mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Eerik I Ejegod Vuonna 1098 Eerik matkusti Roomaan, missä hän sai paavin nimittämään Eerikin veljen Knuutin pyhimykseksi. Paavin suostumuksella Lundista tuli Pohjolan arkkipiispan istuin. Paavin legaatti Alberich nimitti Lundin piispan Asserin koko Pohjolan arkkipiispaksi. Asser oli Eerikin vaimon Bodilin veljenpoika.
Paavi Paavien suuri valta niin hengellisissä kuin maallisissa asioissa myös lisäsi joitain väärinkäytöksiä. Koska paavinvirka mahdollisti suuret taloudelliset edut kulloinkin hallitsevan paavin sukulaisille, eivät nämä halunneet luopua etuisuuksistaan paavin kuoleman jälkeen. Ratkaisuna tähän oli kardinaalineposjärjestelmä, jossa hallitseva paavi nimitti jonkun sukulaisistaan kardinaaliksi. Tämä paavien tapa nimittää sukulaisiaan kardinaalinepoksiksi sai alkuna keskiajalla, ja huippunsa tapa saavutti 1500- ja 1600-luvulla. Paavien Avignonin vankeudesta aina Innocentius XII:n vuonna 1692 julkaistuun nepotisminvastaiseen "Romanum decet pontificem" -bullaan saakka hallinneet paavit ilman kardinaalinepoksia olivat selvä poikkeus. Samoin kaikki renessanssin aikana hallinneet kardinaaleja nimittäneet paavit käyttivät kardinaalinepoksia, jotka yleensä olivat heidän veljen- tai sisarenpoikiaan.
Kantotuoli Paavin kantotuolin mainitsee kirjoituksissaan jo piispa Ennodius, joka kuoli vuonna 521. Paavi käytti tuoliaan aiemmin esimerkiksi vuosittaisilla veronkantomatkoillaan Napolin kuningaskuntaan ja muihin läänityksiinsä. Kantajat, "sediarit", olivat aikoinaan Rooman yläluokkaan kuuluvia miehiä, joilla oli kunnia kuljettaa paavin kantotuolia paavin tehdessä retkiä Rooman ympäristöön.
Johannes Paavali II Vuoden 1979 maaliskuussa sovittiin paavin Puolaan suuntautuva matkasta, joka tulisi tapahtumaan 2.–10. kesäkuuta samana vuonna. Ennen vierailun sopimista Neuvostoliiton valtionpäämies Leonid Brežnev yritti painostaa Puolan kommunistista hallintoa estämään paavin vierailun maassa, mutta ei onnistunut. Paavin matka toteutui suunnitellusti.
Quirinalis Kukkulan pohjoisreunalla sijaitsi tasavallan ajan Rooman kuuluisin puutarha-alue, joka oli Sallustiuksen suvun omistuksessa. Trajanuksen aikana kukkulan länsiosista hakattiin pois iso osa maata Trajanuksen forumin tieltä, ja Konstantinus Suuren aikana Quirinalikselle rakennettiin Rooman viimeiset suuret kylpylät, "thermae Constantini".
Keskiajalla kukkulalla oli lähinnä aristokraattisten sukujen huviloita. Näkyvimpiä ajan monumentteja alueella on Trajanuksen kauppahallien taakse kohonnut "Torre delle Milizie". Tuolloin kukkula tunnettiin nimellä Monte Cavallo Konstantinuksen kylpylöistä peräisin olevien suurten patsaiden mukaan, jotka kuvaavat dioskuureja hevosien kera. Patsaat ovat nykyään alueen tärkeimmällä aukiolla "Piazza del Quirinalella", jolla sijaitsee myös pääsisäänkäynti "Palazzo del Quirinaleen", josta Quirinalis nykyään parhaiten tunnetaan. Kyseinen palatsi oli aluksi paavin kesähuvila, myöhemmin Italian kuninkaan palatsi ja nykyään Italian presidentin virka-asunto. Palazzon rakentaminen sai alkunsa vuonna 1573, kun paavi Gregorius XIII vieraili Luigi d’Esten villassa Quirinaliksella ja pääti rakennuttaa alueelle oman kesähuvilansa. Palazzoa on laajennettu useita kertoja vuosisatojen kuluessa ja sen suunnitelussa ovat olleet mukana muiden muassa Domenico Fontana, Gian Lorenzo Bernini ja Piranesi. Palatsi oli paavien residenssi aina vuoteen 1870, jolloin siitä tuli Italian yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaiden palatsi ja vuodesta 1946 Italian presidentin virka-asunto.
Poggio Bracciolini Edistääkseen uraansa Bracciolini hankki vuonna 1404 työn paavin hallintokoneistosta, "kuuriasta". Käsialansa ja latinan kielen taitonsa ansiosta hän eteni yhdeksi paavin kuudesta sihteeristä. Työpaikastaan huolimatta – tai ehkä juuri sen takia – Bracciolini halveksi munkkeja ja hengenmiehiä. Hän puki ajatuksiaan kirjoituksiksi, jonka seurauksena syntyi "Facetiae" (). Teoksestaan huolimatta Bracciolini uskoi Jumalaan. Bracciolini ehti palvella neljää paavia, kunnes Johannes XXIII:n viraltapano vuonna 1415 jätti hänet ilman työpaikkaa.
Paavius uudella ajalla Paavien suuri valta niin hengellisissä kuin maallisissa asioissa myös lisäsi joitain väärinkäytöksiä. Koska paavinvirka mahdollisti suuret taloudelliset edut kulloinkin hallitsevan paavin sukulaisille, eivät nämä halunneet luopua etuisuuksistaan paavin kuoleman jälkeen. Ratkaisuna tähän oli kardinaalinepos-järjestelmä, jossa hallitseva paavi nimitti jonkun sukulaisistaan kardinaaliksi. Tämä paavien tapa nimittää sukulaisiaan kardinaalinepoksiksi sai alkuna keskiajalla, ja huippunsa tapa saavutti 1500- ja 1600-luvuilla. Paavien Avignonin vankeudesta aina Innocentius XII:n vuonna 1692 julkaistuun nepotisminvastaiseen "Romanum decet pontificem" -bullaan saakka hallinneet paavit ilman kardinaalinepoksia olivat selvä poikkeus. Samoin kaikki renessanssin aikana hallinneet kardinaaleja nimittäneet paavit käyttivät kardinaalinepoksia, jotka yleensä olivat heidän veljen- tai sisarenpoikiaan.
Katolisen kirkon historia Avignonin vankeus aiheutti myös yhden lukuisista niin sanotuista skismoista, jolloin katolinen kirkko on ollut jakautuneena useita eri paaveja tunnustaneisiin ryhmittymiin. Puhutaan niin sanotuista vastapaaveista. Avignonista palannut paavi Gregorius XI palasi takaisin Roomaan, mutta kuoli jo seuraavana vuonna. Konklaavin valitsema seuraaja Urbanus VI osoittautui nopeasti kelvottomaksi paaviksi; hän oli suuruudenhullu, vainoharhainen ja sai ajoittain hillittömiä vihanpurkauksia. Uudesta paavista saattoi päästä eroon vain julistamalla konklaavin tuloksen mitättömäksi, ja niin kardinaalit tekivätkin. He väittivät valinneensa Urbanus VI:n paaviksi vain kansanjoukkojen painostuksen takia ja kehottivat paavia eroamaan. Tästä paavi kieltäytyi, ja kardinaalikollegion valitessa seuraavaksi paaviksi Klemens VII:n alkoi skisma.
Benedictus XVI Keskinäisestä läheisyydestä ja sovinnonhaluisuudesta kertoo myös se, että ortodoksisen kirkon Konstantinopolin patriarkka Bartolomeos on sanonut voivansa tunnustaa paavin ensimmäisyyden. Asia on merkityksellinen, sillä juuri kiista paavin asemasta oli osasyynä kirkon jakautumiseen katolilaiseksi ja ortodoksiseksi vuonna 1054. Toisaalta patriarkka on ilmoittanut, ettei hän ole valmis hyväksymään katolilaista näkökulmaa paavin ensimmäisyydestä.
Gregoriaaninen reformi Gregorius VII onnistui vahvistamaan ja tehostamaan paavin asemaa. Se pysyi vahvana hänen virkakautensa jälkeenkin, mutta suhteet muihin vallanpitäjiin muuttuivat huonommiksi. Paavin ja maallisten hallitsijoiden välille syntyi investituurariita eli kiista siitä, kumpi kuka saisi nimittää piispat virkoihinsa. Erityisesti kiista vahingoitti paavin ja saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik IV:n välejä. Riita ratkesi vuonna 1122 kompromissiin, jossa piispat valittiin kansan sekä paikallisen papiston äänestyksellä. Paavin valta kasvoi silti tämänkin seurauksena samalla kun piispojen valta hiippakunnissa kaventui. 
Kaikki Gregoriuksen suunnitelmat eivät kuitenkaan toteutuneet. Hänen tavoitteensa yhdistää vuonna 1054 jakautunut kirkko ei onnistunut. Hän suunnitteli myös ristiretkiä Pyhälle Maalle, sillä olisi tahtonut vapauttaa Pyhän Haudan ja turvata kristittyjen pyhiinvaeltajien pääsyn sen luokse. Esteenä olivat islaminuskoiset turkkilaiset, jotka olivat vallanneet alueita Bysantilta. Investituurariita pakotti paavin keskittymään Euroopan asioihin, eikä hän siksi ryhtynyt toteuttamaan ristiretkiä. Ajatuksen niistä voidaan silti sanoa syntyneen Gregoriuksen reformin seurauksena.
Kardinaali Paavin kuoltua ja kirkon näin jouduttua sedisvakanssiin äänioikeutetut kardinaalit kokoontuvat konklaaviin valitsemaan uuden paavin. Paavi Paavali VI:n vuonna 1968 antaman asetuksen mukaan paavinvaalissa ovat äänioikeutettuja ne kardinaalit, jotka eivät paavin kuolinpäivää edeltävänä päivänä olleet täyttäneet 80 vuotta. Samainen paavi antoi Johannes Paavali II:n vuonna 1996 vahvistaman määräyksen, jonka mukaan konklaaviin kokoontuneiden kardinaalien lukumäärä ei saa ylittää 120:tä. Helmikuussa 2001 ja lokakuussa 2003 pidetyt konsistoriumit kohottivat lukumäärän väliaikaisesti 135:een.
Fradera (1870) Fradera oli Espanjan laivaston vuonna 1870 valmistettu puurunkoinen tykkivene.
Paaviuden historia Uudistusmielisimmät toivoivat vuonna 1829 kuolleen Leo X:n seuraajan jatkavan Pius VII:n uudistuksia. Francesco Castiglione, joka otti paavinnimekseen Pius VIII halusi jatkaa Pius VII:n linjalla, mutta hän oli jo sairas ja kuoli puolentoista vuoden kuluttua paaviksi tultuaan. Pius VIII:n ollessa paavina 1830 Kirkkovaltion pohjoisosissa syntyi levottomuuksia, joiden taltuttamiseen paavin oli pyydettävä Itävallan apua.
Pius XII Vuonna 1939 konklaavissa valittiin paavia selvästi puhkeavaa sotaa varten. Pacelli oli juristin ja hallintomiehen uransa ansiosta kuurian kokenein diplomaatti, vaikka hänellä ei ollut kokemusta hiippakunnan tai seurakunnan johtajana. Hänet valittiin paaviksi kolmannessa äänestyksessä 2. maaliskuuta saaden 48 ääntä 62:sta. Neljäntoista muun kuuriakardinaalin mielestä Pacelli oli liian ujo, pelokas ja päättämätön voidakseen toimia paavina.
Vuoden 1939 konklaavi Vuonna 1939 konklaavissa valittiin paavia selvästi puhkeavaa sotaa varten. Pacelli oli juristin ja hallintomiehen uran omaavana kuurian kokenein diplomaatti, vaikka hänellä ei ollut kokemusta hiippakunnan tai seurakunnan johtajana. Hänet valittiin paaviksi kolmannessa äänestyksessä 2. maaliskuuta saaden 48 ääntä 62:sta. Neljäntoista muun kuuriakardinaalin mielestä Pacelli oli liian ujo, pelokas ja päättämätön voidakseen toimia paavina.
Theodoros Kalliopas Kalliopaksen ensimmäisestä valtakaudesta ei ole muuta tietoa, kuin että hän seurasi Isaakios Armenialaista 643 ja hänen jälkeensä tuli Plato n. 645. Hän palasi virkaan Olympioksen kuoltua vuonna 652. Kalliopas matkusti Roomaan, jonne hän saapui 15. kesäkuuta 653. Hän suisti tuolloisen paavin Pyhä Martinus I:n valtaistuimeltaan monoteletismista käydyn kiistan takia ja yritti saada roomalaiset äänestämään tilalle uuden paavin. Näin tapahtui kuitenkin vasta seuraavana vuonna, kun Pyhä Eugenius I valittiin paaviksi. Vuoteen 666 mennessä Kalliopaksen tilalle eksarkiksi tuli Gregorios.
Paaviuden historia Paavien asema myös maallisena hallitsijana johti maallisen politiikan riskeihin osallistumiseen. Paavien valta oli keskiajalla hyvin haluttua. Paavi saattoi vaikuttaa uskonnollisen asemansa turvin kansaan ja hallitsijoihin, joten kuninkaat ja keisarit pyrkivät saamaan virkaan omia suosikkejaan. Ranskan kuninkaan onnistui pakottaa paavi muuttamaan Avignoniin, Ranskaan vuonna 1309. Siellä paavi oli aina vuoteen 1377 saakka; aikaa kutsutaan paaviuden Avignonin vankeudeksi. Luonnollisesti tänä aikana Ranskan kuninkaalla oli paljon vaikutusvaltaa paavien päätöksiin. Baabelin vankeuden aikana virassa oli yhteensä seitsemän paavia. Vankeuden loputtua paavi palasi taas Roomaan.
Paavius keskiajalla Paavien asema myös maallisena hallitsijana johti maallisen politiikan riskeihin osallistumiseen. Paavien valta oli keskiajalla hyvin haluttua. Paavi saattoi vaikuttaa uskonnollisen asemansa turvin kansaan ja hallitsijoihin, joten kuninkaat ja keisarit pyrkivät saamaan virkaan omia suosikkejaan. Ranskan kuninkaan onnistui pakottaa paavi muuttamaan Avignoniin, Ranskaan vuonna 1309. Siellä paavi oli aina vuoteen 1377 saakka; aikaa kutsutaan paaviuden Avignonin vankeudeksi. Luonnollisesti tänä aikana Ranskan kuninkaalla oli paljon vaikutusvaltaa paavien päätöksiin. Baabelin vankeuden aikana virassa oli yhteensä seitsemän paavia. Vankeuden loputtua paavi palasi taas Roomaan.
Katolisen kirkon historia Paavien asema myös maallisena hallitsijana merkitsi maallisen politiikan riskejä. Paavien valta oli keskiajalla hyvin haluttua: Paavi saattoi vaikuttaa uskonnollisen asemansa turvin kansaan ja hallitsijoihin, joten kuninkaat ja keisarit pyrkivät saamaan virkaan omia suosikkejaan. Vuonna 1309 Ranskan kuninkaan onnistui saada paavi muuttamaan Avignoniin, Ranskaan. Siellä paavinistuin oli aina vuoteen 1377 saakka; aikaa kutsutaan paaviuden Avignonin vankeudeksi. Luonnollisesti tänä aikana Ranskan kuninkaalla oli paljon vaikutusvaltaa paavien päätöksiin. Baabelin vankeuden aikana virassa oli yhteensä seitsemän paavia. Vankeuden loputtua paavi palasi taas Roomaan.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Uudistusmielisimmät toivoivat vuonna 1829 kuolleen Leo XII:n seuraajan jatkavan Pius VII:n uudistuksia. Francesco Castiglione, joka otti paavinnimekseen Pius VIII halusi jatkaa Pius VII:n linjalla, mutta hän oli jo sairas ja kuoli puolentoista vuoden kuluttua paaviksi tultuaan. Pius VIII:n ollessa paavina 1830 Kirkkovaltion pohjoisosissa syntyi levottomuuksia, joiden taltuttamiseen paavin oli pyydettävä Itävallan apua.
Alfonso VI (León) Alfonson pitkän hallituskauden aikana Rooman kirkko sai lisää vaikutusvaltaa Espanjassa. Santiago de Compostelaan matkasi ulkomaisia pyhiinvaeltajia, ja paavi Gregorius VII pyrki saamaan kirkon irti keisarin vaikutusvallasta. Jo paavin edeltäjä Aleksanteri II oli tukenut ranskalaisten ritarien Barbastron valtausta vuonna 1064, ja heistä kumpikin selitti Reconquistan tapahtuvan paavin alaisuudessa. Lisäksi Gregorius julisti vuonna 1073 kaikkien Espanjan kuningaskuntien kuuluneen aikanaan Pyhälle Pietarille, ja näin ollen hän paavina ja Pyhän Pietarin perillisenä vaati oman johtoasemansa tunnustamista. Sama viesti kuulsi läpi vuonna 1077 Espanjan kuninkaille lähetetyssä kirjeessä.
Cuba Española (1870) Cuba Española oli Espanjan laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu puurunkoinen tykkivene.
Pius VIII Paaviksi Castiglioni valittiin 31. maaliskuuta 1829. Pius VIII:n terveys oli heikko jo paaviksi valinnan aikana, ja hänen paaviutensa kestikin vain 20 kuukautta. Paavin heikosta terveydestä huolimatta on esitetty salaliittoteorioita, joiden mukaan hänet olisi myrkytetty. Nämä teoriat perustuvat paavin hovissa vaikuttaneen prinssi Agostino Chigin tekemään paavin ruumiinavausta koskevaan päiväkirjamerkintään, jossa hän toteaa, että paavin sisäelimet olivat hyväkuntoiset.
Gusztáv Kálnoky Vuonna 1891 Kálnoky herätti paheksuntaa varsinkin Italiassa todettuaan eräässä puheessaan, että paavin valtaan ja asemaan liittyvät kysymykset olivat vielä ratkaisematta. Hänen paavin valtaa tukeneet näkemyksensä saivat osakseen vastustusta Unkarissa, mikä osaltaan johti hänen eroonsa ulkoministerin tehtävistä vuonna 1895.
Urbanus VI Paavi Urbanus VI (syntyjään Bartolomeo Prignano, s. n. 1318 – k. 15. lokakuuta 1389) toimi paavina 8. huhtikuuta 1378 kuolemaansa saakka vuonna 1389. Erimielisyydet kirkon sisällä aiheuttivat Urbanuksen kaudella niin sanotun Suuren skisman, eli kirkon jakautumiseen Rooman paavin ja Avignonin vastapaavi Clemens VII:n kannattajiin. Suuri skisma jatkui edelleen paavin ja vastapaavin seuraajien kausille.
Uskonpuhdistus Vuonna 1519 Saksan vaaliruhtinaat olivat korottaneet keisarikseen Kaarle V:n. Paavin ei tarvinnut enää ajatella suhteitaan Lutherin vaaliruhtinaaseen, sillä tätä ei paavin harmiksi ollut valittu keisariksi. Kesäkuussa vuonna 1520 paavi Leo X antoi bullan Lutheria vastaan. Bullassa paavi uhkasi julistaa Lutherin harhaoppisena pannaan, mikäli tämä ei kuudessakymmenessä päivässä peruisi teesejä. Bullaa oli jo saman vuoden tammikuussa edeltänyt Lutheria vastaan nostettu syyte kerettiläisyydestä. Bullan taustalla oli Lutherin väittelykumppani Leipzigistä, sillä Johann Eck oli heti väittelyn jälkeen matkannut Roomaan saadakseen paavin esittämään Lutherille pannauhkauksen.
Innocentius III Celestinus kuoltua 8. tammikuuta 1198 37-vuotias Lotario de' Conti valittiin vielä samana päivänä paaviksi ja hän otti nimen Innocentius III. Keisarin valtaistuin oli yhä tyhjä Henrik VI:n kuoltua vuonna 1197. Innocentius käytti valtatyhjiötä hyväkseen vähentääkseen Saksan vaikutusta Italiassa. Ensin hän palautti paavin maallisen vallan Roomassa ja Rooman prefekti, keisarin edustaja kaupungin hallitsijana, vannoi uskollisuutta Innocentiukselle. Vielä nykyäänkin Innocentius III:ta pidetään koko keskiajan ja joidenkin mielestä kaikkien aikojen mahtavimpana paavina. Hänellä oli korkea käsitys asemastaan ja tehtävästään. Paaviksi tultuaan hän julisti Rooman kaupungin asukkaille:
Benedictus XVI Uuden paavin terveydentila nousi pian erääksi puheenaiheeksi tulevaa paavinkautta eli pontifikaattia analysoitaessa. Hänen tiedetään esimerkiksi saaneen vuonna 1991 aivoverenvuodon, vaikkakaan tämä ei liene aiheuttanut hänelle pysyviä vammoja. Benedictus XVI:n tiedetään myös kärsineen ennen paaviksi tuloaan sydänvaivoista. Paavin veli Georg Ratzinger ilmaisikin jo paavinvaalin aikana huolensa veljensä terveydentilasta sanoen: "78 vuoden ikäisenä ei ole hyvä ottaa työtä, joka asettaa niin paljon haasteita henkilön fyysiselle ja henkiselle hyvinvoinnille." Paavinviran asettamat rasitteet ovat aiheuttaneet ongelmia paavien terveydelle myös aikaisemmin, sillä esimerkiksi lyhyen aikaa hallinneen Johannes Paavali I:n kuolinsyynä oli osittain liikarasitus.
FS Bélier (1870) Bélier oli Ranskan laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
HMS Hotspur (1870) HMS Hotspur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu törmäyskeulalla varustettu alus.
HMS Magdala (1870) HMS Magdala oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Cerberus-luokan taistelulaivat.
Henrik IV (Saksa) Henrik IV pyrki vahvistamaan keisarikunnan valtaa, mutta hän joutui tasapainottelemaan pitääkseen sekä aateliston lojaalisuuden että paavin tuen. Hän oli menettää molemmat vuonna 1075, kun hän ajautui investituurariitaan paavin kanssa. Paavi Gregorius VII julisti Henrikin pannaan 22. helmikuuta 1076. Tammikuussa 1077 Henrik seisoi kolme päivää Canossan portin ulkopuolella pyytäen paavilta anteeksiantoa. Paavi poisti pannan tietyllä ehdoilla, joita Henrik kuitenkin pian rikkoi.
Paavi Paavi on yleensä sangen vanha noustessaan virkaan. Esimerkiksi Johannes Paavali II oli 58-vuotiaana nuorin paaviksi valittu sitten Pius IX:n, joka valittiin paaviksi 54-vuotiaana vuonna 1846. Paavi Benedictus XVI oli valintansa tapahtuessa 78-vuotias. Nykyinen paavi Franciscus oli valintansa aikana 76-vuotias. Nuorimpana paaviksi tullut oli vasta noin 22-vuotias nimityshetkellään. Hänen poikkeuksellista nuoruuttaan kuvaa perimätieto, jonka mukaan hän olisi ollut vain 12-vuotias.
Paaviuden historia Paavin kuoltua hänelle valitaan seuraaja kardinaalien suorittamassa konklaavissa. Paavinvaali toimitetaan suljetussa tilassa, mikä estää ulkopuolisia vaikuttamasta vaaliin ja samalla nopeuttaa paavin valintaa. Äänestys vaati perinteisesti kahden-kolmasosan määräenemmistön – vuoden 1996 muutoksen ("Universi Domini Gregis") jälkeen yksinkertainen enemmistö riittää, mikäli 12 päivän kuluessa ei ole muuten onnistuttu valinnassa. Konklaavin valittua paavin virkaan hän joko ottaa viran vastaan tai kieltäytyy, vaikkakaan koko paaviuden historiassa yksikään ehdokas ei ole antanut kieltävää vastausta. Paavin virka on elinikäinen, ellei paavi itse päätä erota, mikä on äärimmäisen harvinaista; Vuonna 2013 tehtävänsä jättänyt Benedictus XVI oli ensimmäinen eronnut paavi sitten vuoden 1415. Paavin kuoltua hänelle valitaan seuraaja saman kaavan mukaan ja näin paavi-instituutio jatkuu. Paavinvaalin tulos on yleensä vaikeasti ennustettavissa, koska kahden kolmanneksen enemmistö on vaikea saavuttaa ja virkaan valitaankin yleensä kompromissiehdokkaita.
HMS Vanguard (1870) HMS Vanguard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Audacious-luokan ironclad taistelulaiva.
HMS Swiftsure (1870) HMS Swiftsure oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Swiftsure-luokan ironclad-taistelulaiva.
HMS Triumph (1870) HMS Triumph oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Swiftsure-luokan ironclad-taistelulaiva.
Kaarle (Valois) Kaarle tavoitteli valtaa koko ikänsä. Vuonna 1280 paavi tunnusti hänet Aragonian kuninkaaksi enonsa Pietari III:n sijaan, jonka paavi oli julistanut kirkonkiroukseen. Näin hän kilpaili samasta kruunusta enonsa kanssa, joka Sisilian saaren valloituksellaan oli päätynyt paavin viholliseksi. Kaarle avioitui Anjoun Margueriten kanssa, sillä hänellä oli tarkoituksenaan vahvistaa asemiaan Sisiliassa ja tässä tavoitteessaan hän sai tukea paavilta. Kaarle yritti saada Aragonian sotatoimin, mutta aragonialaiset eivät suostuneet syrjäyttämään Pietaria paavin vaatimuksista ja kirkonkirouksesta huolimatta. Kaarlelle jäi vain kardinaalin hatulla suoritettu kruunaus vuonna 1285, minkä takia häntä myöhemmin kutsuttiin ”hattukuninkaaksi”. Myöhemmin hän luopui koko Aragonian tittelistä.
Calixtus III Calixtus III, syntymänimeltään Alfonso de Borgia (31. joulukuuta 1378 – 6. elokuuta 1458) oli paavina 8. huhtikuuta 1455 – 6. elokuuta 1458.
Ennen paaviksi tuloaan hän toimi oikeustieteen professorina Lleidassa ja sen jälkeen diplomaattina Aragonian kuninkaan palveluksessa. Hän nousi paaviksi varsin myöhäisellä iällä kompromissiehdokkaana. Häntä pidettiin terveydeltään heikkona ja epäpätevänä. Paaviuskauden tärkein tavoite oli yllyttää kristittyjä ristiretkelle turkkilaisia vastaan, jotka olivat vallanneet Konstantinopolin vuonna 1453.
Tsukuba (1870) Tsukuba () oli puurunkoinen potkurikorvetti. Alus valmistettiin Burmassa vuonna 1854 Britannian kuninkaalliselle laivastolle nimellä "HMS Malacca". Keisarillisen Japanin laivasto osti aluksen vuonna 1870. Sen aseistus uusittiin vuonna 1892, jolloin sen aseistukseksi tuli neljä kuuden tuuman pikatykkiä.
San Giovanni in Laterano Vuonna 1929 Lateraanipalatsissa solmittiin Lateraanisopimukset Italian ja paavin välillä. Niissä paavi tunnusti Benito Mussolinin hallitseman Italian ja Italia vastineeksi luovutti paaville Vatikaanin ja antoi muitakin lupauksia.
Paaviuden historia Pius X julistettiin vuonna 1954 pyhimykseksi. Hän on ainoa pyhimykseksi julistettu paavi 1900-luvulla. Häntä pidetään suurena, mutta vaatimattomana ja rakastettavan paavina, jolla oli suuri vaikutus paaviuteen.
Noustessaan Pius X:n seuraajaksi paavinistuimelle 1914 Giacomo della Chiesa oli kuusikymmentävuotias. Konklaavin tiedettiin haluavan edellisiä diplomaattisemman paavin, koska ensimmäinen maailmansota oli juuri syttynyt Euroopassa. Uusi paavi oli konservatiivinen ja tällä oli diplomaattista kokemusta. Paavillisen nimensä Benedictus XV hän otti suurelta valistusajan paavilta Benedictus XIV:ltä.
Kaarle Suuri Ei tiedetä tarkemmin, miksi Kaarle hylkäsi vaimonsa vuoden kestäneen liiton jälkeen. Varmastikin hän oli laskelmoinut, mitä erosta oli seuraava. Langobardit, suuttuneina erosta, hyökkäsivät kostona toden teolla paavin kimppuun. Siinä tilanteessa paavi kutsui Kaarlen joukkoineen apuun. Kaarle lähtikin sotaretkelle, kukistaen pian koko langobardivaltakunnan sekä pelastaen paavin. Langobardiprinsessa saattoikin toimia vain Kaarlen suunnitelmien välikappaleena. Nyt kun Kaarle oli saanut joukkonsa Kirkkovaltion ympäristöön ja paavin liittolaisekseen, kruunautti hän itsensä Italian kuninkaaksi vuonna 774.
FS Vaudreuil (1870) Vaudreuil oli Ranskan laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Bourayne-luokan aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 3. luokan risteilijäksi.
HMS Iron Duke (1870) HMS Iron Duke oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Audacious-luokan ironclad taistelulaiva.
Paavi Kun paavi kuolee, hänen lähimmät avustajansa kokoontuvat paavin huoneeseen. Eräs korkea virkamies, "camerlengo", eli paavin kamariherra, kopauttaa pienellä hopeavasaralla paavia otsaan ja kutsuu häntä kolmesti kastenimellä. Mikäli paavi ei reagoi, camerlengo kirjoittaa kuolintodistuksen. Paavin sormus, Pietariin viittaava "kalastajan sormus", poistetaan hänen sormestaan. Seuraavaksi paavin asunto tyhjennetään ja sinetöidään. Tällä keskiajalta juontuvalla perinteellä pyritään estämään ketään muuta esittämästä paavia. Kenelläkään ei ole asiaa asuntoon ennen uuden paavin valintaa. Rooman kirkonkellot soivat kuoleman merkiksi ja Pietarinkirkon edessä luetaan rukouksia. Vatikaaniin johtavat pronssiovet suljetaan, eikä niitä avata ennen kuin uusi paavi on valittu.
Pipinin lahjoitus Vuoden 756 alussa langobardien kuningas Aistulf kävi piirittämään Roomaa ja paavi Stefanus lähetti kiireesti avunpyynnön Pipinille. Pipinille lähetettiin Roomasta jopa Pyhän Pietarin nimissä frankeille osoitettu kirje, jossa heille luvattiin vaihtoehtoisesti korkeimman ikuista suojelusta tai ikuista kadotusta sen mukaan tulisivatko he paavin avuksi vai eivät. Pipin lähetti armeijansa Italiaan ja kukisti Aistulfin vielä samana vuonna. Pipin saneli rauhanehdot, joiden mukaisesti Aistulf joutui luovuttamaan Ravennan eksarkaatin paaville ja alistumaan muilta osin frankkien valtaan. Sotaretkensä yhteydessä Pipin määräsi keräämään lukuisten paaville siirtyneellä alueella sijainneiden kaupunkien avaimet, jotka lähetettiin symbolisesti paaville ja sijoitettiin Pietarinkirkkoon yhdessä kaupunkien luettelon kanssa. Tämä niin sanottu ”Pyhän Pietarin tunnustus” tunnetaan Pipinin lahjoituksen toisena osana. Pipinin seuraajat Kaarle Suuri ja Ludvig Hurskas vahvistivat Pipinin lahjoituksen vuosina 778 ja 817. He myös lahjoittivat paaville huomattavasti lisää maa-alueita Keski-Italiasta vuosina 774 ja 814–816.
Joensuu Kaupungin kokonaispinta-ala oli vuonna 2004 120,3 km², josta maa-alueita oli 81,9 km². Väestötiheys maa-alueet huomioiden oli vuoden 2004 alussa 643 as./km². Vuoden 2005 kuntaliitoksen myötä Joensuun kokonaispinta-alaksi tuli 1 311,94 km², josta maa-alueita on 1 171,06 km².
Ala-Akkajärvi Ala-Akkajärvi () on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Ala-Akkajärven eteläpäähän laskee Ylä-Akkajärvi. Ala-Akkajärvi puolestaan laskee Akkajokeen, joka laskee edelleen Luttojokeen. Ala-Akkajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan eteläosassa. Järven pohjoispäässä sijaitsee Priretšnyi niminen kylä, jonne johtaa 51 kilometriä pitkä maantie Nikkelin eteläpuolelta.
Luettelo Kanadan provinsseista ja territorioista pinta-alan mukaan Kokonaispinta-alaan lasketaan sekä maa- että vesipinta-ala.
Petsamo Petsamon alue on runsasjärvistä, tuntureillakin on pieniä järviä. Järvet ovat kuitenkin melko pieniä, eikä selvästi muista koollaan erottuvia järviä ole. Suurimmat järvet ovat Luttojoen valuma-alueella Petsamon eteläosassa olevat Ylä-Akkajärvi, Ala-Akkajärvi ja Huutojärvi. Pohjois-Petsamon suurimmat järvet ovat Paatsjokilaaksossa Petsamotuntureiden länsipuolella sijaitsevat Kuotsjärvi ja Salmijärvi.
Trindade ja Martim Vaz Trindade ja Maritim Vaz (, [tɾĩˈdadʒi en mɐʁˈtʃĩ ˈvas]) on saaristo, joka sijaitsee noin 1200 kilometriä (750 km), itään Vitoriasta eteläisellä Atlantin valtamerellä. Saaristo kuuluu Espírito Santoon, Kaakkois-Brasiliassa. Saariston kokonaispinta-ala on 10,4 neliökilometriä ja asukasluku 32 (Brasilian laivaston henkilöstöä). Saaristo koostuu viidestä saaresta ja useista karikoista; Trindade on suurin saari, jonka pinta-ala 10,1 neliökilometriä; noin 49 km siitä itään on pieni Maritim Vaz -niminen luoto, jonka kokonaispinta-ala on 0,3 neliökilometriä.
Petsamon lääni Petsamon lääni () syntyi kun Petsamon alue Tarton rauhassa vuonna 1920 sovittiin liitettäväksi Suomeen. Liittäminen tapahtui 14. helmikuuta 1921. Petsamo oli omana lääninä vuoden 1921 loppuun. Seuraavan vuoden alussa se liitettiin Oulun lääniin Petsamon kihlakuntana, jonka ainoa kunta oli nimeltään Petsamo. Vuoden 1938 alussa perustettiin Lapin lääni, johon Petsamon kuntakin kuului. Kunta luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1944 ja asia vahvistettiin 1947 Pariisin rauhassa. Maapinta-alaltaan 10480 neliökilometrin alueella oli vuonna 1941 henkikirjoilla 4750 asukasta.
Petsamon liittämisestä Suomeen sovittiin Tarton rauhansopimuksessa, mutta jo ennen sopimuksen virallista hyväksymistä Suomen hallitus asetti syksyllä 1920 komitean suunnittelemaan alueen olojen järjestämistä. Komitean mietintö valmistui 9. lokakuuta 1920 eli ennen rauhansopimuksen allekirjoittamista Tartossa. Komitea ehdotti Petsamon hallinnon järjestämistä siten, että siitä muodostettaisiin oma lääni, koska Oulu sijaitsi kaukana ja Petsamon oloja tunnettiin huonosti muualla Suomessa.
Petsamon luterilainen seurakunta Kun Petsamon alue liitettiin Suomeen vuonna 1920, alueella ei ollut luterilaista kirkkoa. Ainoastaan Stolbovan kylässä Vuoremivuonon rannalla sijaitsi pieni kappeli. Ortodoksisia kirkkoja Petsamossa oli sen sijaan useampia, ja niinpä Sisäministeriö määräsi vuonna 1921 Petsamon vuosina 1906–1908 rakennetun Alaluostarin ortodoksisen kirkon luterilaisen seurakunnan käyttöön. Alaluostarin kirkkoon tehtiin samana vuonna sisustuksellisia muutoksia luterilaisen seurakunnan käyttöä varten. Kirkon vieressä sijaitsi erillinen kellotapuli. Kirkko vaurioitui pahoin talvisodan aikana, eikä sitä enää korjattu kirkolliseen käyttöön. Vuosina 1940–1944 Petsamon luterilaisen seurakunnan jumalanpalvelukset pidettiin Petsamon ortodoksisessa kirkossa ja monissa tilapäistiloissa. Petsamon laajan pinta-alan vuoksi sinne kaivattiin rukoushuoneita, mutta ne jäivät suunnitteluasteelle. Kulmakuntajumalanpalveluksia pidettiin sen sijaan kansakouluilla.
Petsamo Suurin osa Petsamosta kuuluu havumetsävyöhykkeen pohjoisimpaan osaan eli pohjoisboreaaliseen vyöhykkeeseen, jossa sen alue jakautuu vielä Tunturi-Lapin ja Metsä-Lapin vyöhykkeisiin. Aivan pohjoisimmat osat, kuten Kalastajasaarento ja Heinäsaaret, ovat tundraa tai tundramaista kasvillisuutta. Monet tutkijat eivät kuitenkaan pidä Petsamon pohjoisimpien osien lähes puutonta kasvipeitettä aitona tundrakasvillisuutena. Petsamon, kuten koko Lapin, metsät ovat maailman pohjoisimpia metsiä. Petsamon metsät elävät arktisessa vuotuisessa valorytmissä, ja kuten muuallakin metsän pohjoisraja kulkee siellä, missä heinäkuun keskilämpötila on noin +10 °C. Aivan Petsamon pohjoisimmat metsät ovat hidaskasvuisia, harvoja ja varsin vähätuottoisia, sillä kasvullista metsämaata alueella on vain muutama prosentti maa-alasta.
Voistion kartano Kartanon kantatila oli nimeltään Köykkä ja siihen yhdistettiin 1550-luvulla toinen tila. Näistä muodostettiin rälssitila, joka sai 1592 verovapauden. Myöhemmin Voistion tilasta tuli ratsutila. Tilanomistajat olivat upseereita aina 1800-luvun loppupuoliskolle asti. He kuuluivat muun muassa Antenflycht, Löfving, Toll, Uggla, Sederholm, Palmfelt ja Finne sukuihin. Omistajana on ollut myös Suomen Hypoteekkiyhdistys ja vuodesta 1924 tila oli T. Heikkisen omistuksessa. Tilan omisti 1960-luvulla Lauri Heikkinen. Tilan kokonaispinta-ala oli 1930-luvulla 910 hehtaaria, josta 287 hehtaaria oli viljelymaata. Pinta-ala kuitenkin väheni niin, että 1960-luvulla kokonaispinta-ala oli enää 530 hehtaaria ja siitä 136 hehtaaria viljeltyä.
Tuuloma Tuuloman kunnan pinta-ala on 3 248,05 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Zaozjorskin suljettuun kaupunkiin, idässä Kuolan piirin Uuran ja Mežduretšjen, kaakossa Murmašin ja etelässä Ylä-Tuuloman kuntiin, lounaassa Petsamon piirin Nikkelin, lännessä Korzunovon ja luoteessa Petsamon kuntiin sekä pohjoisessa Pohjoisen jäämeren Muotkavuonoon. Pinta-alasta 68,2 % on metsää ja 13,9 % sotilas- tai muuta erikoisaluetta.
Suomen metsät Suomen metsien kokonaispinta-ala on 26,3 miljoonaa hehtaaria, josta metsätaloudellisesti hyvää metsämaata on 20,3 miljoonaa hehtaaria (lisäkasvu yli 1 m³/ha vuodessa). Metsien kokonaispinta-alasta soita on 9,1 miljoonaa hehtaaria (34 %), joista ojitettu 4,9 miljoonaan hehtaaria. Puuston tilavuus on 2,1 miljardia kuutiometriä. Metsien hiilensidontavarasto on 960 miljoonaa tonnia. Tiukasti suojeltuja metsiä on koko maassa 924 000 hehtaaria (4,5 %). Uhanalaisia lajeja Suomessa on kaikkiaan 1 505 kappaletta, joista 564:lle metsä on ensisijainen elinympäristö ja suo 67 lajille.
Polygoni (Dion) Rakennuksen kokonaispinta-ala oli noin neliömetriä.
Kreikka Maapinta-alasta soveltuu jonkinlaiseen maatalouteen noin 63 prosenttia. Tästä yli puolet, kokonaispinta-alasta noin 35 prosenttia, on laidunmaata. Noin 20 prosenttia maasta soveltuu viljelyskäyttöön ja vain noin 9 prosenttia pysyvään viljelyskäyttöön. Metsää pinta-alasta on noin 30 prosenttia.
Iso-Löytäne Siinä on laskettu olevan 49 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 46 hehtaaria, mikä on noin 4,9 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Suurin saari on Korpistensaari eli Tounaansaari. Se on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Saaren pinta-ala on noin 41 hehtaaria, mikä on 90 % saarten kokonaispinta-alasta. Saaressa on laaja ja samalla matala suoalue sekä monta niemeä, joiden nimessä esiintyy määre ”saari”. Myös luoteessa sijaitseva Jylhänsaari on suuri, mutta sen koko on enää yhden hehtaarin suuruinen. Muista saarista on 27 yli aarin ja loput 20 ovat alle aarin kokoisia. Vähä-Löytäneessä sijaitsevat Selkäkari ja sen seuralaiset sekä Ropanniemen vieressä Elmansari. Nuutin Löytäne on saareton. Jylhänsaren ympäristössä sijaitsevat lisäksi Majonsaari, Kirkkosaari, Ykspuinen, Luhtamätäs, Kekälesaari, Suursaari, järvenselän pohjoisosassa Selkäsaari ja Ihrankari, Santtulahdella Kissasaari ja Paskaluoto, ja vielä järven kaakkoispäässä molemmat Selkäkarit.
Oulujoen vesistö Alue ulottuu itä-länsisuunnassa Suomen itärajalta Perämerelle. Kokonaispinta-alasta Oulujärven luusuan ja Perämeren välisen osuuden pinta-ala on 3 066 km².
Kreikan maantiede Maapinta-alasta soveltuu jonkinlaiseen maatalouteen noin 63 prosenttia. Tästä yli puolet, kokonaispinta-alasta noin 35 prosenttia, on laidunmaata. Noin 20 prosenttia maasta soveltuu viljelyskäyttöön ja vain noin 9 prosenttia pysyvään viljelyskäyttöön. Metsää pinta-alasta on noin 30 prosenttia.
Yhdysvallat Yhdysvaltain kokonaispinta-ala on 9 826 630 km², mistä maata on 9 161 923 km² ja vettä 664 707 km². (Pinta-alaan lasketaan mukaan Yhdysvaltain ”manneralue” ja Alaska sekä Havaiji.) Se on pinta-alaltaan maailman kolmanneksi suurin valtio.
Vestlandet 1. heinäkuuta 2009 Vestlandetissa asui 1 253 610 henkilöä (26,0 % väestöstä) ja alueen pinta-ala on 58 560,4 km² (18,1 % maan kokonaispinta-alasta).
Kulttuuritalo Korundi Rakennuksen kokonaispinta-ala on 5 300 m².
Ala-Suolijärvi Järvessä on laskettu olevan 237 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 531 hehtaaria, mikä on noin 8,7 % järven kokonaispinta-alasta. Suurimmat saaret ovat Porosaari (95 ha ) ja Seimisaari (83 ha ). Muista saarista 38 ovat pinta-alaltaan yli hehtaarin suuruisia, 195 ovat yli aarin ja loput kaksi ovat alle aarin kokoisia.
Lieriö Suoran ympyrälieriön muotoisen kappaleen kokonaispinta-ala lasketaan kaavalla
Pasmajärvi (järvi Kolarissa) Järvessä on laskettu olevan viisi saarta, jotka ovat kaikki yli aarin kokoisia, mutta eivät ylitä hehtaaria. Niiden yhteispinta-ala on noin yksi hehtaaria, mikä on noin 0,2 % järven kokonaispinta-alasta. Niitä ovat Vaarasaari, Kuussaari ja Pajusaari.
Braslaun järvien kansallispuisto Kansallispuisto on perustettu 1995 ja sen pinta-ala on 691 neliökilometriä. Kansallispuisto on monipuolisessa käytössä - pinta-alasta vain 4.9% on tiukemman luonnonsuojelun piirissä. Puistoon kuuluu 60 järveä, jotka peittävät 17% alueen kokonaispinta-alasta. Järvialue on suosittu ulkoilmaretkeily- ja kalastuskohde.
Tarton rauha Neuvosto-Venäjä oli valmis luovuttamaan Suomelle Petsamon, jolloin se kuitenkin odotti Suomen palauttavan Repolan ja Porajärven, jotka olivat lähempanä Muurmannin rataa – Neuvosto-Venäjän pohjoisimmalle, ympäri vuoden jäistä vapaalle, satamalle johtavaa rautatietä. Suomelle puolestaan kaksi pinta-alalta suurtakaan itäkarjalaistan kuntaa eivät olleet yhtä tärkeitä kuin ympäri vuoden sulana pysyvä Petsamon satama. Suomen kannalta Repolan ja Porajärven hallussapito oli myös keino parantaa mahdollisuutta saada haltuun Petsamo.
Bay of Plenty Hallinnollisen alueen kokonaispinta-ala on 12 231 km².
Kilpilahti Kilpilahdessa on öljynjalostusta ja kemianteollisuutta. Kokonaispinta-alaltaan Kilpilahden alue on noin 13 neliökilometriä.
Jolosjärvi Järven kokonaispinta-ala on noin 114,5 hehtaaria, josta eteläaltaan osuus on noin 90 ha.
Río Muni Río Muni (fangiksi Mbini) on Päiväntasaajan Guinean manneralue. Sen pinta-ala on 26 000 neliökilometriä, ja se käsittää 93 % Päiväntasaajan Guinean kokonaispinta-alasta. Río Munissa on noin 300 000 asukasta.
Tampereen maantiede Talousmetsien osa Tampereen metsien kokonaispinta-alasta on 20 % ja pinta-ala 1 454 hehtaaria. Metsistä myydään puuta teollisuudelle niin sanotuin pystymyynnein, jolloin hakkuutöiden toteuttamisesta vastaa ostaja.
Elänne Järvessä on kolme saarta. Niiden yhteispinta-ala on 3,0 hehtaaria, mikä on noin 0,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista Vuohisaari on suurin (1,3 ha ), Elännesaari toiseksi suurin (1,0 ha ) ja Herransaari on niistä pienin.
Juolasvesi Järvessä on laskettu olevan 110 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 156 hehtaaria, mikä on noin 5,7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 16 ovat yli hehtaarin suuruisia, 75 ovat yli aarin ja loput 19 ovat alle aarin kokoisia.
Cáceres Cáceres on samannimisen maakunnan pääkaupunki Espanjan länsiosassa Extremaduran itsehallintoalueella. Cáceresin väkiluku on noin 95 000 (2015). Sen kokonaispinta-ala on 1 750,33 km², ja se on siten pinta-alaltaan Espanjan suurin kaupunki.
Viitasaari Viitasaari on järvien ja koskien pitäjä. Siellä on 230 järveä, ja sen vesipinta-ala on 21,4 % kaupungin kokonaispinta-alasta. Vesistöjä on kaikkiaan 340,46 km². Suurimmat järvet ovat Keitele, Kolima, Muuruejärvi, Löytänä ja Suotajärvi.
Kilden Kildenin arkkitehtisuunnittelusta vastasi suomalainen Arkkitehtitoimisto ALA ja sen pääurakoitsijana toimi AF Gruppen. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 16 000 neliömetriä ja tilavuus 128 000 kuutiometriä. Sen hinta oli 139 miljoonaa euroa.
Grünau im Almtal Grünau im Almtal on Ylä-Itävallassa sijaitseva hieman yli kahdentuhannen asukkaan kunta. Kunta kuuluu Salzkammergutin matkailualueeseen ja sen pinta-alasta 74.5% on metsää. Grünau im Almtalin kokonaispinta-ala on 230 km², mikä tekee siitä Itävallan pinta-alaltaan suurimman kunnan.
Luvanjärvi Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Karttaan nimetyt saaret ovat lännestä alkaen lueteltuina Jokisaari, Niskansaari, Tirro, Kypäräsaari, Selkäsaari ja Nuottisaari.
Ala-Syvärin luonnonpuisto Ala-Syvärin luonnonpuisto () on Venäjän federaation liittovaltiotason luonnonsuojelualue Leningradin alueen Lotinapellon piirissä. Se sijaitsee Lotinapellon kaupungin länsipuolella Syvärijoen länsirannalla ja ulottuu Laatokan rantaan ja sen vesialueelle. Luonnonpuisto perustettiin vuonna 1980, ja sen kokonaispinta-ala on noin 414 neliökilometriä, josta 360 neliökilometriä Laatokan vesialuetta.
Winnipegjärvi Järven pinta-ala on 24 420 km², ja se peittää alleen noin 3,7 % provinssin kokonaispinta-alasta. Se on samalla Kanadan viidenneksi suurin, Pohjois-Amerikan seitsemänneksi suurin ja maailman 12. suurin makean veden allas.
Viikinsaari Viikinsaaren kokonaispinta-ala on 14,9 hehtaaria, josta luonnonsuojelualueen pinta-ala on 10,53 hehtaaria. Luonnonsuojelulain mukaisen rauhoituksen tarkoitus on taata Viikinsaaren luonnonsuojelualueen monipuolisen lehtoluonnon säilyttäminen ja alueen ohjattu käyttö kaupunkilaisten virkistys- ja ulkoilualueena.
Paradise (Kalifornia) Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan kaupungin kokonaispinta-ala on 47 km ja yli 99 % siitä on maata.
Kolhoosi Toisen maailmansodan jälkeen kolhoosien kokoa kasvatettiin Neuvostoliitossa entistä suuremmiksi. Vuonna 1959 kolhoosiviljelmän keskipinta-ala oli 2 380 ha ja kokonaispinta-ala 5 500 ha. Kolhoosissa asui keskimäärin 342 talonpoikaisperhettä.
Kuusamojärvi Järvessä on laskettu olevan 66 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 447 ha, mikä on noin 8,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 1 on yli neliökilometrin suurisia, 21 yli hehtaarin suurisia, 41 yli aarin ja loput 3 ovat alle aarin kokoisia.
New Brunswick Provinssin kokonaispinta-ala on noin 70 000 neliökilometriä. Noin 80 prosenttia maa-alasta on metsää, loput 20 prosenttia on peltoa ja kaupunkialuetta. Maasto on pääosin alavaa jääkauden kuluttamaa ja loiventamaa mäkimaata, joka muodostaa Appalakkien pohjoisosan.
Tyrisevänjärvi Järvessä on laskettu olevan neljä saarta. Niiden yhteispinta-ala on kaksi hehtaaria, mikä on yli prosentii järven kokonaispinta-alasta. Suurimmat saaret ovat Mustasaari ja Riitasaari, ja muut ovat Kalliosaari ja Kulosaari. Pyöreän Mustasaaren halkaisija on yli 100 metriä ja sen pinta-ala on yli 70 aaria. Pitkulainen Riitasaari on 150 metriä pitkä, ja senkin pinta-ala on yli 70 aaria. Mustasaaren kautta kulkee sähkölinja.
Walnut Grove (Minnesota) United States Census Bureaun mukaan kaupungin kokonaispinta-ala on 2,7 km². Vesialueita ei ole.
Jukajärvi (Juva) Järvessä on laskettu olevan kuusi saarta. Niiden yhteispinta-ala on 16 hehtaaria, mikä on noin 1,7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Halsaari, Ukonsaari ja Lehtisaari ovat yli hehtaarin suuruisia, kolme muuta ovat yli aarin kokoisia. Ukonsaari on autio ja rauhoitettu saari.
Elkiänjärvi Järvessä on neljä saarta. Niiden yhteispinta-ala on 1,0 hehtaaria, mikä on noin 0,54 % järven kokonaispinta-alasta. Kaikki saaret ovat yli aarin kokoisia. Suurisaari on 140 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen pinta-ala on noin 0,8 hehtaaria ja se on autio. Muita saaria ovat viereinen Paskasaari ja idempänä sijaitsevat Ukonsaari ja Martinsaari. Niissä on molemmissa loma-asunnot.
Pyhäselkä (järvi) Järvessä on laskettu olevan 650 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 1 743 ha, mikä on noin 4,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 5 on yli neliökilometrin suurisia, 85 yli hehtaarin suurisia, 514 yli aarin ja loput 46 ovat alle aarin kokoisia.
Gabrielin torvi Voidaan siis ajatella, että vaikka torvi todella olisi äärettömän pitkä, sillä on äärellinen tilavuus. Sitä vastoin torven pinta-alalle saatu lauseke kasvaa rajattomasti "a":n kasvaessa. Sillä ei ole ylärajaa. Niinpä torven kokonaispinta-ala on ääretön. Toisin sanoen:
Tampereen maantiede Tampereen kokonaispinta-ala on  km², josta maata on  km² ja vettä  km². Pohjoisimmat koordinaatit ovat , eteläisimmät , itäisimmät , läntisimmät . Tämän alueen maantieteellinen keskipiste sijaitsee Kämmenniemessä, Käälahden perukassa. Tampereen pinta-alasta 19,3 prosenttia (100,4 km²) on asemakaavoitettu.
Valko-Venäjä Valko-Venäjän pinta-alasta 27 % on viljelysmaata. Metsät peittävät 38 %, niityt ja laidunmaat kattavat 16 % ja suot noin 4 % kokonaispinta-alasta. Valko-Venäjällä on 94 020 km² metsää sekä 1 950 km² istutuksia (2000).
Sevettijärvi (järvi) Järvessä on laskettu olevan 22 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 5 hehtaaria, mikä on noin 0,3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi on yli hehtaarin suurinen, 19 yli aarin ja loput 2 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä.
Korpijärvi-Verijärvi Järvessä on laskettu olevan 103 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 26 ha, mikä on noin 2,1 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kuusi on yli hehtaarin suurisia, 71 yli aarin ja loput 26 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä.
Messukeskus (Helsinki) Näyttelytilojen yhteispinta-ala on noin 74 000 neliömetriä. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 272 000 neliömetriä, johon sisältyy muun muassa 7 näyttelyhallia ja 40 erikokoista kokoustilaa. Messukeskuksen palveluihin kuuluu myös hotelli sekä 21 kahvilaa ja ravintolaa.
Etelä-Afrikan luonto Etelä-Afrikan pinta-alasta 1,5 % on metsää ja suojeltuja alueita on 6 %. Vuonna 1996 maassa oli 422 suojelualuetta, joiden kokonaispinta-ala oli 6,7 miljoonaa hehtaaria. Etelä-Afrikassa sijaitsevat Swartbergin vuoristo, Lohikäärmevuoret ja Sudwalan luolat.
Puula Järvessä on laskettu olevan 1 659 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 12 334 ha, mikä on noin 27 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista 14 on yli neliökilometrin, 304 yli hehtaarin suuruisia, 1 284 yli aarin ja loput 57 ovat alle aarin kokoisia.
Kuorevesi Pysyvä asutus tuli seudulle keskiajan loppupuolella. Sitä ennen Kuoreveden metsiä ja kalavesiä hallitsivat saamelaiset ja hämäläiset eränkävijät. Kuoreveden seutu oli jo sitä ennen tunnettu Satakunnan ja Hämeen maakuntien raja-alueena. Eerik Akselinpoika Tott vahvisti näiden maakuntien välisen rajan vuonna 1449, ja Kuorevesi-nimi esiintyi virallisesti ensimmäisen kerran kyseisen rajankäynnin yhteydessä muodossa "Kohrevesi". Nimi viittasi alun perin järveen, jonka kautta kyseinen raja kulki; myöhemmin se tuli pitäjän nimeksi. Isonjaon yhteydessä Kuorevedelle muodostettiin laajoja kruununmetsiä, joiden kokonaispinta-ala oli noin 12 000 hehtaaria eli liki kolmannes kunnan kokonaispinta-alasta. 1930-luvun lopulle saakka Kuorevesi oli miltei puhtaasti maa- ja metsätalouspitäjä.
Luettelo Suomen kunnista Kaupunki-nimitystä käyttävät kunnat on lihavoitu ja lisäksi kunnan käyttämä nimitys on mainittu nimitys-sarakkeessa. Luettelon viidennessä sarakkessa on ilmoitettu kunnan viralliset kielet. Luettelon kuudennessa sarakkeessa on mainittu se paikkakunta (yleensä taajama), jossa kunnan hallinnollinen keskus sijaitsee. Nämä ovat tavallisesti taajamia, mutta eräissä tapauksissa kuntakeskukset ovat kasvaneet yhteen toisen taajaman kanssa. Usean Ahvenanmaan kunnan (mukaan lukien Luhangan Manner-Suomessa) kuntakeskus ei muodosta taajamaa liian pienen väestöpohjan vuoksi. Luettelon seitsemännessä ja kahdeksannessa sarakkeessa on ilmoitettu mihin maakuntaan ja seutukuntaan kunta kuuluu. Väkilukutietojen ajankohta on . Kuntien kokonaispinta-alat ja maapinta-alat puolestaan ovat ajankohdalta . Merialueet eivät ole mukana kokonaispinta-aloissa. Väestötiheydet on laskettu väkilukujen ja maapinta-alojen perusteella.
Gatehouse Talon runko on elementtirakenteinen ja julkisivut ovat kullanvärisellä pellillä verhottuja sandwich-elementtejä. Rakennuksen kolmanteen kerrokseen on yhteydessä kävelysilta, joka on osa julkista kevyen liikenteen verkkoa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on 14 972 neliömetriä ja kerrospinta-ala keskinmäärin 800 neliömetriä.
Velaattajärvi Järvessä on laskettu olevan 6 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 1,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Isosaari on yli hehtaarin suuruinen, Pikkusaari ja Pääskynsaari ovat yli aarin ja loput kolme ovat alle aarin kokoisia. Suurimmissa saarissa on peltomaita ja muutama mökki.
Rotimo (Vieremä) Järvessä on laskettu olevan 7 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 3 hehtaaria, mikä on noin 0,3 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista yksi Rämeenniemi on yli hehtaarin suuruinen ja loput kuusi saarta ovat yli aarin kokoisia. Muita saaria ovat Voisaari, Suomensaari, Selkäsaari ja Lokkisaari.
Saint Vincent ja Grenadiinien maantiede Valtion kokonaispinta-ala on 389 km², josta peräti 344 km² on Saint Vincentin saarta.
Bad Ischl Bad Ischl on kylpyläpaikkana tunnettu kaupunki Ylä-Itävallassa. Sen kokonaispinta-alasta yli 70 % on metsää ja 7,9 % maatalouskäytössä.
Winooski Yhdysvaltojen väestönlaskentaviraston mukaan kaupungin kokonaispinta-ala on 3,9 km, josta 3,7 km on maata ja 0,2 km (5,3 %) on vettä.
Ylä-Akkajärvi Ylä-Akkajärvi () on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Ylä-Akkajärveen laskee pohjoisesta Hihnajärvi. Ylä-Akkajärvi puolestaan laskee järven pohjoispäästä alkavaa jokea myöten Ala-Akkajärveen. Ylä-Akkajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entiseen Petsamon kunnan eteläosassa.
Ylä-Njaannamjärvi Ylä-Njaannamjärvi () on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Ylä-Njaannamjärvi laskee etelään Ala-Njaannamjärveen, joka laskee edelleen Luttojokeen. Ylä-Njaannamjärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan eteläosassa. Järven eteläpuolella sijaitsi kolttien Suonikylä, joka on nykyisin asumaton.
Kallavesi Kallaveden pohjoisosassa on laskettu olevan 713 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 2 855 ha, mikä on noin 15 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista viisi on yli neliökilometrin suuruisia, 159 muuta saarta ovat yli hehtaarin suuruisia, 504 yli aarin ja loput 45 ovat alle aarin kokoisia.
Hypermarketti Päivittäistavarakauppa Ry määrittelee hypermarketin seuraavasti: ”Hypermarketti on monen alan tavaroita myyvä, pääosin itsepalveluperiaatteella toimiva vähittäismyymälä, jonka myyntipinta-ala on yli 2 500 neliömetriä.
Hypermarketissa elintarvikkeiden osuus on vähemmän kuin puolet kokonaispinta-alasta, mutta
myynnin painopiste on päivittäistavaroissa. Hypermarketti voi sijaita kaupungin keskustassa, sen tuntumassa, kauppakeskuksessa tai muualla liikenteellisesti hyvin saavutettavassa paikassa.”
Holguín Vuonna 2015  Holguinin kunnan väkiluku oli noin 292 500, kokonaispinta-ala on 666 km, ja väestön tiheys 490.6/km
Celebesinmeri Celebesinmeren pituus pohjoisesta etelään on 675 km ja idästä länteen 837 km. Sen kokonaispinta-ala on 280 000 km².
Mitokondrio Sisäkalvon poimuja kutsutaan kristoiksi. Ne laajentavat huomattavasti kalvon kokonaispinta-alaa ja mahdollistavat siten ATP:n entistä tehokkaamman tuotannon.
Islannin maantiede Islannin saaren kokonaispinta-ala on noin 103 000 neliökilometriä, josta 2 757 neliökilometriä eli 2,68 prosenttia on vettä.