mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Greyn anatomia Kausi keskittyi Mark Sloanin vakavaan suhteeseen Lexie Greyn kanssa, Meredithin äidin muistiinpanojen löytymiseen, Lexien ja muiden harjoittelijoiden suorittaessa leikkauksia toisilleen, Meredithin vanhan ystävän Sadien paluuseen, Denny Duquetten uudelleen esiintymiseen ja Izzien sairauteen.
Greyn anatomia Greyn anatomia ("Grey’s Anatomy") on palkittu yhdysvaltalainen sairaalamaailmaan sijoittuva draamasarja, joka seuraa fiktiivisen Grey-Sloan Memorial-sairaalan harjoittelijoita, erikoistuvia kirurgeja sekä heidän mentoreitaan. Sarjan pilottijakso "Kovan päivän ilta" esitettiin Yhdysvalloissa ABC:lla 27. maaliskuuta 2005 ja Suomessa Nelosella syksyllä 2006. Sarjaa on esitetty Yhdysvalloissa viisitoista tuotantokautta ja Suomessa saman verran.
Greyn anatomia ABC tiedotti 11. toukokuuta 2012 sarjan päätähtien Ellen Pompeon, Patrick Dempseyn, Sandra Ohn, Justin Chambersin, James Pickens Jr.:n ja Chandra Wilsonin allekirjoittaneen sopimuksen yhdeksänteen kauteen. Myös sarjasta pari vuotta sitten lähtenyt Katherine Heigl on kertonut haluavansa palata takaisin sarjaan. Mark Sloania esittävä Eric Dane jätti sarjan ja hänen roolihahmonsa Mark kuoli lento-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Chyler Leigh ja Kim Raver eivät palaa yhdeksännelle kaudelle.
Eric Dane Eric William Dane (s. 9. marraskuuta 1972 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan tohtori Mark Sloanina sairaalamaailmaan sijoittuvassa draamasarjassa "Greyn anatomia".
Greyn anatomia Sarjan nimi "Greyn anatomia" tulee Henry Grayn lääketieteen kirjan "Gray’s Anatomy" nimestä sekä sarjan päähenkilön Meredith Greyn sukunimestä. Ennen kuin sarjaa alettiin esittää, se lähes muutettiin "Complications"-nimiseksi, mutta vaihdosta ei kuitenkaan koskaan tapahtunut.
Lexie Grey Tri. Alexandra Caroline "Lexie" Grey on fiktiivinen hahmo ABC:n tv-sarjasta Greyn anatomia, jossa häntä näyttelee Chyler Leigh. Hahmosta tuli yksi sarjan päähenkilöistä neljännellä kaudella.
Peter Paige Paige tunnetaan parhaiten sarjan "Älä kerro äidille" päähenkilöjoukon Emmett Honeycuttina, jota hän näytteli koko sarjan ajan eli yhteensä viiden tuotantokauden verran. Lisäksi hän on näytellyt sarjoissa "Will & Grace", "Time of Your Life", "Girlfriends", "Caroline In The City", "American Dad!", "Related", "Greyn Anatomia" ja "Ilman johtolankaa". Hän on myös vieraillut muun muassa sarjoissa "Hei, olen Susan", "" ja "Bones".
Addison Montgomery Addison saapuu New Yorkista Seattle Gracen sairaalaan sarjan ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa aikeinaan tehdä sovinto miehensä Derekin kanssa. Derek on jättänyt Addisonin saatuaan tietää tämän syrjähypystä Derekin parhaan ystävän Mark Sloanin kanssa ja muuttanut Seattleen. Seattlessa Derek on alkanut seurustella Derekin avioliitosta tietämättömän Meredith Greyn kanssa.
Kim Raver Vuosina 1999-2004 Raver esiintyi televisiosarjassa "Hädän hetkellä". Tämän jälkeen hän esitti Audrey Rainesia sarjassa "24". Vuosina 2006 ja 2007 Kim Raver näytteli ABC-televisioyhtiön sarjassa "Yhdeksän yhteyttä". Vuonna 2008 hän sai Nico Reillyn osan sarjasta Lipstick Jungle. Sarja kuitenkin lopetettiin kahden kauden jälkeen. Syksystä 2009 alkaen Raver on esittänyt kirurgi Teddy Altmania sarjassa "Greyn anatomia". Tammikuussa 2010 hänen roolistaan tehtiin vakituinen.
Greyn anatomia Kausi päättyy lento-onnettomuteen jossa Lexie kuolee Markin katsellessa ja pitäessä häntä kädestä.
Jurnee Smollett Smollett-Bell on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa "Full House", "Greyn anatomia" ja "House". Hän näytteli Jess Merriweatheriä sarjassa "Unelmien kentät" vuosina 2009–2010 ja Lisa Tyleria sarjassa "The Defenders" 2010–2011. Hän alkoi näytellä sarjassa "True Blood" sarjan kuudennella kaudella. Valkokankaalla Smollett-Bell on nähty muun muassa elokuvissa "Jack", "Gridiron Gang", " The Great Debaters" ja "Temptation: Confessions of a Marriage Counselor".
Wallace Langham Wallace Langham (s. 11. maaliskuuta 1965 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Kirbyn roolista draamakomediassa Little Miss Sunshine sekä laboratorioteknikko David Hodgesin roolista TV-sarjassa C.S.I. Langham näytteli rooliaan kaikkiaan 247 jaksossa vuosina 2003–2015. Hän on myös esiintynyt vierailevana tähtenä muun muassa TV-sarjoissa ja Greyn anatomia.
Tina Majorino Nykyään Majorino näyttelee harjoittelija Heather Brooksia sairaalasarjassa "Greyn anatomia". Majorino näytteli vuonna 2014 yhtä pääroolia rikossarjassa "Legends". Hän on vieraillut televisiosarjoissa "Bones", "Castle" ja "Ilman johtolankaa".
Puumanainen Lokakuussa 2011 Lawrence kertoi, että kaikki sarjan näyttelijät tulisivat tekemään lähiaikoina sekä ABC:n että muiden kanavien ohjelmissa pieniä vierailurooleja, ja että tällä tavoin tauolla oleva sarja pysyisi katsojien mielessä. Lawrence vahvisti, että näyttelijät vierailisivat esimerkiksi sarjoissa "Greyn anatomia", "Rakkauden anatomia" ja "Ensisilmäyksellä".
Rakkauden anatomia Suomessa sarjaa esitetään MTV3-kanavalla, kun taas "Greyn anatomia" kuuluu puolestaan Nelosen ohjelmistoon. MTV3-kanava aloitti Rakkauden anatomia -sarjan esittämisen syyskuussa 2008; kaksi ensimmäistä kautta esitettiin yhteen putkeen tiistai-illoissa. Toisen tuotantokauden päätösjakson esitettiin toukokuussa 2009. Kolmas tuotantokausi esitettiin sunnuntai-iltapäivisin elokuusta 2011 tammikuuhun 2012.
Richard Webber Tri. Richard Webber on fiktiivinen henkilö ABC:n sairaalamaailmaan sijoittuvasta draamasarjasta Greyn anatomia. Hahmoa näyttelee James Pickens, Jr., ja sen loi Shonda Rhimes.
Greyn anatomia Washington vierailee sarjan kymmenennellä kaudella.
Cress Williams Cress Williams (s. 27. heinäkuuta 1968 Heidelberg, Baden-Württemberg Saksa) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjasta "Pako", jossa hän näyttelee salamurhaaja Wyattia. Williams tunnetaan myös sarjoista "Greyn anatomia", "Teho-osasto", "Kodinpuolustaja", "Nash Bridges" ja "Beverly Hills 90210". Vuodesta 2018 alkaen Williams on näytellyt televisiosarjassa "Black Lightning" Mustaa Salamaa.
Hän oli naimisissa näyttelijä Simbi Khalin kanssa.
Jamie Lidell Hänen kappaleensa "Multiply" esiintyy Greyn Anatomia -sarjan soundtrackilla.
Caterina Scorsone Caterina Reminy Scorsone (s. 16. lokakuuta 1981 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Jess Mastrianin roolista televisiosarjassa "Kadonneiden jäljillä" sekä Amelia Shepherdin roolista sarjoissa "Greyn anatomia" ja "Rakkauden anatomia".
Luettelo televisiosarjan Greyn anatomia henkilöistä Greyn anatomia on amerikkalainen Shonda Rhimesin luoma sairaalamaailmaan sijoittuva draamasarja, jota esittää Yhdysvalloissa ABC ja Suomessa Nelonen.
Gale Harold Harold on vieraillut esimerkiksi sarjoissa " Täydelliset naiset", "Greyn anatomia" ja "Deadwood".
Rachael Taylor Näyttelijänä Taylor teki ensiesiintymisensä vuonna 2004 elokuvassa "The Mystery of Natalie Wood", jonka jälkeen hän teki muutamia pieniä rooleja elokuvissa ja televisiosarjoissa. Taylor tunnetaan parhaiten vuoden 2007 "Transformers"-elokuvasta, jossa hän näytteli Maggieta. Hän on myös esittänyt tohtori Lucy Fieldsiä televisiosarjassa "Greyn anatomia". Vuonna 2011 Taylor esiintyi yhdessä päärooleista ABC:n "Charlien enkelit" -sarjassa. Vuonna 2015 hän esitti Trish ”Patsy” Walkeria Netflixin "Jessica Jonesissa".
Martin Spanjers Martin Spanjers on näytellyt myös monissa muissa sarjoissa, joista yksi on "Greyn Anatomia".
Christina Ricci Ricci oli sivuosassa vuonna 2002 televisiosarjassa "Ally McBeal" ja esiintyi vuonna 2001 artisti Mobyn musiikkivideolla "Natural Blues". Hän vieraili myös televisiosarjassa "Greyn anatomia" ja näytteli myös "Pan Amissa" vuonna 2012.
Diagnoosi: Murha Mark Sloan on töissä lääkärinä Los Angelesin keskussairaalassa. Hän törmää murhatapauksiin useimmiten poikansa Steve Sloanin kautta, joka toimii poliisina Los Angelesissa. Mark Sloan törmää toki murhatapauksiin myös sattumalta. Yleensä apuun rientävät tohtorit Amanda Bentley ja Jesse Travis. He ovat Steven ja Markin hyviä ja läheisimpiä ystäviä. He auttavat joskus jopa murhien ratkonnassa. Sarjassa nähdään myös vierailevia tähtiä kuten Chad Michael Murray ja Ben Matlock.
Greyn anatomia Patrick Dempseyn esittämä Derek Shepherd poistuu sarjasta. Caterina Scorsonen esittämä Amelia Shepherd ja Kelly McCreary esittämä Maggie Pierce ylennetään sarjan vakihahmoiksi.
Jackson Avery Jackson Avery on kuvitteellinen kirurgi ABC:n televisiosarjassa Greyn anatomia. Häntä esittää Jesse Williams. Hän tuli mukaan sarjaan kuudennella tuotantokaudella ja pääsi sarjan vakikasvoksi 7. tuotantokaudella.
Mark Sloan Sloan päättää antaa lapsensa adoptioon. Mark vastustaa ajatusta, mutta Sloan ei muuta mieltään ja muuttaa lopulta pois Markin asunnosta tämän poissaollessa. Sloan palaa Markin luo synnytyksen käynnistyttyä ja synnyttää lopulta Markin asunnossa. Hän antaa lapsena adoptioon, mutta saa sovittua välit Markin kanssa. Mark tajuaa haluavansa perheen.
Denny Duquette Denny Duquette on fiktiivinen hahmo ABC:n tv-sarjassa Greyn anatomia, jossa häntä esittää näyttelijä Jeffrey Dean Morgan.
Mark Sloan Sairaalaan ilmestyy 18-vuotias Sloan Riley, joka kertoo olevansa Markin tytär. Mark ei ole tavannut tytärtään aiemmin eikä osaa ensin suhtautua tähän. Mark suostuu kuitenkin majoittamaan Sloanen asunnolleen, koska hän tuntee syyllisyyttä siitä ettei ole ollut läsnä tyttärensä elämässä. Tämä aiheuttaa eripuraa Markin ja Lexien välille. Lopulta Mark saa tietää, että Sloan on raskaana ja on tullut Markin luokse, koska hänen äitinsä on heittänyt hänet pois kotoa. Markin ja Sloanin välit lähenevät ja Mark tarjoaa Sloanille ja hänen lapselleen pysyvää asuinpaikkaa luonaan. Lexie ei kuitenkaan suostu tähän, ja Markin ja Lexien suhde loppuu. Lexie alkaa sittemmin seurustella Alex Karevin kanssa.
Patrick Dempsey Dempsey sai suurta mainetta roolistaan Tri. Derek Shepherdinä draamasarjassa Greyn anatomia. Sarja sai paljon positiivista palautetta ja median huomio kiinnittyi Dempseyn hahmoon, jota usein kutsutaan nimellä "McDreamy", seksikkään ulkonäkönsä takia; ja hahmon ja Meredith Greyn (jota esittää Ellen Pompeo) välisen romanssin takia.
Sia Sian musiikkia on kuultu useissa televisiosarjoissa. Kappale "Breathe Me" on ollut mukana sarjoissa "Mullan alla" ja "Holby Cityn sairaala". Hänen musiikkiaan on esitetty myös muun muassa tv-sarjoissa "Greyn anatomia", "" ja "Dollhouse".
Mae Whitman 2000-luvulla Whitman näytteli enimmäkseen televisiosarjoissa vierailevissa rooleissa, kuten "Kunnian miehet", "Todistettavasti syyllinen", "C.S.I.", "Täydelliset naiset" ja "Greyn anatomia". Hän näytteli pääosaa minitelevisiosarjassa Thief vuonna 2006. Näytelmäroolien ohella Whitman on tehnyt muutamia äänirooleja animaatioihin, kuten "Fillmore", "Viidakkokirja 2", "Jake Long – amerikkalainen lohikäärme" ja "Avatar". Whitman lainasi ääntään myös videopeliin "Kingdom Hearts II".
Jessica Stroup Vuonna 2008 Stroup sai todellisen läpimurtoroolinsa nuortensarjassa "90210". Samana vuonna hän näytteli ystävänsä Brittany Snow’n rinnalla elokuvassa "Prom Night". Stroup on vieraillut monissa televisiosarjoissa, kuten "Greyn anatomia", "October Road", "Reaper" ja "True Blood", sekä esiintynyt lukuisissa televisiomainoksissa.
Gaius Charles Charles tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa "Unelmien kentät" sekä "Greyn anatomia". Lisäksi hän on näytellyt useissa pienemmissä rooleissa eri sarjoissa sekä elokuvissa.
Preston Burke Preston Xavier Burke oli kuvitteellinen kirurgi ABC:n televisiosarjassa Greyn anatomia. Hahmoa esitti Isaiah Washington sarjan neljännelle tuotantokaudelle asti.
Erica Hahn Tri. Erica Hahn on kuvitteellinen kirurgi ABC:n televisiosarjassa "Greyn anatomia". Häntä esittää Brooke Smith. Hahn esiintyi osassa jaksoista sarjan kolmannella ja toisella tuotantokaudella, ja liittyi neljännellä kaudella sarjan päänäyttelijöiden joukkoon.
Marion Ross 2000-luvulla Ross on esiintynyt useissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten "Enkelin kosketus", "Gilmoren tytöt", "Perhesiteet", "Greyn anatomia" ja "Senior Entourage".
Greyn anatomia Televisiosarja on nimetty tunnetun "Grayn anatomia" -teoksen mukaan.
Kim Raver Kimberly Jayne Raver (s. 15. maaliskuuta 1969) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Kim Zambranon roolista televisiosarjassa "Hädän hetkellä", Audrey Rainesin roolista sarjassa "24" ja Teddy Altmanin roolista sarjassa "Greyn anatomia".
Cristina Yang Cristina Yang on fiktiivinen hahmo ABC:n televisiosarjassa "Greyn anatomia". Hahmoa esittää sarjassa Sandra Oh, joka on voittanut roolisuorituksestaan muun muassa Golden Globe- ja SAG-palkinnot. Cristina työskentelee sarjassa Seattle Gracen sairaalassa kirurgian apulaislääkärinä.
Greyn anatomia Siitä huolimatta ABC julkisti 7. kesäkuuta 2007, että he eivät aio uudistaa Washingtonin sopimusta. Washington on sanonut, ettei ole potkuistaan vihainen vaan ”surullinen” ja tekisi heti pyydettäessä vierasesiintymisen sarjassa.
Izzie Stevens Tri. Isobel Katherine ”Izzie” Stevens on fiktiivinen henkilö ABC:n tuottamassa "Greyn anatomia" -televisiosarjassa. Hahmoa esitti näyttelijä Katherine Heigl, ja hahmon loi sarjan tuottaja Shonda Rhimes. Izzie poistui sarjasta kuudennella tuotantokaudella, kun Heigl irtisanoi työsopimuksensa.
Derek Shepherd Tri. Derek Christopher Shepherd on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa "Greyn anatomia". Sarjassa häntä esittää Patrick Dempsey, joka oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi vuonna 2006 ja 2007 roolisuorituksestaan.
Greyn anatomia Keväällä 2010 kerrottiin, ettei Heigl palaisi enää sarjaan, jolloin 21. tammikuuta 2010 nähty jakso jäi Izzien viimeiseksi esiintymiseksi sarjassa. Heigl vahvisti sarjasta poistumisensa virallisesti 24. maaliskuuta 2010, sanoen haluavansa viettää enemmän aikaa perheensä kanssa. Keväällä 2012 Heigl ilmoitti haluavansa palata takaisin sarjaan.
Greyn anatomia "OK!"-lehti kertoi Katherine Heiglin jäävän sarjaan ja Kevin McKiddin, Jessica Capshawn sekä Melissa Georgeen lisäyksestä näyttelijäkokoonpanoon. Marraskuussa 2008 ilmoitettiin, että Brooke Smithin hahmo kirjoitetaan ulos sarjasta.Myös sarjan alusta saakka näytellyt T. R. Knightin hahmo George O´Malley poistuu sarjasta.
George O’Malley Tri George O’Malley on fiktiivinen hahmo ABC:n televisiosarjassa "Greyn anatomia". Häntä esittää näyttelijä T.R. Knight, joka sai roolisuorituksestaan muun muassa Emmy-ehdokkuuden. George esiintyi sarjassa sen viidellä ensimmäisellä tuotantokaudella, mutta poistui sittemmin sarjasta T.R. Knightin purettua työsopimuksensa.
Jean Louisa Kelly Jean Louisa Kelly (s. 9. maaliskuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän syntyi Worcesterissä Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänet tunnetaan todennäköisesti parhaiten elokuvasta "Uncle Buck", jossa hän näytteli pääosaa yhdessä John Candyn ja Macaulay Culkinin kanssa. Vuonna 2007 Kelly asui Los Angelesissa. Vuonna 2006 hän vieraili televisiosarjassa "Greyn anatomia".
Jennifer Aspen Jennifer Aspen (s. 9. lokakuuta 1973 Richmond, Virginia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisien eri televisiosarjojen yksittäisissä jaksoissa tai joskus useammassakin jaksossa, kuten sarjassa "Viiden juttu". Aspen on esiintynyt esimerkiksi sarjoissa "Pulmuset", "Miehen puolikkaat", "Beverly Hills 90210", "Franklin & Bash", "Harryn laki", "Rakkauden anatomia", "Isän suusta", "Glee", "Criminal Minds – FBI-tutkijat", "Ratkaisija", "Greyn anatomia", "Lain luola", "Friikkilinkit", "Agentit", "Frendit", "Kellarin kunkku", "Will & Grace", "Lisa ja pojat", "Kameleontti", "NYPD Blue" ja "Chicagon lääkärit".
Callie Torres Tri. Calliope Iphegenia "Callie" Torres on fiktiivinen henkilö tv-sarjassa Greyn anatomia. Häntä esittää meksikolais-amerikkalainen näyttelijä Sara Ramírez. Callie esiintyi sarjassa ensimmäisen kerran toisella tuotantokaudella vuonna 2006. Callie on ortopedinen kirurgi, ja työskentelee Seattle Gracen sairaalassa apulaislääkärinä.
Jeffrey D. Sams Jeffrey D. Sams (s. 1. syyskuuta 1966 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt enimmäkseen televisiosarjoissa. Hänellä oli muun muassa pääosa 13-osaisessa sarjassa "Line of Fire". Muita sarjoja ovat olleet Kuuma piiri, Unissakävelijät, Lemmen solmut, Wasteland, Ilman johtolankaa ja Greyn anatomia.
Leisha Hailey Hailey vieraillut televisiosarjoissa "Greyn anatomia", "CSI" ja "Drop Dead Diva", ja tehnyt ääniroolin sarjaan "American Dad!". Hänellä oli pääosa kauhuelokuvassa "Fertile Ground" vuonna 2011. Syksyllä 2012 Hailey esiintyy televisiosarjassa "New Normal".
Judith Hoag Muutettuaan Los Angelesiin aviomiehensä Vince Grantin kanssa Hoag ryhtyi näyttelemään enimmäkseen televisiosarjoissa. Hänen listaansa mahtuu sarjoja, kuten "Carnivàle", "C.S.I.", "NYPD Blue", "Kunnian miehet", "Rouva presidentti", "Yhä vedossa", "Aavekuiskaaja" ja "Greyn anatomia".
Kay Panabaker Stephanie Kay Panabaker (s. 2. toukokuuta 1990 Orange, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen näyttelijä, joka tunnetaan ehkä parhaiten Nikkin roolista "Summerland"-televisiosarjassa. Hän esiintyi myös Disney Channelin sarjassa "Poika tulevaisuudesta" sekä vieraili sarjoissa "Greyn anatomia", "Aavekuiskaaja", "Weeds", "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" ja "Miehen puolikkaat".
Greyn anatomia Viidennen kauden aikana Hahn jättää sarjan. Kaksi uutta hahmoa esitellään: traumakirurgi Owen Hunt (Kevin McKidd) ja pediatri Arizona Robbins (Jessica Capshaw). Owen ihastuu Cristinaan ja Arizona Callieen. Viidennellä kaudella esitellään sivuhenkilö tri Sadie Harris (Melissa George), joka on Meredithin vanha ystävä. Kauden aikana Georgen hahmo poistuu sarjasta.
Janina Gavankar Janina Gavankar tunnetaan parhaiten Eva "Papi" Torresin roolista televisiosarjassa "L-koodi". Hän on esiintynyt myös mm. sarjoissa "Greyn anatomia", "NCIS Rikostutkijat" ja "Dollhouse". Gavankar on ollut mukana Microsoftin kampanjassa, jossa hän esitti Ms. Dewey -hahmoa. Vuonna 2010 hän esiintyi televisiosarjassa "The Gates". Gavankar esittää muodonmuuttaja Lunaa televisiosarjassa "True Blood" sarjan neljännellä tuotantokaudella.
Alex Karev Reed vihjailee Alexille seksistä päästäkseen Alexin kanssa mukaan leikkaukseen. Alex suostuu ehdotukseen, mutta sanoo kuitenkin leikkauksen jälkeen, ettei oikeasti vaihda palveluksia seksiin. Reediin ihastunut tri. Charles Percy ei kuule keskustelua kokonaan ja tulee haukkumaan Reediä ja Alexiä moraalittomuudesta. Reed suuttuu Charlesille ja lähtee paikalta. Palattuaan töistä majapaikkaansa Meredithin kotiin Alex löytää huoneestaan Lexie Greyn, joka on masentunut erottuaan Mark Sloanista. Alex ja Lexie päätyvät hetken mielijohteesta sänkyyn keskenään.
Lexie Grey Markin ja Sloanin välit lähentyvät ja Mark tarjoaa Sloanille ja hänen lapselleen pysyvää asuinpaikkaa luonaan. Lexie ei kuitenkaan suostu tähän. Mark ei suostu muuttamaan mieltään, ja Markin ja Lexien suhde päättyy. Erosta ahdistuneena Lexie päätyy yhden yön suhteeseen Alex Karevin kanssa.
Mandy Moore Moore on näytellyt esimerkiksi elokuvissa "Prinsessapäiväkirjat", "American Dreamz" ja "Muistojen polku". Lisäksi Moore on ollut ääninäyttelijänä muun muassa animaatioissa "Karhuveljeni Koda 2", "Salamaseepra" ja "Kaksin karkuteillä" sekä parissa "Simpsonien" jaksossa. Hän on myös esiintynyt tv-sarjoissa kuten "Entourage", "Tuho-osasto", "Greyn anatomia" ja "Ensisilmäyksellä".
Humppilan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”kultakentässä tyvestä nousevasta katoksesta riippuva ruokakello; kaikki mustaa.” Vaakunan alkuperäinen aihe on Risto Sulosen käsialaa, jota mukaellen Olof Eriksson on suunnitellut lopullisen vaakunan. Humppilan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 1. kesäkuuta 1957, ja Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 25. syyskuuta samana vuonna.
Humppila Humppilan vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson ja se vahvistettiin vuonna 1957.
Humppilan vaakuna Humppilan vaakuna on Humppilan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhojen aikojen kartanoihin ja niiden torppareihin.
Humppila Nähtävyyksiä Humppilassa ovat Valtatie 2:n varteen rakennettu Humppilan lasitehdas, jonka ympärille on muodostunut laaja kauppakeskusalue, sekä Humppilan Rautatieaseman ja Jokioisten välillä liikennöivä Jokioisten museorautatie. Vuonna 1921 valmistuneen Humppilan kirkon on suunnitellut Josef Stenbäck.
Vöyrin vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä vedenhaltia pitäen oikeassa kädessään kalaa ja vasemmassa apilanlehteä; kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja sen pääaihe on sama kuin von Numersin suvun, jonka juuret ovat Maksamaalla, vaakunassa. Vaakunan muut tunnukset viittaavat kalastukseen ja maanviljelyyn.
Vuonna 2007 lakkautetun Vöyrin kunnan vaakuna oli saanut aiheensa vanhasta pitäjänsinetistä, johon oli kuvattu karhunkäpälä kahden ristin välissä. Tämän vaakunan selitys on ”kultakentässä palkeittainen, musta karhunkäpälä, jonka kynnetkin mustat, saatteena molemmin puolin vihreä apilaristi”. Myös sen oli suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 28. joulukuuta 1955. Vaakuna muuttui epäviralliseksi 2007, kun Vöyri yhdistyi Maksamaan kanssa Vöyri-Maksamaan kunnaksi.
Olof Eriksson Olof Eriksson suunnitteli Suomessa yhteensä 80 maalaiskunnan, 16 kaupungin ja 10 kauppalan vaakunat ja oli siten Suomessa eniten kuntien vaakunoita suunnitellut heraldikko. Hän piirsi muun muassa seuraavien kuntien vaakunat:Lisäksi Olof Eriksson on suunnitellut seuraavat käytöstä poistuneet vaakunat:
Getan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä pystyyn kavahtanut kultapukki.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Eckerön kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 19. tammikuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951.
Huittisten vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”vihreässä kentässä kaksi kultaista häränotsaa alakkain.” Vaakunan on suunnitellut Erkki Honkanen, ja Huittisten kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 8. toukokuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. kesäkuuta samana vuonna.
Kökarin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hyppäävä hopeakala, jonka varukset punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Kökarin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. marraskuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 16. huhtikuuta 1952.
Finströmin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultatammi alaisen, aaltokoroisen hopeahirren yläpuolella.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Finströmin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 22. toukokuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951. Vaakunalle hyväksyttiin korjattu selitys 8. lokakuuta 1969.
Honkajoen vaakuna Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar ja se vahvistettiin Honkajoen vaakunaksi 12. joulukuuta 1952. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksikorvainen kultainen haarikka, jonka yläpuolella seitsenkärkinen hopeatähti”
Pöytyän vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultainen lyhde, jonka päällikkeenä hopeinen orsivaaka.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pöytyän kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. huhtikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 15. syyskuuta samana vuonna.
Vårdön vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen kartio, jossa kulta-punainen liekki.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Finströmin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 29. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 20. helmikuuta 1952.
Oulun vaakuna Oulun kaupungin vaakunan on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Oulun kaupunginvaltuusto hyväksyi Heikuran suunnitteleman vaakunan vuoden 1953 lopulla ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan seuraavana vuonna.
Ahto Numminen Ahto Teodor Numminen (31. maaliskuuta 1908 Hollola – 15. joulukuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen heraldikko ja graafinen suunnittelija. Numminen on suunnitellut Kauniaisten vaakunan ja alkuperäisen Keski-Suomen maakuntatunnuksen, joka on metso. Hän on suunnitellut uudelleen 1967 vanhan pohjalta Lahden vaakunan. Hän on ollut opettajana Lahden Taideteollisessa oppilaitoksessa.
Vetelin vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 21. huhtikuuta 1952. Vaakunan selitys on ”hopeakentässä sininen paalu, jossa seitsenkielinen kultakantele; kielet punaiset”.
Oulaisten vaakuna Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä pystyssä kultainen rapu.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, Oulaisten kunnanvaltuusto hyväksyi nimeä ”rapu nurmella” kantaneen ehdotuksen kunnan vaakunaksi kokouksessaan 27. marraskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. helmikuuta 1954.
Brändön vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”aaltokoroisen kilven punaisessa yläkentässä lentävä hopeinen lokki, hopeisessa alakentässä kala.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Finströmin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 5. huhtikuuta 1952. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 9. huhtikuuta 1952.
Sundin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä sakarainen, tornilla varustettu kultainen harjamuuri; harjalla kultainen viiri.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Sundin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 27. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951.
Kumlingen vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä kultainen kotka siivet levällään seisomassa hopeakivien muodostamalla merimerkillä.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Kumlingen kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 15. helmikuuta 1948. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta 1951.
Lumparlandin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kultalyhde, molemmin puolin sitä kohti kaartuva hopeinen, punavaruksinen kala.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Lumparlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 20. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 16. huhtikuuta 1952.
Kaustisen vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Ilmari Wirkkala, ja se vahvistettiin käyttöön 25. lokakuuta 1950. Vaakunan selitys on ”sinisessä kultaisin naularistein sirotellussa kentässä vastapalkeittain asetettu kultainen viulu”.
Angelniemen vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaiset kolmoisankkurit.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Angelniemen kunnanvaltuusto hyväksyi sen 29. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. toukokuuta 1962.
Saltvikin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”Kilpi alaisen harjakoron jakama punaiseen ja kultaan, punaisessa kentässä kaksi kultaliljaa vieretysten.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Saltvikin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 6. helmikuuta 1949. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 9. huhtikuuta 1952.
Jomalan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä Pyhä Olavi istumassa valtaistuimella pidellen valtakunnanomenaa ja sotakirvestä, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Jomalan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 21. marraskuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. helmikuuta 1952.
Halsuan vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Kaj Kajander, ja se vahvistettiin käyttöön 12. maaliskuuta 1969. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaksi vastakkain asetettua pyöreäperäistä hopeakannelta, joitten kielet siniset”.
Enonkosken vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 23. marraskuuta 1954. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kaksi hopea-airoa vinoristikkäin, saatteena neljä kulta-apilaa”.
Savukosken vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä kultainen patsasaitta”. Vaakunan on suunnitellut Heikki Paaer, ja Savukosken kunnanvaltuusto hyväksyi sen 14. joulukuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. huhtikuuta 1957.
Lauritsalan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”hopeakilvessä punainen varppivene.” Vaakunan on suunnitellut J. Hänninen, ja Lauritsalan kauppalanvaltuusto hyväksyi sen 25. huhtikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. elokuuta samana vuonna.
Lestijärven vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä sininen teerenpyrstö.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Lestijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. syyskuuta 1966. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. tammikuuta 1967.
Liperin vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen toistoristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Liperin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 5. huhtikuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. heinäkuuta samana vuonna.
Uukuniemen vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen vasensäde.” Vaakunan on suunnitellut Pirkko Hyvärinen, ja Uukuniemen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. syyskuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. tammikuuta 1969.
Hammarlandin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä kohti kääntynyt kultainen viikinkilaiva; kultatyviössä punainen kolmoisvuori.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Hammarlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksissaan 14. helmikuuta 1948 ja 20. joulukuuta 1951. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 28. joulukuuta 1951.
Ylivieskan vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä, sininen apilapäinen haaruristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Ylivieskan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 5. huhtikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. kesäkuuta samana vuonna.
Metsämaan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä yläreunaltaan kuusikoroinen hopeahirsi.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Metsämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 20. joulukuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. huhtikuuta 1964.
Juupajoen vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen vuota, jossa kultainen havunoksa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Juupajoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. marraskuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. huhtikuuta 1957.
Ylämaan vaakuna Vaakunan selitys on: ”vihreässä kentässä havukoroinen hopealakio.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Ylämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. huhtikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. elokuuta samana vuonna.
Rantasalmen vaakuna Vaakunan selitys on ”kultakentässä musta, aaltokoroinen palkki.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Rantasalmen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 16. kesäkuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. lokakuuta samana vuonna.
Sallan vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen kaarihirsi.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Sallan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. tammikuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. huhtikuuta samana vuonna.
Järvenpään vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen siivekäs lyyra”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Järvenpään kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. marraskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. helmikuuta 1956.
Karijoen vaakuna Vaakunan selitys on ”kynsikoroisesti katkoinen sini-hopeakilpi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Karijoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. lokakuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 28. joulukuuta samana vuonna.
Forssan vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen vesiratas.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Forssan kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. kesäkuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. elokuuta samana vuonna.
Kiteen vaakuna Vaakunan selitys on ”puna-mustakatkoisessa kilvessä hopeinen ruoriratas.” Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Kiteen kunnanvaltuusto hyväksyi sen 29. kesäkuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. marraskuuta samana vuonna.
Pukkilan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen pukinpää.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pukkilan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 27. syyskuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. joulukuuta samana vuonna.
Vesannon vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultaiset viitosjänteet.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Vesannon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. syyskuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. tammikuuta 1968.
Nilsiän vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultainen havuristi”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Nilsiän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. lokakuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. joulukuuta samana vuonna.
Kangaslammin vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultainen vesilehti.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kangaslammin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. marraskuuta samana vuonna.
Kurun vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen kumokärki.” Vaakunan on suunnitellut Kimmo Kara, ja Kurun kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. maaliskuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 8. kesäkuuta samana vuonna.
Sammatin vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kultainen vaahteranlehti”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sammatin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. kesäkuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. marraskuuta samana vuonna.
Ylistaron vaakuna Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä kaksihaarainen kultalyhde.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Ylistaron kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. heinäkuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. lokakuuta samana vuonna.
Hartolan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”punaisessa kentässä ristikkäin kaksi palavaa soihtua ja niiden yläpuolella kruunu; kaikki kultaa paitsi soihtujen liekit hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Hartolan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. huhtikuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. heinäkuuta 1966.
Kirkkonummen vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”kilpi aaltokoroisesti sini-hopeakatkoinen; yläkentässä kultainen irtonainen kreikkalainen risti, alakentässä sininen vene.” Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja Kirkkonummen kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 20. tammikuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. maaliskuuta samana vuonna.
Eckerön vaakuna Eckerön vaakuna on Eckerön kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa historiaan, jolloin eckeröläiset vastasivat postin kuljettamisesta valtakunnan pääkaupunkiin Tukholmaan Ahvenanmeren yli; vaakunassa esiintyvää venemallia käytettiin kuljetuksiin talvisaikaan.
Vaakunan selitys kuuluu ”hopeakentässä punainen rahtivene, jonka raakapurjekin on punainen.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Eckerön kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 31. tammikuuta 1952. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. helmikuuta samana vuonna.
Kokkolan vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Olof Eriksson ja Into I. Suominen, ja se vahvistettiin käyttöön 17. joulukuuta 1956. Vaakunan selitys on ”kultakentässä kyljellään musta tervatynnyri, jonka tapinreiästä ja pohjista lyövät punaiset tulenlieskat”.
Kiihtelysvaaran vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä neljä hopeista oravannahkaa vieretysten.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kiihtelysvaaran kunnanvaltuusto hyväksyi sen 25. marraskuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. huhtikuuta 1962.
Enontekiön vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen punavaruksinen riekko.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Enontekiön kunnanvaltuusto hyväksyi sen 17. tammikuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. huhtikuuta samana vuonna.
Teuvan vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi hopeista varstaa ristikkäin.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Teuvan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. joulukuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. huhtikuuta 1953.
Viialan vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen, kaateinen, nirhakoroinen polviorsi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Viialan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. kesäkuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. syyskuuta samana vuonna.
Sahalahden vaakuna Vaakunan selitys on ”kilpi sudenhammaskoron vastalohkoisesti jakama punaiseen ja hopeaan.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Sahalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 8. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. huhtikuuta 1962.
Kemiönsaaren vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kultainen potkuri vinoristikkäin.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Dragsfjärdin kunnanvaltuusto hyväksyi sen 7. joulukuuta 1961 tekemällään päätöksellä. Sisäasianministero vahvisti vaakunan käyttöön 16. toukokuuta 1962.
Kemiön vaakuna Vaakunan selitys on ”kilpi lehmuskoroisesti puna-kultakatkoinen.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Kemiön kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 30. tammikuuta 1963. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 24. syyskuuta samana vuonna.
Keiteleen vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kolme kultaista nuottavenettä alatusten.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Keiteleen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. toukokuuta 1962.
Ylitornion vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolmoisvuoren yläpuolella aurinko, kumpikin punainen.” Vaakunan on suunnitellut Jaakko Hänninen, ja Ylitornion kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. syyskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. huhtikuuta 1954.
Hailuodon vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen merihankain.” Vaakunan on suunnitellut Teuvo-Pentti Pakkala, Hailuodon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. huhtikuuta 1966. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. joulukuuta samana vuonna.
Sotkamon vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä sininen, yläreunaltaan kaarikoroinen hirsi.” Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Sotkamon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. tammikuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 9. kesäkuuta samana vuonna.
Isojoen vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä hopeinen paalu, jossa punainen tähkä.” Vaakunan on suunnitellut Pentti Vakkamaa, ja Isojoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 26. lokakuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. tammikuuta 1966.
Alajärven vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen aaltokoroinen tyviö.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Alajärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. maaliskuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. lokakuuta samana vuonna.
Kinnulan vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolme oksakoroista, musta-punakatkoista vastapalkkia.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kinnulan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 17. syyskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 2. tammikuuta 1959.
Konneveden vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeiset tukkisakset.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Konneveden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 23. huhtikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. elokuuta samana vuonna.
Paimion vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa, kulta-apilasirotteisessa kentässä hopeinen napakaira.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Paimion kunnanvaltuusto hyväksyi sen 25. kesäkuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. syyskuuta samana vuonna.
Haapasaaren vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolme hopeapuikkaria alatusten.” Vaakunan on suunnitellut Kimmo Kara, ja Haapasaaren kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 17. syyskuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. joulukuuta samana vuonna.
Merimaskun vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä tyvestä nouseva punainen pohjoisviitta (reimari).” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Merimaskun kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 15. joulukuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. toukokuuta 1962.
Pihlajaveden vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä vihreä pihlaja, marjat punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pihlajaveden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. toukokuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. lokakuuta samana vuonna.
Pyhämaan vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaristi, jossa sininen mansikanlehti.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Pyhämaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. lokakuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. maaliskuuta 1969.
Sottungan vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä vene kahden aaltonauhan yläpuolella; kaikki kultaa paitsi maston huipussa punainen, kolmikielekkeinen lippu.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Sottungan kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 30. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 27. maaliskuuta 1952.
Pertunmaan vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen liekki, jossa musta tähkä.” Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Pertunmaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 14. huhtikuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. heinäkuuta samana vuonna.
Nurmeksen vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme hopeista karhukeihäänkärkeä pystyssä vierekkäin.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Nurmeksen kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 16. marraskuuta 1951. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. helmikuuta 1952.
Pattijoen vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä sininen palkki, jossa kultainen kauran röyhy.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Pattijoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 12. joulukuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 15. huhtikuuta 1968.
Hankasalmen vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä aaltokoroinen hopeahirsi, jossa punainen vitsahankain.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Hankasalmen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. kesäkuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. lokakuuta samana vuonna.
Kuhmoisten vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolme punaista, yläreunaltaan aaltokoroista hirttä.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kuhmoisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. toukokuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 4. elokuuta samana vuonna.
Kaavin vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen, aaltokoroinen oikealle suunnattu kärki.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kaavin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. marraskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. helmikuuta 1956.
Kestilän vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä ristikkäin kaksi hopeista puulusikkaa.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Kestilän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. maaliskuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 21. heinäkuuta samana vuonna.
Hausjärven vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä vinoristi ja lakipisteessä tähti, kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Hausjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 9. joulukuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. huhtikuuta 1953.
Varpaisjärven vaakuna Vaakunan selitys on ”kilpi halkoinen ja havukorokatkoinen, kulta-musta.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Varpaisjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. tammikuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta samana vuonna.
Valkeakosken vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kilvessä on vastaviistoon kulkeva hopeinen virta, jonka yläkentässä on kultainen kuusi ja alakentässä kultainen hammasratas.” Vaakunan on suunnitellut A. W. Rancken, ja tasavallan presidentti vahvisti vaakunan käyttöön 23. huhtikuuta 1948.
Lemlandin vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä kultainen kappeli, jossa kaksi punaista ikkunaa: katon harjalla kaksi kultaristiä, joiden sakarat päättyvät punaisiin kolmioihin.” Vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer, ja Lemlandin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan kokouksessaan 22. joulukuuta 1947. Ahvenanmaan maakuntahallitus vahvisti vaakunan käyttöön 28. joulukuuta 1951.
Karvian vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kuusikoroisen tyviön yläpuolella linnake, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Karvian kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. joulukuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 28. maaliskuuta 1956.
Kihniön vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaksi kultaista, alapuolelta sahakoroista palkkia.” Vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela, ja Kihniön kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. kesäkuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. lokakuuta samana vuonna.
Maskun vaakuna Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Askaisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen 19. joulukuuta 1966. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. huhtikuuta 1967. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä ristikkäin kaksi hopeista marsalkansauvaa, joiden päätehelat kultaa”.
Kannuksen vaakuna Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 27. syyskuuta 1950. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä paaluittainen noitarummun (kannuksen) vasara, sen varren kummallakin puolella kuusisakarainen kannustähti; kaikki hopeaa”.
Reisjärven vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen, viisihaarainen atraimen terä”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Reisjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen 26. kesäkuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. marraskuuta samana vuonna.
Kärkölän vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kolme hopeista, hirsittäistä havukirvestä alatusten.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Kärkölän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. kesäkuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. syyskuuta samana vuonna.
Mellilän vaakuna Vaakunan selitys kuuluu ”vihreässä kentässä neljä kultatähkää, jotka yhtyvät varsistaan ristiksi.” Vaakunan on suunnitellut Kaj Kajander, ja Mellilän kunnanvaltuusto hyväksyi sen 10. maaliskuuta 1969. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. heinäkuuta samana vuonna.
Naantalin maalaiskunnan vaakuna Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultainen ulkoreunaltaan liekkikoroinen vihkiristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Naantalin maalaiskunnan kunnanvaltuusto hyväksyi sen 30. syyskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 24. marraskuuta samana vuonna.
Kuhmalahden vaakuna Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen kumokärki, jossa punainen liekki”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Kuhmalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 21. huhtikuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta samana vuonna.
Laukaan vaakuna Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen sydän, josta kasvaa kolmihaarainen vihreä havunoksa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Laukaan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 6. kesäkuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 5. syyskuuta samana vuonna.
Simon vaakuna Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä neljä hopeista lohenpyrstöä asetettuina ristin tapaan.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Simon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 27. syyskuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. helmikuuta 1957.
Utajärven vaakuna Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen aaltokoroinen vastapalkki, jossa musta tervavene.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, Utajärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. maaliskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. kesäkuuta samana vuonna.