mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Oskar R. Lange Vuonna 1974 Wrocławin taloustieteiden yliopisto nimettiin hänen mukaansa. Nimeäminen peruttiin vuonna 2008.
Mabusen 1000 silmää Tuottaja Artur Brauner suostutteli Langin ohjaamaan uuden Mabuse-elokuvan, vaikka tämä oli kuollut jo "Tri Mabusen testamentissa". Brauner oli aiemmin ostanut oikeudet Mabusen tarinaan kirjailija Norbert Jacquesin perikunnalta. Lang ei ollut aluksi kiinnostunut uuden Mabuse-elokuvan ohjaamisesta. Elokuva olisi kuitenkin todennäköisesti tehty ilman Langiakin, sillä käsikirjoittaja Heinz Oskar Wuttig oli jo kirjoittamassa tarinaa Jan Fethken kirjan pohjalta. Lang ei halunnut jäädä elokuvan ulkopuolelle.
Oskari Lehtonen Oskari Lehtosen veli oli kirjallisuudentutkija Johannes Vihtori Lehtonen. Lehtori, filosofian tohtori, kirjailija ja pakinoitsija Kai R. Lehtonen on Oskari Lehtosen poika.
Oskar Pihl Kunnianosoitukset: Suomen Leijonan R I; Suomen Valkoisen Ruusun R.
Talouslaskennan ongelma Vastustajat väittivät, että talous voidaan nähdä yhtälöiden kokoelmana, ja siksi keskussuunnitteluministeriössä harjoitettu työläs matematiikka riittää, ei tarvita hintoja. Hayek vastasi, että on mahdotonta saada riittävästi tietoa kyseisiin yhtälöihin, esimerkiksi kaikkien ihmisten kaikki mahdolliset halut. Osasyy tähän on se, että yksilöt eivät aina ymmärrä tietojensa hyödyllisyyttä tai heidän ei kannata välittää sitä tietoa keskussuunnitteluministeriölle (esimerkiksi valehtelemalla jonkin asian itselleen tärkeäksi voisi sosialismissa saada sen ilmaiseksi tai alihintaan vaikka ei oikeasti pitäisi sitä kustannustensa arvoisena - tai sitten vain pelkästään omien havaintojen analysointi ja kiteyttäminen yritysideaksi olisi turhan työlästä voittokannustimien puutteessa). Varhainen keskustelu aiheesta käytiin ennen nykyaikaisten tietokoneiden laskentatehon saavuttamista, mutta toisaalta myös ennen kaaosteorian keksimistä. 1980-luvulla Alex Nove esitti että jopa parhaiden tietokoneiden avulla laskentaan voisi mennä miljoonia vuosia. 
Hayek (1935, 1937, 1940, 1945) korosti keskussuunnittelun tietämyksen ongelmaa, osin siksi, että hajautettu sosialismi näytti mahdottomalta, osin siksi, että hän keskittyi ehdotukseen markkinasosialismista ja Langen mallista, joita esittivät Oskar R. Lange (1938) ja Hayekin oppilas Abba Lerner (1934, 1937, 1938) esityksenä siitä, miten talouslaskennan ongelma voitaisiin ratkaista sosialismissa.
Ina Lange Kun Langen serkun J. R. Danielson-Kalmarin Suomen autonomiaa puolustava kirja 1890 ilmestyi ja sen levittäminen Venäjälle kiellettiin, heräsi kysymys, kuinka kirja saataisiin keisari Aleksanteri III:n käsiin. Silloin Langen kautta avautui mielenkiintoinen mahdollisuus: Danielson-Kalmari ja hänen avustajapiirinsä lähettivät artikkeleita ja muistioita Langen avustuksella Tanskan kruununprinssille, joka sitten toimitti niistä ainakin suurimman osan sisarelleen ja langolleen. Lange myös puhui politiikkaa eikä tyytynyt toimimaan vain lähettinä: hän toi esiin muun muassa Suomen sananvapaus- ja venäläistämistilannetta kuningas Kristian IX:lle, keskusteli asioista Itävallan suurlähettilään puolison kanssa heidän soittaessaan Chopinia ja onnistui lähettämään Mechelinin kirjan Saksan sotilasattashean kautta Kreikan kruununprinssille, joka oli keisariperheen sukulainen ja ystävä.
Herättäjä (lehti) Herättäjä oli vuosina 1909–1985 ilmestynyt kirkollinen lehti. Lehden perustivat Oskari Vihantola ja kansanedustaja K. R. Kares . K. R. Kares toimi lehden toimittajana vuoteen 1942 asti.
Kai R. Lehtonen Lehtosen vanhemmat olivat Oskari Lehtonen ja Armi Sulamith Bonsdorff.
Trautonium Trautonium on elektroninen soitin, jonka keksi saksalainen Friedrich Trautwein Berliinissä noin vuonna 1929. Soittimen kehittämistä jatkoi Oskar Sala. Trautoniumissa ei ole koskettimistoa, vaan ääni tuotetaan painamalla vastuslankaa, joka kulkee metallilevyn päällä. Ääneen saadaan glissando liu'uttamalla kättä langan päällä sekä vibrato pienemmillä käden liikkeillä.
Frankie Faison Frankie Russel Faison (s. 10. kesäkuuta 1949 Newport News, Virginia), käyttää usein nimeä Frankie R. Faison, on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten poliisipäällikkö Ervin Burrellin roolistaan HBO:n rikossarjassa "Langalla".
Oskar Fischinger Fischinger teki erikoistehosteet Fritz Langin vuonna 1929 valmistuneeseen elokuvaan Frau im Mond (Matka kuuhun). Vuonna 1936 hän muutti Yhdysvaltoihin pakoon Natsi-Saksan hallintoa. Fischingerille tarjottiin töitä Paramount-tuotantoyhtiöstä. Hän työskenteli myös Disneyn Fantasia-elokuvan parissa, mutta lähti projektista pettyneenä, kun hänen Toccata ja Fuuga -jaksoon laatimia suunnitelmia muutettiin.
Kierrejousi Kierrejouset valmistetaan usein nuorrutetusta teräslangasta, jonka poikkipinta on pyöreä. Mikäli jousen poikkipinta on ympyrä ja jousen nousu tasajakoinen, voidaan jousivakio laskea seuraavasti:
formula_1
missä G = materiaalin liukumoduli, d = langan halkaisija, n = kierrosten lukumäärä ja R = jousen säde.
Mercedes-Benz R-sarja Valmistajan mukaan auton tilakonsepti poikkeaa normaalista. Porrasperäisissä autoissa käytetään yleensä ns. Three-Box-ratkaisua, jossa auto muodostuu moottoritilasta, sisätilasta ja tavaratilasta. R-sarjassa käytetään ns. Two-Box-ratkaisua, jossa on vain moottoritila ja sisätila. Näin mahdollistetaan korin pituuden käyttämisen 64 prosenttisesti matkustajien hyväksi. Mallia saa joko 6- tai 7-paikkaisena.
Auto valmistetaan Yhdysvaltojen Alabamassa samalla tehtaalla uuden Mercedes-Benz M:n kanssa. Malli on saatavana kahdella eli akselivälillä. Normaalimittaisen malli kokonaispituus on 4992 mm ja Lang-version 5157 mm.
Kalevala Kalevalalla on ollut suuri vaikutus suomalaiseen taiteeseen erityisesti 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa. Se on innostanut niin kirjallisuutta, musiikkia kuin kuva- ja veistotaidettakin. Kalevalasta ovat saaneet vaikutteita muun muassa Aleksis Kivi, Eino Leino, Juhani Aho, Robert Kajanus, Jean Sibelius, Oskari Merikanto, Erkki Melartin, Leevi Madetoja, Uuno Klami ja ennen kaikkea Akseli Gallén-Kallela. Kalevala on innoittanut monia kirjailijoita myös Suomen ulkopuolella, muun muassa Henry Wadsworth Longfellowia ja J. R. R. Tolkienia.
Helen Parrish Parrishin äiti oli näyttelijä Laura R. Parrish (1887–1977); sisaruksia olivat näyttelijä, myöhempi ohjaaja Robert Parrish ja äkisti 10-vuotiaana kuollut lapsinäyttelijä Beverly Parrish. Ensimmäistä kertaa Parrish oli naimisissa käsikirjoittaja Charles Langin kanssa. Toinen puoliso oli televisiotuottaja John Guedel, joka eli vielä vuoteen 2001.
Sotapolulla Elokuvan pääosaa valkoisten sissipäällikkö Karunkaa esitti Reino Hirvisepän (R. W. Palmroth) vanhempi veli Mikael Palmroth, joka käytti taiteilijanimeä Yrjö Hirviseppä. Naispääosassa Eliinana oli tanssijatar Lisi Carén ja punaisten kapinallisten päällikköä esitti Kajaanin teatterin johtajana 1920-luvulla toiminut Oskari Oka.
Fritz Lang Vuonna 1920 Lang allekirjoitti sopimuksen Joe Mayn yrityksen kanssa. Lang halusi tehdä Thea von Harboun romaaniin perustuvan seikkailuelokuvasarjan "Unelmien temppeli". Mayn mielestä Lang oli kuitenkin elokuvan ohjaajaksi vielä liian kokematon. Lang ei uskonut Mayn väitteisiin vaan epäili, että May halusi ohjata elokuvan itse, koska uskoi, että siitä tulisi menestys. Langin seuraava elokuva oli "Vaeltava kuva". Se oli Langin ensimmäinen elokuva, jonka oli käsikirjoittanut hänen tuleva vaimonsa Harbou. Langin ja Harboun yhteistyö kesti vuoteen 1933, jolloin Lang muutti pois Saksasta. Harbou käsikirjoitti "Vaeltavan kuvan" jälkeen kaikki Langin Saksassa ohjaamat elokuvat. Petetty Lang jätti "Vaeltavan kuvan" jälkeen Mayn tuotantoyhtiön ja palasi Erich Pommerin Decla-elokuvayhtiöön. Pommer arvosti Langia ohjaajana huomattavasti Maytä enemmän.
Oskar Hainari Hainarin vanhemmat olivat postimestari Gustaf Adolf Forsström ja Lovisa Augusta Polviander. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1876 ja suoritti voimistelunopettajan tutkinnon 1880 ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1886. Hainari valmistui filosofian lisensiaatiksi 1890 ja väitteli tohtoriksi samana vuonna. Opiskeluaikanaan hän sai vahvoja vaikutteita Yrjö Koskiselta ja J. R. Aspelinilta.
Fritz Lang Lang perusti "Metropoliksen" valmistuttua oman tuotantoyhtiön Fritz Lang-Filmin, joka julkisti elokuvia Ufan kautta. Langin seuraava elokuva "Vakoilija" oli hänen ensimmäinen oma tuotantonsa. "Metropoliksen" tekemisen aikoihin Lang oli haaveillut tekevänsä elokuvan planeettojen välisestä matkustamisesta. Hänen seuraava elokuvansa, tieteisdraama "Matka kuuhun", käsittelikin aihetta. Tieteilijä Hermann Oberth ja tietokirjailija Willy Ley avustivat Langia elokuvan tieteellisen pohjan kehittämisessä. Harboun tehtäväksi jäi käsikirjoituksen laatiminen Langin, Oberthin ja Leyn ajatusten pohjalta. Lang kävi 1929 Yhdysvalloissa tutustumassa uusiin äänijärjestelmiin. Ufan johto ehdotti tämän jälkeen, että Lang tekisi ääniraidan elokuvaan "Matka kuuhun". Lang vastusti ajatusta, sillä hänen mielestään ääniraita pilaisi mykkäelokuvan rytmityksen. Lang onnistui vakuuttamaan Ufan johdon kannastaan. Hän ei kuitenkaan halunnut jatkaa yrityksessä ja suunnitteli jo koko elokuvauransa lopettamista.
Lang Lang Lang teki läpimurtonsa lännessä 1999. Tuolloin André Watts tarvitsi tuuraajaa Ravennan festivaalin ”vuosisadan gaala” -tilaisuudessa. Niinpä Lang Lang ja Chicagon sinfoniaorkesteri esittivät yhdessä Tšaikovskin ensimmäisen pianokonserton. Myöhemmin Lang on ollut solistina lukuisten maailman huippuorkestereiden esityksissä.
Fritz Lang Lang oli taloudellisesti ahtaalla vuoden 1953 alkupuoliskolla, kun Columbia Picturesin johtaja Harry Cohn tarjosi hänelle sopimusta. Lang pysyi yllättäen väleissä temperamenttisen Cohnin kanssa. Langin ensimmäinen ohjaus Columbialle oli "Gangsterikuningas". Elokuva oli Langin kansainvälisesti menestyneimpiä elokuvia, vaikka Yhdysvalloissa se menestyi vain keskinkertaisesti. Langin toinen ja viimeinen elokuva Columbialle oli film noir -draama "Ihmispeto". Vuonna 1954 Lang palasi MGM:lle ohjaamaan seikkailudraaman "Kätketty aarre". Langin kaksi viimeistä elokuvaa Yhdysvalloissa olivat "Huulipunamurhaaja" ja "Sähkötuoli odottaa", jotka tuotti RKO Pictures. Lang ajautui kuvausten aikana ristiriitoihin tuottaja Bert E. Friedlobin kanssa. Lang purki tämän jälkeen vihansa Hollywood-koneistoon ja sanoi, ettei halua tehdä enää ainuttakaan elokuvaa Hollywoodissa. Hän kirjoitti muutamia tarinoita, mutta kukaan merkittävistä tuottajista ei enää halunnut olla hänen kanssaan tekemisissä.
Fritz Lang "Kiihkon" valmistuttua vuonna 1936 Lang ei saanut uusia töitä. Häntä ei auttanut se, että hän antoi haastatteluita, joissa haukkui MGM:n toimintaa elokuvan leikkaamisessa. Langin Hollywood-uran pelasti näyttelijä Sylvia Sidney, joka yhtenä harvoista oli pitänyt työskentelystä Langin kanssa. Sidney oli tehnyt henkilökohtaisen sopimuksen suurten elokuvayhtiöiden ulkopuolella työskentelevän tuottaja Walter Wangerin kanssa. Sidney suositteli Langia Wangerin seuraavan elokuvan ohjaajaksi. Wanger antoi Langille vapaat kädet rikosdraaman "Karkuri" kuvaamiseen. Tammikuussa 1937 ensi-iltansa saanut "Karkuri" oli suhteellisen hyvä menestys, mutta Lang sai käytöksellään ja puheillaan lisää vihamiehiä. Lang oli ollut työttömänä tammikuusta 1937 toukokuulle, lähes puoli vuotta, kun hän lähetti käsikirjoituksensa "Man Without a County" Paramountille. Lang teki yhtiön kanssa kahden vuoden sopimuksen, joka kattoi kolmen elokuvan tekemisen. Kesällä 1938 valmistunut "Ehdonalaisesti vapauteen" oli paha pettymys, ja Paramount syytti Langia sen epäonnistumisesta. Paramount purki Langin sopimuksen keväällä 1939 vain yhden elokuvan jälkeen.
Lang Lang Lang Lang on Unicefin hyvän tahdon lähettiläs.
Johan Lang Langin vanhemmat olivat kauppias Josef Lang ja Margareta Hemmi eli Norrlander. Lang oli vanhaa kauppiassukua. Jo hänen isoisänsä (k. 1742) oli jo perustanut kaupan, jonka Langin isä ja hän itse myöhemmin perivät. Kauppiaaksi Lang alkoi 1771, samalla kun oli rakentamassa tervahovia ja pienpolttimoita. Toiminta laajeni vienti- ja tuontikauppaan omilla laivoilla aina Välimerelle saakka, samoin kuin rahtiliikenteeseen. Lang omisti kuollessaan melkein kolmanneksen eli 250 lästiä Raahen laivoista. Hän vei erityisesti tervaa ja toi suolaa. Raahen kaupunki valitsi Langin edustajakseen Porvoon valtiopäiville, mutta hän kieltäytyi tehtävästä. Myöhemmin hänen liikkeensä joutui vävylle, kauppaneuvos Zachris Franzénille ja edelleen tämän vävylle Fredrik Soveliukselle.
Ina Lange Seuraavana vuonna Forstén meni naimisiin ruotsalaisen oopperalaulajan Algot Langen kanssa, ja he saivat kolme lasta. He asuivat jonkin aikaa Helsingissä, missä Algot Lange työskenteli. Vuonna 1878 Langet muuttivat Tukholmaan, kun Algot Lange pääsi Kuninkaalliseen teatteriin laulajaksi. Avioliiton solmittuaankin Ina Lange jatkoi pianistinuraansa ja esiintyi niin Keski-Euroopassa kuin Skandinaviassakin. Ruotsissa asuessaan Lange ilmeisesti kiinnostui naisasialiikkeestä, johon oli jo Suomessa tutustunut. Hän kirjoitti nimimerkillä Aino "Valvojaan" 1883 artikkelin "Ruotsalaisia naiskirjailijoita" siitä, miten naisiin suhtaudutaan julkisuudessa.
Rein Lang Langin isä työskenteli Neuvostoliiton suurlähetystössä Helsingissä, missä myös Langin perhe asui. Lang puhuu itse sujuvaa suomea ja on sanonut pitävänsä Suomea toisena kotimaanaan. Kuten vanhempansa, myös Lang on opiskellut lakia Tarton yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1980.
Sosialistinen markkinatalous Sosialistista markkinataloutta on kokeiltu muun muassa Kiinan kansantasavallassa ja Valko-Venäjällä. Aikaisemmat kehitetyt mallit olivat Enrico Baronen (1908) ja Oscar R. Langen (1936). Muita sosialistisen markkinatalouden kokeiluja olivat Jevsei Libermanin Neuvostoliitossa ja Erich Apelin DDR:ssä 1960-luvun alussa. Unkarissa tutustuttiin markkinasosialismiin "gulassikommunismin" nimellä sekä Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa 1970- ja 1980-luvuilla. Myös Vietnam ja Laos ovat kutsuneet itseään markkinasosialismin järjestelmiksi. Nykyisin termillä on vain vähäinen merkitys.
Herman Sjöblom Sjöblom sävelsi ja sovitti iskelmämusiikkia sekä toimi orkesterinjohtajana His Master's Voice-levymerkille. Hän toimi salonkiorkesterin kapellimestarina ja sovitti salonkiorkesterille suomalaisten säveltäjien pianoteoksia, näitä säveltäjiä olivat muun muassa Jean Sibelius, Toivo Kuula, Selim Palmgren, Armas Järnefelt ja Oskar Merikanto. Sjöblom oli myös toimittajana eri musiikkikustantamoilla (Wilhelm Hansen Kööpenhaminassa, R. E. Westerlund Helsingissä ja Breitkopf & Hartel Leipzigissa).
Fritz Lang Langin seuraava elokuva "Ihmismetsästys" valmistui vuonna 1941. Kriitikot pitivät elokuvaa vuoden parhaimpiin lukeutuvana, ja se oli samalla Langin paluu arvostetuksi Hollywood-ohjaajaksi. Lang toivoi, että saisi "Ihmismetsästyksen" menestyksen ansiosta Zanuckilta parempia elokuvatarjouksia. Seuraavat kaksi tuotantoa jäivät Langilta valmistumatta, kun hän jätti kuvaukset kesken. Ensimmäisestä elokuvasta poistumiseen hän käytti syynä sappikivikohtauksia. Lang lähti lopulta Foxilta vuonna 1942.
Fritz Lang Lang tunnettiin ohjaajana erityisen ankarana muuta kuvausryhmää kohtaan. Saksassa Lang tottui siihen, että ohjaajalla oli elokuvanteossa täydellinen komento. Yhdysvalloissa studiojärjestelmä oli huomattavasti kurinalaisempi, mikä tuotti Langille vaikeuksia ja minkä takia hän myös lopulta lähti Hollywoodista. Lang tunnettiin jo Saksassa 1920-luvulla vaikeana ohjaajana. Tuottaja Erich Pommeria vaivasi jo tuolloin Langin resursseja kuluttava tapa kuvata useat kohtaukset kymmeniä kertoja.
David Lange Lange syntyi Thamesissa saksalaissyntyisen tohtorin pojaksi. Perhe muutti Langen ollessa nuori Otahuhuun, Aucklandiin. Lange opiskeli Aucklandin yliopistossa lakitiedettä ja valmistui vuonna 1965. Vuonna 1968 hän meni naimisiin Naomi Cramptonin kanssa. Lange valittiin parlamenttiin vuonna 1977. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1984–1989. Häntä edelsi Robert Muldoon ja seurasi Geoffrey Palmer. Vuonna 1989 Langelle tuli avioero hänen vaimonsa kanssa.
Fritz Lang Samana vuonna Lang alkoi suunnitella yhdessä näytelmäkirjailija Bertolt Brechtin kanssa elokuvaa Prahan teurastajasta Reinhard Heydrichista, joka oli salamurhattu hiljattain. Elokuvan tuottajaksi tuli Arnold Pressburger, ja sotadraama "Pyövelitkin kuolevat" valmistui vuonna 1943. Lang nousi vuonna 1945 Yhdysvaltain-uransa huipulle, kun samaan aikaan teattereissa pyörivät suositut "Erään merkin varjossa" ja "Nainen ikkunassa". "Erään merkin varjossa" perustui Graham Greenen teokseen, jonka oikeudet olivat Paramount Picturesilla. Lang palasi Paramountille tehdäkseen elokuvan. Riippumaton elokuvatuottaja Nunnally Johnson puolestaan ehdotti Langille elokuvan "Nainen ikkunassa" ohjaamista.
Vielä vuonna 1945 Lang oli perustamassa omaa tuotantoyhtiötä Diana Productionsia, jonka toimitusjohtajana Lang toimi itse. Diana Productionsin muut johtohenkilöt olivat tuottaja Walter Wanger, näyttelijä Joan Bennett, jonka lapsen mukaan yhtiö oli nimetty, ja käsikirjoittaja Dudley Nichols. Langin ensimmäinen ohjaus Diana Productionsille oli film noir "Punainen katu", joka oli Langin Yhdysvaltain-vuosien itsenäisin elokuva, sillä tuottajat eivät vaikuttaneet sen tekoon juurikaan. Elokuvan tuotantoaikataulu venyi, minkä takia Lang teki sopimuksen Warner Brothersin kanssa taloudellisten syiden takia, kun "Punaisen kadun" jälkituotanto oli vielä kesken. "Punainen katu" joutui samaan aikaan ongelmiin sensuurin kanssa, kun Lang aloitti Warner Bros. -elokuvan "Viitta ja tikari" kuvaukset.
Fritz Lang Tuottaja-kykyjenetsijä Sam Jaffe toi Langin Hollywood-uralle vakautta. Lang tutustui Jaffeen loppuvuodesta 1939. Jaffe tiesi, että 20th Century Fox suunnitteli jatko-osaa Henry Kingin ohjaamalle lännenelokuvalle "Jesse James – suuri seikkailija". Jaffe ehdotti Langia elokuvan ohjaajaksi. Yhtiön päätuottaja Darryl F. Zanuck hyväksyi asian, ja Lang teki sopimuksen "Frank Jamesin paluun" ohjaamisesta. Lang jatkoi tämän jälkeen Foxilla ja ohjasi seuraavaksi toisen lännenelokuvansa "He olivat urheita miehiä". Zanuck oli tyytyväinen kumpaankin elokuvaan, ja Lang sai Foxille sopimuksen useamman elokuvan tekemisestä.
Fritz Lang Lang ja aiemmin näyttelijä Rudolf Klein-Roggen kanssa naimisissa ollut Harbou menivät naimisiin seuraavana vuonna. Lang heitti Harboun pihalle talostaan elokuvan "Tri Mabusen testamentti" kuvaamisen aikana, kun Harboun suhde toiseen mieheen paljastui. Langilla itsellään oli kuitenkin samaan aikaan avioliiton ulkopuolinen suhde Lily Lattéen. Aiemmin Langilla oli ollut myös suhde Gerda Maurukseen, joka näytteli Langin elokuvassa "Vakoilija". Siihen aikaan huhuttiin, että heidän suhteensa olisi ollut sadomasokistinen.
Fritz Lang Langin vaikutus näkyy erityisesti jännityselokuvan lajityypissä, jonka kehitykseen Langia enemmän on vaikuttanut vain Alfred Hitchcock. Lang oli ekspressionismin merkittävimpiä ohjaajia, ja hänen jännitystä ja pelkoa kuvaava tyylinsä vaikutti moniin jännityselokuvien ohjaajiin sekä jännityselokuvia lähellä oleviin lajityyppeihin, kuten film noiriin ja kauhuun. Lang toi tummien rikosklassikoidensa ("Tri Mabuse – ihmispeto" ja "M – kaupunki etsii murhaajaa") tyylin Hollywoodiin, jossa ekspressionismista kehittyi film noir. Lang ohjasi itse useita uuden lajityypin merkittävimmistä elokuvista.
Heikki Lang Langin vanhemmat olivat laamanni Niilo Alarik Lang ja Annette Helene Hvidt. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli sairaanhoitaja Hely Inkeri Takala. Lang tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1951 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1958. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli muun muassa Turun yliopistossa ja Oulun yliopistossa. Lang oli Turun yliopiston kliinisen neurologian professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet neurofysiologian kysymykset sekä alkoholin vaikutus. Lang oli Suomen ensimmäinen kliinisen neurofysiologian professori.
Fritz Lang Saksasta Lang pakeni Ranskaan, jossa ohjasi yhden elokuvan, fantasiadraaman "Liliom". Sen tuotti Erich Pommer, joka oli valittu aiemmin Fox Filmsin Euroopan-osaston johtoon. Myös Pommer oli paennut Saksasta, ja hän oli samalla siirtänyt Fox Filmsin Euroopan päämajan Berliinistä Pariisiin. Lang teki MGM:n kanssa sopimuksen yhdestä elokuvasta ja optiosta useampiin kesäkuussa 1934 ja muutti Yhdysvaltoihin. MGM:llä Langia ei arvostettu. Vuosina 1934–1935 hän sai ohjattavakseen monia elokuvia, joiden tuotanto kuitenkin peruttiin useista syistä. Lopulta syyskuussa 1935 MGM ilmoitti, että Lang ohjaisi "Kiihkon", joka tunnettiin vielä työnimellään "Mob Rule". Langin ja kuvausryhmän välit olivat "Kiihkon" kuvauksissa huonot, ja käytännössä tuottaja Joseph L. Mankiewiczin ansiosta MGM ei siirtänyt Langia syrjään ohjaajan paikalta. Mankiewicz puolusti Langia, joka kuitenkin piti häntä vastustajanaan. Saksassa ohjaaja oli elokuvan tärkein tekijä, jonka sana oli kuvauksissa laki. Hollywoodissa Lang ei kuitenkaan ollut enää samassa asemassa. Hän sanoikin Mankiewiczin pilanneen hänen elokuvansa, kun tämä oli leikannut lopullisen version.
Fritz Lang Langin vaikutus näkyy myös yksittäisissä ohjaajissa ja elokuvissa. Superrikollinen tri Mabuse on esikuva tohtori Nolle ja , josta elokuvan tehnyt Stanley Kubrick tutkikin nuorena Langin ohjauksia. Langin tieteisfantasia "Väsynyt kuolema" voidaan nähdä edeltäjänä Ingmar Bergmanin klassikolle "Seitsemäs sinetti", joka käsitteli myös persoonallista Kuolemaa. Lisäksi Langilla on ollut selvä vaikutus esimerkiksi Joseph Loseyyn, Anthony Manniin ja Samuel Fulleriin. 1950-luvulla "Cahiers du cinéma" -lehden kriitikot, jotka vaikuttivat myöhemmin ranskalaisen uuden aallon ohjaajina, arvostivat Langia yhtenä merkittävimmistä ohjaajista. Langin töiden tutkiminen oli vaikuttamassa auteur-käsitteen syntymiseen elokuvataiteessa.
Fritz Lang Lang suunnitteli kolmannen Mabuse-elokuvan jälkeen vielä uusia käsikirjoituksia, mutta "Mabusen 1000 silmää" jäi hänen viimeiseksi ohjaustyökseen. Langin elokuvaura päättyi kuitenkin vasta Jean-Luc Godardin draamassa "Sen täytyi tapahtua" vuodelta 1963. Godard oli merkittävimpiä uuden aallon ohjaajia ja Langin suuri ihailija. Godard ehdotti Langille elokuvassaan pientä roolia ohjaajana. Godardin elokuvan jälkeen Lang vetäytyi eläkkeelle Yhdysvaltoihin. Hän kuitenkin suunnitteli välillä paluuta ohjaustöihin ja kirjoitti myös toteumattoman käsikirjoituksen.
Fritz Lang Uransa jälkeen Lang sai runsaasti tunnustuksia. Hänet palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla 1963, Ranskan hallitus myönsi hänelle Officier des Arts et des Lettres -kunniamerkin 1965 ja Saksassa hän sai Bundesverdienstkreuz-kunniamerkin 1966. Lang palasi 1971 Wieniin 45 vuoden poissaolon jälkeen vastaanottamaan kaupungin kunniamitalia. Langia muistivat myös Italian ja Jugoslavian hallitukset. Wienin yliopisto nimitti Langin kuvataiteiden osaston kunniatohtoriksi. Yhdysvaltain elokuvaohjaajien ammattiliitto palkitsi hänet 1974. Langilla on myös tähti Hollywood Walk of Famella.
Santiago Lange Lange on osallistunut kuusiin kesäolympialaisiin, joista ensimmäisiin vuonna 1988. Ensimmäisen olympiakultansa Lange saavutti Nacra 17 -luokasta yhdessä Cecilia Carranza Sarolin kanssa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Tornado-luokasta Langella on pronssia vuosilta 2004 Ateenasta ja 2008 Pekingistä. Pan-Amerikan kisoista Langella on kaksi hopeaa ja yksi pronssi.
Robert Lang Langin peli sujui parhaiten 2000-luvun alussa, kun hän sai viereensä Aleksei Kovaljovin, mutta se loppui kun Lang siirtyi kesällä 2002 Washington Capitalsin riveihin. Washingtonissa Lang taisteli jopa parhaan pistemiehen tittelistä. Hän pelasi ssa 2004. Pisteiden tehtailu hidastui, kun Lang siirtyi Detroitiin, jossa hän ei saanut yhtä paljon peliaikaa kuin ennen.
Morten Lange Morten Lange (24. marraskuuta 1919– 10. marraskuuta 2003) oli tanskalainen sienitieteilijä ja poliitikko. Hänen isänsä oli sienitieteilijä Jakob Emanuel Lange. Morten Langesta tuli jo nuorena pohjoisen sienten asiantuntija, ja hän teki ensimmäisen tutkimusmatkansa Grönlantiin jo 1946. Hän on tutkinut kantasienten lisääntymistä. Langen kirjoittamia sienikirjoja on käännetty monille kielille, myös suomeksi.
Päivien kultainen ketju Päivien kultainen ketju ("To Serve Them All My Days") on brittiläis-australialainen televisiosarja vuodelta 1980. Poikien sisäoppilaitoksesta maailmansotien välisenä aikana kertova draamasarja perustuu R. F. Delderfieldin samannimiseen, omaelämäkerralliseen romaaniin vuodelta 1972 (suomeksi Karisto 1982). Romaanin pohjalta sarjan käsikirjoituksen on laatinut Andrew Davies. Sarja tuotettiin BBC:n ja Australian ABC-televisioyhtiön yhteistuotantona. Pääosia näyttelevät John Duttine, Frank Middlemass, Belinda Lang ja Kim Braden.
Fritz Lang Lang aloitti elokuvauransa Pommerin Decla-elokuvayhtiössä. Hän käsikirjoitti ohjaaja Otto Rippertille ainakin kolme elokuvaa, jotka valmistuivat 1919. Declassa oltiin tyytyväisiä elokuvien laatuun. Lang kuitenkin arvosteli Pommerille Rippertin ohjaustyötä ja väitti, että olisi pystynyt parempaan. Pommer antoi vielä samana vuonna Langin ohjata ensimmäisen elokuvansa, joka oli "Halbblut" ("Puoliverinen"). Samana vuonna Lang ohjasi muitakin elokuvia ja toimi Joe Mayn apulaisohjaajana. Seikkailutarinan "Hämähäkit" jälkeen Pommer tarjosi Langille Hans Janowitzin ja Carl Mayerin käsikirjoituksen "Tri Caligarin kabinetti" ohjaamista. Lang ehdotti, että elokuvaan lisättäisiin realistisesti kuvatut prologi ja epilogi, jotka tehostaisivat ekspressionististen osuuksien vaikutusta. "Hämähäkit"-elokuvan suosio pakotti Langin luopumaan "Tri Caligarin kabinetin" ohjauksesta. Sen sijaan hän ohjasi "Hämähäkeille" jatko-osan. Yhtenä mykkäelokuvakauden merkittävimmistä klassikoista pidetyn "Tri Caligarin kabinetin" ohjasi Robert Wiene.
Fritz Lang Lang joutui "Salaisuus oven takana" -elokuvan epäonnistumisen jälkeen etsimään hetken uutta tuottajaa. Itsenäinen tuottaja Howard Welsch halusi Langin seuraavan elokuvan oikeudet, ja Sam Jaffe sopi samalla kahdesta elokuvasta Fidelity Picturesin kanssa. Vuonna 1950 valmistunut "House by the River" oli Langin ainoa b-elokuva ja menestyi Yhdysvalloissa kohtuullisesti. Elokuvaa ei kuitenkaan levitetty kovin moneen maahan, joten sitä pidetään Langin Hollywood-ajan tuntemattomimpana työnä. Samana vuonna hän teki ohjaustyön myös Foxille, jolle hän oli elokuvan velkaa. Sotadraama "Viidakon sissit" sai Langin uran huonoimmat arvostelut. Vuonna 1952 Langilta valmistui kolme elokuvaa. Helmikuussa tuli ensi-iltaan "Villin lännen villikissa", "Purkaus yössä" valmistui maaliskuussa 1952 ja "Sininen gardenia" jouluaattona.
Fritz Lang Kuuluisin Langin anekdooteista oli tarina siitä, kuinka hän pakeni Saksasta 1933. Langin mukaan Joseph Goebbels olisi tarjonnut hänelle paikkaa natsi-Saksan elokuvateollisuuden johdossa keväällä 1933 samassa tilaisuudessa, jossa Goebbels kertoi syitä, miksi "Tri Mabusen testamentti" kiellettiin. Lang on kertonut lähteneensä Saksasta heti seuraavana päivänä. Goebbelsin päiväkirjoissa ei ole kuitenkaan mitään merkintää tapaamisesta Langin kanssa. Lisäksi Langin omat matkustusasiakirjat todistavat hänen olleen Saksassa vielä kesällä 1933.
Lang oli elämänsä aikana kolme kertaa naimisissa. Lisa Rosenthalin kanssa 1919–1921, Thea von Harboun kanssa 1922–1933 ja Lily Lattén kanssa 1971–1976. Lisäksi hänellä oli lukemattomia suhteita, eikä hän ollut yhdellekään naiselleen uskollinen. Hollywood-aikana hänellä oli lyhyet suhteet muun muassa näyttelijöiden Miriam Hopkinsin, Marlene Dietrichin ja Kay Francisin kanssa.
Fritz Lang Lang palasi Pariisista Wieniin, kun ensimmäinen maailmansota syttyi. Hän värväytyi 12. tammikuuta 1915 vapaaehtoisena Itävallan keisarilliseen armeijaan. Lang lähetettiin palvelemaan Italian rintamalle. Hän yleni sota-aikana luutnantiksi ja osallistui sotatoimiin Itärintamalla, Balkanilla ja Italiassa. Lang haavoittui sodan aikana muutamia kertoja ja menetti yhden vammansa takia näkönsä oikeasta silmästä, minkä vuoksi hän käytti vuosien ajan monokkelia. Toipilasaikanaan Lang laati elokuvakäsikirjoituksia. Hän tutustui myös elokuvaohjaaja ja -tuottaja Joe Mayhyn, jolle hän kirjoitti muutamia käsikirjoituksia. Langia pyydettiin näyttelemään Punaisen ristin teatteriin itävaltalaista luutnanttia, joka oli joutunut ranskalaisten vangiksi. Näytelmän ansiosta hän tapasi tuottaja Erich Pommerin, joka tarjosi hänelle sodan viimeisenä vuotena töitä dramaturgina. Lang pääsi lomalle armeijasta syyskuussa 1918, ja sota päättyi marraskuussa.
Maria Lang Maria Lang (oik. "Dagmar Maria Lange", 31. maaliskuuta 1914, Västerås, Ruotsi − 8. lokakuuta 1991) oli ruotsalainen salapoliisikirjailija. Lang kirjoitti noin 40 salapoliisiromaania, ja lisäksi häneltä ilmestyi myös lastenkirjoja ja novelleja.
K. D. Lang k.d. lang (syntyjään Kathryn Dawn Lang OC, (s. 2. marraskuuta 1961 Edmonton Kanada) on kanadalainen Grammy-palkittu countrylaulaja ja lauluntekijä. Lang sai vuonna 1996 Officer of Order of Canada -tunnustuksen. Langin suosituimpia albumeja maailmanlaajuisesti ovat olleet listojen kärkipäähän kohonneet vuoden 1992 "Ingénue" ja vuoden 1995 "All You Can Eat". Myös hänen tuorein albuminsa, vuonna 2008 julkaistu "Watershed" on menestynyt hyvin. Vuonna 2010 Lang esiintyi Vancouverin talviolympiakisojen avajaisissa tulkiten Leonard Cohenin kappaleen ”Hallelujah”.
Clubber Lang "Rocky III" -elokuvan alussa kuvataan, miten Clubber Lang seuraa Rockyn otteluja maailmanmestarina ja hänen menestystään. Langin mielestä Rocky on mestari vain paperilla, joka ottelee helppoja otteluja. Kolmen vuoden aikana Lang onnistuu voittamaan kaikki vastustajansa nopealla tyrmäyksellä ja nousemaan rankkauslistan ykköseksi. Samoihin aikoihin pystytetään Philadelphiaan patsas Rockyn kunniaksi, ja samassa tilaisuudessa tämä ilmoittaa aikovansa lopettaa, jolloin Lang tulee yleisön joukosta ja haastaa Rockyn häntä nöyryyttäen. Rocky hyväksyy haasteen, vaikka tämän valmentaja Mick ei usko Rockyn voittavan, sillä hänen haastajansa eivät ole olleet Langin kaltaisia.
Algot Lange Lange oli naimisissa suomalaissyntyisen pianistin Ina Langen kanssa.
Eduskuntavaalit 1936 Ensikertalaisina valittiin mm. SDP:n Kalle Jokinen, Mauri Ryömä, Cay Sundström ja Atos Wirtanen, Maalaisliiton Urho Kekkonen ja Eemil Luukka, Kokoomuksen Eemeli Harja ja Väinö Kokko, RKP:n Ralf Törngren, sekä IKL:n Yrjö R. Saarinen ja Kaarlo Salovaara. Eduskuntaan palasivat SDP:n ikäpuhemieheksi noussut Miina Sillanpää ja Samuli Tervo, Maalaisliiton Antti Junes ja Juho Niukkanen, Kokoomuksen Oskari Lehtonen, sekä Edistyspuolueen Aimo Kaarlo Cajander.
Eddie Lang Eddie Lang, oik. Salvatore Massaro (1902–1933) oli amerikanitalialainen kitaristi. Lang oli ensimmäinen tärkeä jazzkitaravaikuttaja ja hänen tyylillään oli suuri vaikutus myöhempiin tyylilajin kitaristeihin. Barney Kesselin mukaan Lang oli ensimmäinen, joka teki jazzkitaran soittamisesta taiteellista.
Fritz Lang Monet eivät pitäneet Langin tavasta kohdella näyttelijöitään. Näyttelijä Henry Fondan mukaan Lang ei ymmärtänyt, että näyttelijätkin olivat ihmisiä, joilla oli tunteita, ja Lang piti näyttelijöitä nukkeinaan. Elokuvan "Viitta ja tikari" kuvauksissa oli kolmipäiväinen seisokki, jonka koko kuvausryhmä oli järjestänyt näyttelijä Lilli Palmerin kohtelun takia. Näyttelijä Brigitte Helm muisteli myöhemmin, että "Metropoliksen" kuvaukset olivat hänen elämänsä vaikein kokemus, ja Marlene Dietrichin mukaan Lang kuului "sadistien veljeskuntaan".
Tyhjiötekniikka Lämmönjohtavuusmittareissa on lanka, jota lämmitetään sähköllä. Molekyylivirtauksen alueessa langasta kaasuun johtuva lämpöenergia on paineen funktio. Lämpöpari- eli termoparimittarissa lankaan johdetaan vakioinen sähkövirta ja langan lämpötilaa seurataan lämpöparilla. Mittari on hidas ja halpa. Piranimittarissa langalla on suuri ominaisvastuksen lämpötilakerroin, eli langan sähköinen resistanssi muuttuu paljon lämpötilan muuttuessa. Kun paine kasvaa, langan menettämä lämpömäärä kasvaa, joten sen lämpötila pienenee ja resistanssi pienenee.
A. Lange &amp; Söhne Yrityksen perusti Ferdinand Adolph Lange vuonna 1845 nimellä Lange. Ferdinand ja hänen kuolemansa jälkeen hänen poikansa Emil ja Richard valmistivat korkealuokkaisia taskukelloja. Langen perheyritys valmisti kelloja toisen maailmansodan loppuun asti. Sodan jälkeen yritys lakkasi olemasta, kun glashütteläiset kellovalmistajat yhdistettiin VEB Glashütter Uhrenbetriebe (GUB) -konglomeraattiin. Itä-Saksan hajoamisen jälkeen perustajan pojanpojanpoika Walter Lange yhdessä Günter Blümlein kanssa aloittivat yrityksen toiminnan uudelleen usean sveitsiläisen kellovalmistajan avustuksella. Yritys julkaisi ensimmäisen mallistonsa 1994. Nykyisin A. Lange & Söhne on osa Richemont-konsernia.
Fritz Lang Langin ensimmäinen merkittävä ohjaustyö oli "Väsynyt kuolema", joka käsitteli ihmisen taistelua kohtaloaan vastaan. Samaa teemaa Lang käytti myöhemminkin useissa elokuvissaan. "Väsynyt kuolema" tuli ensi-iltaan lokakuussa 1921, ja se nosti Langin saksalaisen elokuvateollisuuden parhaiden ohjaajien joukkoon. Elokuva oli samalla aloittamassa Saksan elokuvan kultakautta, kun samoihin aikoihin myös F. W. Murnaun ja Ernst Lubitschin mykkäelokuvat saivat maailmanlaajuista suosiota. Seuraavaksi Lang ohjasi kaksiosaisen psykologisen rikostarinan "Tri Mabuse – ihmispeto", joka oli ensimmäinen kolmesta rikollisnero tohtori Mabusea käsittelevästä elokuvasta. Elokuvan valmistuttua Lang sai Saksan kansalaisuuden.
Dominique Lang Dominque Lang (1874–1919) oli luxemburgilainen taidemaalari. Hänen tyylisuuntansa oli impressionismi. Lang maalasi sekä muotokuvia että maisemia ja häntä pidetään kotimaansa merkittävimpänä impressionistina. Taiteen tekeminen oli Langille kaikesta huolimatta vain sivutoimi, hän työskenteli koko ajan päätoimisesti opettajana.
Jessica Lange Vuonna 1992 Lange teki Broadway-debyyttinsä Tennessee Williamsin näytelmästä "Viettelysten vaunu", joka televisioelokuvana toi Langelle Golden Globen. Vuonna 2000 Lange esiintyi Lontoossa Eugene O’Neillin näytelmässä "Pitkän päivän matka yöhön".
Lang Lang Lang Lang (s. 14. kesäkuuta 1982 Shenyang, Liaoning, Kiina) on kiinalainen pianisti. Hänen innostuksensa klassiseen musiikkiin sai alkunsa, kun hän kuuli kahden vuoden ikäisenä "Tom ja Jerry" -televisio-ohjelmassa Franz Lisztin säveltämää musiikkia.
Eddie Lang Vuonna 1929 Lang ja Venuti liittyivät Paul Whitemanin yhtyeeseen ja esiintyivät tästä kertovassa elokuvassa "King of Jazz". Lang soitti myös Louis Armstrongin, Jack Teagardenin ja Bing Crosbyn kanssa ja esiintyi blueskitaristi Lonnie Johnsonin kanssa salanimellä Blind Willie Dunn. Langin nimivalinta (”sokea” Willie) viittasi siihen, että tuohon aikaan kukaan ei odottanut valkoisen muusikon osaavan soittaa bluesia. Lang soitti myös triona Johnsonin ja King Oliverin kanssa.
Eduskuntavaalit 1907 Valituista kansanedustajista varsin tunnettuja olivat mm. SDP:n Anni Huotari, Albin Koponen, Matti Paasivuori, Miina Sillanpää, Yrjö Sirola, Taavi Tainio, Väinö Tanner, Oskari Tokoi, Matti Turkia, N. R. af Ursin, Edvard Valpas-Hänninen, Sulo Wuolijoki ja Wäinö Wuolijoki, Suomalaisen puolueen J. R. Danielson-Kalmari, Hannes Gebhard, Hedvig Gebhard, Aleksandra Gripenberg, Lauri Ingman, Kaarlo Kares, Wilhelmi Malmivaara, Juho Kusti Paasikivi, Artturi H. Virkkunen, Sakari Yrjö-Koskinen ja Yrjö Koskinen Yrjö-Koskinen, nuorsuomalaisten Pekka Ahmavaara, Santeri Alkio, Eero Erkko, Pekka Pennanen, Emil Nestor Setälä ja Pehr Evind Svinhufvud, RKP:n Leo Ehrnrooth, Ernst Estlander, Emil Schybergson ja Julius Sundblom, sekä maalaisliiton Kyösti Kallio ja Juhani Leppälä.
Petter Lang Langin vanhemmat olivat maalari Claes Lang ja Catharina Elisabet Röling.
Katherine Kelly Lang Lang on ollut kaksi kertaa naimisissa: ensimmäinen aviopuoliso oli Skott Snider (vuosina 1989–1995) ja tämän jälkeen hän oli naimisissa Alex D'Andrean kanssa (vuosina 1997–2012). Hänellä on kolme lasta: pojat Jeremy Skott Snider (s. 1990) ja Julian Lang Snider (s. 1992) ensimmäisestä avioliitostaan sekä tytär Zoe Katrina D'Andrea (s. 1997) toisesta avioliitostaan. Langin nykyinen miesystävä on nimeltään Dominique Zoida, joka on 16 vuotta Langia nuorempi.
Max Lange Max Langen mukaan on nimetty Max Langen hyökkäys, jonka hän esitti vuonna 1854.
Christian Lous Lange Norjan pitkäaikainen ulkoministeri Halvard Lange oli Christian Lous Langen poika.
Vakoilija (elokuva) Vakoilija ("Spione") on Fritz Langin ohjaama saksalainen mykkä jännityselokuva vuodelta 1928. Lang käsikirjoitti elokuvan yhdessä vaimonsa Thea von Harboun kanssa. "Vakoilija" oli ensimmäinen elokuva, jonka Lang tuotti oman yhtiönsä, Fritz-Lang-Filmin, kautta. Elokuvan julkaisija oli kuitenkin Ufa.
Rein Lang Lang nimitettiin vuoden 2011 vaalien jälkeen muodostetun Ansipin III hallituksen kulttuuriministeriksi. Hän erosi joulukuussa 2013 Sirp-kulttuurilehden ympärillä syntyneen kuohunnan seurauksena. Kulttuuripiirit syyttivät Langia pyrkimyksistä ottaa Sirp-lehti hallintaansa. Syksyllä 2013 lehdelle oltiin nimitetty Reformipuoluetta lähellä oleva uusi päätoimittaja Kaur Kender, joka erotti neljä pitkäaikaista toimittajaa ja ilmoitti lehden suunnanmuutoksesta. Kulttuuripiirit protestoivat ja epäilivät välittömästi kulttuuriministeri Langia. Myöhemmin selvisi, että lehden toiminta oltiin hyväksytetty hänellä. Protestien seurauksena Sirpistä erotetut toimittajat saivat työnsä takaisin ja päätoimittaja Kender sekä ministeri Lang erosivat. Langin tilalle uudeksi kulttuuriministeriksi nimitettiin Urve Tiidus.
Johan Lang Nykyään Langin kauppahuoneella toimii samaa nimeä kantava historiallinen kahvila, Langin Kauppahuone.
Jakob Emanuel Lange Professori ja kansanedustaja Morten Lange (1919-2003) oli Jakob Emanuel Langen poika.
Reija Lang Reija Lang on aktiivinen jazzvaikuttaja. Hän on Suomen Muusikkoyrittäjät ry:n hallituksen jäsen (2013-) . Lang on toiminut aiemmin myös Jazzmuusikot ry:n puheenjohtajana (2008-2012). Reija Lang tunnetaan myös jazz-klubien ja -tapahtumien tuottajana, mm. Albertin Kellari, Bio Rex Jazz Terazz, Nyyrikki .
Matka kuuhun (vuoden 1929 elokuva) "Matka kuuhun" oli Langin viimeinen elokuva Ufalle. Elokuvan tuotto teattereissa oli pettymys tuotantoyhtiölle. Lisäksi Ufa ja Lang ajautuivat kiistoihin elokuvan äänityksestä. Ufa olisi halunnut lisätä myöhemmin ääniefektit elokuvaan, mutta tähän Lang ei suostunut. Kiista johti lopulta Langin lähtemiseen Ufasta.
Ina Lange Kuolemansa jälkeen Ina Lange jäi paljolti unohduksiin Suomessa, erityisesti kirjailijana. Osasyy lienee, että Langen teoksia julkaistiin useassa maassa: Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa. Toisaalta hänen teoksensa eivät aikoinaan herättäneet erityisen suurta huomiota. Arvid Mörne nosti Langen esiin tutkielmassaan vuonna 1939, mutta vasta 1980-luvulta lähtien feministinen kirjallisuudentutkimus on nostanut Ina Langen yhdeksi merkittävistä suomalaisista realisteista. Vasta vuonna 2010 julkaistiin ensimmäisen kerran suomeksi hänen romaaninsa ""Huonompaa väkeä"".
Villin lännen villikissa Lang ja käsikirjoittaja Silvia Richards suunnittelivat elokuvaa jo 1940-luvun lopulla nimellä "The Legend of Chuck-a-Luck". Valmistelu keskeytyi, kun Langin ja Richardsin suhde viileni. Lang osti tarinan oikeudet Richardsilta syyskuussa 1949. Kuvausten piti alkaa jo marraskuussa 1950, ja Lang tutkikin myöhemmin samana vuonna Tucsonin alueella sopivia kuvauspaikkoja. Kunnollisen käsikirjoituksen puuttuminen viivästytti kuitenkin kuvausten aloittamista. Lang palkkasi Daniel Taradashin viimeistelemään käsikirjoituksen lopulliseen muotoon.
Morten Lange Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne M. Lange tarkoittaa Morten Langea.
Santiago Lange Santiago Raúl Lange (s. 22. syyskuuta 1961 San Isidro) on argentiinalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 184 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Lange kilpailee nykyisin Nacra 17 -luokassa. Kuusivuotiaana purjehduksen aloittanut Lange edustaa Club Náutico San Isidroa ja hänen valmentajanaan toimii Mateo Majdalani.
Painopiste (geometria) Levymäisen kappaleen painopiste voidaan määrittää ripustamalla se jostakin kohtaan lankaan, jolloin painopiste sijaitsee langan jatkeella. Jos langan asento piirretään levylle ja ripustetaan levy toisesta kohtaa langalla, saadaan langan ja viivan leikkauspisteestä selville levyn painopiste. Kolmiulotteisen kappaleen painopiste löydetään kolmen leikkaavan tason leikkauspisteessä.
Ina Lange Vuonna 1884 Ina Lange ja hänen miehensä muuttivat Kööpenhaminaan. Siellä Lange pääsi hoviin kamaripianistiksi ja tuli samalla sotkeutuneeksi hovidiplomatian juoniin. Hän opetti musiikkia kruununprinssi Fredrikin lapsille ja toimi prinssi Haraldin opettajana. Lange joutui usein kosketuksiin kruununprinssi Fredrikin, Venäjän keisarinnan veljen, ja koko kuninkaallisen perheen kanssa.
Fritz Lang Friedrich Christian Anton Lang syntyi Itävalta-Unkarin pääkaupungissa Wienissä 5. lokakuuta 1890. Hänen isänsä Anton Lang oli katolinen wieniläinen arkkitehti, joka toimi kaupunginarkkitehtina. Äiti Paula Lang (o.s. Schlesinger) oli kotoisin Määristä Brnon kaupungista. Hän oli juutalaissyntyinen mutta kääntyi katolisuuteen naimisiinmenonsa jälkeen. Fritz oli perheen toinen lapsi. Vanhempi veli Adolf Lang oli syntynyt 1884. Vanhemmat kohtelivat Adolfia veljeksistä selvästi heikompana, sillä tämä kärsi vakavasta psoriasiksesta. Adolfin ja Fritzin veljessuhde oli huono, eivätkä he aikuisiällä juuri olleet tekemisissä keskenään.
Talo joen rannalla Elokuvan tapahtumat sijoittuvat joen rannalle. Kirjailija Stephen Byrne työskentelee rannalla olevassa talossa. Hänellä on sisäkkö, jota hän lähentelee. Kun nainen vastustaa, hän kuristaa tämän hengiltä. Kriitikko löytää elokuvasta useita yhtäläisyyksiä elävään elämään. Byrnen veli on jalkapuoli, Langin veli sairasti psoriasista. Byrne on samalla tavalla julman omahyväinen kuin mistä Langia moitittiin. Byrnen ja hänen vaimonsa suhdetta häiritsevät aviorikokset samalla tavalla kuin Langin ja hänen vaimonsa. Lisäksi Langin vaimo kuoli epäselvissä oloissa, poliisitutkinnan mukaan ampumalla itseään rintaan, mutta myöhemmin on huhuttu Langin syyllisyydestä.
Fritz Lang "Punainen katu" menestyi hyvin. Lang etsi vuoden ajan aihetta uuteen yhtä laadukkaaseen elokuvaan. Tammikuussa 1946 Diana Productions osti Universalilta oikeudet tarinaan nimeltä "Winchester '73". Kuukausien ajan Lang ja Silvia Richards työskentelivät käsikirjoituksen parissa, mutta lopulta Lang hylkäsi tarinan, kun luonnos muodostui liian pitkäksi. Anthony Mann ohjasi elokuvan myöhemmin nimellä "Winchester '73 – kohtalon ase". Langin seuraavaksi hankkeeksi tuli "Salaisuus oven takana", jonka ensi-ilta oli tammikuussa 1948, ja se sai Langin uran huonoimmat arviot. "Salaisuus oven takana" oli myös sen levittäjän Universal Picturesin taloudellisesti heikon vuoden vähiten tuottanut elokuva. Universal veti tämän jälkeen tukensa Diana Productionsilta, joka hieman myöhemmin hajosi.
Highway to Hell Yhtyeen ja tuottaja Langen välillä syntyi heti jonkinasteinen kipinä. Jäsenet antoivat periksi Langen vaatimuksille ja tekivät muutaman viikon pitkiä, säännöllisiä työpäiviä. Poikkeuksena oli huhtikuun 14. päivä, jolloin Malcolm Young meni naimisiin Westminsterin maistraatissa. Jälkeenpäin yhtyeen jäsenet eivät valittaneet Langen tiukasta kurista, vaan esimerkiksi Angus Young kertoi sen olleen hyvä opetus kaikille. Lange oli myös auttanut laulaja Bon Scottia löytämään uudenlaiseen hengitystekniikan ja laululleen pohjan alempaa vatsasta. Tällä hän pyrki saamaan Scottin teknisesti paremmaksi laulajaksi esimerkiksi kappaleessa ”Touch Too Much”, jossa hän vastasi perusmelodiasta. Asiaa auttoi se, että Lange oli kouluttautunut laulajaksi kotimaassaan Etelä-Afrikassa. Toinen Langen lauluun liittyvä idea oli lauluharmonioiden käyttö. Taustakuoro muodostettiin studiossa olijoista, ja tarvittaessa Lange astui itse mikrofonin taakse. Hänen äänensä kuitenkin erottui niin selvästi, että hänen täytyi usein siirtyä toiseen päähän studiota.Engleheart & Durieux 2009, s. 259.
Eddie Lang Vuonna 1925 Lang ja Venuti muuttivat New Yorkiin. Heistä tuli nopeasti kysyttyjä jazz- ja populaarimuusikoita ja he soittivat 1920- ja 1930-luvuilla useiden artistien kanssa. Lang nauhoitti Red Nicholsin Five Pennies -yhtyeen, Frankie Trumbauerin ja Bix Beiderbecken kanssa. Venutin kanssa hän nauhoitti yli 70 kappaletta. Vuodesta 1928 lähtien Lang nauhoitti myös klassista materiaalia.
Jonas Bergman Hänen puolisonsa oli Ulrika Lang, ja heidät vihittiin 19. päivänä lokakuuta 1749. Bergman oli Ulrika Langin isän kirkkomaalari Claes Langin kisällinä.
Jakob Emanuel Lange Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne J. E. Lange tarkoittaa Jakob Emanuel Langea.
Oskari Oskarin nimipäivä on 1. joulukuuta. Suomenkielisessä kalenterissa nimi esiintyy muodossa Oskari, ruotsinkielisessä muodossa Oskar. Vuodesta 2020 lähtien nimi esiintyy suomenkielisessäkin kalenterissa myös muodossa Oskar.
Robert Aitken Aitken on kantaesittänyt useiden kanadalaissäveltäjien teoksia. Näihin säveltäjiin kuuluvat Louis Applebaum, Michael J. Baker, Milton Barnes, Norma Beecroft, Walter Buczynski, John Burke, Ron Collier, Robert Fleming, Harry Freedman, John Hawkins, Otto Joachim, Walter Kemp, Talivaldis Kenins, Oskar Morawetz, François Morel, Jean Papineau-Couture, Barbara Pentland, R. Murray Schafer, Jack Symonds, Gilles Tremblay, John Weinzweig, Gerhard Wuensch, John Wyre ja León Zuckert.
Halvard Lange Lange oli ulkoministerinä yksi Norjan Nato-jäsenyyden ja muiden kansainvälisten yhteistyömuotojen vahvimmista tukijoista.
Langea kuvataan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi, mutta lujatahtoiseksi poliitikoksi.
Fritz Lang Langin lähdettyä Ufalta Nero-Filmin tuottaja Seymour Nebenzahl tarjoutui rahoittamaan hänen seuraavaa elokuvaansa. Langin ensimmäinen ohjaustyö Nero-Filmille oli psykologinen rikosdraama "M – kaupunki etsii murhaajaa", jonka alkuperäinen nimi oli "Mörder unter uns" ("Murhaaja keskuudessamme"). Elokuvan päähenkilö on lastenmurhaaja, jonka on sanottu saaneen vaikutteita Düsseldorfissa useita murhia tehneestä Peter Kürtenista. Se edusti Saksassa reaktiona ekspressionismille syntynyttä uusasiallisuutta. Käsikirjoitus syntyi Langin ja Harboun yhteistyönä. Lang ei halunnut pääroolista Franz Beckeristä stereotyyppistä rikollista ja tarjosi siksi roolia nuorelle unkarilaisnäyttelijä Peter Lorrelle, jonka oli nähnyt näyttämöllä.
Liliom (vuoden 1934 elokuva) Langin vanha yhteistyökumppani, tuottaja Erich Pommer, oli päässyt Fox Filmsin Euroopan-osaston tuottajaksi. Saksasta Pariisiin saapuneelle Langille Pommer ehdotti Molnárin näytelmän ohjausta. Elokuvan tuotanto alkoi talvella 1933–1934. Pommer palkkasi ranskaa melko hyvin osaavalle Langille apulaisen, joka auttoi Langia vaikeassa teknisessä sanastossa.
Mathias Lange Kaudeksi 2009–2010 Lange siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:hen. Hän jäi kuitenkin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Jean-Sébastien Aubinille ja pelasi vain viisi runkosarjaottelua. Marraskuun 2010 lopulla Lange siirtyi try-outille Tanskan AL-Bank Ligaenin Rødovre Mighty Bullsiin oltuaan alkukauden 2010–2011 ilman sopimusta. Hänen koeajaksonsa jäi kuitenkin vain yhden päivän mittaiseksi Langen poistuttua joukkueesta henkilökohtaisista syistä. Tammikuussa 2011 hän palasi Saksaan ja siirtyi neljän ottelun try-outille maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 2. Bundesligan Ravensburg Towerstarsiin. Lange hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Christian Rohden loukkaantumista ja hän sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden kattaneen sopimuksen. Lange torjui Towerstarsin kauden päätteeksi mestaruuteen pelattuaan joukkueen kaikki 12 playoff-ottelua.
Michael Lang Lang on edustanut Sveitsiä nuorten maajoukkuetasolla. Vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi kahdessa ottelussa. Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa Lang debytoi elokuussa 2013 ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa maaottelussa, lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Lang pelasi yhdessä Sveitsin alkulohkon ottelussa.
Fritz Lang Lang oli hyvin tarkka julkisuuskuvastaan. Hänen mielestään hänen yksityiselämänsä ei kuulunut ulkopuolisille ja oli täysin yhdentekevää hänen elokuviensa katselijoille. Lang kertoi kuitenkin usein haastatteluissa anekdootteja elämästään.
Fritz Lang Langin 1920-luvun elokuvat olivat usein mykkäelokuvien rajoja etsiviä ja tuon ajan elokuviksi kalliita. Elokuvissa nähtiin vakoilijoita, lohikäärmeitä, legendaarisia sankareita, diktaattoreita, huippurikollisia ja futuristisia kansankiihottajia. Langin saksalaiset ohjaustyöt olivat yleensä joko eeppisiä elokuvia tai kaupunkimaisemaan sijoittuvia jännityselokuvia. Molemmissa lajityypeissä Lang käsitteli erityisesti yksilön voimattomuutta, kaaoksen ja väkivallan läsnäoloa ja kohtaloa. Saksassa tehtyjen elokuvien pääteema oli yleensä teknologian kehittymisen vaikutus moraalin rappeutumiseen. Esimerkiksi elokuvassa "Tri Mabuse – ihmispeto" Lang kuvaili Saksan yhteiskunnan tilaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja elokuvassa "Metropolis" tulevaisuudenvision, jossa uutta tekniikkaa käytetään ihmisten riistämiseen.