. Vuosina 2000–2002 valmistellun länsimetron tarve- ja toteuttamiskelpoisuusselvityksessä tutkittiin kahdeksaa erilaista linjausvaihtoehtoa, jotka olisivat kulkeneet seuraavilla reiteillä:
Länsimetro Koneen säätiö tarjoutui vuonna 2015 rahoittamaan taideteosta Lauttasaaren asemalle. Säätiön hallituksen puheenjohtaja Hanna Nurmisen mukaan Länsimetro ei ollut asiasta innostunut.
Länsimetro Länsimetroa muistuttavaa metrolinjaa ehdotettiin rakennettavaksi jo Helsingin metron suunnitteluvaiheessa. Espooseen kulkeva metro esiintyi esimerkiksi vuoden 1968 Smith-Polvisen liikennesuunnitelmassa.
Länsimetron historia Länsimetroa muistuttavaa metrolinjaa ehdotettiin rakennettavaksi jo Helsingin metron suunnitteluvaiheessa. Espooseen kulkeva metro esiintyi esimerkiksi vuoden 1968 Smithin–Polvisen liikennesuunnitelmassa.
Helsingin seutu Myös varsin laaja raideliikenneverkosto palvelee Helsingin seutua. Säteittäisiä junaratoja menee Karjaalle, Vantaankoskelle, Riihimäelle sekä Lahteen. Lisäksi Helsingissä joukkoliikennettä palvelee 25 aseman metroverkko, jota on tulevaisuudessa tarkoitus laajentaa sekä itään että länteen (Länsimetron toinen vaihe), ja myöhemmin myös pohjoiseen ja etelään. Helsingissä on myös raitiotieverkko. Bussiliikenne on myös kattavaa.
Oulu (yritys) Paperikonetta suunniteltiin Oritkariin jo 1970-luvulla "Oritkari WF"-projektin nimellä. Lopulta uudet omistajat toteuttivat paperikoneratkaisut Nuottasaaressa; osana Veitsiluoto Oy:tä käynnistyi ensimmäinen paperikone vuonna 1991 ja toinen paperikone vuonna 1997 osana Stora Enso Oyj:tä. Nykyään Oulun sellu- ja paperitehdas kuuluvat Stora Enso -konserniin. Työntekijämäärä Nuottasaaren tehtailla on noin tuhat.
Paperikoneet PK1, PK2, PK3 ja PK5 ovat Veitsiluodon paperitehtaalla Kemissä.
Länsimetron historia Länsimetro Oy:n hallitus vahvisti elokuun lopussa, että Ruoholahti–Matinkylä-osuuden asemien, kuilujen, radan ja taloteknisten järjestelmien hallinnan luovutus HKL:lle tapahtuu syyskuun alussa 2017.
Länsimetron historia Espoon kaupunginvaltuusto totesi vuonna 1998 pääkaupunkiseudun liikennejärjestelmäsuunnitelman PLJ 1998 luonnoksesta antamassa lausunnossaan, että länsimetron suunnittelu voitiin aloittaa välille Ruoholahti–Matinkylä jaksolla 1999–2004.
TramWest TramWest oli joukkoliikennesuunnittelijoiden ja -harrastajien kansalaisaktivismina tekemä selvitys pikaraitiotiestä Suomen pääkaupunkiseudulle vaihtoehtona Länsimetroa puoltavalle raide-YVA:lle. Selvityksessä pikaraitiotie olisi investointina länsimetroa halvempi, etenkin koska raitiotiepysäkit ovat edullisempia kuin metroasemat.
Länsimetron historia Espoon ja Helsingin kaupungit sekä liikenne- ja viestintäministeriö alkoivat laatia helmikuussa 2000 länsimetron tarve- ja toteuttamiskelpoisuusselvitystä, joka tarkasteli kahdeksaa mahdollista ratalinjausta. Selvityksen ensimmäisen vaiheen tavoitteena oli vuoden 2000 aikana vertailla länsimetron linjaus- ja asemavaihtoehtoja ja niiden vaikutuksia sekä valita kaupunkien maankäyttötavoitteisiin soveltuva, edullisin ratkaisu. Toisessa vaiheessa vuonna 2001 jatkosuunnitteluun valittua metrolinjausta ja sen asema- ja liityntälinjaratkaisuja tarkennettiin ja sen pohjalta suunniteltua metroa vertailtiin silloisesta kehitettyyn bussijärjestelmään. Vertailun pohjalta saatujen tietojen avulla valittiin vuonna 2002 vaihtoehto, jonka pohjalta metron suunnittelua jatkettaisiin.
Kaitaa Kaitaalle on rakenteilla kaksi metroasemaa: Kaitaa ja Finnoo. Ne otettaneen käyttöön 2020-luvun alussa, jolloin Länsimetron jatke valmistunee. Kaitaan läntisimmät osat sijaitsevat puolestaan lähempänä Soukan ja Espoonlahden metroasemia kuin kahta ensinmainittua.
7,62 ITKK 31 VKT Rekyyliongelma ratkaistiin ohjaamalla ruutikaasut sysäyksenvahvistajasta vain ylöspäin tuottamaan vastavoima rekyylin aiheuttamalla piippujen kohoamiselle. Epäsymmetrinen rasitus vaati kuitenkin myös piippujen ja piipunsuojusten vahvistamisen. Myös aseen tähtäin suunniteltiin uudestaan. Aseen kehtoon lisättiin vaakasuora tanko johon maaliin nopeuden mukaan siirrettävä rengastähtäin kiinnitettiin. Rengastähtäimen soikiokehät suunniteltiin 30° ja 60° ampumakulmia varten. Kartiojalustan tilalle kehitettiin uusi kolmihaarainen putkijalusta m/40. Putkijalustasta kehitettiin myöhemmin vielä toinen kevennetty malli. Kokonaisuutena aseeseen tehtiin seuraavat muutokset:Uutta mallia tilattiin Valtion Kivääritehtaalta 240 kappaletta 17. maaliskuuta 1941 sekä 82 kappaletta myöhemmin toimitettavaksi. Jatkosodan alku viivästytti kuitenkin tuotantoa eikä sarjavalmistus alkanut kunnolla ennen vuotta 1943. 7,62 ITKK 31-40 VKT -mallia valmistettiin yhteensä 367 kappaletta, joista suurin osa vuonna 1944. Kaikki aseet eivät ehtineet ottaa osaa sotaan. Osa alkuperäisen mallisista aseista muutettiin uuden version mukaiseksi korjaustöiden yhteydessä.
Nöykkiö Nöykkiöläisillä on melko hyvät liikenneyhteydet. Länsimetron liityntälinjat palvelevat ruuhka-aikana 10 minuutin vuorovälillä.Aivan Nöykkiön ja Saunalahden kaupunginosien rajalla sijaitsee Espoonlahden vesitorni. Vesitornin liepeille rakennetaan maanalaista länsimetroon kuuluvaa Sammalvuoren metrovarikkoa.
Länsimetro Metrohankkeen ensimmäinen vaihe kärsi ennen liikenteen alkamista merkittävistä viivästyksistä. Sen arvioitiin ennen räjäytystöiden alkua syyskuussa 2009 valmistuvan vuoden 2014 syksyllä, mutta avautumispäivää lykättiin monta kertaa. Metron valmistumista lykättiin ensin vuoteen 2015, josta se siirtyi edelleen vuoden 2016 puolelle. Uudeksi tavoiteavajaispäiväksi tarkentui 15. elokuuta 2016. Avauspäivää jouduttiin tosin tästäkin vielä lykkäämään turvallisuuteen liittyvien taloteknisten järjestelmien testauksen viivästyessä. Metron liikennöinnin oli kesäkuun 2016 tilanteessa tarkoitus alkaa saman vuoden lopulla, mutta ajankohtaa lykättiin vielä saman kuun lopulla vuoden 2017 alkuun. Lokakuussa 2016 avautumisajankohtaa lykättiin jälleen Länsimetro Oy:n arvioidessa joulukuun 2016 alussa metron aukeavan Tapiolaan asti aikaisintaan vuoden 2017 huhtikuussa ja kokonaisuudessaan saman vuoden kesäkuuhun mennessä, jolloin aloitettaisiin myös liityntäliikenne. Keväällä 2017 Länsimetro Oy arvioi, että tekniset edellytykset liikennöinnille täyttyisivät kesäkuussa 2017 ja liityntäliikenteeseen voitaisiin siirtyä elokuussa 2017 syysaikataulujen käyttöönoton yhteydessä. Toukokuussa 2017 Länsimetro Oy kertoi kuitenkin, että avautuminen siirtyisi vähintään syyskuulle 2017. Lopulta liikenne Matinkylään aloitettiin 18. marraskuuta 2017.
Rakentamisen aikataulujen viivästymisen lisäksi ongelmia tuottivat muun muassa metrojunien ja asemien automatisointi, jota HKL päätti lopulta lykätä myöhemmäksi ja aloittaa länsimetron liikennöinnin alkuun kuljettajien ajamilla junilla.
Länsimetro Espoo teki 2002 erilaisten liikennejärjestelmien vertailun, jossa vertailtiin metroa, pikaraitiotietä ja bussijärjestelmää. Vuoden 2005 joulukuussa valmistuneessa raideyhteyden ympäristövaikutusten arviointiselostuksessa (YVA) selvitettiin Länsimetron ohella muita joukkoliikenteen muotoja, kuten pikaraitiotietä ja jatkokehitettyä bussiverkkoa.
Helsingin toinen metrolinja Kampin metroaseman alle louhittiin nykyisen metroaseman rakentamisen yhteydessä 1970-luvulla toinen tunneli, jota suunniteltiin käytettäväksi U-metrolinjan asemana, mihin olisi kuulunut myös nykyisin varastotilana oleva Hakaniemen toinen laiturihalli.
Ville Saksi Ville Saksi (s. 1971 Laitila) on suomalainen tuotantotalous- ja rakennusinsinööri ja yritysjohtaja. Hän oli VR Trackin toimitusjohtaja syyskuuhun 2016. Marraskuussa 2016 hänet nimitettiin Länsimetron rakentamisesta vastaavan Länsimetro Oy:n toimitusjohtajaksi tehtävästä erotetun Matti Kokkisen jälkeen.
Rover SD1 Uusi malli suunniteltiin yksinkertaiseksi valmistaa, toisin kuin P6, jossa oli paljon monimutkaisia ratkaisuja kuten DeDion-tyyppinen takajousitus. SD1:ssä oli sen sijaan jäykkä taka-akseli.
Tämä lähestymistapa valittiin, koska tutkimusten mukaan suurin osa ostajista ei välittänyt uudesta ja vallankumouksellisesta (ja kalliista) tekniikasta elleivät tulokset olleet hyviä. Jäykän taka-akselin mukana tuli myös toinen askel taaksepäin – autossa oli takana rumpujarrut.
Länsimetron historia Kesäkuisten viivästysuutisten seurauksena Helsingin kaupunki päätti tilata elokuussa 2016 selvityksen metrohankkeen viivästyksistä konsulttiyhtiö BDO Oy:ltä. BDO vetäytyi tosin myöhemmin hankkeesta, sillä Espoon kaupungin tilintarkastusta tuolloin hoitaneella yrityksellä arveltiin olevan eturistiriita metroasiassa. Selvitystyö annettiin elokuussa alkuperäisessä tarjouskilpailussa kolmanneksi sijoittuneelle Deloittelle, jonka tarjous oli noin tuplasti kalliimpi. Kaupungin selvitys päätettiin tosin marraskuun alulla jättää odottamaan, kunnes Länsimetro Oy:n tekemä oma selvitys valmistuu. Metroyhtiön selvityksen oli lokakuun lopun tilanteessa tarkoitus valmistua vuoden 2016 loppuun mennessä. Arvion tekemisen edellytyksenä oli Länsimetro Oy:n silloisen toimitusjohtajan, Matti Kokkisen mukaan Tapiolan ja Keilaniemen asemakoekäyttöjen valmistuminen.
Dora (tykki) Ensimmäinen 800 mm:n rautatietykki, Schwerer Gustav, suunniteltiin alun perin ranskalaisten Maginot-linjan bunkkereiden murskaamiseen, mutta koska saksalaiset kiersivät Ranskan itärajan hyökkäämällä Belgian kautta koillisesta ensimmäisen maailmansodan Schlieffen-suunnitelman mukaisesti, ei tykkiä tarvittu käyttötarkoitukseensa. Toinen merkittävä kiinteä linnoitus Euroopassa Maginot-linjan lisäksi oli Tšekkoslovakiassa, joka oli sudeettialueidensa osalta yhdistetty rauhanomaisesti diplomaattisella painostuksella Saksaan vuonna 1939.
Länsimetro Länsimetro Oy ilmoitti toimitusjohtaja Matti Kokkisen erottamisesta marraskuun 2016 puolivälissä. Yhtiö tiedotti potkujen yhteydessä jälleen uudesta kustannusylityksestä, jolla metrohankkeen kokonaiskulut nousivat 1 186 miljoonaan euroon. Erotetun Kokkisen tilalle metroyhtiön toimitusjohtajaksi nimitettiin VR Trackin toimitusjohtajana toiminut Ville Saksi.
Koillismaan rautatiesuunnitelmat Suoran Itä-Suomen radan suunnitelma jätti kokonaan Taivalkosken sivuun ratalinjalta. Ratalinjaus suunniteltiin kulkemaan reittiä Kontiomäki–Hyrynsalmi–Suomussalmi–Kuusamo–Posio–Autti–Rovaniemi. Kemijärvelle suunniteltiin sivurataa Pekkalasta, lähellä nykyistä Auttin taajamaa. Toinen suunnitelma oli muuten sama, mutta siinä rata kaarsi Suomussalmelta luoteeseen Taivalkoskelle ja siitä Kuusamoon.
Länsimetron historia Länsimetro Oy ilmoitti toimitusjohtaja Matti Kokkisen erottamisesta marraskuun 2016 puolivälissä. Yhtiö tiedotti potkujen yhteydessä jälleen uudesta kustannusylityksestä, jolla metrohankkeen kokonaiskulut nousivat 1 186 miljoonaan euroon. Erotetun Kokkisen tilalle metroyhtiön toimitusjohtajaksi nimitettiin VR Trackin toimitusjohtajana toiminut Ville Saksi.
Kamov Ka-52 Kamov Ka-50 oli toinen kahdesta taisteluhelikopterimallista, joka suunniteltiin Neuvostoliiton armeijan käyttöön (toinen on Mil Mi-28). Suunnittelutyö alkoi 1977 ja prototyyppi V.80 lensi 1982.
Länsimetro Yksi näkyvimmistä muutoksista metron liikennöinnin alkaessa on Länsiväylää pitkin Kamppiin kulkevien seutulinjojen korvaaminen metroon yhdistyvillä liityntälinjoilla. Seutulinjat on päätetty lopettaa, sillä ne olisivat päällekkäistä palvelua metron kanssa. Metron keskeisimmät liityntäasemat tulevat Tapiolaan ja Matinkylään. Länsimetron avautuessa Tapiolassa käytetään väliaikaisia pysäkkejä Pohjantiellä. Varsinaisen bussiterminaalin työt jatkuvat joulukuuhun 2018.
Sōryū Alus oli toinen kahdesta vuosien 1931–1932 laivaston täydennysohjelman suuresta lentotukialuksesta. Alus tilattiin Kuren laivastontelakalta osana vuoden 1934 hankintoja ja sen köli laskettiin 20. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 23. joulukuuta ja se valmistui 29. joulukuuta 1937. Poiketen keisarillisen Japanin laivaston aiemmista lentotukialuksista, jotka olivat taisteluristeilijöistä muutettuja, "Sōryū" suunniteltiin alusta alkaen lentotukialukseksi ja siinä oli otettu huomioon kevyestä lentotukialus "Ryūjōsta" saadut kokemukset.
Länsimetro Kustannusten säästämiseksi asemalaitureita lyhennettiin kolmanneksella, minkä vuoksi myös koko olemassaolevan itäisen metrolinjan enimmäiskapasiteetti pieneni. 50 miljoonaa euroa säästäneeseen ratkaisuun päädyttiin, koska muuten Espoo ei olisi välttämättä suostunut metrohankkeeseen. Vuonna 2018 on ennustettu, että länsimetron kapasiteetti loppuu jo vuonna 2023, ja ratkaisuksi on ehdotettu sata miljoonaa euroa maksavaa kääntöraidetta Matinkylään.
Länsimetron historia Espoon kaupunginvaltuusto hyväksyi metron maanalaisen asemakaavan tammikuussa 2009, ja länsimetron ensimmäisen vaiheen rakentaminen käynnistyi Ruoholahdessa saman vuoden marraskuussa. Tunneleista kolmannes oli saatu louhittua 2012 mennessä, ja puolet oli louhittu heinäkuussa 2012. Asemien rakennustyöt käynnistyivät saman vuoden syyskuussa Tapiolasta. Otaniemen metroasema päätettiin nimetä Aalto-yliopiston metroasemaksi lokakuussa 2013, minkä seurauksena myös Helsinki muutti Kaisaniemen aseman nimen Helsingin yliopiston asemaksi tammikuussa 2015. Lokakuussa 2013 Espoon kaupunginvaltuusto päätti Niittykummun aseman rakentamisesta muun metron yhteydessä, koska sen rakentaminen metron jo liikennöidessä olisi tullut jopa kaksi kertaa kalliimmaksi. Metrotunnelien louhintatyöt valmistuivat helmikuussa 2014 ja kiskot oli saatu asennettua Ruoholahdesta aina Espoon Keilaniemeen saakka maaliskuuhun 2015 mennessä. Saman vuoden kesäkuussa kiskot oli asennettu kokonaan Tapiolan metroasemalle asti, ja lopulta koko rataosuudelle joulukuun alulla. Virtakiskon asentaminen oli myös aloitettu kesäkuussa, ja asennustyöt jatkuivat edelleen joulukuussa. Metron ajovirtaa suunniteltiin kytkettäväksi tammikuussa 2016, ja koeajojen oli tarkoitus alkaa helmikuussa. Ajojen aloittamista tosin lykättiin maaliskuulle, jolloin metron on tarkoitus olla ajokuntoinen välillä Ruoholahti-Keilaniemi. Ruoholahti-Koivusaari rataosuus oli koeajovalmis helmikuun lopulla. Myöhemmin keväällä koeajoja oli tarkoitus jatkaa Tapiolaan ja lopulta Matinkylään, metroradan asetinlaitteiden valmistuessa. Ensimmäisessä vaiheessa valmistuvan metro-osa oli tarkoitus avata matkustajaliikenteeseen saman vuoden elokuussa.
Aalto-yliopiston aseman valvontajärjestelmien yhteiskoekäytöissä ilmeni ongelmia toukokuun 2016 lopulla. Ongelmat tulivat ilmi, kun asemalla alettiin testata tiedon kulkua aseman ja valvomon välillä mahdollisen hätätilanteen sattuessa. Aseman turvajärjestelmissä ilmenneet ongelmat johtivat lopulta ensimmäisen rakennusvaiheen valmistumisaikataulun lykkäämiseen kesäkuussa 2016. Koko metronlaajennuksen asemilta puuttuivat myös myöhässä tilatut paineenkestävät savunpoistoluukut. Luukkujen toimitusten viivästyminen esti turvajärjestelmien testaamisen ja pelastuslaitoksen pelastusharjoitukset asemilla. Metrohankkeen merkittävä lykkääntyminen tuotiin julkisuuteen perjantaina 10. kesäkuuta 2016, jolloin muun muassa HSL oli ehtinyt aloittaa massiivisen mainoskampanjan metron liikennöinnin alkamisesta.
Haukilahden historia Haukilahden muutos nykyistä asuaan kohti alkoi Sammalkorven tekemästä kaavaluonnoksesta, jossa suurin osa teistä oli jo nykyisillä paikoillaan. Luonnoksen mukaan Haukilahdentie (nykyinen Haukilahdenkatu) olisi toiminut sisäänajoväylänä Jorvaksentieltä, josta se olisi kaartanut kauppakeskuksen, Pattisten pellon ja Sorsakiven ohi Westendiin. Muista pääväylistä Mellstenintie ja Toppelundintie olivat luonnoksessa jo nykyisillä paikoillaan. Muuten tavallisen asemakaavaluonnoksen erikoisin piirre on Haukilahteen suunniteltu metro. Rata olisi tullut suunnitelmien mukaan Tapiolasta ja ylittänyt Länsiväylän nykyisen Ahventien kohdalla. Asemaa suunniteltiin Haukilahdenkadun ja Hauenkalliontien risteykseen, mistä metro olisi jatkanut Hauenkalliontietä seuraten kohti Matinkylää. Asemakaavassa suunniteltu metro ei toteutunut, mutta rakennusvaiheessa olevan Länsimetron lähin asema oli 2014 tulossa Niittykumpuun. Haukilahden tiestöä nimeämään asetettiin erityinen kadunnimitoimikunta, jonka tekemistä ehdotuksista osa on käytössä edelleen alueen teiden nimistössä. Haukilahden alueella säilytettiin kahdeksan vanhaa kadunnimeä, joista viisi saivat myös suomenkielisen vastineen.
Nopeimman rakentamisen vaihe oli vuosina 1963–1967. Alueen rakentaminen tehtiin paloittain, ja siitä vastasivat useat rakennusyritykset. Haukilahden asuntokanta kasvoi 1960-luvulla noin 30-kertaiseksi, ja alueelle nousi yli 1 300 uutta asuntoa. Uudet rakennukset olivat pääasiassa rivi- ja kerrostaloja. Haukilahden sataman ruoppaaminen ja rakentaminen aloitettiin 1966 alueen asutuksen lisääntyessä. Vanha kauppakeskus valmistui 1962. Kaupunginosan maamerkiksi muodostunut vesitorni sai rakennusluvan 14. marraskuuta 1966. Tornin rakentaminen aloitettiin 1967, ja se otettiin käyttöön syyskuussa 1968. Torni maksoi lähes kolme miljoonaa markkaa.
Espoo Innovation Garden Espoo Innovation Garden on innovaatiokeskittymä Espoossa Otaniemen, Keilaniemen ja Tapiolan alueella. Sen muodostavat kansainväliset yritykset, Startup Sauna, kulttuuritoiminta, urheiluseurat sekä tiede- ja tutkimusyhteisö. Alueella toimii 5000 tutkijaa, 25 tutkimus- ja kehitysyksikköä ja suuri osa Suomen pörssiyrityksistä. Rakenteilla olevalla Länsimetrolla tulee olemaan keskeinen rooli alueen kehityksessä.
Indiana Jones and the Fate of Atlantis Pelille suunniteltiin jatko-osaa nimeltä "Indiana Jones and the Iron Phoenix", mutta se päätettiin perua. Monet fanit ovat pitäneet pelistä niin paljon, että ovat päättäneet tehdä sille omia jatko-osia. Kenties tunnetuin näistä on vuodesta 1998 työn alla ollut "Indiana Jones and the Fate of Atlantis 2". Toinen tunnettu peli on "Indiana Jones and the Fountain of Youth", jossa Indiana Jones etsii nuoruuden lähdettä.
Inconsolable Kappaleen kertosäkeen kohdalla koko ryhmä nähdään yhdessä Venice Pier'illä. Kun johtavat osat kappaleesta on laulettu, kuva vaihtuu bändin jäsenten ollessa milloin yksin ja milloin yhdessä; videon lopussa aurinko nousee ja he katsovat aurinkoon ihmeissään. Kaupunki herää ja ryhmä kävelee yhdessä laiturilla kohti merta.
Länsimetron historia Espoon kaupunginvaltuusto kallistui lopulta metron puoleen ja päätyi toukokuussa 2008 äänin 56–9 kannattamaan länsimetron ensimmäisen vaiheen rakentamisesta. Metron kustannukset jakautuvat ”rajalta poikki” -periaatteella kaupunkien välille: 72 prosenttia kustannuksista menee Espoolle ja 28 prosenttia Helsingille. Valtio tuki metrohanketta 30 prosentin avustuksella, jonka katoksi oli tosin määrätty 214 miljoonaa euroa.
Keski-Porin kirkko Keski-Porin kirkon puisto suunniteltiin alun perin samaan aikaan itse kirkon kanssa. Puistoon istutettiin muun muassa 350 puuta, mutta istutukset eivät kuitenkaan kaikilta osin onnistuneet, minkä vuoksi puisto uusittiin vuonna 1917. Kirkon ympäristö ei ole sankarihautojen lisäksi milloinkaan toiminut hautausmaana. Paikalle on haudattu 445 viime sotien vainajaa, lisäksi taistelukentälle jääneitä on sankarihautausmaalle siunattu 91. Kirkkopuistoon haudattiin tiettävästi myös jatkosodan aikana kaupungissa majailleita saksalaissotilaista, mutta heidät on jo 1950-luvulla siirretty Saksalaisten sotilaiden hautausmaalle Vantaalle.
Aalto-yliopiston metroasema Aalto-yliopiston metroasema (, ) on yksi vuonna 2017 valmistuneen Länsimetron metroasemista. Asema sijaitsee Aalto-yliopiston kampuksella Espoon Ota­niemen kaupunginosassa. Aseman pääsisäänkäynti sijaitsee Aalto-yliopiston päärakennuksen lounaispuolella, Otaniementien toisella puolella. Toinen sisäänkäynti sijaitsee VTT:n rakennuksen yhteydessä osoitteessa Tietotie 4. Aseman matkustaja-arvio on 12 000 päivittäistä käyttäjää. Metroaseman yhteyteen on rakenteilla myös Aalto-yliopiston uusi Väre-rakennus, johon tulee yliopiston omien tilojen lisäksi liiketiloja käsittävä metrokeskus.
Karjala Karjala on laaja käsite, ja eri yhteyksissä nimellä saatetaan tarkoittaa milloin laajempaa, milloin suppeampaa aluetta. Suomen nykymaakunnista Karjalaan luetaan yleensä Etelä-Karjala ja Pohjois-Karjala. Nämä alueet pääosin muodostavat Suomelle jääneen osan Karjalan historiallisesta maakunnasta, josta suuren osan Suomi kuitenkin joutui luovuttamaan Neuvosto­liitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940. Luovutettuihin alueisiin kuului Karjalankannas lukuun ottamatta kaakkoisinta, Neuvosto­liitolle ennestäänkin kuulunutta osaa, Viipuri ja Viipurin­lahden länsi- ja lounais­puolinen alue aina Suomen nykyiseen rajaan saakka sekä Laatokan Karjala. Historiallisesti Pohjois-Karjalaan on tosin katsottu kuuluvaksi myös Rautavaaran ja Kaavin kunnat sekä entisen Säyneisen kunnan alue, jotka nykyisin luetaan Pohjois-Savoon. Säyneisen kunta oli osa entistä Juankosken kaupunkia.
Harakkalaivue Pojat osoittavat fyysisen kuntonsa, mutta vuonna 1968 kirjoitetussa kirjassa ei enää vanhempien antamassa työssä tai ansiotyössä vaan pikemminkin tekemällä vahinkoa. He kaatavat kuusia maanviljelijän metsästä yrittäen raivata Uttiin kunnon urheilukentän. Toinen pakenee maanviljelijää ja toinen valehtelee nimensä peläten sen jälkeen, milloin maanviljelijä sattuu oikean oven taakse etsiessään tihutyön tekijää.
Espoonlahti Espoonlahden keskusta kuuluu kaupungin merkittävimpiin kehittämiskohteisiin. Alueen palveluja rakennettiin ensin Kipparinkadun ja Merenkulkijankadun varrelle. Kauppakeskukset Ulappatori ja Lippulaiva siirsivät kaupan painopistettä lähemmäksi Länsiväylää 1990-luvulla ja Länsimetroon liittyvä uudisrakentaminen jatkaa tätä kehitystä. Osa Espoonlahden keskuksen uudistusta ovat kokonaan uusi ja noin kaksi kertaa entisen kokoinen kauppakeskus Lippulaiva sekä sen yhteyteen rakennettavat metroasema ja bussiterminaali.
Länsimetron historia Länsimetron kanssa vuoden 2005 joulukuussa valmistuneessa raideyhteyden ympäristövaikutusten arviointiselostuksessa (YVA) selvitettiin myös muita joukkoliikenteen muotoja, kuten pikaraitiotietä ja kehitettyä bussiverkkoa. Metron haittapuolina nähtiin esimerkiksi sen kannattavuuden vaatima täydennysrakentamisen keskittäminen radan varrelle, erityisesti asemien läheisyyteen. Metron valttina oli kuitenkin olemassa oleva verkko, ja pikaraitiotien yhdistäminen olemassa olevaan metroverkkoon olisi pakottanut kaikki Helsingistä Etelä-Espooseen matkustavat vaihtamaan junaa Lauttasaaressa.
Länsimetro Länsimetron valmistuminen muuttaa merkittävästi Etelä-Espoon ja Lauttasaaren bussilinjoja. Vaikutukset näkyvät myös Espoossa ja Kauniaisissa rantaradan ympäristön linjoissa sekä Helsingissä Lehtisaaren ja Kuusisaaren bussiyhteyksiin. Muutoksia tuli jo elokuussa 2016 myös Veräjälaakson, Länsi-Pakilan ja Maunulan alueiden bussilinjoihin. Bussilinjojen uusimisen yhteydessä vanhaa linjastoa on pyritty selkeyttämään, minkä seurauksena bussilinjojen ja reittivaihtoehtojen määrä vähenee jonkin verran. Linjojen muuttumisen on arvioitu myös hidastavan bussimatkoja.
Länsimetro Kymmenkunta liikennealan ammattilaista, opiskelijaa ja harrastajaa kokosi länsimetrolle TramWestiksi nimetyn vastaehdotuksen, joka esitti metron korvaamista laajemmalla pikaraitiotieverkolla. Ryhmä arvioi 57 kilometriä pitkän TramWest-verkon hinnaksi 365 miljoonaa euroa sen esittelyn aikaan vuoden 2006 maaliskuussa. TramWestin kannattajat väittivät sen olevan metroa halvempi, laajempi, ympäristöystävällisempi, energiatehokkaampi ja helpompi rakentaa. TramWest ei kuitenkaan edennyt suunnitelmaa pidemmälle Espoon kaupunginvaltuuston kannattaessa maanalaista metroratkaisua.
Sinfonia nro 4 (Tšaikovski) Pjotr Tšaikovski on itse antanut yksityiskohtaisen selostuksen neljännestä sinfoniastaan:
"Johdanto on sen ydin, koko sinfonian pääajatus. Kohtalo estää ihmistä tulemasta onnelliseksi ja saavuttamasta päämääräänsä. Kade Kohtalo järjestää niin, että rauha ja mukavuus eivät pääse vallitsemaan, että pilvet eivät haihdu taivaalta. Tämä mahti on voittamaton. Ei voi tehdä muuta kuin alistua ja turhaan valittaa. Epätoivo lisääntyy lisääntymistään. Parasta kääntää selkänsä tosiolevalle ja tuudittautua unelmiinsa."
Ensimmäisen osan valta-aihe on kirkas klarinettisoolo, jonka säveltäjä tulkitsee seuraavasti:
"Ilo! Mikä ihana uni! Säteilevä olento, joka lupaa onnea, väikkyy edessäni ja viittoilee kutsuvasti. "Allegron" kiusaava ensimmäinen aihe kuuluu nyt kaukaa. Nyt sielu on täysin unelmiensa lumoissa. Ei ajatustakaan synkkyydestä ja surusta. Onni! Onni! Onni! Ei, vain unelmia, ja Kohtalo särkee ne... Ei mitään satamaa, aallot vain heittelevät uhriaan edestakaisin, kunnes meri hänet nielee. Sellainen on ensimmäisen osan ohjelma, olemus."
"Toinen osa näyttää surun toisen vaiheen. Melankolia valtaa työn väsyttämän yksinistujan. Hän suree menneisyyttä, hän ei uskalla eikä tahdo aloittaa uutta elämää. Hän muistelee iloisia hetkiä. Hän muistelee myös synkkiä hetkiä, korvaamattomia menetyksiä. Ja kaikki se on nyt niin kaukana. Kaikki on niin synkkää, ja kuitenkin on niin suloista miettiä menneitä."
"Kolmannessa osassa ei ole mitään määriteltävissä olevaa tunnelmaa, ei tarkkaa vaikutelmaa. Vain oikukkaita korukuvioita, epämääräisiä varjoja, jotka vilahtelevat mielikuvituksessa kuin olisi hiukan humalassa. Tunnelma on milloin iloinen, milloin suruinen."
"Scherzossa on aivan uutta. Aluksi esittävät pelkät jouset pizzicatoa. Triossa soittavat puupuhaltimet yksinään. Lopuksi kaikki kolme soitinkuoroa sysivät toisilleen lyhyitä säkeitä."
Viimeistä osaa Tšaikovski kuvailee näin:
"Ellet tyydy itseesi, katso ympärillesi. Mene kansan luo. Katso, miten se osaa riemuita, miten se osaa antautua ilon valtaan. Kansanjuhla... Miten he ovatkaan onnellisia. Väitätkö tosissasi, että kaikki tässä maailmassa on synkkää ja surullista? Vielä on olemassa onnea, yksinkertaista onnea. Yhdy muiden iloon ja onneen, niin osaat elää."
Kosmos-rakettiperhe Ensimmäinen vaihe oli R-14-ohjuksen rakettimoottori, toinen vaihe S3 suunniteltiin erikseen Kosmos-kantorakettia varten.
Kaitaa Kaitaa on harvempaan asuttua kuin Suur-Espoonlahti keskimäärin ja huomattavasti harvempaan asuttu kuin itänaapurinsa Matinkylä. Vuodenvaihteessa 2017/2018 Kaitaan väkiluku oli noin 5 900. Väestön painopiste on Iivisniemessä. Länsimetron rakentamisen myötä väestön määrä ja painopisteet muuttuvat olennaisesti. Finnoon osa-alueelle rakennetaan tiivis, urbaani alue tornitaloineen ja myös Iivisniemen rakennuskantaa lisätään. Kaitaan väkiluvun on määrä moninkertaistua.
Länsimetro Länsimetro Oy ilmoitti kesäkuun 2016 lopulla metron koeliikennöinnin alkavan aikaisintaan seuraavan vuoden tammikuussa. Koeliikennöinnin aikana metroon olisi otettu jo matkustajia, mutta liityntälinjasto ei olisi ollut vielä käytössä. Metron rakennustyöt ja järjestelmäkohtaiset koekäytöt oli kesäkuun lopun tilanteessa tarkoitus saada valmiiksi lokakuussa 2016. HSL:n johtaja Suvi Rihtniemi ennakoi kesäkuun lopulla, että matkustajaliikenne olisi voinut alkaa jopa ennen vuodenvaihdetta 2016–2017, jos metron jäljellä olleet työt olisivat sujuneet hyvin.
Länsimetron historia Vuoden 2002 Pääkaupunkiseudun liikennejärjestelmäselvitys (PLJ 2002) pohti mahdollisesti toteutettavia liikennejärjestelmiä pääkaupunkiseudun alueella. Selvityksessä esiteltiin muun muassa vuoden 2030 liikenne- ja tilanvarausverkko, johon sisältyi esimerkiksi Raide-Jokeri Itäkeskuksen ja Tapiolan välillä, Marja-rata (nykyinen Kehärata), kaupunkirata Espoon keskukseen, Helsingin toinen metrolinja Pasilasta Kamppiin, parannettu Kehä I, Keskustatunneli, Pasilanväylä, Kehä II:n jatke Hämeenlinnanväylälle ja Espoonväylä. Länsisuunnan raideyhteys oli merkitty uutena yhteytenä Matinkylään saakka. Kivenlahden metro-osuus ja sen jatke oli merkitty tutkittavaksi kohteeksi ja tilanvaraukseksi.
Länsimetron historia Kymmenkunta liikennealan ammattilaista, opiskelijaa ja harrastajaa kokosi länsimetrolle TramWestiksi nimetyn vastaehdotuksen, joka esitti metron korvaamista laajemmalla pikaraitiotieverkolla. Ryhmä arvio 57 kilometriä pitkän TramWest-verkon hinnaksi 365 miljoonaa euroa sen esittelyn aikaan vuoden 2006 maaliskuussa. TramWestin kannattajat väittivät sen olevan metroa halvempi, laajempi, ympäristöystävällisempi, energiatehokkaampi ja helpompi rakentaa. Espoon kaupunginvaltuusto päätti kuitenkin vuonna 2006 kannattaa maanalaisen metron rakentamista muiden vaihtoehtojen sijaan.
Länsimetron historia Länsimetro Oy ilmoitti kesäkuun 2016 lopulla metron koeliikennöinnin alkavan aikaisintaan seuraavan vuoden tammikuussa. Koeliikennöinnin aikana metroon olisi otettu jo matkustajia, mutta liityntälinjasto ei olisi ollut vielä käytössä. Metron rakennustyöt ja järjestelmäkohtaiset koekäytöt oli kesäkuun lopun tilanteessa tarkoitus saada valmiiksi lokakuussa 2016. Helsingin Sanomien kesäkuun lopulla haastattelema HSL:n johtaja Suvi Rihtniemi ennakoi, että matkustajaliikenne olisi voinut alkaa jopa ennen vuodenvaihdetta 2016–2017, jos metron jäljellä olleet työt olisivat sujuneet hyvin.
Espoonlahden paloasema Uuden paloaseman rakentamisen mahdollistava kaava hyväksyttiin helmikuussa 2014. Paikka on länsiosaltaan Länsimetron työmaa-aluetta, sillä osittain tulevan paloaseman tontin alle louhitaan Länsimetron huoltotunneleita. Pelastuslaitos onkin kouluttanut henkilöstöään maanalaista pelastustoimintaa varten vuodesta 2013 lähtien. Espoonlahden paloasemahankkeen suunnitelmien on arvioitu valmistuvan kesäkuussa 2017. Tällöin rakentaminen voisi alkaa alkaa tammikuussa 2018 ja se valmistuisi joulukuussa 2018. Rakennus voitaisiin ottaa käyttöön alkuvuodesta 2019.
M2 (Helsingin metron linja) M2 on yksi Helsingin metron kahdesta linjasta. Sen reitti on Tapiola–Mellunmäki. Metrolinjan Helsingin-osuudella on liikennöity 1980-luvusta lähtien; linjatunnus M2 tuli voimaan vasta 15.8.2016, länsimetron suunniteltuna avajaispäivänä. Vaikka laajennuksen avajaiset siirtyivät marraskuulle 2017, linja M2 aloitti liikennöinnin tuona päivänä välillä Ruoholahti–Mellunmäki, ruuhka-aikaan läntinen päätepysäkki oli Kamppi. Länsimetron avautuessa 18.11.2017 linja pidennettiin Tapiolaan asti M1-linjan jatkaessa Matinkylään saakka.
Länsimetro Länsimetron ensimmäisen vaiheen hinta-arvio nousi tasaisesti suunnitteluajan alun 400 miljoonasta eurosta lopulta hieman yli miljardiin rakennustöiden loppupuolella huhtikuussa 2015. Metron kuluja pyrittiin projektin aikana karsimaan muun muassa lyhentämällä sen asemia kolmanneksella ja vähentämällä niiden sisäänkäyntejä kahdesta yhteen. Mmaaliskuussa 2016 ensimmäisen vaiheen lopulliseksi hinnaksi arvioitiin 1 088 miljoonaa euroa. Alkuperäisen hankesuunnitelman indeksikorjattuun kustannusarvioon nähden ylitys oli noin 240 miljoonaa euroa eli noin 28 prosenttia.
Naruto: Ultimate Ninja (pelisarja) on viides osa Ultimate Ninja sarjasta, ja toinen Accelista ja se julkaistiin Japanissa Joulukuun 20. 2007 ja Suomessa marraskuun 27. 2009. Peli jatkaa Naruto Shippūdenin tarinaa, pääosassa ensimmäistä Naruton ja Sasuken tapaamista tässä aikajanassa. Peli jatkaa roolipeliä, jota on nähty aiemmissa peleissä, jossa pelaajat voivat taivaltaa osissa kylää ja nähdä ympäristöä sekä kyläläisiä. Suurin pelilisäys liittyy apuhahmojen esittelyyn. Apuhahmot valitaan hahmovalikosta mutteivät ole pelattavissa, mutta voidaan kutsua taisteluun milloin vain ekstratuhon tuottamiseksi. Jotkin hahmoyhdistelmät voivat suorittaa ainutlaatuisia jutsuja; nämä yhdistelmät kuvastavat yhteistyötä jota nähdään animessa ja mangassa.
Eksyneiden jumala Mutta onko Tom Gordon oikea eksyneiden jumala? Vai onko se tuo toinen, joka liikkuu lähistöllä jättäen itsestään merkkejä – katkottuja puita, raadeltuja eläimiä – ja piirittää Trishaa odottaen, milloin pelko on kypsyttänyt hänet kyllin mureaksi.
Kestävyysjuoksu Kestävyysjuoksu kysyy paitsi kestävyyttä, myös aerobista suorituskykyä. Sydämen on pumpattava verta elimistössä mahdollisimman tehokkaasti, jotta väsyneet lihakset saavat happea. Kestävyysjuoksijat ovat usein hoikkia ja kevytrakenteisia, sillä lajissa ei tarvita voimaa kuten pikajuoksussa. Kestävyysjuoksukilpailussa taktisella ajattelulla on merkitystä: kilpailijoiden täytyy osata jakaa vauhtinsa oikein, jotta voimat riittävät loppuun asti, ja heidän täytyy tietää, milloin jättäytyä taaemmas ja milloin kiristää vauhtia.
Kivenlahden metroasema Kivenlahden metroasema () on Länsimetron jatkeen pääteasema Espoon Kivenlahdessa. Aseman sisäänkäynti sijoittuu Kivenlahdentien eteläpuolelle Merivirran ja Kivenlahdenkadun väliselle alueelle. Läntisen sisäänkäynnin rakennukset sijaitsevat Kivenlahdentien varrella. Pohjoispuolen sisäänkäynti on osa bussiterminaalirakennusta. Itäinen sisäänkäynti ja lippuhalli sijoittuvat Merenkäynti-jalankulkureitin päätteeseen, lähelle Kivenlahdentoria. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuun 2018 tilanteessa tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle HKL:lle vuoden 2023 aikana.
Finnevikinsilta Finnevikinsilta () yhdistää Matinkylän ja Finnoon asuinalueet Finnobäckenin laakson yli Etelä-Espoossa. Sillan pituus on 365 metriä, eli se on Espoon pisin silta. Silta on osa länsimetroon liittyvää infrarakentamista, ja se tulee palvelemaan erityisesti Matinkylän metroasemalle kohdistuvaa liityntäliikennettä Suomenojantien jatkeena. Sillalla on myös kevyen liikenteen väylät. Etelänpuoleinen kevyen liikenteen väylä on poikkeuksellisen leveä, joten sille voi pysähtyä ihailemaan lintukosteikon elämää liikennettä häiritsemättä.
Soukka Soukan osa-alueista tiheimmin rakennettuja ovat Ylä-Soukka ja Ala-Soukka. Niiden alue käsittää Soukan pohjoisosan. Suurimmalta osin 1900-luvun viimeisellä kolmanneksella rakennetun lähiön rakennuskanta koostuu 3–10-kerroksisista asuinkerrostaloista, omakoti- ja rivitaloja on jonkin verran. Soukan asukaspuisto eli Puropuisto sijaitsee keskellä Soukan kerrostalovyöhykettä huomattavasti ympäristöään alempana. Länsimetron myötä Ylä-Soukkaan rakennettaneen runsaasti uusia kerrostaloja.
Koivusaari (Helsinki) Koivusaari () on pieni saari ja samalla Lauttasaaren kaupunginosaan kuuluva osa-alue Helsingissä Lauttasaaren länsipuolella. Saarella sijaitsee kaksi pursiseuraa venesatamineen ja entinen Nokian koulutuskeskus. Nykyinen Koivusaari on muodostettu yhdistämällä varsinainen Koivusaari sen eteläpuoliseen Leppäsaareen ja laajentamalla tätä aluetta. Alueelle on 1990- ja 2000-lukujen vaihteesta alkaen kaavailtu meritäytöllä toteutettavaa uutta asuinaluetta, jota palvelisi Länsimetron vuonna 2017 avattu Koivusaaren asema.
August Bournonville Nuoruuden Pariisin-opiskelujen jälkeen Bournonvillesta tuli Kööpenhaminaan Kuninkaallisen baletin tanssija. Vuosina 1830–1877 hän oli kuninkaallisen baletin koreografi, ja hän loi seurueelle yli 50 balettia, joita ihaillaan niiden elämänilon, keveyden ja kauneuden vuoksi. Hän loi tyylin, joka on täysin hänen omansa vaikka oli saanut vaikutteita pariisilaisesta baletista. Koreografina hän loi baletteja, joiden tapahtumaympäristönä oli milloin Tanska, milloin Italia tai Venäjä, jopa Etelä-Amerikka. Koreografioista on säilynyt vain pieni osa.
Kuuban lippu Lippu suunniteltiin jo vuonna 1849, ja sen pohjana käytettiin Yhdysvaltain lipun perusajatusta. Tuohon aikaan kuubalaiset halusivat osaksi Yhdysvaltain liittovaltiota. Alun perin tähti olisi tiettävästi tarkoittanut yhtä uutta USA:n osavaltiota. Samassa yhteydessä suunniteltiin myös Puerto Ricon lippu, jossa sininen ja punainen ovat toisin päin.
Teuvo Tulio Todellisen auteur-ohjaajan tavoin Tulio myös leikkasi lähes kaikki elokuvansa ja toimi useassa käsikirjoittajana. Milloin Tulion elokuvalla oli joku toinen käsikirjoittaja, se oli useimmiten hänen vakiopääosanäyttelijänsä ja elämänkumppaninsa Regina Linnanheimo, joka teki hänelle neljä käsikirjoitusta.
Tatra V 809 Toinen prototyyppi suunniteltiin Pohjois-Afrikan vaativiin olosuhteisiin Deutsches Afrikakorpsin käyttöön. Siinä oli umpimallinen kori ja voimanlähteenä T87-mallin ilmajäähdytteinen V8-moottori.
Suomen Matkatoimisto Suomen Matkatoimisto Oy (SMT) oli Suomen ensimmäinen, vuonna 1909 perustettu, aikaisemmin Finnair-konserniin kuulunut, nykyään kokonaan American Express Global Business Travelin omistama liikematka- ja tapahtumatoimisto. Yhtiöllä on liikematkatoimistot Helsinki-Vantaalla, Turussa, Vaasassa ja Oulussa.
Matkatoimisto Nettivarausmahdollisuuksia itsevarausportaalien kautta tarjoilivat suurimmat liikematkatoimistot jo asiakkailleen jo 2000 -luvun alkuvuosina. Samalla ne myös kehittivät vapaa-ajan matkustajille online -varaustyökaluja. Vuonna 2007 Kaleva Travel oli Suomen suurin matkapalvelujen nettimyyjä, vuosimyynti oli 100 milj euroa. Pieniä ja erikoistuneita suureksi kasvaneita nettimatkatoimistoja on tullut markkinoille. Ne myyvät omaa tuotantoa tai välittävät lentoja, hotelleita ja autonvuokrauksia kuluttajille. 
Matkatoimistoasetuksen 442/1968 tultua voimaan, toimilupia myönnettiin 65:
Ageba, AK:n Matkatoimisto Oy, Matkatoimisto Oy Area, Oy Aurinkomatkat, Oy Matkatoimisto Canarias, Etelä-Suomen Matkatoimisto Oy, Oy Fenal Touring Ltd, Finntourist Oy, Hyvinkään Matkatoimisto Oy, Ihannematkat, Imatran Matkatoimisto Oy, IT-Matkat, Jorma Kaakkolahti, Matkatoimisto Kaleva Oy, Kansan Matkatoimisto Oy, Kar-Air Oy, Keihäsmatkat, Keski-Töölön Matkatoimisto Oy, Kielipalvelu ARB Oy, Koulumatkailutoimisto Oy, Kuopion Matkatoimisto Oy, Lahden Matkakeskus, Lahden Matkapalvelu T Hoikkanen kommandiittiyhtiö, Lahtitours Oy, Lentomatkat Oy, Oy Lentomatkatoimisto Olympia, Liikenneneuvos Onni Vilkas Matkapalvelu, LL Touristservice, Loimaan Matkatoimisto, Matkatoimisto Oy Lomamatka, Lounais-Hämeen Matkat Oy, Länsimatkat Ketonen & Ketonen, Matka-Rasila Oy, Matkatoimisto Matka-Sampo Oy, Matkatoimisto Matkayhtymä Oy, Mikkelin Matkatoimisto, Närpes Resetjänst, Pieksämäen Matkatoimisto Oy, Pohjanmaan Matkatoimisto Oy, Oy Matkatoimisto Polaris Resebyrå Ab, Porin Matkatoimisto Oy, Saimaan Matkailijayhdistys (Lappeenrannan Matkatoimisto), Savonlinnan Matkatoimisto Oy, Scandinavian Express International, Skandinavian Matkapalvelu Oy, Spies-Matkat Kommandiittiyhtiö, Simon Spies Oy Ab, Suomen Matkailuliitto ry , Suomen Matkatoimisto Oy, Oy Suomi-Finland International Summer Schools Ab, O. Swanljung Oy, Sveres Resebureau Ab, Tammer-Matkat Oy, Teljän Matkatoimisto Oy, Oy Matkatoimisto Travek, Oy TR-Matkat - TR-Resor Ab, Turistipalvelu Oy, Uudenmaan Seuramatkat Oy, Varkauden Matkatoimisto Oy, Ving-Matkat Oy – Vingresor Ab, Ylioppilaspalvelu – Studentservice ry, Oy Nykymatkat Ab, Salon Matkatoimisto, EK Eurooppalainen Kielikoulu Oy, Kurirens Resebyrå kommanditbolag, Taksikuljetus Oy.
Suomen Matkatoimisto Suomen Matkatoimisto ja Matkatoimisto Area yhdistyivät vuonna 2013 ja muodostivat uuden matkatoimiston nimeltään SMT. Se myytiin vuonna 2016 American Express Global Business Travelille. SMT:llä oli enemmistöosakkuus virolaisesta Estravel-matkatoimistosta, joka myytiin virolaisille niin ikään vuonna 2016.
Matkatoimisto Vuonna 1994 Suomen liikematkamarkkinoiden volyymi oli noin 2,5 mrd markkaa ja kolmella suurimman matkatoimiston; Arean, Suomen Matkatoimiston ja MatkaKalevan yhteinen markkinaosuus oli 60% liikematkavolyymistä. Matkatoimistot kehittivät asiakashallintaansa ja -hankintaansa varten Travel management konseptin. Sähköposti 1990-luvun puolessa välissä mullisti kommunikaation ja jo 1995 Kohdematkat toi Suomeen ensimmäisen itsevarausjärjestelmän (Travelogix).
Töölön Matkatoimisto Töölön Matkatoimisto oli vuonna 1966 perustettu suomalainen matkatoimisto. Yhtiö oli Suomen suurin yksityinen matkatoimisto ja matkanjärjestäjä. 2000-luvulla yhtiö hankki omistukseensa Matkatoimisto Tourneen ja Diana Huntingin. 
Vuonna 2003 Töölön Matkatoimisto oli MTV:n Brand Tracking -tutkimuksen mukaan suomalaisten eniten arvostama matkailubrändi ennen Silja Linea ja Aurinkomatkoja.
Matkatoimisto Matkatoimisto on liikeyritys, joka myy matkustamiseen ja matkailuun liittyviä tuotteita ja palveluita. Suomessa matkatoimistosta tuli luvanvarainen elinkeino 1968, matkatoimistojen tuli rekisteröityä ja antaa pankkitakuu.. Kuluttasuojalaki säädettiin alalle 1978. Kilpailu- ja kuluttajavirasto ylläpitää matkatoimistorekisteriä.
Seuramatka Keskisuuret yksityiset matkatoimistot perustivat 1964 oman markkinointiyhtiönsä Suomen Seuramatkat, mukana Koulumatkailutoimisto, Suomen Turistiauto, AK:n Matkatoimisto, Lentomatkat sekä myöhemmin liittynyt Skandinavian Matkapalvelu. Suomen Seuramatkat loppui jo 1965 Lentomatkojen ja AK:n matkatoimistoaloittivat omat seuramatkaohjelmansa. Lentomatkat lopetti seuramatkojen tuottamisen jo 1969, AK vuonna 1973. Tanskalaiset matkatoimistot tulivat Suomeen, Tjäreborg aloitti 1966 ja Spies 1967.
Matkatoimisto Matkatoimistot myivät ensisijaisesti niitä palveluita, joiden kanssa ne olivat tehneet myyntisopimuksen, saaneet lippuvaraston ja lipunkirjoitusoikeuden. Muut koti- ja ulkomaiset matkapalvelut varattiin pääasiassa kirjeitse ja osoitukseksi ostetusta matkapalvelusta asiakas sai voucherin. Matkatoimistot palvelivat yksityismatkustajien lisäksi koululaisryhmiä ja ulkomailta tulleita matkustajia. Olympiakisat vuonna 1952 aiheutti matkatoimistoille suuren työmäärän, mutta tulos oli huono. Suomen Matkailijayhdistys ja suomalaiset matkatoimistot yhdessä valmistivat 37 kappaletta all-inclusive- matkoja kokonaiskapasiteetiltaan 25 000 ulkomaiselle turistille. Matkoja myytiin yhteensä kuitenkin vain 937 .
Area Matkatoimisto Oy Area oli suomalainen, vuonna 1935 perustettu matkatoimisto. Se oli Finnairin tytäryhtiö. Area ja Suomen Matkatoimisto yhdistyivät 2. joulukuuta 2013, ja uuden yhtiön nimeksi tuli SMT. Uudesta yhtiöstä tuli samalla suurin suomalainen liikematkatoimisto.
MatkaKaleva Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajat (EOL) lähti 1936 konsertoimaan Tallinnaan, Tarttoon, Kaunakseen ja Riikaan. Tämä ensimmäinen ryhmämatka myytiin juuri avatulle Tallinna-Berliini pikajunavuorolle. Neuvostoliittoon MatkaKaleva järjesti helmikuussa 1936 ensimmäiset matkat yhdessä Suomen Matkatoimiston ja Työväen Matkailuyhdistyksen kanssa. Erillinen seuramatkaosasto perustettiin 1938, ja se hoiti ryhmä-, koululais- ja opintoretkeilyliikennettä. Ensimmäinen charter lento USA:han myytiin Suomen Keilailuliitolle 1959.
Area Arean toimitusjohtaja oli Taru Keronen. Yrityksessä oli noin 130 työntekijää. Vuoden 2011 kokonaismyynti oli 127 miljoonaa euroa. Area oli Suomen ensimmäinen matkatoimisto, jonka koko toiminta oli laatusertifioitu ISO 9001:2000 -laatujärjestelmästandardin mukaisesti.
Aurinkomatkat 1960-luvun alussa Suomeen muodostui kaksi kilpailevaa matkanjärjestäjäryhmittymää. Toiseen ryhmään kuului markkinoinnissa käytetty nimi Aurinkomatkat, jonka takana olivat matkanjärjestäjät Area ja Kaleva. Kilpaileva ryhmittymä oli Suomen Ulkomaanmatkat Oy, johon kuuluivat Suomen Matkatoimisto Oy, Suomen Turistiauto Oy ja Kar-Airin matkatoimisto.