mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Meredith Grey Alex alkaa epäillä jotain ja paljastaa Meredithin tekemiset, jotta Meredithiä ei valittaisi johtavaksi apulaislääkäriksi. Paikan saa lopulta April. Alex muuttaa pois Meredithin talosta. Webber ottaa tilapäisesti Meredithin viralta ja Alzheimer-koe keskeytetään. Derek raivostuu ja lähtee yöksi ulos. Sosiaalivirkailija myöntää Meredithille Zola-vauvan tilapäisen huoltajuuden ja Meredith palaa vauvan kanssa yksin kotiin. 
ABC - Grey's Anatomy - Meredith Grey Greyn anatomian virallisella sivulla
Lost "Lostin" kaksiosainen pilottijakso oli televisiohistorian kallein 10–14 miljoonalla dollarilla. Tuohon aikaan normaali budjetti oli noin 4 miljoonaa dollaria. Sarjan ensiesitys oli 22. syyskuuta 2004, ja siitä tuli heti vuoden 2004 yksi suurimmista arvostelumenestyksistä. Muiden ABC:n sarjojen, kuten "Täydellisten naisten" ja "Greyn anatomian" tapaan, "Lost" tuotti yhtiölle huikeita summia. Pilottijakson maailman ensi-ilta oli 24. heinäkuuta 2004 San Diegossa vuosittain pidetyssä Comic-Con -tapahtumassa.
Psapp Yhtye on julkaissut neljä albumia (joista yhden yksinomaan Japanissa) sekä viisi EP:tä, joista yhden yksinomaan iTunesissa. Greyn Anatomian tunnuslaulu "Cosy In The Rocket" on Psappin sävellys. Yhtyeen jäsenien on myöskin kutsuttu keksivän uuden musiikkigenren, Toytronican, Electronican muodon jota soitetaan kokonaan tai osittain myös leluilla ja lelusoittimilla tavallisten soittimien rinnalla. Yhtye käyttää lelukitaroita -ja huiluja sekä kanaa, jonka he ovat nimenneet Brunhildaksi.
Yhtyeen keikoilla Psappin jäsenet saattavat heittää yleisöön heidän itse tekemiään lelukissoja.
Love (televisiosarja) Love on yhdysvaltalainen romanttinen komediasarja, jonka ovat luoneet Judd Apatow, Paul Rust ja Lesley Artin. Sen pääosia esittävät Gillian Jacobs ja Rust. "Loven" ensimmäinen 10-jakson mittainen kausi julkaistiin Netflixissä 19. helmikuuta 2016. Toinen kausi julkaistiin vuonna 2017.
Young Man, Cash Man Young Man, Cash Man on spin-off-sarja suomalaisesta saippuasarjasta "Salatut elämät". Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 25. kesäkuuta 2013 MTV3:n Katsomo -palvelussa. Jaksoja esitettiin tiistaisin ja torstaisin viimeiseen 29. elokuuta 2013 esitettyyn jaksoon asti. Jaksot julkaistiin Katsomossa uudelleen "Salattujen elämien" joulutauon aikana 13. joulukuuta 2013 – 9. tammikuuta 2014. Sarjan kaikki jaksot julkaistiin Katsomossa uudestaan 14. joulukuuta 2015. Kesällä 2017 sarja esitettiin MTV3:lla kolmiosaisena koosteena.
Greyn anatomia Sarja keskittyy ryhmään kirurgian harjoittelijoita, erikoistuvia kirurgeja sekä useita lääkäreitä, jotka toimivat heidän mentoreinaan sekä ammatissa että henkilökohtaisessa elämässä. Sarjan tuottajat käyttivät ”värisokeaa näyttelijöiden valintaa”, jonka ansiosta sarjassa esiintyy useita eri rotujen edustajia. Kaikki "Greyn anatomian" roolit jaettiin ilman, että hahmojen rotua oltiin aiemmin valittu. Viisi ensin esiteltyä hahmoa ovat Meredith Grey (Ellen Pompeo), Alex Karev (Justin Chambers), George O'Malley (T. R. Knight), Izzie Stevens (Katherine Heigl) sekä Cristina Yang (Sandra Oh). He aloittavat kirurgian harjoittelijoina yleiskirurgi Miranda Baileyn (Chandra Wilson) ohjauksessa. Kirurgian ohjelmaa johtaa Richard Webber (James Pickens, Jr.), jolla oli aikoinaan suhde Meredithin äidin kanssa. Webberin alaisia ovat neurokirurgiaan erikoistunut Derek Shepherd (Patrick Dempsey) sekä kardiologiaan erikoistunut Preston Burke (Isaiah Washington). Derek esitellään Meredithin ihastuksena, kun taas Preston Cristinan ihastuksena.
Kvalia Suuri osa kvalioihin liittyvästä keskustelusta on koskenut niiden tarkkaa määritelmää, koska eri filosofit painottavat tiettyjen ominaisuuksien olemassaoloa tai kieltävät ne. Kvaliat ovat merkityksellisiä mielenfilosofiassa ennen kaikkea siksi, että niiden nähdään usein tuottavan fysikalismille perustavia ongelmia: kvaliat ovat subjektiivisina käsitettäviä vain tietoisen olennon omasta näkökulmasta. Jotkut filosofit kuitenkin kieltävät kvaliat kokonaan. Reduktionismin mukaan kvaliat voidaan selittää aivojen neurofysiologisten tapahtumien kautta. Epifenomenalismin mukaan kvaliat supervenioivat eli päältävät aivojen tapahtumia, mutta niitä ei voida suoraan johtaa niistä. Dualismin mukaan kvaliat ovat fysiikkaan nähden riippumattomia ja kuuluvat mielen ei-fysikaaliselle alueelle.
Eliminativismi Nykyään eliminativismilla viitataan useimmiten mielenfilosofiseen eliminatiiviseen materialismiin, jonka mukaan tiettyjä arkipsykologian olettamia entiteettejä, kuten uskomukset tai kvaliat, ei ole olemassa.
Funktionalismi (mielenfilosofia) Eräs keskeinen argumentti funktionalismia vastaan liittyy käänteisen spektrin tai käänteisen kvalian ongelmaan. Sitä on esittänyt argumentiksi funktionalismia vastaan erityisesti Block (1980b).
Kvalia Kvalioita ovat esimerkiksi punaisuus ja kivun tunteminen. Usein kvalioita kuvataan muodossa ”millaista on...?”: millaista on nähdä veren punainen väri, millaista on tuntea kipu kädessä ja niin edelleen. Kvaliat erotetaan niistä fysikaalisista tilanteista jotka saivat ne aikaan sekä niiden aikaansaamista vaikutuksista käyttäytymisessä.
Eliminatiivinen materialismi Erään ongelman eliminativismille (kuten monille muillekin fysikalismin muodoille) muodostaa ajatus siitä, että ihmisillä on yksilökohtaisia kokemuksia ja näin heidän tietoisilla henkisillä tiloillaan on "kvalioita". Koska kvaliat nähdään yleensä luonteenomaisina henkisille tiloille, niiden olemassaolo ei vaikuta yhteensopivalta eliminativismin kanssa. Toisaalta monet näkevät kvalioiden olemassaolon itsestään selvänä; esimerkiksi kivun olemassaoloa on hyvin hankala kieltää. Näin niiden ”eliminointi” vaikuttaa mahdottomalta.
Peter Hacker Mielenfilosofiassa Hacker on hylännyt identiteettiteoriat siinä missä funktionalismin, eliminativismin kuin muutkin reduktionismin muodot. Sen sijaan hän kannattaa metodologista pluralismia, ja katsoo, ettei ihmistä voi selittää pelkästään kausaalisesti. Hacker kieltää, että psykologiset ominaisuudet voisi liittää pelkästään aivoihin, sen sijaan ne kuuluvat ihmiselle kokonaisuudessaan. Hacker on pyrkinyt osoittamaan, että tietoisuuteen liitetyt ongelmat ratkeavat tietoisuuden eri muotojen analyysillä, ja että kvaliat ovat pelkästään filosofista fiktiota.
Kokemus Myöhemmin monet muut, myös Jackson itse torjuvat argumentin. Pelkästään kokemukseen perustuvaa tietoa on alettu pitää "tietotaitona" () tai kykynä, joka ei tuo lisää tietoa tosiasioista. Punaisen ensi kertaa nähnyt ihminen ei siis opi mitään uutta teoreettista tietoa tosiasioista, hän saa vain kykyjä, kuten kyvyn kuvitella punaisen mielessään ja kyvyn tunnistaa punaisen jatkossakin. Näin ollen argumentti epäonnistuu yrittäessään osoittaa, että fysikaalisen maailman ulkopuolella on jotakin, esimerkiksi henkinen todellisuus tai sielu, jossa kvaliat näyttäytyvät.
Tyyppi-identiteettiteoria Toinen usein toistuva vastaväite on se, ettei tyyppi-identiteettiteoria pysty selittämään fenomenaalisia henkisiä tiloja eli kvalioita, kuten esimerkiksi kivun, surun tai kuvotuksen kokemusta. Tällaiset kvaliat ovat tietoisen kokemuksen subjektiivisia kvaliteetteja: esimerkiksi, miltä sinusta "tuntuu" astua nastan päälle. Muun muassa Saul Kripke (1972) ja David Chalmers (1996) ovat katsoneet, etteivät identiteettiteorian kannattajat voi identifioida fenomenaalisia henkisiä tiloja aivotilojen (tai minkään muidenkaan fysikaalisen tilojen) kanssa, koska ihmisillä on eräänlainen suora tietoisuus tällaisten kvalitatiivisten henkisten tilojen luonteesta, ja niiden luonne on kvalitatiivinen tavalla joka ei päde aivotiloihin.
Tyyppi-identiteettiteoria Tyyppi-identiteettiteorian kannattaja, kuten Smart, pyrkii selittämään tällaiset ilmiöt pois katsomalla, että henkisten tapahtumien kokemukselliset ominaisuudet ovat ”puheenaiheneutraaleja” ("topic-neutral"). Käsite on peräisin Gilbert Ryleltä, joka katsoi esimerkiksi sellaisten termien kuin ”jos”, ”tai”, ”ei”, ”koska” ja ”ja” olevan kulloisestakin puheenaiheesta riippumattomia. Jos jostakin keskustelusta kuulisi vain tällaisia sanoja, olisi mahdotonta sanoa, käsitteleekö keskustelu geologiaa, fysiikkaa, historiaa, puutarhanhoitoa tai jotain muuta. Identiteettiteorian kannattajalle aistinsisältö ja kvaliat eivät ole todellisia aivoissa (tai fysikaalisessa maailmassa yleensä) olevia asioita, vaan sellaisia ilmaisuja kuin ”keskiverto sähkömies”. Ilmaisua voidaan analysoida ja selittää suhteessa todellisiin sähkömiehiin, mutta se ei viittaa mihinkään tiettyyn olemassa olevaan sähkömieheen.
Tyyppi-identiteettiteoria Eräs tunnettu kvalia-argumentin muotoilu on Frank Jacksonin (1982) Maryn huoneen ajatuskokeen muodossa esittämä. Jackson kehottaa meitä ajattelemaan erityisen nerokasta supertiedemiestä nimeltä Mary, joka on ollut lukittuna täysin mustavalkoiseen huoneeseen koko elämänsä ajan. Kaikkien väreistä riisutussa maailmassa elettyjen vuosien aikana hän on opiskellut (mustavalkoisten kirjojen ja television välityksellä) neurofysiologiaa, näköaistin toimintaa ja sähkömagnetiikkaa näiden tieteiden täydessä laajuudessa, niin että hän tuntee kaikki fysikaaliset tosiseikat, jotka liittyvät näköaistin toimintaan. Kun Mary vapautetaan huoneestaan ja hän kokee värit ensimmäistä kertaa, oppiiko hän jotain uutta? Jos vastaamme ”kyllä” (niin kuin Jackson olettaa meidän tekevän), tällöin olemme kieltäneet tyyppifysikalismin totuuden, sillä jos Mary olisi oppinut kaikki väriaistimukseen liittyvät fysikaaliset tosiseikat ennen vapautumistaan, silloin se, että hän oppii jotain uutta kokiessaan värien kvalian, paljastaa että värien kokemisessa on jotain sellaista jota pelkkä fysikalistinen kuva ei tavoita.
Heinrich Himmler Himmler pakeni mukanaan vain kaksi Gestapon turvamiestä, jotka olivat yhä uskollisia entiselle johtajalleen. Himmler otti käyttöön saksalaisen sotapoliisin univormun ja väärennetyt asiakirjat, ajeli viiksensä, laittoi silmälapun vasemman silmänsä päälle ja esiintyi salanimellä ”Heinrich Hitzinger”. Saksan miehitykseen osallistuneet Britannian maavoimien sotilaat kuitenkin huomasivat tavalliselta sotapoliisilta vaikuttaneen miehen asiakirjojen sisällön tekaistuksi ja päättivät viedä hänet kuulusteltavaksi. 22. toukokuuta majuri Sidney Excellin joukot pidättivät Himmlerin Bremenvörden lähettyvillä ja kuljettivat hänet kuulustelukeskukseen Lüneburgiin. Himmler paljasti briteille henkilöllisyytensä, vaikka hän ymmärsi joutuneensa sotavangiksi ja tuomittavaksi rikoksistaan. 23. toukokuuta Himmler tappoi itsensä puraisemalla rikki suuhunsa piilottamansa tappavan myrkyllisen syanidikapselin. Hänen viimeisten sanojensa on usein kerrottu olleen ”Minä olen Heinrich Himmler!” ("Ich bin Heinrich Himmler!"). Ruumiinavauksen jälkeen Himmler haudattiin metsään Lüneburgin lähettyville. Britit jättivät haudan sijainnin salaiseksi, jotta hautapaikasta ei tulisi uusnatsien pyhiinvaelluskohdetta.
Heinrich Himmler Britannian yleisradioyhtiö BBC teki 28. huhtikuuta radiolähetyksen Reutersin uutisesta, jossa kerrottiin Himmlerin vaatineen Saksan johtajuutta ja neuvotelleen aselevosta. Kaupunkisodan kouriin joutuneessa Berliinissä Hitler kuuli uutisen Himmlerin neuvotteluista. 23. huhtikuuta Luftwaffen komentaja Hermann Göring oli pyytänyt sähkeessä Hitleriltä vallan siirtämistä hänelle, minkä Hitler oli tulkinnut maanpetokseksi ja vallankaappaukseksi. Himmler ei ollut edes ilmoittanut suunnitelmistaan Hitlerille. Hitler oli pitänyt Himmleriä yhtenä lojaaleimmista natsijohtajista ja kutsunut häntä ”uskolliseksi Heinrichiksi” (). Hitler syytti Himmlerin ja SS:n pettäneen hänet ja sanoi Himmlerin tehneen katalimman petoksen, jonka hän oli eläissään kokenut. Himmlerin petos oli osasyy Hitlerin motiiveihin kirjoittaa poliittinen testamenttinsa. Hitler julisti Himmlerin ja Göringin pettureiksi, riisui nämä viroistaan ja otti heiltä pois kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsenyyden. Himmlerin seuraajaksi SS:n johdossa nimitettiin SS-Reichsführer Karl Hanke. Hitler määräsi myös Himmlerin adjutantin Hermann Fegeleinin teloituksen. 30. huhtikuuta Hitler teki itsemurhan.
Heinrich Himmler Heinrich Luitpold Himmler (7. lokakuuta 1900 München, Saksan keisarikunta – 23. toukokuuta 1945 Lüneburg, liittoutuneiden miehittämä Saksa) oli natsi-Saksan vaikutusvaltaisimpia hahmoja. SS:n ja Gestapon päällikkyys takasi hänelle erittäin keskeisen aseman diktatorisen valtion johdossa. Himmler oli vastuussa Saksan keskitys- ja tuhoamisleirijärjestelmän organisoimisesta ja oli näin yksi holokaustin pääsyyllisistä.
Heinrich Himmler Himmlerin illastaessa suomalaisten isäntiensä kanssa Suomen sotilastiedustelu murtautui Himmlerin huoneeseen ja valokuvasi Himmlerin listan luovutettavista juutalaisista. Pääosin Suomi onnistui torjumaan koko loppusodan toistuvat vaatimukset juutalaisten luovuttamisesta Saksaan. Kuuluisan juutalaiskeskustelunsa pääministeri Jukka Rangellin kanssa Himmler kävi automatkalla Kangasalan Vehoniemeltä Rangellin kesähuvilalle Luopioisiin.
Heinrich Himmler 13. maaliskuuta Himmler hylkäsi lopullisesti armeijaryhmä Veikselin komennon sairauden nojalla ja meni Hohenlychenissä sijaitsevaan parantolaan. Kenraali Guderian kävi vierailulla Himmlerin luona ja vei Hitlerille viestin, jossa Himmler pyysi lupaa poistua sotilasjohtajan tehtävistä. Hitler hyväksyi pyynnön ja nimitti Himmlerin seuraajaksi armeijaryhmä Veikselin komentajaksi kenraali Gotthard Heinricin.
Heinrich Himmler Himmleriä miellytti ajatus päästä sotilasjohtajaksi, joten hän pyrki sodan loppupuolella suurten sotatoimiyhtymien komentajan tehtäviin. Sotilasjohtajan tehtävään Himmler oli kuitenkin kokematon ja epäpätevä, millä oli negatiivinen vaikutus Saksan jo ennestään kehnoon sotamenestykseen länsirintamalla vuosina 1944–1945. Himmlerin sopimattomuudesta tehtävissä järkyttynyt panssarikenraali Heinz Guderian uskoi, että Himmlerin ainoa motiivi oli kunnian haaliminen itselleen.
Heinrich Himmler Lisäksi Himmler ehdotti Saksan ja Suomen yhteistä operaatiota Ruotsin valtaamiseksi. Tämän suomalaiset torjuivat heti.
Oiva Willamo Willamo toimi isäntänä Reichsführer Heinrich Himmlerin Pohjois-Suomen vierailulla, jolloin Himmler tarkasti Kiestingin joukot. Willamo myös saunotti Himmlerin, jonka hän vielä muisti ja otti puheeksi Mannerheimin vastavierailulla Saksassa 27. kesäkuuta 1942.
Heinrich Himmler Vuonna 2016 Himmlerin päiväkirjat löytyivät Venäjän puolustusministeriön arkistoista Podolskista ja niistä kerrottiin julkaistettavan vuonna 2017 kirja.
Heinrich Himmler SA:n vallan hajottamisen jälkeen oli Himmlerin johtama SS eittämättä voimakkain natsi-Saksan turvallisuuselin. Vuonna 1940 Himmler järjesti SS:n aseelliseksi siiveksi Waffen-SS-joukot, jolloin jäsenmäärää kasvatettiin huomattavasti ja samalla tiukkaa sisäänottoseulaa löysennettiin.
Heinrich Himmler Virallisen osuuden päätyttyä Himmler oleskeli vierailunsa loppuajan puolustusvoimien ylilääkärin, lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahden huvilalla Tyrvännössä. Himmlerin lomanviettopaikalle oli asetettu tiukat vaatimukset: sen oli oltava eristettävissä ympäristöstään ja sieltä oli pystyttävä järjestämään suora puhelinyhteys Hitlerin päämajaan Saksaan.
Heinrich Himmler Himmler syntyi Münchenissä keskiluokkaiseen saksalaiseen perheeseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli upseerioppilaana 11. baijerilaisrykmentissä mutta ei osallistunut taisteluihin.
Heinrich Himmler Suomen korkein valtio- ja sotilasjohto oli jo pitkään etukäteen ollut tietoinen Himmlerin vierailusta, mutta sen todelliset syyt olivat hämärän peitossa. Koska vierailuun epäiltiin liittyvän arkaluonteisia asioita, se pyrittiin pitämään salassa julkisuudelta. Himmlerin seurueeseen kuuluivat hänen henkilökohtainen hierojansa Felix Kersten, adjutantti sekä kaksi turvamiestä. Vierailu alkoi Himmlerin ja presidentti Risto Rytin tapaamisella presidentin vapaa-ajan asunnossa Tamminiemessä. Himmlerin ja Rytin keskustelujen sisällöstä ei ole varmuutta, mutta ne lienevät ainakin sivunneen juutalaiskysymystä, koska Ryti merkitsi päiväkirjaansa Himmlerin olevan ”äärimmäisen jyrkkä antisemitisti”. Toisena vierailupäivänä Himmler tapasi marsalkka Gustaf Mannerheimin Päämajassa Mikkelissä, josta matka jatkui saksalaisten joukkojen tarkastuskäynnille Rovaniemelle ja Kiestinkiin.
Oświęcim Oświęcimin liepeillä sijainneen siirtoleirin tilalle perustettiin Auschwitzin keskitysleiri Heinrich Himmlerin käskystä vuonna 1940. Siihen kuului kolme erillistä leiriä: Auschwitz I oli nk. pääleiri, Auschwitz II (Birkenau) toimi varsinaisena tuhoamisleirinä ja Auschwitz III (Monowitz) oli Auschwitzin työleiri. Auschwitzissa kuoli yli miljoona uhria, ja se oli suurin tuhoamisleireistä. Uhrit olivat pääosin juutalaisia, kehitysvammaisia tai romaneja. Heidän tappamiseensa kaasukammioissa käytettiin Zyklon B -tuholaismyrkkyä. Suuri osa heistä kuoli myös nälkään.
Heinrich Himmler Yhdessä Adolf Hitlerin kanssa Himmler oli kiinnostunut itävaltalaisen Hans Hörbigerin maailmanjääteoriasta, jonka mukaan jää täyttää avaruuden. Jään sirpaleet aiheuttavat auringonpilkut, ja Linnunrata on muodostunut suuressa törmäyksessä syntyneistä jääpaloista.
Gestapo Huhtikuussa 1934 Göring nimesi Gestapon johtoon SS:n johtaja Heinrich Himmlerin, ja Himmlerin suojatti Reinhard Heydrich otti haltuunsa Gestapan eli organisaation hallinnollisen puolen. Samalla Gestapon toimivalta laajeni koko maahan. Vaikka Göring säilyttikin Gestapon päällikön tittelinsä, hän oli enää päällikkö vain näennäisesti, ja todellinen sananvalta Gestapossa oli Himmlerin SS:llä.
Heinrich Himmler Seikkaperäisimmän kuvauksen Himmlerin Suomen-vierailusta kirjoitti hänen käyttöupseerikseen vierailun ajaksi asetettu reservin luutnantti Eino E. Suolahti. Valtion tiedoituslaitoksen päällikkönä toiminut myöhempi akateemikko Kustaa Vilkuna kertoi jo 1950-luvulla suomalaisten viranomaisten päässeen käsiksi Himmlerin salkkuun. Päämajan tiedotusosaston päällikkö eversti Kalle Lehmus muisteli 1960-luvulla kuvauksen onnistuneen siten, että salkkua vartioinut Himmlerin saksalainen turvamies houkuteltiin tervetuliaisseremonioiden aikana grogille.
Heinrich Himmler Himmler menetti keväällä 1945 uskonsa Saksan sotamenestykseen ja tajusi valtakunnan vääjäämättömän romahtamisen. Hän kuitenkin kuvitteli Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten antavan anteeksi natsien sotarikokset, koska ne tarvitsivat Saksasta mannereurooppalaisen liittolaisen bolševismin ja Neuvostoliiton nujertamiseksi. Himmler halusi solmia rauhan angloamerikkalaisten joukkojen kanssa ja päästä Saksan johtoon. Tosiasiassa liittoutuneet olivat sopineet Saksan kansallissosialismin kitkemisestä ja kaikkien natsijohtajien tuomitsemisesta sotarikosoikeudenkäynneissä. Liittoutuneet olivat myös saaneet selville Himmlerin SS:n tekemät joukkomurhat Puolassa ja muissa Saksan valloittamissa maissa, joten Himmler oli määrätty vangittavaksi rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Heinrich Himmler Himmlerin neuvottelut Bernadotten kanssa johtivat natsien keskitysleirien 27 000 ruotsalaisen, norjalaisen ja tanskalaisen vangin vapauttamiseen. Bernadotte itse osallistui pelastusoperaation johtamiseen. Himmler kuitenkin epäonnistui aselevon solmimisessa ja meni suuramiraali Karl Dönitzin luokse Plönissä saadakseen turvapaikan. Hitler oli testamentissaan määrännyt Dönitzin Saksan johtajaksi, mutta Dönitz torjui Himmlerin ja epäsi häneltä luvan Flensburgiin perustetun pakolaishallituksen toimintaan osallistumiseen. Dönitz viittasi Hitlerin testamenttiin, jossa Himmleriltä oli riistetty kaikki valta. Seuraavaksi Himmler yritti loikata yhdysvaltalaisten puolelle ja esitti kenraali Eisenhowerille tarjouksen koko Saksan luovuttamisesta liittoutuneiden haltuun. Vastapalveluksena yhdysvaltalaisten olisi pitänyt antaa Himmlerille syytesuoja sotarikosoikeudenkäynneiltä ja pääsy virkamieheksi Saksan tulevassa hallitusmuodossa. Eisenhower torjui sotarikolliseksi luokitellun Himmlerin ehdotuksen. Suuramiraali Dönitz allekirjoitti 8. toukokuuta Saksan antautumissopimuksen, joka lopetti sodankäynnin Euroopassa.
Heinrich Himmler Himmler oli kiinnostunut myös Karjalasta. Kun hän sai lahjaksi kanteleen, hän halusi heti tilata SS-johdolle kymmenen kannelta lisää. Työhuoneensa seinällä hän piti valokuvaa karjalaisesta runonlaulajasta Timo Lipitsästä.
Heinrich Himmler Himmler opiskeli teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui laboratorioteknikoksi. Hän liittyi Ernst Röhmin organisoiman kansallismielisen Reichskriegsflagge-liikkeen toimintaan ja osallistui vuoden 1923 oluttupavallankaappaukseen, jossa hän toimi sotaministeriön rakennuksen vallanneen ryhmän lipunkantajana.
Erhard Heiden Heidenin johdon aikana SS:n jäsenmäärä laski tuhannesta 280 jäseneen, josta SA sai intoa vaatia SS:n lakkauttamista. Hän nimitti Heinrich Himmlerin apulaisekseen. Heiden piti Himmleriä ”innokkaana pikku virkailijana”, muttei nähnyt hänessä johtajapotentiaalia. Heiden menetti suosionsa lopullisesti, kun hänen väitettiin ompeluttaneen univormunsa juutalaisräätälillä. Hitler erotti hänet tammikuussa 1929 ja nimitti tilalle Himmlerin.
Heinrich Himmler Kesällä 1942 Himmler vieraili Suomessa yhtenä tarkoituksenaan vaatia Suomea luovuttamaan Saksaan juutalaisia, joista hänellä on nimilista. Suomalaisilla tiedusteluelimillä oli jo tuolloin kuva saksalaisten väkivallasta juutalaisvähemmistöä ja miehitettyjen venäläisalueiden siviiliväestöä kohtaan.
Heinrich Himmler Sodan syttyessä 1939 SS:n Totenkopf-yksiköt olivat vastuussa keskitysleiri- ja myöhemmin tuhoamisleirijärjestelmästä. SS:n tehtäviin kuului myös juutalaisten, romanien, homoseksuaalien, kommunistien, ”ali-ihmisten” ja muiden poliittisesti epäluotettavien ainesten seulominen väestöstä ja passittaminen leireille. Täten Himmler oli yksi natsi-Saksan kansanmurhakoneiston pääarkkitehdeista. Adolf Galland muistelee elämäkerrassaan lentäneensa Himmlerin ja Albert Speerin kanssa maaliskuussa 1942 itärintamalle. Koneen ikkunasta näkyi hetkellisesti tuhansien neuvostosotavankien leirit. Galland kertoi hämmentyneensä Himmlerin todetessa, että
Heinz Lammerding Sodan lähestyessä loppuaan Lammerding palveli Heinrich Himmlerin esikuntapäällikkönä armeijaryhmä Vistulassa. Vuonna 1953 Bordeaux'n tuomioistuin langetti Lammerdingille poissaolevana kuolemantuomion sotarikoksista Tullen ja Oradour-sur-Glanen verilöylyissä. Tuntemattomista syistä Lammerdingia ei tuotu koskaan oikeuden eteen sotarikoksistaan. Hän jäi työskentelemään Saksaan ja menestyi insinöörinä mukavasti. Lammerding kuoli syöpään vuonna 1971.
Heinrich Himmler Ennen kesän 1942 vierailua Himmler oli käynyt Suomessa kahdesti. Ensimmäinen käynti tapahtui helmikuussa 1941, jolloin hän ehti Norjan Kirkkoniemessä vieraillessaan piipahtaa myös Suomen puolella Petsamon Kolttakönkäällä. Toisella käynnillään Lapissa alkuvuodesta 1942 Himmler tapasi Lapin läänin maaherran Kaarlo Hillilän, jolle hän kertoi varsin avoimesti käynnissä olleesta juutalaisten ja romanien etnisistä puhdistuksista.
Heinrich Himmler Himmlerin kirjeet vuosilta 1927–1945 ovat päätyneet Israeliin keräilijän haltuun. Saksalainen "Die Welt" -lehti on saanut kopiot niistä. Lehti ei kerro, kuinka kirjeet päätyivät keräilijälle, eikä se myöskään ole vielä kertonut niiden sisällöstä.
Heinrich Himmler Toisaalla Heer oli epäonnistunut Saksaa kohti marssivan puna-armeijan Veiksel–Oder-operaation torjumisessa, joten Hitler nimitti Himmlerin uuden armeijaryhmä Veikselin komentajaksi estämään Neuvostoliiton offensiivia Berliiniin. Himmler perusti Schneidemühlissä armeijaryhmä Veikselin komentokeskuksen, jonka päämaja oli hänen erikoisjunansa Sonderzug Steiermark. Himmler hyväksyi esikunnan pyynnön vastahyökkäyksestä, mutta Heerin epäonnistuttua operaatiossa Himmler teki SS-joukkojen Gruppenführer Heinz Lammerdingistä esikuntapäällikön. Himmlerin päämaja siirtyi ensin Falkenburgiin ja sitten Oderin länsirannalle. Saksan puolustuslinjojen murtumisen, kiristyneen sotilaallisen ilmapiirin ja Hitlerin painostuksen alla Himmler vaikutti kokouksissa hermostuneelta ja harkintakyvyttömältä. Hän omaksui Hitlerin ajatukset rangaista ankarasti vetäytyviä saksalaisia joukkoja ja olla antamatta periksi Saksaan vyöryvälle viholliselle. 30. tammikuuta Himmler antoi joukoilleen käskyn teloittaa kaikki saksalaiset sotilaat, jotka saadaan kiinni yrityksestä poistua luvattomasti kesken taistelun. Helmikuun puolivälissä kenraali Walther Wenck otti Pommerin offensiivin komennon Himmleriltä.
Gudrun Burwitz Gudrun Margarete Elfriede Emma Anna Burwitz (o.s. Himmler; 8. elokuuta 1929 – 24. toukokuuta 2018) oli Heinrich Himmlerin tytär ja toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen natsirikollisten avustustyössä toimivassa Stille Hilfe -järjestössä.
Heinrich Himmler Himmler tapasi Hitlerin viimeisen kerran 20. huhtikuuta tämän 56-vuotissyntymäpäivillä Berliinissä, jota Saksan puolustuksen murskannut puna-armeija lähestyi päivä päivältä. Hitler ilmoitti henkilökohtaisesta päätöksestä olla poistumatta pääkaupungista huolimatta Neuvostoliiton lähestyvästä hyökkäyksestä. Himmler lähti Berliinistä ja uskoi Hitlerin olevan kyvytön johtamaan Saksaa, koska Hitler oli jäänyt tälle uskollisten natsivirkamiesten, kuten propagandaministeri Joseph Goebbelsin ja puoluekanslian johtajan Martin Bormannin, kanssa Berliinin alla olevaan Führerbunkeriin. Ruotsin Lyypekin-konsulaatissa Himmler uskotteli kreivi Folke Bernadottelle, että Hitler kuolee kahden vuorokauden sisällä ja Himmler on Saksan tosiasiallinen johtaja. Himmler halusi Bernadotten lähettävän kenraali Dwight D. Eisenhowerille ehdotuksen, jossa Himmler sopii aselevon länsiliittoutuneiden kanssa. Himmler uskoi Yhdysvaltain ja Britannian hyväksyvän ehdotuksen ja kääntyvän Neuvostoliittoa vastaan Wehrmachtin rinnalla. Bernadotte kuitenkin sanoi Himmlerille, että länsiliittoutuneiden hyväksyntä aselevolle on hyvin epätodennäköistä. Bernadotten välityksellä Himmlerin ehdotus kulki presidentti Harry S. Trumanille ja pääministeri Winston Churchillille, mutta molemmat torjuivat sopimuksen, koska Hitlerin kohtalo oli jäänyt epäselväksi eikä Saksan johtajuuden kuulumista Himmlerille voitu virallisesti vahvistaa.
Reinhard Heydrich SS:n entinen tiedustelujohtaja Walter Schellenberg on 1950-luvulla väittänyt Heinrich Himmlerin kertoneen hänelle, että Heydrichin suvussa olisi ”Süss”-niminen sukulainen. Heydrich oli tämän tarinan mukaan tunnustanut Himmlerille vuonna 1935, jolloin Himmler oli vielä sivussa vallan ytimestä, että hänen yksi isovanhempansa olisi juutalainen. Tästä olisi kuulemma kerrottu Hitlerille ja tämä olisi tehnyt Heydrichistä erikoistapauksen. Tämän jälkeen Heydrichin syntymäpaikan Hallen rekisteristä olisi poistettu tietoja Heydrichin suvusta.
Bronislav Kaminski Varsovan ryhmän huono käytös oli Heinrich Himmlerille syy Kaminskin ja hänen päämiestensä teloitukseen sotaoikeuden istunnon jälkeen Litzmannstadtissa. Heidät tuomittiin valtakunnan omaisuuden varastamisesta, koska varastettu omaisuus piti toimittaa Himmlerille, kun taas Kaminski ja hänen miehensä suunnittelivat pitävänsä ne itse.
Okkultismi Heinrich Himmler, poliitikko
Heinrich Himmler Himmler oli kiinnostunut erilaisista mytologioista, ja häntä voidaan pitää eräänlaisena new age -liikehdinnän varhaisena henkilöitymänä. Hänen ajattelunsa oli saanut voimakkaita vaikutteita "Veri ja maa" -tarusta, jossa germaanikansat nostetaan muiden kansojen yläpuolelle. Siihen kuului myös vahva usko luojajumalaan.
Lina Heydrich Morsiamensa – ja tämän äärimmäisen kansallismielisen perheen – vaikutuksesta alkuun poliittisesti välipitämätön Heydrich läheni kansallissosialismia, ja Lina Heydrich oli painostanut tulevaa miestään menemään Müncheniin oikeastaan jo peruutettuun haastattelun Heinrich Himmlerin kanssa, jolloin ura kääntyi jyrkkään nousuun. 26. joulukuuta 1931 – hänen miehensä oli tuolloin jo kansallissosialisti ja työskenteli Himmlerille – pidettiin Großenbrodessa luterilaisen tunnustuksen mukaiset häät, ja tilaisudessa laulettiin Horst-Wesseliä. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, kaksi poikaa (Klaus, s. 17. kesäkuuta 1933, kuoli 24. lokakuuta 1943 liikenneonnettomuudessa, Heider, s. 23. joulukuuta 1934) ja kaksi tytärtä (oopperalaulajaksi kouluttautunut (Silke, s. 9. huhtikuuta 1939, Marte, s. 23. heinäkuuta 1942).
Johann Rattenhuber Vuoden 1945 alussa Rattenhuber seurasi Hitleriä valtakunnankanslian alapuolella olevaan bunkkeriin. Hän oli mukana muun muassa tuomitsemassa Hermann Fegeleiniä kuolemaan petoksesta, kun Heinrich Himmler oli yrittänyt saada rauhan aikaan länsiliittoutuneiden kanssa. Sodan jälkeen neuvostoliittolaiset vangitsivat Rattenhuberin Berliinissä. Hänet vietiin Neuvostoliittoon, jossa hänet tuomittiin sotarikoksista vankeuteen. Vuonna 1955 hänet luovutettiin Saksan demokraattisen tasavallan viranomaisille. Rattenhuber kuoli 1957.
Heinrich Himmler Loppuvuonna 1944 Himmler pääsi armeijaryhmä Oberrheinin komentajaksi. Armeijaryhmää vastassa oli Yhdysvaltain maavoimien 7. armeija ja Ranskan maavoimien 1. armeija Alsacessa Reinin länsirannan puolella. Yhdysvaltalaisten komentaja oli kenraali Alexander Patch ja ranskalaisten komentaja kenraali Jean de Lattre de Tassigny. 1. tammikuuta 1945 Himmlerin armeijaryhmä käynnisti operaatio Nordwindin keventääkseen tyrehtyvän Ardennien hyökkäyksen tilannetta. Tammikuun lopulla Himmler siirrettiin itään sotilaallisen alkumenestyksen jälkeen. 24. tammikuuta armeijaryhmä Oberrheinin toiminnot lakkasivat, ja 25. tammikuuta operaatio Nordwind päättyi virallisesti.
Heinrich Himmler Himmler kehitti SS:n kansallissosialistisen puolueen todelliseksi sisärenkaaksi, johon oli tiukat jäsenvaatimukset. Kansallissosialistien noustua valtaan 1933 Himmler sai johtoonsa yksi kerrallaan Saksan osavaltioiden poliittiset poliisit, lopulta vuonna 1934 myös Gestapon, jonka jäseniä liitettiin SS:ään. Salaisen poliisin perustaminen sen alaisuuteen oli Hermann Göringin idea. Himmlerin käsissä oleva valta lisääntyi entisestään, kun hänestä tuli huhtikuussa 1934 Gestapon päällikkö ja sen toiminta laajeni koko maahan. Samana vuonna säädetty maanpetturuuslaki kielsi ihmisiä arvostelemasta natsipuoluetta. Himmler oli mukana juonittelemassa SA:n johtoa vastaan, ja puolueen sisällä tehtiinkin suurpuhdistus niin sanottuna pitkien puukkojen yönä. Hitlerin luvalla SS surmasi suuren osan SA:n johtohenkilöstöä, mukaan lukien Ernst Röhmin.
Felix Kersten Kersten saattoi 19. huhtikuuta 1945 juutalaisten maailmankonferenssin puheenjohtajan Norbert Mazurin Tukholmasta Berliiniin neuvottelemaan juutalaisten kohtalosta Heinrich Himmlerin kanssa. Neuvottelu tapahtui myöhään yöllä Adolf Hitlerin syntymäpäivän jälkeen. Paikalla olivat Mazur, Himmler ja Kersten. Lopputuloksena Himmler allekirjoitti sopimuksen, jossa lupasi jättää keskitysleirit räjäyttämättä ja leirien hallinnon antautuvan liittoutuneiden saapuessa. Samalla sovittiin keskitysleireiltä vapautettavan juutalaisia. Tuhat juutalaisvankia kuljetettiin Ravensbrückin keskitysleiriltä Ruotsiin.
Philipp von Boeselager Boeselager oli oman kuvauksensa mukaan jo ennen tunnetuinta, 20. heinäkuuta 1944 tehtyä, Hitlerin vastaista salamurhayritystä yrittänyt tappaa tämän maaliskuussa 1943. Boeselager kuului tuolloin kenraali Günther von Klugen kanssa salaliittoon, jonka tarkoituksena oli ampua sekä Hitler että Heinrich Himmler. Juuri ennen aiottua attentaattia Himmler poistui Hitlerin seurasta. Boeselager katsoi, ettei Saksa hyötyisi vain Hitlerin salamurhaamisesta, koska valta todennäköisesti olisi siirtynyt Himmlerille. Surmaan tarkoitettu ase on yhä tallella.
Adolf Hitlerin poliittinen testamentti Toisen osan alussa Hitler erottaa vanhat toverinsa Hermann Göringin ja Heinrich Himmlerin. Kuultuaan Hitlerin päätöksestä jäädä Berliiniin loppuun asti Baijeriin paennut Göring yritti ottaa Saksan johdon käsiinsä. Himmler puolestaan oli yrittänyt antautua länsiliittoutuneille ruotsalaisen diplomaatin kreivi Folke Bernadotten välityksellä. Saatuaan tietää tästä Hitler raivostui ja määräsi Göringin sekä Himmlerin erotettavaksi ja pidätettäväksi. Ajan käydessä vähiin Hitler jätti käskyn testamenttiinsa.
Luis Van Rooten Van Rootenin ensimmäinen elokuvarooli oli vuonna 1944 elokuvassa "Hitler & kumpp", jossa hän esitti Heinrich Himmleriä. Hän esitti Himmleriä myös viimeiseksi jääneessä elokuvassaan "Operaatio Eichmann" vuonna 1961. Ääninäyttelijänä Van Rooten oli Disneyn 1950 tuottamassa animaatioelokuvassa Tuhkimo, jossa hän esitti kuninkaan ja suurherttuan roolit.
Heinäkuun 20. päivän salaliitto Eversti Claus von Stauffenberg alkoi suunnitella Hitlerin salamurhaa syyskuussa 1943. Salamurhan suunnitteluun osallistuivat Stauffenbergin ohella Henning von Tresckow ja Friedrich Olbricht. Alkuperäinen tavoite oli murhata Hitlerin ohella samanaikaisesti myös Hermann Göring ja Heinrich Himmler. Von Stauffenberg sopi tapaamisen Hitlerin kanssa 11. heinäkuuta 1944 Kotkanpesässä Hitlerin huvilalla. Von Stauffenberg oli pakannut räjähteet mukaan, mutta joutui lopulta perumaan aikeensa, koska Göring ja Himmler eivät olleet saapuneet paikalle. Seuraava mahdollisuus salamurhan toteuttamiseksi tuli 15. heinäkuuta 1944 Sudenpesässä, mutta myös tuolloin suunnitelma peruttiin, koska Himmler ei ollut paikalla. Stauffenberg katsoi vallanvaihdoksen onnistuvan vain jos Himmler olisi myös paikalla ja hän saisi murhattua sekä Hitlerin että Himmlerin samanaikaisesti. Lopullinen salamurhayrityksen päivä tuli lopulta olemaan 20. heinäkuuta 1944. Vaikka Himmler ja Göring eivät osallistuneet kokoukseen Sudenpesässä ei Stauffenberg enää halunnut perua suunnitelmaansa. Hitler oli saatava hengiltä hinnalla millä hyvänsä.
Heinrich Himmler Sodan päätyttyä Himmler osallistui aktiivisesti puolisotilaallisten, oikeistolaisten Freikorpsien toimintaan, jotka taistelivat kommunisteja, sosiaalidemokraatteja ja muita hänen Saksan vihollisiksi katsomiaan ryhmittymiä vastaan. Vuonna 1923 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Myöhemmin hän liittyi SA:han ja yleni pian johtamaan alun perin Adolf Hitlerin suojeluskaartiksi perustettua SS:ää.
Heinrich Himmler Himmler määräsi kustannuksia pelkäämättä korjauttamaan vanhan Wewelsburgin linnan saksalaisen sivilisaation pyhäköksi, jossa SS-veljeskunta oli määrä muodostaa. Vuodesta 1934 SS:n päällystö kokoontuikin linnassa useita kertoja vuodessa. Himmlerin avustaja Karl Wolff osoitti kullekin SS-päällikölle luostarimaisen kammion, jossa tämä oleskeli vanhasta Saksasta peräisin olevien aarteiden ympäröimänä ja saattoi syventyä saksalaiseen mystiikkaan. 12 johtavaa SS-upseeria istutettiin kuningas Arthurin tyyliseen pyöreään pöytään keskiaikaisia muistuttavien vaakunoiden alle.
Lebensborn Lebensborn e. V. (, vanhahtavaa saksan kieltä) oli Reichsführer-SS Heinrich Himmlerin kehittämä ohjelma, jonka tarkoitus oli luoda kansallissosialismin mukainen ihannerotu Saksaan. Himmler perusti Lebensbornin 12. joulukuuta 1935. Muodollisesti kyseessä oli rekisteröity yhdistys (), joka hallitsi omaa omaisuuttaan, erityisesti järjestön lastenkoteja. Käytännössä SS kuitenkin vastasi yhdistyksen toiminnasta.
Stille Hilfe Järjestön keulakuvana toimi myös Heinrich Himmlerin tytär Gudrun Burwitz.
Theodor Eicke Eicke palasi Saksaan vuonna 1933, ja Heinrich Himmler teki hänestä Dachaun keskitysleirin komentajan. Eicken radikaali antisemitismi ja antibolsevismi tekivät vaikutuksen Himmleriin, joka nimitti Eicken keskitysleirien tarkastajaksi vuonna 1934. Tässä virassa Eicke järjesteli keskitysleiriorganisaation tehokkaaksi. Eicke sai tässä virassa jopa monet SS:n jäsenet pelkäämään itseään toteuttamillaan julmuuksilla.
Rudolf Höss Heinrich Himmlerin suosituksesta Höss anoi SS:n jäsenyyttä vuonna 1933 ja hänet hyväksyttiin seuraavana vuonna. Samalla hänestä tuli "Totenkopfverbandin" jäsen. Hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille ja Höss sai "Blockführerin" arvon 1935. Vuonna 1938 Höss ylennettiin "SS-Hauptsturmführeriksi" ja siirrettiin Sachsenhausenin leirille. Hän vastaanotti Auschwitzin komentajan tehtävät 5. tammikuuta 1940 ja oli asemassa 1. joulukuuta 1943 asti, jolloin hänet korvasi Arthur Liebehenschel. Höss siirtyi Liebehenschelin entiseen tehtävään SS:n Wirtschaftsverwaltungshauptamtiin (WVHA). 8. toukokuuta 1944 Höss palasi Auschwitziin Heinrich Himmlerin pyynnöstä toteuttaakseen niin kutsutun "Aktion Hössin", jossa oli tarkoituksena valmistella KL Auschwitz II Birkenau Unkarin juutalaisten tuhoamiseksi.
]
Jukka Rangell Positiivisimmalla tavalla Rangell muistettaneen hänen toimiessaan elokuussa 1942 isäntänä Saksan SS-valtakunnanjohtajan Heinrich Himmlerin vierailusta, kun hän Himmlerin tiedusteluun Suomen juutalaisista vastasi (; suomeksi - Meillä ei ole juutalaiskysymystä.), jolla Rangell esti laajemmat keskustelut Suomen juutalaisista. Gideon Bolotowskyn mukaan tästä lausumasta ei kuitenkaan ole todisteena dokumentteja eikä aikalaismuistiinpanoja, vaan hänen mukaansa se on 1950-luvulla syntynyt kertomus, jolloin kun geopoliittinen tilanne oli jo erilainen.
Wilhelm Frick Adolf Hitlerin tullessa valtaan tammikuussa 1933 Frick nimitettiin sisäministeriksi, ja hän oli vastuussa useista laeista, jotka vakiinnuttivat kansallissosialistista hallintoa. Aluksi, ollessaan sisäministerinä, Frick johti Saksan poliisivoimia, mutta menetti sen toimen Heinrich Himmlerille vuonna 1936. Hän pysyi sisäministerinä ilman vastuullisia tehtäviä, kunnes lopulta hävisi valtataistelun Himmlerille. Hänet nimettiin seremonialliseen Böömin ja Määrin valtakunnanprotektorin virkaan.
Sobibórin tuhoamisleiri SS:n päällikkö Heinrich Himmler käski kapinan jälkeen sulkea ja hävittää leirin ja istuttaa puita sen paikalle.
Carl Langbehn Carl Langbehn oli syntynyt Padangissa Sumatran saarella Indonesiassa vuonna 1901. Hän oli Heinrich Himmlerin tuttava, sillä
heidän tyttärensä kävivät samaa koulua.
Gestapa Natsien sisäisen valtataistelun yhteydessä SS pyrki saamaan komentoonsa valtakunnan kaikki poliisiorganisaatiot. Huhtikuussa 1934 Göring joutui nimittämään SS:n päällikön Heinrich Himmlerin Gestapan tarkastajaksi. Himmler sai organisaation käytännössä valvontaansa, ja asetti päälliköksi lähimmän avustajansa Reinhard Heydrichin. Vuonna 1936 Saksan poliisiorganisaatioiden kokonaisuudistuksen yhteydessä Gestapasta muodostettiin uuden, valtakunnallisen poliittisen turvallisuuspoliisin, Gestapon ydin. Uudistuksessa SS otti haltuunsa kaikki poliisiorganisaatiot.
Freikorps Kuuluisimpia jäseniä Freikorpsissa olivat Heinrich Himmler, Martin Bormann, Rudolf Berthold, Rüdiger von der Goltz, Ferdinand Schörner, Felix Steiner ja Walther Wenck.
Ulrich Noethen Noethen on muun muassa näytellyt Heinrich Himmleriä kahdesti, elokuvassa "Perikato" ja elokuvassa "Mein Führer – Die wirklich wahrste Wahrheit über Adolf Hitler".
Thorvald Oljemark Poliittisen aktivisminsa Oljemark aloitti 1920-luvun jälkipuoliskolla äärioikeistolaisessa Lapuan liikkeessä. Samalla vuosikymmenellä Oljemark oli Saksassa tutustunut myöhemmin SS:n ja Gestapon johtoon nousseeseen Heinrich Himmleriin. Miehiä yhdisti aatteen lisäksi myös ammatillinen tausta, Oljemark oli maanviljelijä ja Himmler koulutukseltaan agronomi. Vuonna 1932 Oljemark aloitti kansallissosialistista ja juutalaisvastaista kirjallisuutta julkaisseen Kustannus Oy Vasaran toimitusjohtajana Helsingissä sekä työskenteli myös kustantamon julkaisemien "Herää Suomi" ja "Hakkorset" -lehtien päätoimittajana.
Reinhard Heydrich Vuonna 1931 Heinrich Himmler valitsi Heydrichin uuteen SS:n vastavakoiluyksikköön ja värväsi tämän samalla kansallissosialistiseen puolueeseen. Heydrich sai nopeasti pelottavan maineen puolueen sisällä ja heinäkuussa 1932 hänen yksikkönsä otti nimen "Sicherheitsdienst" (turvallisuuspalvelu). Vuonna 1934 hänet nimitettiin Preussin Gestapon johtoon. Heydrichista ja Himmleristä tuli pian läheisiä kumppaneita ja molemmat hyötyivät toisistaan poliittisesti. Myöhemmin Heydrich nimettiin keskusturvallisuusvirasto RSHA:n ensimmäiseksi päälliköksi. RSHA:n alaisuudessa olivat SD, Gestapo, rikospoliisi ja Einsatzgruppen.
Ludolf von Alvensleben Alvensleben liittyi SS:ään huhtikuussa 1934 ja hänelle myönnettiin samalla SS-Obersturmbannführerin virka-arvo. Hänen elämäntyylinsä jatkui väkivaltaisena. Vuoden 1934 elokuussa hänelle annettiin SS:n johtajan Heinrich Himmlerin käskystä virallinen nuhtelu, koska hän oli hyökännyt erään leipziglaisen yökerhon omistajan vaimon päälle yhdessä SS-toverinsa Otto Hoffmannin kanssa. Ennen sodan alkua Alsvensleben toimi monissa eri tehtävissä SS-joukoissa. Vuoden 1938 lopulla hänestä tuli Himmlerin adjutantti.
Risto Ryti Ryti sanoi Suomen käyvän erillistä sotaa eikä suostunut vierailemaan Hitlerin luona, mutta Hitler tuli yllätysvierailulle Mannerheimin 75-vuotissyntymäpäiville 4. kesäkuuta 1942. Ryti huomasi Hitlerin olevan yksityiselämässään ”lämpimästi tunteva, sydämellinen, hyvää tarkoittava, herkkä ihminen” sekä tuntevan sympatiaa suomalaisia kohtaan mutta säilytti vastenmielisyytensä tämän julkista roolia ja kansallissosialismia kohtaan. Hitlerin vanavedessä Suomeen saapui heinäkuun lopulla 1942 vierailulle Saksan salaisen poliisin Gestapon päällikkö Heinrich Himmler, joka tapasi Rytin presidentin vapaa-ajan asunnossa Tamminiemessä. Rytin ja Himmlerin keskustelujen sisällöstä ei ole varmaa tietoa, mutta ne lienevät ainakin sivunneen juutalaiskysymystä, koska Ryti merkitsi päiväkirjaansa Himmlerin olevan ”äärimmäisen jyrkkä antisemitisti”.
Hermann Fegelein Vuonna 1944 hän meni naimisiin Gretl Braunin kanssa ja varmisti näin pääsynsä Hitlerin sisäpiiriin. Hänet tunnettiinkin kiipijänä ja ”kultapoikana”. Vuonna 1945 hän toimi Heinrich Himmlerin SS-adjutanttina Führerbunkerissa. Himmlerin yritettyä kreivi Folke Bernadotten kautta saada yhteyden länsiliittoutuneisiin Hitler julisti Himmlerin petturiksi ja vaati eteensä Fegeleinin. SS-kenraaliluutnantti oli kuitenkin todennut sodan hävityksi ja päätti yrittää livahtaa Berliinistä. Hitlerin lähettämä Peter Höglin johtama SS-miesten partio onnistui pidättämään Fegeleinin asunnostaan. Häneltä löydettiin Sveitsin passi, ja hänen luonaan oli majaillut muuan naisvakooja. Fegelein pidätettiin, riisuttiin arvomerkeistään ja vietiin pidätettynä valtakunnankansliaan. Fegelein ammuttiin Hitlerin käskystä 28. huhtikuuta 1945 lähellä Berliinin valtakunnankansliaa.
Holokausti Heinrich Himmler vieraili kesällä 1942 Suomessa yhtenä tarkoituksenaan vaatia Suomea luovuttamaan Saksaan juutalaisia. Kun Himmler tiedusteli pääministeri Jukka Rangellilta Suomen ”juutalaiskysymyksestä”, Rangell kuvaili Suomen juutalaisia kunnollisiksi ja kunnioitetuiksi sekä kielsi että Suomessa olisi mitään juutalaiskysymystä. Saksalaiset eivät sen jälkeen halunneet vaarantaa maiden välistä sotilasyhteistyötä ja luopuivat toistaiseksi vaatimuksistaan suomenjuutalaisten luovuttamisesta. Suomeen saapuneista noin 350 juutalaispakolaisesta Suomi sen sijaan luovutti marraskuussa 1942 saksalaisille kahdeksan, joista vain yksi selvisi hengissä. Luovutuksen syistä ei ole selvyyttä.
Eino Suolahti Eino Suolahti osti huvilan Tyrvännön Petäyksestä kesäasunnokseen 1914. Huvilalla kävi paljon merkkihenkilöitä: esimerkiksi SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler vieraili siellä Suomen-matkallaan elokuussa 1942.
Paavo Talvela Rintamatilanne vakiintui ja Talvela komennettiin jälleen Saksaan. Tuolloin "Reichsführer-SS" Heinrich Himmler ehdotti, että Talvela ryhtyisi Suomen pakolaishallituksen johtajaksi. Talvela ilmoitti ottavansa käskyjä vain Suomen Marsalkalta.
Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö Ministeriön kanssa kilpailivat valloitettujen alueiden voimavaroista ja hallinnosta osittain Heinrich Himmlerin johtama SS sekä Hermann Göringin alaisuudessa oleva Saksan nelivuotissuunnitelman toimisto, jolla oli taloudellista koordinaatiovaltaa lähinnä sotatalouteen liittyen.
Nürnbergin oikeudenkäynnit Natsi-Saksan korkein johto, muun muassa valtakunnankansleri Adolf Hitler, propagandaministeri Joseph Goebbels ja Reichsführer-SS Heinrich Himmler tekivät itsemurhan Saksan häviön ollessa selvä, joten he eivät olleet syytettyinä oikeudenkäynnissä.
Holokausti 19. heinäkuuta 1942 Heinrich Himmler määräsi kuljetukset ghetoista kuolemanleireille aloitettaviksi. Joitakin epätoivoisia aseellisia vastarintayrityksiä (gheton kansannousuja) tapahtui, mutta natsien onnistui tukahduttaa ne. Jäljelle jääneet juutalaiset tapettiin tai lähetettiin leireille tuhottaviksi.
Josef Bühler Puolan offensiivin jälkeen syyskuussa 1939 Frankista tuli vallatun Puolan kenraalikuvernööri ja Bühler seurasi häntä Krakovaan ja sai valtiosihteerin viran. Hän sai kunnianosoituksena SS-Brigadeführerin arvon Reichsführer-SS Heinrich Himmleriltä tänä aikana.
Allgemeine SS Se perustettiin syksyllä 1934 yhteisjärjestöksi niille jäsenille, jotka eivät kuuluneet SS:n sotilasmuodostelmaan Waffen-SS:n. Allgemeine SS:n perustaminen oli osa SS:n johtajan Heinrich Himmlerin vuonna 1934 toteuttamaa uudelleenorganisointia, jossa SS jaettiin kolmeen haaraan:
Galaktinen Imperiumi Valtasuhdetta Galaktisessa Imperiumissa keisari Palpatinen ja Darth Vaderin välillä on verrattu Adolf Hitlerin "Reichsführer SS:n" Heinrich Himmleriin, sekä myös Joseph Staliniin ja NKVD:n johtaja Lavrenti Beriaan, siinä, että Darth Vader on diktaattorin armoton pääpalvelija.
Schutzstaffel Monipuolisuutensa ja totalitaarisen maan oloihin nähden yllättävän laajan sisäisen itsenäisyytensä johdosta SS:ää on verrattu muun muassa keskiaikaisiin ritarikuntiin. Heinrich Himmler pyrkikin luomaan SS:n ydinjoukosta jonkinlaisen ”mustan ritariston” omine linnoineen ja sormuksineen.
Artur Dinter Kun Hitler pääsi valtaan tammikuussa 1933, Dinter yritti päästä takaisin puolueeseen. Hänen anomustaan ei hyväksytty ja sen sijaan Heinrich Himmler määräsi Gestaponsa tarkkailemaan Dinteriä. Saksan kansankirkko kiellettiin 1937 ja Dinter erotettiin natsi-Saksan kirjailijaliitosta 1939.
Hitler Has Only Got One Ball Hitlerillä on vain yksi palli,
Göringillä kaksi mutta hyvin pienet,
Himmler on hiukan samanlainen,
mutta vanhalla Goebbels-paralla ei ole palleja laisinkaan.
--
Rivillä 3 oleva ”somewhat” korvataan joskus samaa tarkoittavalla sanalla ”rather”. Tälle Heinrich Himmleristä kertovalle lauseelle on olemassa myös vaihtoehto ”Hess has even less” (Rudolf Hessillä on vielä pienemmät). Eri versioissa Hitlerin kiveksen luonnetta saatetaan kuvailla myös tyyliin ”one left ball” (yksi vasen palli), one brass ball (yksi messinkinen palli, ”rautapalli”) tai one big ball (yksi suuri palli).
Obergruppenführer SA alkoi käyttää arvoa vuonna 1932. Arvo oli, ainoastaan Heinrich Himmlerin käytössä ollutta Reichsführer-SS:n arvoa lukuun ottamatta, korkein SS-kenraalin arvo ennen vuonna 1942 käyttöön tullutta kenraalieverstiä vastannutta SS-Oberstgruppenführerin arvoa.
Adolf Hitler Puna-armeijan joukot saavuttivat lopulta Berliinin huhtikuussa 1945. Hitlerin avustajat kehottivat häntä pakenemaan Baijerin tai Itävallan vuorille, mutta hän oli päättänyt kuolla pääkaupungissa ja vetäytyi Führerbunkeriin. Heinrich Himmler yritti antautua länsiliittoutuneille ruotsalaisen diplomaatin Folke Bernadotten välityksellä.
Natsi-Saksa Heinrich Himmler tutki esihistoriallisia uskontoja ja kansanuskoa pyrkien ottamaan SS:n piirissä käyttöön oletettuun germaaniseen muinaisuskoon liittyviä riittejä. Osoituksena uudesta ajattelusta SS-sotilaiden kenttähautausmaille ei pystytetty ristejä, vaan yleensä koivusta tehdyt ylöspäin osoittavat nuolet.
Idän yleissuunnitelma Jo vuonna 1940 käynnistyi Baltiasta evakuoitujen baltiansaksalaisten uudelleenasuttaminen miehitetyn Puolan alueelle Warthelandiin ja Puolan kenraalikuvernementtiin, josta häädettiin heidän tieltään 325 000 puolalaista. Neuvostoliiton Euroopan puoleisten osien valtaamiseen tähdänneen operaatio Barbarossan käynnistyttyä 1941 sekä Alfred Rosenbergin johtama Valloitettujen itäalueiden valtakunnanministeriö että Heinrich Himmlerin johtama "Reichskommissariat für die Festigung deutschen Volkstums" alkoivat laatia suunnitelmia saksalaisten asuttamiseksi vallatuille itäisille alueille. Jo pari päivää ennen hyökkäyksen alkua kesäkuussa Himmler antoi virastolleen määräyksen laatia yleissuunnitelma valloitettujen alueiden käytöstä. Sen laati syksyn aikana pääosin professori, SS-Standartenführer Konrad Meyer-Hetling ja RSHA:n tekemien korjausten jälkeen se valmistui lopullisesti toukokuussa 1942. Tämä suunnitelma tunnetaan nimellä "Generalplan Ost". Vaikka useilla muillakin viranomaisilla olisi ollut oikeus puuttua suunnitelmiin, Himmler ehti ensimmäiseksi ja sai siten vaikutusvaltaa asiaan.
Adolf Hitlerin elämäkerta Puna-armeijan joukot saavuttivat lopulta Berliinin huhtikuussa 1945. Hitlerin avustajat kehottivat häntä pakenemaan Baijerin tai Itävallan vuorille, mutta hän oli päättänyt kuolla pääkaupungissa ja vetäytyi Führerbunkeriin. Heinrich Himmler yritti antautua länsiliittoutuneille ruotsalaisen diplomaatin Folke Bernadotten välityksellä.
Ernst Kaltenbrunner Kaltenbrunnerin asema vahvistui sodan loppua kohden, erityisesti Hitlerin murhayrityksen 20. heinäkuuta 1944 jälkeen. Hänen välinsä tiivistyivät Hitleriin ja kerrotaan esimerkiksi Heinrich Himmlerin pelänneen häntä. 9. joulukuuta 1944 Hitler myönsi hänelle rautaristin ja hän sai SS-Obergruppenführerin arvon.