mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Pehr Norrmén Norrmén liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan.
Pehr Norrmén Talvisodan aattona lokakuussa 1939 Norrmén oli mukana lähetystössä joka matkusti Saksaan saadakseen sieltä tukea Neuvostoliittoa vastaan. Lähetystö, jossa olivat mukana myös insinööri John Rosberg ja entinen Etsivän Keskuspoliisin päällikkö Esko Riekki, tapasi SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmlerin mutta ei saanut mitään konkreettista tuen ilmaisua saksalaisilta. Välirauhan aikana Norrmén oli mukana luomassa läheisiä suhteita Saksaan ja pyrki erityisesti vaikuttamaan ruotsalaisen kansanpuolueen sisällä puolueen linjan muuttamiseksi saksalaismieliseksi. Norrmén oli myös mukana SS-vapaaehtoisten värväystoiminnassa keväällä 1941 sekä toimi aktiivisesti kansallissosialistisessa Samfundet Folkgemenskap -järjestössä.
Pehr Norrmén Politiikan puolella saksalaismielinen Norrmén kuului ruotsalaisen kansanpuolueen oikeistoradikaaliin siipeen. Hän tuki 1920-luvulla Martti Pihkalan johtamaa Vientirauha-lakonmurtajajärjestöä ja 1930-luvun alussa hän oli mukana Lapuan liikkeen toiminnassa. Suomenkielisten oikeistoradikaalien kannattama aitosuomalaisuus esti kuitenkin Norrménin yhteistyön esimerkiksi IKL:n kanssa.
Pehr Norrmén Helsingin vapautuksen jälkeen Norrmén siirrettiin Yleisesikunnan osasto III:een, jossa hän toimi 31. tammikuuta 1919 saakka. Hän kuului Svenska Tidningenin toimituskuntaan vuonna 1921 ja Suomen Paperi- ja Puutavaralehden toimituskuntaan vuosina 1922 – 1923 sekä Hufvudstadsbladetin toimituskuntaan vuosina 1923 – 1926. Toimittajan työnsä ohella hän laati yrityshistoriikkeja.
Yrjö Nykänen Talvisodassa Yrjö Nykänen oli luutnantin arvoisena komppanianpäällikkönä JR 61:ssä. Hän kaatui Äyräpään Vuosalmella pommituksissa aivan talvisodan loppuvaiheessa 9. maaliskuuta 1940. Samana päivänä kaatui myös hänen veljensä Herman Nykänen, joka johti saman rykmentin naapurikomppaniaa. Yrjö ja Herman Nykäsen ruumiit löydettiin vasta jatkosodan aikaan, ja heidät haudattiin Viipurissa kesällä 1942.
Suomalais-Saksalainen seura SSS oli mukana suomalaisten värväämisessä vapaaehtoisiksi Waffen-SS-sotilaiksi. Värväystoiminnasta keskeisessä vastuussa olivat seuran jäsenet Esko Riekki ja Pehr Norrmén.
Pehr Norrmén Kauan Norrmén ei kumminkaan ollut sotilaskoulutuksessa, kun hänet komennettiin värväysmatkalle Amerikkaan 29. huhtikuuta 1915. Hän lähti Saksasta saamansa käskyn mukaan, mutta matka keskeytyi kuitenkin jo Kööpenhaminassa Italian sodanjulistuksen johdosta. Kööpenhaminaan hän sai jatko-ohjeet, joiden mukaan hänen komennettiin 1. elokuuta 1915 alkaen Tukholmaan Suomen vapausliikkeen ulkomaanvaltuuskunnan käyttöön. Tukholmassa hän toimi valtuuskunnan läheisenä avustajana. Hän toimi myös Tukholmassa ja Berliinissä lentolehtisten, poliittistenselontekojen ja erilaisten muistioiden kirjoittajana. Hänen toimiinsa Tukholmassa kuului lisäksi pitää yhteyksiä ruotsalaisiin aktivisteihin. Hän avusti myös ruotsalaisia aktivisteja perustamaan vuoden 1916 alussa Svensk Lösen-nimisen poliittisen viikkolehden ja oli myöhemmin lehden huomattavia avustajia.
Jääkäriliike Yliopiston osakunnissa itsenäistymisajatusta vaalittiin eri muodoin. Toukokuussa 1914 pidetyn promootiojuhlan puheissa itsenäistymisajatus tuotiin julki laajasti, vaikka varovaisesti muotoillen. Promootiotoimikunnassa esiintyy monia tulevia jääkäriliikkeelle merkittäviä miehiä: Kai Donner, Väinö Kokko, Pehr Norrmén ja Yrjö Ruuth (myöh. Ruutu).
Suomalais-Saksalainen seura SSS:n jäseninä oli monia Suomen politiikan, talouselämän, tieteen ja kulttuurin kärkinimiä. Heitä olivat muun muassa Edwin Linkomies (erosi jäsenyydestään tultuaan pääministeriksi keväällä 1943), Rolf Nevanlinna, Arvo Ylppö, Väinö Auer, Yrjö Reenpää, Antti Hackzell, Tyko Reinikka, Pehr Norrmén, Bernhard Wuolle, Erik von Frenckell, Yrjö Kilpinen ja Maila Talvio.
Yngve Svinhufvud Pehr Yngve Svinhufvud (24. syyskuuta 1890 – 16. syyskuuta 1991) oli presidentti Pehr Evind Svinhufvudin ja Ellen Svinhufvudin esikoispoika. Yngve Svinhufvud oli syntynyt ensimmäisenä kaikkien Suomen presidenttien lapsista ja elänyt heistä vanhimmaksi. Yngve Svinhufvud oli varatuomari, ja hän toimi pankinjohtajana Kansallis-Osake-Pankissa. Hänellä on neljä lasta, kolme tytärtä ja poika Pehr, joka kaatui jatkosodassa marraskuussa 1941.
Pehr Vilhelm Wargentin Pehr Vilhelm Wargentin (11. syyskuuta 1717 – 13. joulukuuta 1783) oli oman aikansa tunnetuimpia ruotsalaisia tähtitieteilijöitä. Hän keskittyi Jupiterin kuiden tutkimiseen. Lisäksi hän on kehittänyt Ruotsi-Suomen väestötilastoa sekä julkaissut lukuisia tutkimuksia myös geofysiikan alalta. Hänen mukaansa on nimetty yksi kuun kraattereista.
Herman (ravintola) Ravintola Herman oli Turussa Aurajoen rannalla toiminut panimoravintola. Ravintola perustettiin Pehr Johan Gylichin suunnittelemaan empiretyyliseen rakennukseen vuonna 1996. Suomen gastronomien seura valitsi Ravintola Hermanin vuonna 2003 Vuoden ravintolaksi. Panimotoiminta loppui Hermannissa panimomestarin jäätyä eläkkeelle, minkä jälkeen Hermanni sai panimotuotteensa porilaiselta Karhupanimolta. Myöhemmin myös ravintolatoiminta loppui vuokrasopimuksen päätyttyä. Sen jälkeen tiloissa toimi Stefan Richterin ja Restamax Oyj:n Stefan’s Steakhouse, joka suljettiin vuonna 2016.
Oscar Norrmén Norrmén tuki myös rautateiden rakentamista. Suomen kielen aseman parantamiseen tähtääviä toimia hän ei sen sijaan suosinut. Norrmén aateloitiin 1884. Hänen puolisonsa vuodesta 1855 oli Selma Emelie Stjernvall (k. 1917),  Alfred Norrmén oli heidän poikansa.
Alfred Norrmén Suomen Pankin pääjohtajana Alfred Norrmén vastaanotti viestejä ja varoituksia Tampereen konttorin pankinjohtaja Nils Idmanista. Norrmén oli todennut: "Kehenkä minä voin luottaa, jollen Idmaniin?" Suomen suurin pankkipetos paljastui Tampereen konttoriin tehdyssä yllätystarkastuksessa. Pankin sisäinen valvonta oli pettänyt täysin. Pääjohtaja Norrmén joutui eroamaan. (Aamulehti 30.3.2012)
Herman Ross (pormestari) Herman Rossin pojista Herman Ross oli tuomiorovasti ja teologian professori Turun akatemiassa. Kaksi muuta poikaa, Petter ja Jakob, kuolivat alle yhdeksänvuotiaina. Viidestä tyttärestä kuuluisin lienee
Catharina (Katariina) Ross, joka avioitui Gabriel Kalmin kanssa,
ja jonka poika Pehr (Pietari) Kalm on Suomen tunnetuimpia tiedemiehiä. Muutkin tyttäret naivat pappismiehiä: Maria Ross avioitui Laihian kirkkoherra Samuel Backmanin kanssa ja myöhemmin Ilmajoen kirkkoherra Anders Mennanderin kanssa. Anna Ross avioitui Isak Wasbomin kanssa, joka oli Vaasan triviaalikoulun opettaja ja myöhemmin Vöyrin kappalainen. Kaksi tytärtä, Ingrid ja Beata, kuoli pieninä.
Aftonposten (1944) Aftonposten oli Suomessa 1944–1945 kuudesti viikossa ilmestynyt oikeistoradikaali ruotsinkielinen iltapäivälehti. Lehden perustivat kesällä 1944 ruotsinkieliset oikeistopiirit, jotka olivat aiemmin tukeneet Svensk Botten -nimistä lehteä. Aftonposten julisti olevansa torjumassa "maailmanbolševismin" uhkaa Suomessa ja esiintyi myös välirauhansopimuksen solmimisen jälkeen avoimen kommunisminvastaisena. Lehden päätoimittajana toimi Torsten G. Aminoff, joka oli ollut myös Svensk Bottenin päätoimittaja. Lehteä julkaisseen yhtiön suurimmat osakkaat olivat vuorineuvokset Carl-Gustaf Herlitz ja Petter Forsström. Lehden perustajiin ja toimittajiin kuului myös saksalaismielisenä aktivistina tunnettu pankinjohtaja Pehr Norrmén.
Erkki Aaltonen Talvi- ja jatkosodassa hän toimi rintamalla Kannaksella lääkintäaliupseerina, jatkosodan loppuvaiheessa Georg Malmsténin viihdytyskiertueella laivastossa.
Alfred Norrmén Alfred Norrmén kuului Norrménin aatelissukuun. Hänen isänsä oli senaattori ja salaneuvos Oscar Norrmén ja äiti Selma Emelie Stjernvall. Norrmén valmistui hovioikeuden auskultantiksi 1880 ja toimi sitten asianajajana Helsingissä vuodesta 1882 vuoteen 1890, jolloin hänet kutsuttiin Suomen Yhdyspankin johtokunnan jäseneksi. Hän toimi pankin pääjohtajana 1907–1913 ja vaikutti merkittävästi tuolloin maan suurimman talletuspankin kehittymiseen.
Daniel Norrmén IFK:n kannattajien keskuudessa Norrmén tunnetaan nimellä Ahna, joka juontaa juurensa hänen entiseen sukunimeensä Ahnströmiin. Norrmén vaihtoi nimensä keväällä 2008 mentyään naimisiin.
PIK-5 Kotimaista harjoituskonetta lähti suunnittelemaan Kai Temmes elokuussa 1945. Koneen pohjaksi otettiin puolalainen Salamandra Temmeksen jatkaessa sen suunnittelua seuraavan vuoden diplomityönään. Temmeksen kanssa projektin parissa työskentelivät myös Raimo Häkkinen, jonka kanssa toteutettiin koneen starttitapatutkimus, sekä Lars Norrmén ja Pehr Schalinin, jotka tekivät harjoitustyön Salamandran ominaisuuksista mittaamalla mahdollisimman paljon eri tietoja koneesta, ja takaisinmallintamalla koneen ominaisuudet niiden pohjalta. Salamandran etuina pidettiin koneen keveyttä, ketteryyttä, sopusuhtaisia ohjaimia, hyviä termiikkilento-ominaisuuksia ja matalaa taipumusta mennä syöksykierteeseen. Kehitettävää koneessa oli sen suurten nopeuksien liitoluvussa ja rakenteessa. Konetta ei ollut myöskään hyväksytty lentokonehinaukseen.
Daniel Norrmén Daniel Norrmén (o.s. Ahnström, s. 11. helmikuuta 1975, Tukholma, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Norrmén edusti usean kauden ajan Suomen sarjoissa IFK Mariehamnia, jonka kapteeninakin hän toimi.
Kalervo af Ursin Sodassa af Ursin taisteli jatkosodan loppuvaiheen Kuuterselän, Siiranmäen ja Ihantalan taistelut. Jatkosodan aikana hän lisäksi palellutti pahoin molemmat jalkansa. Siitä huolimatta hän jatkoi sodan jälkeen hyppyuraansa.
Bertel Paulig Ylioppilasaktivistien piirin valtuuttamana Paulig lähti ystävänsä Walter Hornin kanssa 2. joulukuuta 1914 Tukholmaan tapaamaan tohtori Herman Gummerusta tarkoituksenaan tiedustella mahdollisuutta järjestää sotilaskoulutusta itsenäisyysmielisille Suomalaisille nuorille. Yhteyshenkilöksi suunniteltiin alkujaan entistä Saksan Helsingin-konsulia Albert Goldbeck-Löweä, jonka Paulig tapasi 7. tai 8. joulukuuta, mutta tämän kontaktin merkitys jäi vähäiseksi. Sen sijaan Paulig, Horn ja Gummerus jättivät kirjallisen esityksen suomalaisten kouluttamisesta Saksan Tukholmassa olevalle sotilasasiamiehelle majuri von Awrylenille. Horn ja Paulig muodostivat ensimmäisen asiaa ajaneen valtuuskunnan. Saksalaiset hyväksyivät suunnitelman tammikuussa 1915. Esityksen jätettyään Paulig ja Horn palasivat takaisin kotimaahan, josta Paulig suuntasi myöhemmin itsekin jääkärioppia saamaan Saksaan. Seuraavaksi Tukholmaan saapui valtuuskunta, johon kuuluivat Pehr Norrmén, R. Numelin, Rolf Pipping, Runar Appelberg, Yrjö Somersalo, Väinö Tiiri, Yrjö Ruuth (myöh. Ruutu) ja H. Zilliacus.
Paulig liittyi sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 14. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 3. elokuuta 1915 Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän oli komennetuna Berliinissä sijainneessa Wetterhoffin toimistossa vuonna 1916. Rintamakomennuksensa jälkeen hän toimi vuonna 1917 Libaussa moottoripyöräkurssin kouluttajana ja johtajana.
Skitalets Vuonna 1934 Skitalets palasi Moskovaan. Elämänsä loppuvaiheessa hän keskittyi omaelämäkerrallisten ja muistelmateosten kirjoittamiseen.
Oscar Norrmén Oscar Norrmén (5. lokakuuta 1822 Hämeenlinna – 15. marraskuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja aateloitu salaneuvos.
Alfred Norrmén Johan Alfred Norrmén (22. huhtikuuta 1858 Ylöjärvi – 6. heinäkuuta 1942 Helsinki) oli helsinkiläinen pankinjohtaja ja pitkäaikainen kunnallispoliitikko.
Samfundet Folkgemenskap Samfundet Folkgemenskap oli vuosina 1940–1944 toiminut suomenruotsalainen kansallissosialistinen järjestö, joka perustettiin Söderkullan kartanossa syksyllä 1940. Sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin amiraali Hjalmar von Bonsdorff ja sihteeriksi luutnantti Gunnar Lindqvist. Sipoo oli 1930–1940-luvuilla eräänlainen suomenruotsalaisen kansallissosialismin keskus, kartanonherra Bonsdorffin lisäksi paikkakunnalla asui Thorvald Oljemark, joka oli yksi aikakauden keskeisistä suomalaisista natsivaikuttajista. Perustavassa kokouksessa oli paikalla myös muun muassa Unto Boman (myöh. Parvilahti), joka vuosina 1941–1944 toimi suomalaisen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonan yhdysmiehenä Berliinissä. Hänen mukaansa ajatus pataljoonan muodostamisesta esitettiin ensimmäistä kertaa Samfundet Folkgemenskapin johtokunnan kokouksessa. Muita järjestön aktiiveja oli muun muassa teollisuus- ja pankkimies Pehr Norrmén, joka oli myös mukana SS-vapaaehtoisten värväystoiminnassa keväällä 1941.
John Rosberg Rosberg oli mukana Aktiva studentförbundetissa ja sen julkaisemassa Svensk Botten-lehdessä. Hän osallistui myös Vapaussodan Rintamamiesliiton toimintaan ja hänellä oli hyvät suhteet kansallissosialistiseen Saksaan. Syyskuussa 1939 liiton aktiivit Rosberg, pankinjohtaja Pehr Norrmén ja liiton julkaiseman Rintamamieslehden toimittaja Karl Jansson olivat mukana Esko Riekin johtamassa lähetystössä joka vieraili Saksassa. Lähetystö tapasi Heinrich Himmlerin joka kiisti Saksan sopineen elokuussa 1939 Neuvostoliiton kanssa mitään Suomen asemasta. Himmler vaati Suomea hillitsemään vasemmistolehtien kirjoittelua Saksaa ja Hitleriä vastaan, tekemään muutoksia hallitukseen ja lähettämään valtuuskunnan Saksaan neuvottelemaan kauppasopimuksesta. Suomeen palattuaan lähetystö raportoi tuloksettomaksi jäänestä matkastaan ulkoministeri Eljas Erkolle, entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille ja Vapaussodan Rintamamiesliiton johdolle.
Rauhanoppositio Rauhanoppositio oli jatkosodan loppuvaiheessa Suomen politiikassa toiminut sodan jatkamista vastustanut ryhmä.
Alfred Norrmén Norrmén osallistui aatelissäädyn edustajana kaikille valtiopäiville 1885-1905. Helsingin kaupungin rahatoimikamarin puheenjohtaja hän oli 1888-1889, kaupunginvaltuuston jäsen 1890-1918 ja puheenjohtaja 1904–1918. Hän oli myös vuonna 1910 perustetun Pörssiklubin ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 1919-1932 hän toimi kauppasopimuskomitean puheenjohtajana, 1912-1932 Suomen Teollisuudenharjoittajain paloapuyhdistyksen hallintoneuvoston puheenjohtajana sekä vuodesta 1928 alkaen kuolemaansa asti Finlayson & Co:n johtokunnan puheenjohtajana. Norrmén muistetaan myös Katajanokalla sijainneesta Norrménin talosta, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Kartanon naiset "Kartanon naisten" kuvaukset aloitettiin jatkosodan loppuvaiheessa ja lopetettiin välirauhan aikana. Käsikirjoitukseen kuului aitoja kuvanäkymiä Karjalan evakuoinnista talvisodan jälkeen 1940 ja jatkosodan hyökkäysvaiheesta 1941. Ne jätettiin pois lopullisesta versiosta. Myös kolme käsikirjoituksessa ollutta ryssä-sanaa päätettiin jättää pois.
Suomen kaukopartiotoiminta Räjähteiden lisäksi partioilla saattoi jatkosodan loppuvaiheissa olla mukana panssarinyrkkejä ajoneuvojen tuhoamiseen.
Daniel Norrmén IFK Mariehamniin Norrmén siirtyi tukholmalaisesta IF Brommapojkarnasta kaudeksi 2003. Hän oli mukana nostamassa heti ensimmäisellä kaudellaan IFK Mariehamnia Ykköseen ja heti seuraavalla kaudella aina Veikkausliigaan asti.
Panssarikauhu Myös suomalaisilla oli jatkosodan loppuvaiheessa käytössä Saksasta toimitettuja panssarikauhuja. Panssarikauhut ja panssarinyrkit olivat tärkeässä asemassa jatkosodan aikana kesän 1944 torjuntataisteluissa. Esimerkiksi sotamies Eero Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yhden vuorokauden aikana kuusi vihollispanssaria. Lapin sodan aikana aseita käytettiin myös saksalaisia joukkoja vastaan.
Päivö Oksala Talvisodassa hän oli rintamaupseerina Summan ja Viipurin rintamilla. Jatkosodassa hän toimi valistusupseerina ja johti sodan loppuvaiheessa niin sanottuja sotilasylioppilaskirjoituksia.
Lauri Teivainen Jatkosodan loppuvaiheessa Teivainen haavoittui. Hän kävi upseerikoulun syksyllä 1944 ja osallistui vielä Lapin sotaan, jonka kestäessä hänet kotiutettiin 5.2.1945.
Eero A. Wuori Wuori oli SDP:ssä Väinö Tannerin ja tannerilaisuuden merkittävimpiä kriitikkoja 1944–1945 ja mobilisoi jatkosodan loppuvaiheessa ammattiyhdistysliikettä erillisrauhan kannalle.
Charmaine Crooks Urheilu-uransa loppuvaiheessa Charmaine Crooks aloitti toimintansa konsultointiyrityksessä, joka keskittyi urheilumarkkinointiin. Tässä roolissa hän oli kysytty puhuja ryhmien kehittämiseen tähtäävissä aiheissa sekä olympialiikettä koskevissa aiheissa.
Täydennyslentolaivue 17 Laivue perustettiin uudelleen jatkosodan liikekannallepanon yhteydessä 18. kesäkuuta 1941, mutta lakkautettiin jälleen saman vuoden marraskuussa. Kaksimoottorikoneiden lukumäärän lisääntyessä se perustettiin uudelleen marraskuussa 1942. Viimeisen kerran T-LLv 17 lakkautettiin 11. syyskuuta 1944, viikko jatkosodan päättymisen jälkeen. Talvisodan aikana laivueen tehtävänä oli yleisen lentokoulutuksen antaminen, kun jatkosodassa se keskittyi enemmän kaksimoottorilentäjien koulutukseen. Laivueessa koulutettiin myös tähystäjiä ja konekivääriampujia.
Norrmén Norrmén on suomalainen suku, jonka yksi sukuhaara on aateloitu vuonna 1884 ja introdusoitu Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 263. Kyseessä on alun perin kauppias- ja raatimiessuku Raumalta, jossa se tunnettiin jo 1600-luvulla. Sukunimi on johdettu kaupungin edustalla olevasta Nurmeksen saaresta.
Tienhaara (Viipurin mlk) Tienhaarassa käytiin jatkosodan loppuvaiheessa 22.–25. kesäkuuta 1944 Tienhaaran taistelu. Kasakkakiveen on vuonna 1994 kiinnitetty taistelun muistolaatta.
Esko Almgren Almgren oli sotalapsena Ruotsissa jatkosodan loppuvaiheessa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1952 Kotkan lyseosta ja filosofian maisteriksi vuonna 1956 Helsingin yliopistosta.
Tauno Rauman-Aalto Rauman-Aalto taisteli jatkosodan loppuvaiheissa JR 49:n riveissä muun muassa Äyräpään sillanpääasemassa ja hän kirjoitti myöhemmin kokemuksistaan kirjan.
Tammettu virta Kirjassa kuvataan Päätalon elämänvaiheita kansakouluajoilta. Kallioniemeen rakennetaan uusi pirtti. Kallen isoäiti kuolee ja isoisä, jota kirjassa kutsutaan Ukkeliksi, muuttaa hetkeksi Kallioniemeen. Kirjan loppuvaiheessa Hermanni sairastuu keuhkokuumeeseen ja kotiin päästyään alkaa saada mielisairauden piirteitä.
Tervajoen ruukki Tervajoen ruukki toimi Vahvialan pitäjän Tervajoen kylässä Tervajoen kosken rannalla vuosina 1798–1809. Ruukki oli aluksi rautaa käsittelevä manufaktuuripaja mutta loppuvaiheissa se keskittyi kuparin jalostamiseen.
Sven Oskar Lindgren Myöhemmin jatkosodan aikana majuri Lindgren toimi pataljoonankomentajana 3. Prikaatissa sekä toimistopäällikkönä Maaselän ryhmän esikunnassa. Jatkosodan loppuvaiheessa elokuussa 1944 Ilomantsin mottitaisteluiden yhteydessä tapahtui sitten sotamies Hytin ampumistapaus kun Lindgren komensi 21. Prikaatin I pataljoonaa. Tapausta käsiteltiin sotaylioikeudessa ja korkeimmassa oikeudessa, mutta Lindgreniä ei rangaistu asiasta. Näihin tapahtumiin perustuu Ilmari Turjan näytelmä "Sotamiehen kunnia", joka on esitetty muun muassa Kansallisteatterissa.
Toto Fogelberg-Kaila Toto Fogelbergin ensimmäinen puoliso oli jatkosodan loppuvaiheessa kyseenalaisin perustein teloitettu sotilaslääkäri Urpo Viinikka. Vuodesta 1947 hän oli naimisissa tunnetun jääkärieverstin pojan, diplomi-insinööri Heikki Kailan kanssa.
Joachim-Ernst Berendt Kirjallisen tuotantonsa loppuvaiheissa Berendt keskittyi musiikin filosofiseen ja henkiseen tarkasteluun kirjoissa "Nada Brahma – die Welt ist Klang" ja "Das dritte Ohr – Vom Hören der Welt". Hän myös tuotti meditaatioon soveltuvia äänitteitä.
Eve Hietamies Joulukuussa 2003 esitettiin Hietamiehen ja hänen äitinsä Lailan yhdessä kirjoittama draamasarja "Kirje isältä", joka kuvasi jatkosodan loppuvaiheita kotirintamalla. Yhteistyönä on syntynyt myös sarja "Tauno Tukevan sota", joka esitettiin syksyllä 2010.
Oscar Norrmén Norrménin vanhemmat olivat laamanni Johan Emmanuel Norrmén ja Christina Fredrika Demoen. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1844, tuli hovioikeuden auskultantiksi 1846 ja palveli senaatissa vuodesta 1849 alkaen. Itämaisen sodan aikana hänet määrättiin Ahvenanmaalle, mistä hän pelasti kruununrahaston Ruotsin kautta Suomeen. 1854 Norrménista tuli senaatin kanslisti, 1857 hän toimi Helsinki-Hämeenlinna-rautatierakennustoimikunnan sihteerinä ja 1860 maanviljelystoimikunnan esittelijäsihteerinä.
Oscar Norrmén Senaattoriksi ja valtiovaraintoimikunnan toisen osaston päälliköksi Norrmén nimitettiin 1867, vuosina 1871–1873 hän oli kamaritoimituskunnan ja 1873–1888 maanviljelystoimikunnan päällikkö. Hän edisti viimeksi mainitussa tehtävässään varsinkin karja- ja meijeritalouden kehitystä. Esimerkiksi 1881 perustettiin ylempi meijeriopisto Mustialaan, meijerinäyttelyitä pidettiin ja Suomeen kutsuttiin meijerialan asiantuntijoita Sveitsistä ja Tanskasta. Mustialaan perustettiin myös ensimmäinen maatalouskoeasema ja Suomeen nimitettiin ensimmäiset maanviljelysinsinöörit.
Hugo Lignell Lignellin vanhemmat olivat Saltvikin kruununnimismies Pehr August Lignell ja Fredrika Bomansson. Hän oli harjoittelijana apteekeissa Turussa, Salossa, Helsingissä ja Sortavalassa sekä suoritti farmaseutin tutkinnon 1861 ja proviisorin tutkinnon 1865. Vuonna 1872 Lignell osti yhdessä August Piispasen kanssa Kuopion kanta-apteekin oikeudet ja vuonna 1875 he perustivat toiminimen "Lignell & Piispanen" joka keskittyi alkuvaiheissa sekatavarakaupan harjoittamiseen. Vuonna 1882 toiminimi aloitti alkoholijuomien valmistuksen ja tuonnin ja siitä kehittyikin pian sen päätoimiala.
Erikoistehtävä Mannerheimin salaisena asiamiehenä 1932–1945 Kesäkuun alkupuolella 1941 Mannerheim antoi kuuluisan päiväkäskynsä, jossa hän lupasi palauttaa Suomelle menetetyt alueet. Todellisuudessa hän teki sen Neuvostoliiton luvalla ja Stalinin allekirjoittamaan sitoumukseen nojaten. Mannerheimin johtama Suomen armeija teki jatkosodassa juuri niin kuin neuvostoliittolaiset toivoivat: Suomi valloitti Itä-Karjalan, mutta ei katkaissut Muurmannin rataa eikä osallistunut Leningradin piiritykseen. Samasta syystä myös saksalaiset eivät saaneet osallistua Karjalan valloitukseen. Jatkosodan loppuvaiheet olivat kuitenkin Mannerheimille merkki siitä, että "ystävät" olivat pettäneet.
Arthur Saarmaa Talvisotaan Saarmaa osallistui Kannaksen Armeijan viestikomentajana osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hänet siirrettiin Maavoimien viestikomentajaksi ja hän toimi Puolustusvoimain Pääesikunnan viestiosastolla erikoistehtävissä sekä Viestikoulun johtajana. Ennen jatkosodan syttymistä hänet siirrettiin 5. Armeijakunnan viestikomentajaksi ja sodan puhjettua hän toimi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin myöhemmin 3. Armeijakunnan viestikomentajaksi, josta hänet siirrettiin Karjalan Armeijan (Aunuksen ryhmä) viestikomentajaksi vuonna 1942. Kannaksen joukkojen komentajan esikuntaan hänet siirrettiin viestikomentajaksi sodan loppuvaiheilla. Jatkosodassa hän osallistui sotatoimiin Pohjois-Suomessa, Aunuksessa ja Karjalankannaksella.
Helvi Leiviskä Helvi Leiviskän veli oli jatkosodan loppuvaiheissa kaatunut lupaava säveltäjä Aulis Leiviskä (1918–1944), joka toimi opiskeluaikanaan Sibelius-Akatemian oppilaskunnan puheenjohtajana. Aulis Leiviskän vähäiseksi jääneeseen tuotantoon kuuluu lauluja ja pienimuotoisia soitinsävellyksiä.
Pehr Junnelius (1696–1753) Pehr Junnelius syntyi 4-lapsiseen perheeseen. Pehr vietti lapsuutensa Junnan tilalla, joka sijaitsee Tervolassa Kemijoen Kirkkosuvannon kohdalla. Pehr Junneliuksen isä oli tervolalainen Matts Junna ja äiti Brita o.s. Sotisaari. Pehr Junnelius tuli Tervolasta Ouluun veljensä Johan Junneliuksen kehotuksesta vuonna 1737.
Alvar Rantalahti Jatkosodan loppuvaiheessa heinä-elokuussa 1944 Rantalahti toimi luutnantin arvoisena kurikomppanian päällikkönä. Sodan sekavassa vaiheessa rintamalla hän ampui epäsotilallisesti puhutelleen ja hänen toistamaansa käskyä vastustaneen sotamiehen. Hän sai teostaan rangaistuksen, mutta armahdettiin yleisessä armahduksessa.
Philippe de Champaigne Champaigne oli vuonna 1648 perustamassa Ranskan taideakatemiaa. Champaigne sai elämäänsä vaikutteita jansenismista ja vetäytyi hiljalleen hovista. Uransa loppuvaiheessa hän keskittyikin maalaamaan muotokuvia merkittävistä jansenisteista. Viimeisiksi vuosiksiin hän vetäytyi eläkkeelle Port-Royal-des-Champsin luostariin, jossa hänen tyttärensä oli nunnana.
Kustaa Tapola K. A. Tapola oli maailmansotien välisenä aikana merkittävimpiä suomalaisen taistelutaktiikan kehittäjiä ja kouluttajia sekä kirjoittajana (mm. myös venäjäksi käännetty teos Talvitaktiikkaa) että Sotakorkeakoulun taktiikan opettajana että RUK:n johtajana. Talvi- ja jatkosodassa hän saavutti menestystä Karjalan Armeijan ja Kannaksen Armeijan esikuntapäällikkönä sekä myöhemmin jatkosodassa 5. divisioonan komentajana ja sai ansioistaan 2. luokan Mannerheim-ristin. Sotien jälkeen hän keskittyi erityisesti Puolustusvoimien koulutus- ja kehittämiskysymyksiin.
Viljo Suutari Viljo Herman Suutari (11. joulukuuta 1903 – 1987) oli Kuljetusliiton sihteeri, kirjailija, satamajätkä, rautatieläinen ja toimittaja.. Jatkosodan aikana hän oli vangittuna Koveron keskitysleirillä. Suutari toimi myös Helsingin vapaa-ajattelijat ry;n puheenjohtajana, aina vuoteen 1956.
Hope Emerson Emeron teki 1950-luvulla muun muasa kolme ”naisten lännenelokuvaa” "Belle Le Granden" (1951), "Naiskaravaanin" (1951) ja "Kuolemaantuomitun linnakkeen" (1957). Jerry Lewis -elokuvasta "Jerry sai kolmoset" (1958) Emerson sai roolin Frank Tashlinilta, mutta uransa loppuvaiheissa hän keskittyi lähinnä televisiotöihin.
Helge Heinonen Nastolassa syntynyt Helge Heinonen kävi koulunsa Helsingissä. Haavoituttuaan jatkosodan loppuvaiheissa hän kouluttautui kirjapainoalan kemigrafiksi eli tuolloisten kuvalaattojen valmistajaksi, minkä myötä valokuvaus alkoi kiinnostaa häntä. Hän opiskeli valokuvausta Wetzlarin Leica-koulussa ja oli koko ikänsä Leica-kinofilmikameran käyttäjä.
Fredrik Grönholm Grönholm osallistui talvisotaan autokolonnan johtajana Rannikkotykistörykmentti 3:ssa. Välirauhan aikana hän toimi työkomppanian päällikkönä Jaakkiman lohkolla. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin talousupseeriksi Ratsuväkiprikaatiin, josta hänet kotiutettiin vuonna 1942 ja hän siirtyi Ouluun työnjohtajaksi Oy Herman Andersonille. Hänet haudattiin Ouluun.
Lauri Seiterä Sotavuodet Seiterä palveli pioneerijoukoissa yleten yliluutnantiksi. Kun jatkosodan aikana keväällä 1942 perustettiin Itä-Karjalan Karhumäkeen suomalaisia sotilaita varten Sariolan hoitama Karhumäen tivoli toimi Seiterä tämän tivolin kenttämestarina. Hän palasi rintamapalvelukseen 1944 ja haavoittui sodan loppuvaiheessa vaikeasti.
Väinö Oinonen Jatkosodan vuosina Oinonen oli III armeijakunnan esikuntapäällikkönä vuoteen 1944 saakka ja 18. divisioonan komentajana elokuusta joulukuuhun 1944. Oinonen toimi sen jälkeen Jalkaväkirykmentti 1:n komentajana Lapin sodan loppuvaiheissa ja vielä sen jälkeen rauhan aikana vuoteen 1947 saakka.
Alasäiniö Talvisodan aikana Alasäiniön väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Alasäiniölle asti. Moskovan rauhassa Alasäiniö muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Suurpero Talvisodan aikana Suurperon väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Suurperolle asti. Moskovan rauhassa Suurpero muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944.
Edvard Vähäsarja Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin asealiupseeriksi Jääkäripataljoona 2:n esikuntaan ja palveli toimessa aina sodan päättymiseen saakka osallistuen sotatoimiin Laatokan Karjalassa, Itä-Karjalassa, Karjalankannaksella. Sodan loppuvaiheilla hänet siirrettiin talousupseeriksi Panssarijääkäripataljoonaan, josta hän joutui sairastuttuaan hoidettavaksi sotasairaalaan. Hänet haudattiin Riihimäen sankarihautaan.
Viipurin rautatieasema Viipurin ensimmäinen rautatieasema valmistui vuonna 1870 samaan aikaan Riihimäki–Pietari-radan kanssa. Sen käytyä vanhanaikaiseksi 1800-luvun lopulla, suunnittelivat uuden asemarakennuksen arkkitehdit Eliel Saarinen ja Herman Gesellius. Graniittinen asemarakennus valmistui lopullisesti vuonna 1913, mutta tuhoutui jatkosodassa vuonna 1941.
A. I. Virtanen Jatkosodan syttyessä Kemiantutkimus-Säätiötä ei evakuoitu, mutta sen toimintamahdollisuudet heikkenivät, kun Rockefeller-säätiö veti tukensa pois. Jatkosodan aikana Virtasen keskeisin huolenaine oli elintarvikkeiden riittävyys, ja hän keskittyi siksi rehujen ja elintarvikkeiden säilöntään ja korviketuotteisiin. Hän teki useita ehdotuksia kansanhuoltoministeriölle ravinnon parantamiseksi ja puhui joulukuussa 1941 jopa presidentti Risto Rytille. Virtanen aloitti nälkätalvena 1941–1942 valmistautumisen katovuoteen ja kokeili heinäpitoisen jauhon kehittämistä. Kokeita jatkettiin vuonna 1942, mutta heinäjauhoa ei kuitenkaan alettu valmistaa, kun viljantuonti Saksasta saatiin sujumaan.
Pyhän Katariinan ruotsalainen kirkko Valtaosa pyhän Katariinan seurakunnan jäsenistä oli suomenruotsalaisia. 1800-luvun lopussa seurakuntalaisia oli kuudesta seitsemään tuhatta, mutta sen jälkeen heidän määränsä alkoi vähetä. Suurin osa oli käsityöläisiä, palvelusväkeä, työläisiä, virkamiehiä ja sotilaita. Heidän joukossaan oli mm. taiteilija Benjamin Patersen, Nobelin tehtailijasukua, balettimestari Pehr Christian Johansson, Katariinan kirkossa naimisiin vihitty Carl Gustaf Mannerheim sekä Bolinin, Fabergén ja Tillanderin kultaseppäsukujen jäseniä. Seurakunnan kirkkoherroista tunnetuimpia ovat Eric Gustaf Ehrström (kirkkoherrana vuosina 1826–1835) ja kapellimestari Robert Kajanuksen veli Herman Kajanus (1886–1913). Molemmat ovat laatineet seurakunnan historiaa käsittelevän tutkimuksen.
Tuntemattomalle jumalalle Jatkosodan loppuvaiheissa venäläisiin desantteihin soluttautunut brittiagentti on hyppäämässä lentokoneesta laskuvarjolla Suomeen, kun konetta tulitetaan ja se syttyy palamaan. Palovammainen mies pääsee kirurgi Branderin hoidettavaksi. Miehen taskusta löytyneen valokuvan perusteella kirurgi leikkaa tämän kasvot väärän miehen mukaisiksi: mies ei ole kuvan mies, vaan etsimässä tätä.
Samola Talvisodan aikana Samola, kuten muunkin Viipurin maalaiskunnan väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Samolaan asti. Moskovan rauhassa alue luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä vuonna 1944.
Pehr Charpentier Charpentier opiskeli isoisänsä Axel Fredrik Charpentierin esimerkin mukaan ensin lakia mutta siirtyi sitten opiskelemaan psykologiaa ja valmistui 1957. Hän toimi ryhmätyön opetuksen kehittäjänä Tampereen yliopistossa, jonka lehtorin virasta hän jäi eläkkeelle 1994. Hän oli 1970-luvun alussa perustamassa myös Ryhmätyö ry:tä ja toimi siinä kouluttajana. 1980-luvun lopulla hän perusti Ihmissuhdetyö ry:n ja Tampereen ryhmätyö- ja terapiakeskuksen. Hän työskenteli televisiossa ja kirjoitti lehtiin. Koettuaan ilmestyksen hän keskittyi vuodesta 1997 uskonasioihin, oltuaan sitä ennen ateisti. Muun muassa siitä hän kertoo teoksessaan "Kohtaaminen" (2002).
Elin Nilsen Loppuvaiheessa uraansa Nilsen keskittyi niin sanottujen ylipitkien matkojen kilpailuihin. Hän voitti 2002 Otepäässä käydyn Marathon Cupin kilpailun. Seuratasolla Nilsen edusti Bossmo og Ytteren IL -seuraa. Vuonna 2002 hän voitti Norjan mestaruuden 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lisäksi hänellä on hopea ja pronssi muilta matkoilta Norjan-mestaruushiihdoista.
Pehr Junnelius (1745–1790) Pehr Junneliuksen isä oli oululainen kauppias Pehr Junnelius (Matts Junnan poika) ja äiti Maria o.s. Hoffren. Poika Pehr syntyi 3-lapsiseen perheeseen nuorimpana ja sai kasteessa saman nimen kuin isänsäkin. Häntä kutsuttiin Oulussa yleisesti nimellä Petteri nuorempi. Perhe asusti Oulussa IV-kaupunginosassa tontilla no 25.
Paavo Korven-Korpinen Korven-Korpinen oli talvi- ja jatkosodan aikana propagandatehtävissä. Sotien jälkeen hän keskittyi lakkautetun suojeluskuntajärjestön historian tutkimiseen keräten aineistoa entisiltä suojeluskuntalaisilta. Korven-Korpinen avusti myös Niilo Hersaloa suojeluskuntien historian kirjoittamisessa.
Pehr Junnelius (1745–1790) Pehr (Pehrin poika) Junnelius (1. tammikuuta 1745 Oulu – 29. marraskuuta 1790 Oulu) oli suomalainen upseeri, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni
Alasommee Talvisodan loppuvaiheessa neuvostojoukot etenivät Alasommeen alueelle. Asukkaat oli evakuoitu jo sodan alussa muualle Suomeen. Moskovan rauhassa Viipurin maalaiskunta Alasommee mukaan lukien siirtyi Neuvostoliitolle. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Ralph Bunche Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli aluksi CIA:n edeltäjän Office of Strategic Servicesin palveluksessa ja vuodesta 1943 lähtien Yhdysvaltain ulkoministeriössä. Hän myös osallistui Yhdistyneiden kansakuntien perustamiskokoukseen San Franciscossa vuonna 1945. Hän oli jo sodan loppuvaiheen aikana työskennellyt YK:n peruskirjan parissa, ja erityisesti yhteistyössä presidentin puolison Eleanor Rooseveltin kanssa hän keskittyi Ihmisoikeuksien julistukseen.
Hornborgin komitea Hornborgin komitea oli vuoden 1945 aikana toiminut, historiantutkija ja poliitikko Eirik Hornborgin johtama työryhmä, jonka tehtävänä oli tutkia Suomen poliittisen johdon virkatoimet vuosina 1938–1944. Sen työ kytkeytyi niin sanotun "sotasyylliskysymyksen" ratkaisemiseen jatkosodan osalta. Hornborgin komitea keskittyi tarkastelemaan sota-ajan valtiojohdon toimintaa Suomen lainsäädännön näkökulmasta ja löysi mietinnössään huomautettavaa lähinnä muotovirheistä päätöksenteossa. Myöhempi sotasyyllisyyslaki ja sotasyyllisyysoikeudenkäynti sitä vastoin perustuivat näkemykseen, jonka mukaan hyökkäyssodan johtaminen yleensä ja siten myös Suomen johdon politiikka jatkosodan aikana oli kansainvälinen rikos rauhaa vastaan.
Näätälä Talvisodan aikana Näätälän väestö evakuoitiin Keski-Suomeen. Sodan loppuvaiheessa taistelut ulottuivat Näätälään asti. Moskovan rauhassa kylä muun Viipurin maalaiskunnan kanssa luovutettiin Neuvostoliitolle. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi oli edessä 1944. Neuvostoliitossa Näätälä tuli kuulumaan Karisalmen kyläneuvostoalueeseen.
Hämäläinen (Viipurin mlk) Talvisodan loppuvaiheessa neuvostojoukot etenivät Hämäläisen alueelle. Asukkaat oli evakuoitu jo sodan alussa muualle Suomeen. Moskovan rauhassa Viipurin maalaiskunta Hämäläinen mukaan lukien siirtyi Neuvostoliitolle. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.
Stutthof Stutthof () oli ensimmäinen toisen maailmansodan alettua Saksan ulkopuolelle perustettu keskitysleiri Puolassa. Se toimi myös tuhoamisleirinä kesästä syksyyn 1944. Stutthofissa oli myös noin 90 suomalaista internoitua merimiestä sodan loppuvaiheissa ja sinne vietiin jo jatkosodan aikana Suomesta Saksaan luovutettuja poliittisia vankeja. Nykyisin paikalla on keskitysleirin muistoa vaaliva museo.
Aleksis Kiven koulu Neuvostoliiton koneet pommittivat Kalliota aivan jatkosodan alussa heinäkuun 7. päivän aamuna 1941 ja Aleksis Kiven koulun naapurustoon osui useita pommeja. Yksi pommeista osui eteläpäädyn kattoon. Vesikatto ja ullakkokerros vaurioituivat ja itäjulkisivun ikkunoista särkyi suurin osa. Suuremmat vauriot syntyivät jatkosodan loppuvaiheissa 26. ja 27. päivien välisenä yönä helmikuussa 1944 Helsingin suurpommituksissa. Silloin rakennuksen eteläpäätyyn lähes samaan paikkaan kuin kesällä 1941 osui tuhoisampi pommi, joka romahdutti kaksi ylintä kerrosta noin 20 metrin matkalta. Rakennus korjattiin alkuperäiseen asuunsa melko nopeasti ja koulu saattoi jatkaa toimintaansa.
Pentti Syrjä Pentti Syrjä tuli ylioppilaaksi vuonna 1939 ja aloitti varusmiespalveluksensa juuri talvisodan edellä. Hän toimi jatkosodan aikana joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä Karjalan kannaksella sekä Lapin sodan aikana komppanianpäällikkönä. Hän haavoittui Kannaksella jatkosodan loppuvaiheissa. Käytyään Kadettikoulun hän toimi opetusupseerina ja esikuntatehtävissä eri joukko-osastoissa, Karjalan Jääkäripataljoonan komentajana vuosina 1965–1968, Reserviupseerikoulun johtajana vuosina 1968–1972 (virkavapaana 1971−1972) ja Savo-Karjalan sotilasläänin esikuntapäällikkönä vuosina 1972–1975 sekä komentajana vuosina 1975–1979, minkä jälkeen hän siirtyi eläkkeelle. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1975. Sotilasuransa aikana ja sen jälkeen Pentti Syrjä toimi aktiivisesti Sotainvalidien Veljesliitossa.
Aleksandra Kollontai Kollontai oli suhdetoimintanainen, jonka tehtävänä oli vakuuttaa Suomen ja Ruotsin johto sekä muutkin uskomaan Neuvostoliiton rauhanhankkeita 1944 ja osoittaa Stalinin olevan tosissaan niiden suhteen. Uskottavuudella pyrittiin todellisuudessa hankkimaan myönnytyksiä Neuvostoliiton hyväksi. Jatkosodan loppuvaiheessa lähettiläs toimi houkutuslintuna, joka loi jatkuvasti sellaisia ylisuuria odotuksia rauhanehtojen suhteen, jotka osoittautuivat myöhemmin todellisissa neuvotteluissa perättömiksi.
Sylvi-Kyllikki Kilpi Kilpi kuului jatkosodan loppuvaiheissa ns. rauhanoppositioon. Sodan jälkeen Kilpi jatkoi sosiaalidemokraattien riveissä, mutta hän arvosteli puolueen johtoa ja oli yksi puolueopposition johtajista. Syyskuussa 1946 Kilpi erosi SDP:stä ja liittyi alkuvuodesta perustettuun Sosialistiseen yhtenäisyyspuolueeseen. SYP oli Suomen kansan demokraattisen liiton jäsenpuolue, joten Kilpi siirtyi samalla SKDL:n eduskuntaryhmään.
Käki (elokuva) Elokuva sijoittuu jatkosodan loppuvaiheeseen ja kertoo, kuinka kolmen eri taustan omaavan henkilön elämät kohtaavat. Alussa saksalaisessa asepuvussa kallioon kahlittu suomalaissotilas ja poliittiseksi vangiksi joutunut venäläissotilas löytävät kohtalon johdattelemana tiensä sotaleskeksi jääneen saamelaisnaisen luokse kauaksi kairaan. Alkaa mielenkiintoinen yhteiselo kolmen kielen, kulttuurien ja ennakkoluulojen maailmassa.
Tienhaaran taistelu Tienhaaran taistelu oli Viipurin luoteispuolella Tienhaarassa jatkosodan loppuvaiheessa käyty taistelu. 22.–25. kesäkuuta 1944 käydyssä taistelussa Neuvostoliitto yritti murtaa Suomen puolustuksen ja avata tien Helsinkiin siinä kuitenkaan onnistumatta. Everstiluutnantti Alpo Marttisen johtama suomenruotsalainen JR 61 saavutti keskitetyn tykistön tulituen avulla torjuntavoiton ylivoimaisista neuvostojoukoista.
Olavi Laine Oulun vapaa taidekoulun 1940 käynyt Laine meni naimisiin jatkosodan loppuvaiheessa 1944 Tyyne Alapihlajan kanssa johon hän oli tutustunut kolme vuotta aiemmin sotasairaalassa Mikkelissä. Laineet asuivat sodan jälkeen Ristiinassa ja muilla paikkakunnilla Itä-Suomessa kunnes he muuttivat Hämeenlinnaan. Viimeksi he asuivat pääkaupunkiseudulla muun muassa Espoon Tapiolassa ja Helsingin Vuorimiehenkadulla.
BBC Cymru Wales Näiden kahden kanavan lisäksi yhtiö omistaa 94 prosenttia kymrinkielisestä S4C-kanavasta, jolle se toimittaa ohjelmia ilman korvausta täyttääkseen julkisen palvelun velvoitteensa. BBC tuottaa kanavalle muun muassa uutisohjelman "Newyddion", yhtiön pisimpään tuotetun saippuasarjan "Pobol y Cwm" ja erilaisia urheiluohjelmia. Vuoteen 2010 saakka se myös tuotti poliittisia ajankohtaisohjelmia "S4C2"-kanavalle, joka oli walesilainen vastine BBC Parliamentille. BBC:llä on Skotlannissa samantyylinen gaelinkielinen kanava "BBC Alba," ja viime vuosina on suunniteltu S4C:n uudelleennimeämistä "BBC Cymruksi" BBC:n brändin yhtenäistämiseksi.
Lonely Planet Lonely Planet (ennen heinäkuuta 2009 Lonely Planet Publications), usein käytetään lyhyessä muodossa LP, on maailman suurin matkaopaskirjoja ja digitaalisia sisältöjä julkaiseva yritys. Vuoteen 2013 asti Lonely Planetin omisti BBC Worldwide, joka osti yhtiön kahdessa osassa sen perustajilta Maureen ja Tony Wheeleriltä vuonna 2007 ja 2011. Vuonna 2013 yhtiö siirtyi Brad Kelleyn NC2 Median omistukseen.
BBC Worldwide BBC Worldwide on tavoitettavuudeltaan Ison-Britannian suurin kansainvälinen televisiotoimittaja. Sen kanavia on mahdollista nähdä yli 300 miljoonassa kotitaloudessa ja yli sadassa maassa. BBC Worldwide omistaa täysin seuraavat televisiokanavat:
BBC Parliament BBC Parliament on brittiläinen televisiokanava, jonka omistaa maan yleisradioyhtiö BBC. Kanavan ohjelmisto koostuu Britannian parlamentin, Skotlannin parlamentin sekä Walesin ja Pohjois-Irlannin aluehallinnon ja kaikkien lakiasäätävien elinten kokouksista. BBC Parliament lähettää raportteja Britannian suurimpien puolueiden ja Trades Union Congressin vuosittaista kokouksista ja Euroopan parlamentista.
BBC Cymru Wales BBC Cymru Wales tuottaa ohjelmistoa näytettäväksi myös muualle Britanniaan. Yhtiön tuotannot ovat olleet maailmanlaajuisestikin suosittuja. Alla on esimerkkejä yhtiön tuottamista ja tilaamista menestyneistä sarjoista.
BBC Worldwide BBC Worldwide on vastuussa sijoituksista televisiosarjojen ja elokuvien tuotantoon. Yhtiön vastuualueeseen kuuluvat myös ohjelmien myynti ulkomaille sekä BBC:n kansainvälisten ja kotimaisten televisiokanavien hallinnointi (kuten BBC America Yhdysvalloissa ja BBC Entertainment Intiassa), kirjojen ja aikakauslehtien julkaiseminen, VHS ja DVD-julkaisut, tietokonepelit sekä CD-levyjulkaisut.
BBC Cymru Wales Digitaalisen television tehdessä läpimurtoa 1990-luvun lopulla BBC Cymru Wales laajensi palveluitaan uusille mediamuodoille: ensin vuonna 1997 internetin BBC Online -portaaliin, ja sen jälkeen vuonna 1998 digitaaliseen televisioverkkoon. Digiverkossa BBC Cymru Wales sai enemmän lähetysaikaa uudelta BBC Choice -kanavalta, jonka ohjelmat Walesissa poikkesivat rajusti muualla Britanniassa nähdyistä ohjelmista. Lisäksi BBC One- ja BBC Two -kanavien digitaaliset ohjelmistot poikkesivat tiettyinä aikoina analogisista versioista – BBC Two -kanavalla ohjelmatarjonta oli jo niin poikkeavaa, että yhtiön johto koki uuden brändin olevan tarpeen. Syksyllä 2001 digiverkon BBC Twon korvasi "BBC 2W", joka näytti parhaaseen katseluaikaan vaihtoehtoista ohjelmistoa, kuten urheilua, dokumentteja, komediaa ja alkuperäistä walesilaista draamaa. Tämä järjestely jatkui aina talvella 2009 tapahtuneeseen digisiirtymään saakka.
BBC One BBC One (entinen BBC Television Service) on maailman vanhin säännöllisesti lähettävä televisiokanava. Se kuuluu Britannian yleisradioyhtiö BBC:lle. Kanavalla aloitettiin säännölliset lähetykset 2. marraskuuta 1936. Televisiomonopolia se piti aina syyskuuhun 1955 asti, jolloin ITV aloitti lähetyksensä Lontoon alueella. BBC One sai nykyisen nimensä, kun yhtiön toinen kanava BBC Two aloitti toimintansa vuonna 1964. Kanavan vuosibudjetti (vuonna 2012) on 1,166 miljardia puntaa. BBC One, kuten muutkin BBC:n kanavat, rahoitetaan pelkästään tv-lupamaksuilla.
BBC Cymru Wales Yhtiö operoi myös kahta radiokanavaa: englanninkielistä BBC Radio Walesia ja kymrinkielistä BBC Radio Cymrua. Radio Wales lähettää alueellista sisältöä aamukuudesta yökahteen vuoden jokaisena päivänä, ja yöaikaan kanavan taajuuksilla kuuluu BBC World Servicen lähetys. Radio Cymru lähettää aamuviidestä yöyhteen, mutta sen ohjelmat vaihtelevat laajsti ja edustavat useita erilaisia lajityyppejä, mikä tekee Radio Cymrusta kymrinkielisen yleispalvelukanavan. Ilta-aikaan kanavalla soi Bangorista lähetettävä nuorten ohjelmablokki "C2", joka on kymrinkielinen vastine BBC Radio 1:lle. Öisin kanavalla kuuluu BBC Radio 5 Liven englanninkielinen "Up All Night -"lähetys.
BBC British Broadcasting Corporation (), lyhyesti BBC (lausutaan ) on Ison-Britannian julkinen, vuonna 1922 perustettu yleisradioyhtiö ja tuotantoyhtiö. Yhtiöllä on useita radio- ja televisiokanavia. BBC käynnisti säännölliset televisiolähetykset ensimmäisenä maailmassa vuonna 1936 ja BBC:n radio- ja televisioteitse välitettyjä uutislähetyksiä katsotaan ympäri maailmaa. Yritys on alallaan maailman suurin.
Sierra Leonen media BBC Media Actionin vuonna 2016 julkaiseman tutkimuksen mukaan 53 prosenttia sierraleonelaisista omisti matkapuhelimen ja 83 prosentilla väestöstä oli mahdollisuus käyttää matkapuhelinta. Matkapuhelinten määrä on ollut 2010-luvulla selvässä nousussa, sillä maan tilastoviranomaisen mukaan vuonna 2008 matkapuhelimia oli 28 prosentilla väestöstä ja 2013 jo 55 prosentilla. BBC Media Actionin mukaan 52 prosenttia puhelimista oli peruspuhelimia, joilla ei ollut mahdollisuutta päästä Internetiin.
Sierra Leone BBC Media Actionin vuonna 2016 julkaiseman tutkimuksen mukaan 53 prosenttia sierraleonelaisista omisti matkapuhelimen ja 83 prosentilla väestöstä oli mahdollisuus käyttää matkapuhelinta. Matkapuhelinten määrä on ollut 2010-luvulla selvässä nousussa, sillä maan tilastoviranomaisen mukaan vuonna 2008 matkapuhelimia oli 28 prosentilla väestöstä ja vuonna 2013 jo 55 prosentilla. BBC Media Actionin mukaan 52 prosenttia puhelimista oli peruspuhelimia, joilla ei ollut mahdollisuutta päästä internetiin.
Nivos Energia Nivos Energialla on noin 2 500 kilometriä sähkölinjaa. Yhtiö on perustettu vuonna 1926. Se on osakeyhtiö, jonka Mäntsälän kunta omisti suoraan vuoteen 2014 asti. Silloin kunta myi yhtiön Nivos-osakeyhtiölle, jonka se omistaa kokonaan. Nivos Energia omistaa 20 prosenttia Kärkölän Lämmöstä. Yhtiön toimipaikka on Mäntsälä. Se on ilmoittanut Verohallinnolle päätoimialakseen sähkön siirron. Vuonna 2014 yhtiöllä oli 59 työntekijää, joista neljä määräaikaisia. Vuoden liikevaihto oli 25,6 miljoonaa euroa. Yhtiön toimitusjohtaja on Esa Muukka.
Pegasus Airlines Yhtiö on perustettu 1. joulukuuta 1989 ja lennot alkoivat 15. huhtikuuta 1990.
Yhtiön omisti Aer Lingus, mutta yhtiö myi sen vuonna 1994. Nykyään yhtiön omistaa Esa Holdings (85%) ja Silkair (15%).
Jimmy Savile 3. lokakuuta 2012 televisiokanava ITV kertoi Savileen kohdistuneista hyväksikäyttöepäilyistä. BBC oli vuoden 2011 joulukuussa päättänyt olla kertomatta samasta aiheesta Newsnight-ohjelmassaan. Julkisuudessa yhtiötä syytettiin Savilen hyväksikäyttöepäilyjen salailusta. BBC-toimittaja John Simpson piti tilannetta BBC:n pahimpana kriisinä 50 vuoteen.
Yhdistynyt kuningaskunta Britannian television kulmakivi on valtion omistama yleisradioyhtiö BBC, jolla on useita kanavia televisiossa ja radiossa. BBC:n televisiokanavat ovat julkisen palvelun kanavia, joilla ei esitetä mainoksia. Se toimii myös televisiosarjojen ja ohjelmien tuottajana. BBC:n tuotanto on valtavan laajaa ja käsittää niin draamaa, komediaa ("britcom"), dokumentteja kuin pitkiä elokuviakin. Suomalaisille tuttuja sarjoja BBC:ltä ovat muun muassa komediasarjat Pokka pitää, Monty Pythonin Lentävä Sirkus, dekkarisarjat Neiti Marple ja Uusi Sherlock. BBC:n ohjelmistoon kuuluu myös kaikkien aikojen pitkäikäisin tv-sarja Doctor Who. BBC omistaa myös oikeudet useisiin suurenluokan urheilutapahtumiin, muun muassa olympialaisiin, jalkapallon EM- ja MM-kisoihin sekä F1-sarjaan (vuosina 2008–2015, vuodesta 2016 alkaen oikeudet ovat Channel 4 -kanavalla). BBC myös edustaa Britanniaa Euroopan Yleisradioyhtiön jäsenenä myös Eurovision laulukilpailuissa.
Osakekanta Jos yhtiöllä on yhteensä esimerkiksi 1000 osaketta, ne muodostavat tuon yhtiön osakekannan. Jos joku omistaa osakeyhtiön koko osakekannan, hän omistaa silloin kyseisen yhtiön kokonaan. Osakeyhtiön osakekannan koko rekisteröidään Suomessa kaupparekisteriin.
Preity Zinta Elokuvauransa lisäksi Zinta on kirjoittanut kolumneja BBC News Online South Asialle, näyttelee säännöllisesti teattereissa ja omistaa yhdessä entisen poikaystävänsä Ness Wadian kanssa Intian Premier Leaguen krikettijoukkueen Kings XI Punjabin.
Dennis Livson Dennis Livson omisti yhtiön nimeltä Dennis Livson Enterprises. Yhtiö omistaa Muumimaailman. Vuonna 2002 Livson myi yhtiön sveitsiläisille yhtiökumppaneilleen tuskaisten selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2007 selkäkivut olivat parantuneet, ja Livson tahtoi takaisin töihin. Hän osti yhtiön silloin takaisin itselleen. Vuonna 2012 Livson siirsi yhtiön lastensa omistukseen ja jäi itse eläkkeelle. Hän kuitenkin kuului yhtiön hallitukseen kuolemaansa saakka.
Rete Ferroviaria Italiana RFI omistaa muun muassa Sisilian-junalauttaliikennettä harjoittavan "Blueferries"-yhtiön ja enemmistön "Tunnel Ferroviario del Brennero" -yhtiöstä, joka omistaa puolet Brennerin pohjatunnelia rakentavasta "Galleria di Base del Brennero BBT" -yhtiöstä.
Ruutiukot Ruutiukot ("Dad's Army") on brittiläisen BBC-yhtiön tilannekomediasarja, jota tehtiin vuosina 1968–1977.