mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Johan Erik Stenberg Johan Erik Stenberg (3. elokuuta 1845 Bollnäs – 12. tammikuuta 1923 Nacka) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita rakennuksia Ruotsin lisäksi myös Suomeen Oulun ja Porin kaupunkeihin.
Kökar Kökarissa ovat syntyneet kirjailija Ulla-Lena Lundberg (s. 1947) ja Tukholman Karoliinisessa instituutissa toiminut lääketieteen tutkija Erik Jorpes (1897–1973).
Johan Erik Lindh Johan Erik Lindh (11. lokakuuta 1793, Harg Roslagen Ruotsi – 21. tammikuuta 1865, Helsinki) oli ruotsalainen taidemaalari, entinen koristemaalari, joka muutti Suomeen. Ainoana 1830-luvun taiteilijoista hän pystyi elättämään itsensä.
Johan Erik Bolinder John Erik Bolinder (1768 Söderhamn – 1808 Tukholma) oli ruotsalainen miniatyyrimaalari. Hänet nimitettiin 1804 jäseneksi Ruotsin kuninkaalliseen taideakatemiaan.
Erik Ticklén Erik Ticklénin tunnetuin runo oli "Neidon valitus". Johan Ludvig Runeberg käänsi tämän runon ruotsiksi ja se julkaistiin Helsingfors Morgonbladissa vuonna 1832.
Johan Olander Johan Gustaf Olander (1757–1818 Viapori) oli ruotsalainen meriupseeri. Isä kamreeri Erik Olander. Aloitti sotilasuransa jo kolmetoistavuotiaana ja yleni aina majuriksi saakka. Otti osaa Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789, jossa haavoittui molempiin jalkoihin. Avioiduttuaan 1791 kauppias Johan Sederholmin tyttären Hedvigin kanssa he saivat Herttoniemen kartanon häälahjaksi Johan Sederholmilta. Hedvig oli Johan Olanderin siskon miehen sisko. Myi kartanon 1793 Carl Olof Cronstedtille erottaen Strömsin ja Kreijarin torpat omaksi tilakseen. Torpista muodostettiin Strömsin kartano, jonka päärakennus valmistui 1794. Suomen sodan aikana palveli Viaporissa, jossa hänen vaimonsa synnytti 13. lapsensa venäläisten piirittäessä linnoitusta 1808. Vauva kuoli toukokuussa linnoituksen antautuessa. Majuri Olander joutui antautumisen jälkeen sotavangiksi Venäjälle. Vapauduttuaan palasi Suomeen, mutta muutti pian perheineen Ruotsiin.
Erik Bryggman Sisustusarkkitehti Carin Bryggman oli Erik Bryggmanin ja hänen vaimonsa Agda o.s. Grönbergin (1892–1960) kolmesta lapsesta keskimmäinen. Muut olivat Erik (1918–1918) ja Johan (1925–1994). Carin Bryggman lahjoitti isänsä piirustusarkiston Suomen Rakennustaiteen museolle.
Johan Erik Lindh Hän muutti 1817 Kokkolaan ja koristi maalauksin Vaasan hovioikeuden ja sai siitä työstä mestarikirjan 1822. Vuonna 1827 hän muutti Turusta Helsinkiin.
Carl Johan Stjernvall Carl Johan Stjernvall syntyi Stjernvallien sotilassukuun. Hänen isänsä oli eversti Erik Johan Stjernvall, joka oli kapteenina osallistunut Pommerin sotaan ja mennyt silloin naimisiin 18-vuotiaan stralsundilaisen kauppiaantyttären Catharina Elisabet Nonnemanin kanssa. Vaimon isä oli Stralsundin raatikellarimestari ja viinikauppias, joka kuitenkin muutti tyttärensä perässä Suomeen ja kuoli 1791 Kirkkonummella.
Jacob Roschier Jacob Roschier (12. toukokuuta 1787 Viipuri – 11. syyskuuta 1838 Lemi) oli suomalainen kirkkoherra ja virsikirjasuomentaja.
Roschierin vanhemmat olivat Mikkelin pitäjän kappalainen Erik Johan Roschier ja Juliana Starck. Perhe muutti vuonna 1793 Saarijärvelle kun Erik Johan Roschier nimitettiin Saarijärven kirkkoherraksi. Jacob kävi triviaalikoulua Vaasassa ja pääsi ylioppilaaksi 1804. Hän opiskeli sitten Turun Akatemiassa ja hänet vihitiin papiksi 1811. Roschier toimi sitten kirkkoherran apulaisena Viitasaarella vuodesta 1811.
Ruotsin kirjallisuus Ruotsalainen romantiikka lähti liikkeelle "Auroraförbundet"-kirjallisuusseurasta. Liikkeellepanijoihin kuului P. D. A. Atterbom, johon vaikutti vahvasti Friedrich von Schellingin filosofia. Omana aikanaan vähemmän tunnettuja mutta myöhemmin arvostettuja henkilöitä ovat Stagnelius ja Clas Livijn. Gööttiläinen liitto edusti kansallisromanttisempaa suuntausta, jonka tunnetuimmat edustajat ovat Esaias Tegnér ja Erik Gustaf Geijer. Ruotsin romantiikan keskeisen kirjallisen tuotannon on tehnyt Carl Jonas Love Almqvist. Muun muassa Almqvistin romaani "Det går an" (suom. Käy laatuun) ja muut proosatekstit ovat olleet uraauurtavia kirjalliselle realismille. Suomessa taas vaikutti Johan Ludvig Runeberg.
Nordenskiöld Suvun varhaisin tunnettu kantaisä on 1600-luvulla uplantilaisen Tierpin pitäjän Nordanåkerin torpassa asunut korpraali Erik Matsinpoika. Hänen poikansa Johan Erik Norberg tuli Ruotsista Suomeen vuonna 1692 alkuaan vapaaherra Fabian Wreden tilanhoitajaksi. Norberg osti useita kartanoita, muun muassa vuonna 1709 Mäntsälästä Frugårdin tilan (aiemmin Nummisten tila), joka säilyi suvun omistuksessa vuoteen 1912 asti (se jaettiin 1700-luvun lopulla Alikartanon ja Ylikartanon tiloiksi). Johan Norbergin pojat Carl Fredrik ja Anders Johan käyttivät sukunimestään muotoa "Nordenberg", kunnes heidät aateloitiin vuonna 1751 nimellä "Nordenskiöld". Suku jatkui lopulta vain Carl Fredrik Nordenskiöldin jälkeläisistä.
Erik Lindegren Erik Lindegren (5. elokuuta 1910 Luulaja, Ruotsi – 31. toukokuuta 1968 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen 1962–1968. Hän oli "Bonnier Litterära Magasinin", "Stockholms-Tidningenin" ja "Dagens Nyheterin" kirjallisuuskriitikko. Vuosina 1948–1950 hän oli aikakauskirja "Prisman" päätoimittaja. Hänen isoisänsä oli säveltäjä Johan Lindegren.
Mannerheim (suku) Johan Augustin Mannerheimin poikia puolestaan olivat Lars Augustin, Gustaf Johan ja Carl Erik Mannerheim. Näistä vapaaherra (myöh. kreivi) Carl Erik Mannerheim oli ensimmäinen suvun jäsen, joka muutti Suomeen. Se tapahtui 1700-luvun lopulla. Hän osti Askaisista keskiajalta peräisin olleen Louhisaaren kartanon vuonna 1795 ja avioitui Turun ja Porin läänin maaherran Ernst Gustav von Willebrandin tyttären Vendla Sofia von Willebrandin kanssa vuonna 1796. Hän toimi muun muassa senaatin talousosaston ensimmäinen varapuheenjohtajana ja oli yksi Suomen suuriruhtinaskunnan alkuajan merkittäviä valtiomiehiä.
Kumpulan kartano Kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija Peter Forsskål vietti varhaislapsuuttaan Kumpulassa. Hänen isänsä Helsingin kirkkoherra Johan Forsskåhl sai kartanon haltuunsa panttina linnoitusupseeri, eversti Johan Conrad Cedersparrelta toukokuussa 1732 . Perheen nuorin poika Peter oli silloin muutaman kuukauden ikäinen. Kumpulan kartano oli osa hänen kasvuympäristöään kunnes Johan Forsskåhl perheineen siirtyi Ruotsin puolelle vuonna 1740 ja panttioikeus kartanoon myytiin luutnantti Erik Armfeltille.
Erik Johan Tammelin Nimellä "Erik Johan Tammelin":
Magnus Erik Alopaeus Magnus Erik Alopaeuksen isä oli porvoolainen tuomiorovasti Pehr Johan Alopaeus ja isoisä piispa Magnus Jacob Alopaeus. Äiti oli Johanna Elisabeth Solitander, Erik Solitanderin tytär. Magnus Erik Alopaeuksen vaimo oli Margareta Solitander, Johan Solitanderin tytär.
Johan Andersson Andersson edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2008 sekä 2009, josta hän voitti pronssia. Andersson on pelannut 63 A-maaottelua tehoin 3+4=7. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004.
Anderssonin pikkuveljet Oscar ja Erik pelaavat HockeyAllsvenskanin Borås HC:ssa. Johanin joukkuetoverina Linköpingissä pelaa myös Erik Andersson, jota ei tule sekoittaa hänen pikkuveljeensä.
Bergenheim Bergenheim on suomalainen aatelissuku. Suku on alun perin Ekshäradistä Värmlannista joka muutti Suomeen 1700-luvulla. Vaasan hovioikeuden presidentti Erik Johan Bergenheim aateloitiin 18.3.1812.
Johan Kenkhuis Kesäolympialaisissa 2004 Kenkhuis voitti hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueen muut jäsenet olivat van den Hoogenband, Mitja Zastrow ja Klaas-Erik Zwering.
Erik Tulindberg Tulindberg merkittiin jo 15-vuotiaana vuonna 1776 kirjoille Turun akatemiaan, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1782. Hän muutti vuonna 1784 Ouluun ja toimi siellä virkamiehenä. Hän oli vuodesta 1794 Oulun läänin ja vuodesta 1811 Turun ja Porin läänin lääninkamreeri. Tulindberg valittiin vuonna 1797 Ruotsin Kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Vuonna 1809 hän siirtyi takaisin Turkuun ja toimi Suomen suuriruhtinaskunnan hallituskonseljin jäsenenä ja valtionvaraintoimituskunnan puheenjohtajana. Hän oli tuolloin talousosaston ainoa jäsen, jolla oli akateeminen loppututkinto. Vastaavasti hän ja Carl Johan Idman (vuodesta 1814 aateloituna Idestam) olivat osaston ainoat aatelittomat.
Edla Blommér Hän opiskeli kotimaassa Johan Erik Lindhin johdolla ja ulkomailla Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa, Kungliga Akademien för de Fria Konsterna, Tukholmassa 1843–1844. Tukholmassa asuessaan hän oli Ruotsiin muuttaneen kirjailija Sara Wacklinin vuokralaisena ja teki tästä myöhemmin muotokuvan.
Teoksia oli ensi kerran esillä näyttelyssä kotimaassa 1847.
Längmanska kulturfonden Rahaston peruspääoma on suomalaisen puutavarakauppiaan Erik Johan Längmanin vuonna 1859 tekemä testamenttilahjoitus, josta 31/90 tuli Suomen kansalle ja 59/90 Ruotsin kansalle. Säätiö myönsi apurahoja ja palkintoja ensimmäisen kerran 1919. Vuosittain myönnetään Längmanin kulttuurirahaston suuri palkinto, joka vuonna 2007 oli 150 000 Ruotsin kruunua.
Erik Johan Leivo Leivo ja 15 pataljoonaan kuulunutta miestä asetettiin syytteeseen syyskuussa 1918. Mukana olivat hänen poikansa Yrjö Artturi Leivo (1900–1936) ja veljensä Alfred Lindroos. Ulkotyömies Arvo Nikolai Lahti, levyseppä Johan Salomon Keino ja Enock Erik Räisänen todettiin syylliseksi kolmeen, Uno Pääkkönen kahteen, ja asemamies Hugo Emil Envall sekä viilari Robert Korhonen yhteen murhaan. Muut saivat kuolemantuomion Envall ja Korhosen selvitessä elinkautisella kuritushuonerangaistuksella. Lisäksi Leivo, Lindroos, eteisvahtimestari Karl Ernst Vikström, koneenkäyttäjä Karl Emil Nurmi ja Toivo Mervinen tuomittiin kuolemaan avunannosta murhaan sekä valtiopetoksesta. Muille syytetyille jaettiin pitkiä kuritushuonerangaistuksia.
Erik Johan Löfgren Löfgren opiskeli T. J. Leglerin johdolla Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa 1842–1850 ja sitten Düsseldorfin taideakatemiassa O. Mengelbergin ja F. Th. Hildebrandtin johdolla 1853–1858.
Johan Solitander Johan Solitander oli edustajana Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809. Hän edusti Porvoon kaupungin porvarissäätyä. Johan Solitander kuului toisaalta myös toimikuntaan, joka oli vastuussa Porvoon valtiopäivien järjestelyistä, ja hän vastasi majoitustilojen hankkimisesta valtiopäivien osallistujille. Mm. keisari Aleksanteri I:lle ja hänen seurueelleen järjestyivät tilat serkku Erik Solitanderin ja hänen vaimonsa, Johanin sisar Julianan kivitalosta Jokikadulta. Johan Solitander allekirjoitti mm. 5. heinäkuuta 1809 asiakirjan "Säätyjen adressi keisarille koskien sotatilan vahinkojen korvaamisesta 1808–1809".
Johan Solitanderille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1811. Vuonna 1823 Solitander perheineen muutti Porvoon maalaiskuntaan rakennuttamaansa Domargårdin kartanoon, jossa hän kuoli 1838.
Ruotsin kulttuuri Ruotsalainen romantiikka (myöhemmin harhaanjohtavasti kutsuttu "uusromantiikaksi") lähti liikkeelle "Auroraförbundet"-kirjallisuusseurasta. Liikkeellepanijoihin kuului P. D. A. Atterbom, johon vaikutti vahvasti Friedrich von Schellingin filosofia. Omana aikanaan vähemmän tunnettuja mutta myöhemmin arvostettuja henkilöitä ovat Stagnelius ja Clas Livijn. Götiska förbundet (Gööttiläinen liitto) edusti kansallisromanttisempaa suuntausta, jonka tunnetuimmat edustajat nykyaikana ovat Esaias Tegnér ja Erik Gustaf Geijer. Ruotsin romantiikan keskeisen kirjallisen tuotannon on tehnyt Carl Jonas Love Almqvist. Muun muassa Almqvistin romaani "Det går an" (suom. Käy laatuun) ja muut proosatekstit ovat olleet uraauurtavia kirjalliselle realismille. Suomessa taas vaikutti Johan Ludvig Runeberg.
August Strindberg hallitsi ruotsinkielistä kirjallista kenttää 1880-luvulta eteenpäin aina kuolemaansa saakka. Hän oli yksi ensimmäisistä, jotka toivat kirjallisen naturalismin Ruotsiin. Häntä pidetään yhtenä Ruotsin tärkeimmistä kirjailijoista muun muassa töillään "Punainen huone" ja "Neiti Julie". Stringberg kirjoitti sekä proosaa että runoutta, mutta on kansainvälisesti parhaiten tunnettu näytelmistään.
Johan Erik Bergbom Johan Erik Bergbom (17. marraskuuta 1796 – 13. syyskuuta 1869 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.
Johan Erik Hedberg Johan Erik Hedberg (9. maaliskuuta 1767 Tukholma Ruotsi – 9. elokuuta 1823) oli suomalainen taidemaalari.
Lars Levi Laestadius Isä Karl Laestadius solmi ensimmäisen avioliiton vuonna 1774 tukholmalaissyntyisen Brita Ljungin (1746–1798) kanssa. Avioliitossa syntyi kolme lasta, Karl Erik (1774–1817), Johan (1777–1828) ja Elsa Catharina (1779–1779). Toisen avioliiton Karl solmi leskeksi jääneen Anna Magdalena Hanssonin kanssa vuonna 1799. Pariskunta muutti Ruotsin Lappiin Jäckvikiin, jossa he viljelivät valtion tilaa Hornavan-järven rannalla. Ensimmäinen tästä avioliitosta 10. tammikuuta 1800 syntynyt lapsi kastettiin Lars Leviksi. Toinen lapsi syntyi 9. helmikuuta 1802 ja sai nimen Petrus.
Sauli Tiilikainen Sauli Tiilikainen on esittänyt noin 85 oopperaroolia 16 eri kielellä. Uusien oopperoiden kantaesityksiä Suomessa ja Ruotsissa, säveltäjinä mm. Aulis Sallinen, Erik Bergman, Olli Kortekangas, Lars-Johan Werle, Einojuhani Rautavaara, Hannu Bister, Jukka Linkola, Atli Heimir Sveinsson ja Kimmo Hakola. 
Äänitetaltiointeja mm. Yleisradiossa ja useilla levyillä, mm. Erik Bergman: Det sjungande trädet ja Eino Tamberg: Cyrano de Bergerac.
Johan Erik Lindh Hän opiskeli Ruotsin Kuninkaallisessa taideakatemiassa (Kungliga Akademien för de Fria Konsterna) Tukholmassa ja E. Limnellin johdolla. Hän valmistui Tukholman maalariammattikoulusta kisälliksi 1814. Teoksia oli ensi kerran näyttelyssä esillä 1847.
Johan Erik Keto Johan Erik Keto (1. tammikuuta 1826 Mustasaari – 7. lokakuuta 1882 Mustasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Erik Johan Leivo Erik Johan (Johan Erik) Leivo (vuoteen 1906 Lindroos, 12. toukokuuta 1871 Sysmä – 8. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen työmies, joka sisällissodan aikana toimi Helsingin punakaartin I rykmentin 3. pataljoonan eli niin sanotun ”Säätytalon pataljoonan” komentajana. Leivo johtama osasto syyllistyi sodan aikana yhdeksään Helsingissä ja Kirkkonummella tehtyyn murhaan. Sodan jälkeen 16 miestä asetettiin syytteeseen, ja heistä yhdeksän sai kuolemantuomion.
Johan Erik Stadigh Johan Erik Stadigh oli naimisissa vuodesta 1871 Emilia Henriette Wichmannin (k. 1920) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Viipurin ruotsalaisen lyseon lehtori, filosofian tohtori Väinö Erik Elias Stadigh (1876–1944) ja asianajaja Paavo Yrjö Julius Stadigh (1879–1950).
Johan Henrik Strömer Strömerin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Mårten Strömer ja Magdalena Charlotta Strömer o.s. Backman. Hän opiskeli G. Lundgrenin ohjauksessa ja myöhemmin Tukholmassa Ruotsissa Kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1827–1832. Strömer muutti Ruotsiin 1824 ja työskenteli vuodesta 1828 alkaen Tukholmassa. Hän palasi Suomeen 1870-luvulla.
Albertina Julin Albertina Julin syntyi vuonna 1765 Oulun kaupunginapteekkarin Jakob Karbergin (1730–1782) ja Elisabet Bongen (1725–1782) perheeseen. Albertina Karbergin molemmat vanhemmat menehtyivät vuonna 1782 ja pian sen jälkeen Albertina avioitui Oulun uuden kaupunginapteekkarin Johan Julinin kanssa. Albertina ja Johan Julinille syntyi viisi lasta: Johan Jakob, Erik, Albertina, Johanna Gustava ja Wilhelmina, minkä lisäksi yksi tytär kuoli jo varhain. Perhe asui 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun Oulussa, missä heillä oli keskeinen rooli kaupungin seurapiireissä. Vuonna 1813 Johan Julin osti Turun kaupunginapteekin ja Albertina muutti miehensä kanssa Turkuun.
Erik Johan Synnerberg Erik Johan Synnerberg (5. marraskuuta 1775 Turku – 12. toukokuuta 1845 Helsinki) oli suomalainen prokuraattorin apulainen, kihlakunnantuomari ja valtioneuvos.
Johan Erik Stadigh Johan Erik Stadigh (20. elokuuta 1832 Turku – 1. helmikuuta 1918 Turku) oli suomalainen juristi ja Turun hovioikeuden varapresidentti.
Erik Johan Längman Erik Johan Längman (24. toukokuuta 1799 Porvoo – 16. lokakuuta 1863 Helsinki) oli suomalainen ruukinpatruuna, sahateollisuuden harjoittaja ja suurlahjoittaja.
Katariina Vaasa Häät pidettiin Tukholmassa 1. lokakuuta 1559. Marraskuussa 1559 pari matkusti Itä-Friisiaan matkaseuranaan Cecilia Vaasa ja Edzardin pikkuveli Johan. Pysähdyspaikalla Vadstenan linnassa tapahtui skandaali, kun Johan löydettiin Cecilian kammarista ilman housuja. Johan vangittiin ja Katariinaa ja Edzardia vartioitiin Västeråsin linnassa. Katariina oli asiassa Cecilian puolella ja esimerkiksi puolusti häntä, kun heidän isänsä tahtoi takavarikoida Cecilian korut. Hän myös vetosi isäänsä, äitipuoleensa ja velipuoleensa Erikiin, jotta hän ja Edzard saisivat lähteä Itä-Friisiaan ja että Johan vapautettaisiin. Kustaa Vaasa kuoli vuonna 1560 ja kaiken lisäksi Katariina oli itse samaan aikaan raskaana. Tapahtumat johtivat siihen, että Katariina pääsi lähtemään Ruotsista vasta vuonna 1561.
Erik Johan Andelin Erik Johan Andelin (18. toukokuuta 1804 Hollola – 9. heinäkuuta 1893 Tohmajärvi) oli suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja Tammikuun valiokunnan jäsen.
Catharina Lefrén Catharina Lefrén muutti takaisin Ruotsiin 1834. Hän myi paperitehtaan Johan Christopher Frenckellille ja kartanon Nils Johan Idmanille. Hänelle ei näiden kauppojen ja velkojen jälkeen jäänyt paljoakaan omaisuutta.
Johan Hyvönen Johan Erik Hyvönen (25. lokakuuta 1895 Viitasaari – 30. syyskuuta 1918) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat pankinjohtaja Erik Hyvönen ja Ellen Maria Häggqvist.
Henrik Johan Gummerus Gummeruksen vanhemmat olivat komministeri Henrik Gummerus vanhempi ja Johanna Bäcksten. Hän valmistui papiksi 1799 ja toimi Suomen sodan alkaessa apulaisena Ahvenanmaalla Finströmissä. Siellä hän liittyi nimismies Erik Arénin toveriksi vapauttamaan ahvenanmaalaisia venäläisistä. Hänen johdollaan noin 450 kalastajaa ja talopoikaa kävi 10. toukokuuta 1808 parituntisen taistelun Kumlingessa samansuuruisen venäläisjoukon kanssa. Gummerus onnistui miehineen vangitsemaan venäläiset, jotka vietiin Tukholmaan. Palkkioksi teostaan hän sai Miekkatähdistön nauhassa kannettavan mitalin ja hovisaarnaajan arvon. Gummerus toimi sitten Ahvenanmaalla olevien joukkojen sotarovastina, mutta muutti 1810 Ruotsiin ja tuli 1812 Högbyn kirkkoherraksi Öölantiin, jonne hänet on haudattu.
Åkerman &amp; Lund Orgelbyggeri Åkerman & Lund Orgelbyggeri Ab on Ruotsin Knivstassa toimiva urkurakentamo. Yhtiön perusti ruotsalainen Per Larsson Åkerman (1826–1876). Hän opiskeli urkurakentajien oppilaana, ensin vuodesta 1844 Västra Vingåkerissa ja sen jälkeen Tukholmassa ja suoritti siellä Teknillisessä oppilaitoksessa tutkinnon vuonna 1850. Hän sai erioikeuden rakentaa urkuja vuonna 1852. Hän täydensi stipendin turvin opintojaan ulkomailla, muun muassa Brysselissä. Vuosina 1857–1860 hän työskenteli Strängnäsissä Erik Adolf Setterquistin kanssa. 1860 hän muutti Tukholmaan ja perusti oman urkurakentamon ja vuonna 1866 urkujen rakentaminen jatkui työtoveri Carl Johan Lundin kanssa yhteisessä yhtiössä.
Johan Fredrik Galetski Johan Fredrik Galetski (1817 Tukholma – 9. kesäkuuta 1880 Tukholma) oli Ruotsissa syntynyt näytelmäkirjailija, joka muutti Suomeen ja asui Helsingissä. Hän käytti nimimerkkiä "a-e-i".
Erik Johan Tammelin Erik (Erkki) Johan Tammelin (sukunimi myöh. "Tammio"; 5. elokuuta 1861 Hämeenlinna – 15. heinäkuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja kouluneuvos.
Erik Solitander Erik Solitander, myös Eric Solitander tai Erich Solitander (n. 1755 – 1. tammikuuta 1822) oli porvoolainen kauppias, laivanvarustaja, kauppaneuvos, raatimies, varapormestari ja valtiopäivämies. Hän oli Johan Solitanderin serkku. Hänen vaimonsa Juliana Solitander oli Johan Solitanderin sisar, hänen tyttärensä Johanna Elisabeth Solitander oli Pehr Johan Alopaeuksen vaimo.
Erik Johan Löfgren Erik Johan Löfgren (15. toukokuuta 1825 Turku – 10. joulukuuta 1884) oli suomalainen taidemaalari. Hänen maalaustyylinsä oli lyyrisen romanttista ja hän maalasi muotokuvia sekä historian tapahtumista aiheensa saaneita maalauksia.
Johan Motin Motinin isä on suomalainen, joka muutti lapsena Ruotsiin.
Johan Norberg Johan Norberg syntyi Tukholmassa ja kasvoi Hässelbyssä. Hän on entisen Ruotsin kansallisarkiston hoitajan Erik Norbergin ja Birgitta Norbergin poika. Hänen poliittinen aktiivisuutensa alkoi kun hän yhdessä kavereidensa kanssa voitti kouluvaalit omalla anarkistipuolueellaan. Hän hylkäsi pian anarkistiset näkemyksensä ja siirtyi liberalismin kannattajaksi, joka hänen mielestään ottaa vapauden vakavammin. Vuosina 1992–1999 Norberg opiskeli Tukholman yliopistossa filosofiaa, kirjallisuustiedettä ja politiikan tutkimusta. Opiskeluaikoinaan Norberg liittyi libertaristiseen / uusliberalistiseen Frihetsfronten-järjestöön. Hän oli järjestön lehden "Nyliberalen" päätoimittaja vuosina 1993–1997.
Johan Erik Bolinder Bolinder oli Ruotsissa suosittu miniatyyrimaalari, joka teki runsaasti muotokuvia, mutta muualla häntä ei juuri tunnettu. Hänen tyylinsä on tunnistettava, mutta teoksissa näkyy sommittelussa ja värityksessä kuitenkin Carl Fredric von Bredan vaikutus. Hän sai vuonna 1978 yhdessä Lorentz Sparrgrenin kanssa alastonmallin piirtämisestä myönnetyn kolmannen luokan hopeamitalin.
Jakob Johan von Bilang Jakob Johan von Bilang (1739–1803) oli suomalainen sotilas ja norsunluun leikkaaja. Hän osallistui Ranskassa seitsenvuotinen sotaan ja yleni luutnantiksi. Palattuaan hän palveli Ruotsissa ja erottuaan kapteenina 1773 von Bilang muutti jälleen Suomeen.
Wendla Randelin Wendla Cumenius syntyi vuonna 1823 Huittisissa pappisperheeseen. Hänen isänsä oli Erik Johan Cumenius, koulutukseltaan pappi ja lääkäri. Äiti oli Carolina Gustava von Delwig. Äiti kuoli 1835 synnyttäessään kahdettatoista lastaan, ja hänen kuolemansa jälkeen perhe muutti Uuteenkaupunkiin, josta isä sai kirkkoherranviran.
Erik Johan Leivo Sysmässä syntynyt Leivo asui myöhemmin Helsingissä, josta hän muutti puolisoineen Karjalan kannaksen Uudellekirkolle vuonna 1898 ja sieltä takaisin Helsinkiin 1904. Helsingissä Leivo työskenteli muun muassa kivenhakkaajana ja satamatyöläisenä. Hän oli Kuljetustyöntekijäin Liiton jäsen ja toimi Helsingin satamatyöläisten ammattiosaston puheenjohtajana.
Juhana Kasimir Juhana Kasimir, ruots. "Johan Kasimir", saks. "Johann Kasimir" (1589–1652) oli saksalainen pfalzkreivi, Pfalz-Zweibrückenin herttua, joka avioitui pikkuserkkunsa, Ruotsin kuninkaan Kaarle IX:n tyttären Katriinan kanssa. Hän muutti Ruotsiin 1622. Hän oli Ruotsin Pfalz-Zweibrückenin hallitsijasuvun kantaisä, ja hänen vanhin poikansa oli Kaarle X Kustaa.
Erik Johan Längman Ruotsin puolen B-rahastosta muodostetiin 1918 Tukholmassa toimiva Längmanin kulttuurirahasto, joka alkoi jakaa apurahoja 1919. C-rahasto lakkautettiin 1951 kun se liitetiin Längmanin kulttuurirahastoon. A-rahastosta muodostettiin 1959 "Längmanin yrittäjärahasto" joka toimii Luulajassa. Tämä rahasto tukee erityisesti Norrbottenin läänin yrittäjätoimintaa.
Johan Solitander Johan Solitander, myös Johan Erik Solitander tai Johan Eriksson Solitander (30. syyskuuta 1764 – 3. marraskuuta 1838) oli porvoolainen kauppias, ruukinpatruuna, laivanvarustaja, vuorineuvos ja valtiopäivämies.
Von Becker von Becker on suomalainen aatelissuku. Suku on kotoisin Tanskasta, mistä Sigmund von Becker muutti Ruotsiin. Hänen poikansa Johan aateloitiin 1653 Ruotsissa. Suomeen suku tuli Axel von Beckerin muuttaessa Sysmään.
Johan Zacharias Bång Johan Zacharias Bång (19. huhtikuuta 1782 Lohja – 10. huhtikuuta 1845 Fjällboberg, Ruotsi) oli suomalainen Suomen sotaan osallistunut ruotusotamies, joka muutti sodan jälkeen Ruotsiin. Häntä ovat jotkut pitäneet J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden Sven Dufvan esikuvana.
Erik Johan Tammelin Tammelinin vanhemmat olivat kirvesmies Erik Johan Tammelin ja Maria Sulander. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1880 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1884, maisteriksi 1886, lisensiaatiksi 1889 ja tohtoriksi 1890. Tammelin oli kouluhallituksen palveluksessa kouluneuvoksena ja osastopäällikkönä vuodesta 1918.
Johan Cajanus Cajanus oli naimisissa 1649–1650 Kristina Samuelsdotter Paldaniuksen (k. 1650) kanssa, 1652–1668 Anna Johansdotter Mathesiuksen (k. 1668) ja 1669–1692 Elisabet Gustafsdotter Wittingin (k. 1692) kanssa tämän toisessa avioliitossa. Hänen poikiansa toisesta avioliitosta olivat Turun akatemian ylimääräinen filosofian professori Johan Cajanus (1655–1681) sekä Paltamon ja Kemiön kirkkoherra Erik Cajanus (1658–1723). Johan Cajanuksen veli oli Sotkamon kirkkoherra Erik Cajanus vanhempi (1628–1691).
Erik Johan Wennerqvist Erik Johan Wennerqvist (14. joulukuuta 1800 Turku – 28. syyskuuta 1872 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut muurari- ja rakennusmestari, joka suunnitteli myös rakennuksia itse. Tampereen kaupungin historiankirjoittaja Väinö Voionmaa ja rakennusmestari Heikki Tiitola luonnehtivat myöhemmin Wennerqvistiä ""Tampereen rakennusmestarien ja rakennusurakoitsijain suojeluspyhimykseksi"".
Emilie Bergbom Emilie Bergbomin isä oli senaattori Johan Erik Bergbom ja äiti Fredrika Juliana Roschier. Hänen veljensä Ossian Wuorenheimo toimi myöhemmin senaattorina. Perhe muutti Vaasasta Viipuriin vuonna 1839 ja Emilie Bergbom aloitti opinnot Viipurin saksankielisesä tyttökoulussa. Viipurista perhe muutti Helsinkiin, jossa Bergbom jatkoi opintojaan Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa. Hän opiskeli myöhemmin edelleen yksityisopettajien johdolla ja puhui hyvin ranskaa ja englantia. Lisäksi Bergbom opiskeli myös suomen kieltä.
Klöfverskjöld Johan Ottenpoika Klöfverbladin pojat toimivat isänsä apuna tämän virkatehtävissä Suomessa. Otte Johaninpoika toimitti maanmittauksia. Englannissa opiskellut Erik Johaninpoika oli monissa tehtävissä Suomen laskukamarissa, muun muassa kirjanpitäjänä, kunnes siirtyi Ruotsiin ja eteni reduktiokollegion komissaariksi. Hänet aateloitiin 1653 nimellä Klöfveskjöld yhtä aikaa kuin veljensä Aron Johaninpoika, Turun hovioikeuden asessori.
Carl Johan Andersson Andersson syntyi Ruotsissa vuonna 1828. Hän oli tunnetun brittiläisen suurristanmetsästäjän Llewellyn Lloydin ja ruotsalaisen torpparin Brita Cajsa Andersdotter avioton lapsi. Lloyd muutti noin vuonna 1830 Vänersborg, johon nuori Carl Johan seurasi, kun hänen oli määrä aloittaa koulunkäyntinsä. Hänen isänsä opetti lisäksi hänelle eläintieteen perusteita.
Johan Frans Andreas Galindo Hänen alkuperäinen sukunsa ja sukunimensä Galindo olivat espanjalaista alkuperää. Hänen esi-isänsä olivat vaikuttaneet eri puolilla Eurooppaa: isä Johan Christian de Galindo oli syntynyt Pietarissa, isoisä Hollannissa ja hänen isoisänsä isä oli syntynyt Espanjassa ja avioitunut Lontoossa. Jean Galindon isä Johan Christian muutti Suomeen 1832. Hänen pojanpoikansa on 1950-luvulla Ruotsiin muuttanut voimistelijana nuoruudessaan tunnettu ja sittemmin lääkärinä työskennellyt Jean Cronstedt.
Johan Lefrén Johan Petter/Peh Lefrén (1784 Turku – 1862) oli suomalainen taidegraafikko ja piirtäjä. Hänen teoksiaan on esillä Ateneumin taidemuseossa. Hän muutti nuorena Ruotsiin, jossa hän toimi armeijan kenraalina. Hän toimi myös Karlbergin sotakoulun johtajana, sotilaspedagogina sekä harrasti suomen kielen tutkimusta ja oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen 1834–1862.
Johan Printz Aikaisemmin Pohjois-Amerikan itärannikolle levittäytyneiden Uusien-Alankomaiden ja Britannian siirtomaavaltoja edustaneet kauppiaat yrittivät työntyä Uuden-Ruotsin hallinnoimalle alueelle, mutta Printz pystyi pitämään heidät erossa Delawarejoen laaksoissa käytävästä kaupasta. Ruotsista lähetettyjen siirtolaisten ja kauppatavaroiden vähyys esti Printzin siirtokuntaa kuitenkin kasvamasta, ja 1650-luvun alussa Euroopan muut siirtomaavallat valtasivat yhä suurempia osia siitä kaupankäynnistä, josta Uusi-Ruotsi joutui luopumaan. Siirtokunnassa syntyi myös kapinointia kuvernöörin tiukkaa kurinpitoa vastaan. Vuonna 1653 Printz matkusti Eurooppaan saadakseen apua siirtokunnan elvyttämiseen. Hänen virkaansa jäi hoitamaan hänen vävynsä Johan Papegoja, jonka paikan korvasi vuotta myöhemmin Printzin serkunpoika Johan Risingh.
Hegeliläisyys Norjassa hegeliläisiä olivat erityisesti Poul Martin Møller ja Marcus Jacob Monrad. Tanskassa hegeliläisiä olivat puolestaan Johan Ludvig Heiberg ja Hans Lassen Martensen, kun taas Søren Kierkegaard tunnetaan hegeliläisyyden vastustajana. Ruotsissa Hegeliä vastusti Erik Gustaf Geijer. Hegeliläisyyden aikana pohjoismainen filosofinen yhtenäiskulttuuri hajosikin, ja filosofia alkoi kehittyä eri Pohjoismaissa eri suuntiin.
Elias Lönnrot Talous oli nuorella opiskelijalla tiukoilla. Hän hankki rahansa ompelemalla vaatteita ja kiertelemällä ympäriinsä laulavana teininä. Ilmeisesti Lönnrot myös menestyi opinnoissaan, mikä tulee ilmi koulun papereista ja koulutoveri Israel Weurlanderin muisteluksista. Rahat eivät silti riittäneet, ja Lönnrotin oli pakko lopettaa koulunkäynti; on myös mahdollista, että lähtö johtui uskosta parempiin menestysmahdollisuuksiin toisaalla. Sammatin kappalaisadjunktin (eli kappalaisen apulaisen) Johan Lönnqvistin avulla Lönnrot pääsi vuonna 1820 opiskelemaan Porvoon lyseoon. Epävarman rahatilanteen takia Lönnrot päätti pian muuttaa Hämeenlinnaan, jossa apteekkari Lorenz Johan Bjugg palkkasi latinaa osaavan apteekkarioppilaan. Pian kuitenkin piirilääkäri Johan Erik Sabelli ja Hämeenlinnan triviaalikoulun rehtori Henrik Långström järjestivät Lönnrotin opiskelemaan rehtorin johdolla itsenäisesti ja työsopimus apteekissa lopetettiin.
Johan Knaapi Johan Leonard Knaapi () oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Erik Knaapi ja Kustaava Yli-Knaapi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Annikki Liimataisen kanssa, joka kuoli vuonna 1926.
Adlerborg Adlerborg oli Ruotsin ritarihuoneeseen kuulunut aatelissuku numero 1158. Suku oli kotoisin Ottendorfin kaupungista Lauenburgista, mistä Johan Goës (k. 1698) vuonna 1671 muutti Ruotsiin ja ryhtyi porvariksi Tukholmassa. Noustuaan kamarikollegion komissaariksi hänet aateloitiin vuonna 1689 nimellä Adlerborg.
Aleksander Reeth Luhangan säteriratsutilan omistaja ja Luhangan kappeliseurakunnan perustamisen isä, kornetti "Alexander Magnus Reid" sai 1766 sukunsa merkityksi Ruotsin ritarihuoneeseen 1653 aateloidun Reid-suvun haaraksi. Hän kuoli naimatonna 1773, mutta virheellisin perustein aateliseksi merkitty suku jatkui kahdesta hänen vanhemmasta veljestään. Vehkalahtelaisesta korpraalista "Karl Gustav Reidestä" (n. 1694-1743) polveutuu Varsinais-Suomeen asettunut sotilashaara (artikkelin taulut 3-5), jonka miespuoliset jäsenet häviävät tuntemattomiin kohtaloihin 1700-luvun loppuvuosina. Toinen veli oli Luhangan isäntä "Johan Reid" (n. 1710-1753). Hänen pojistaan kersantti "Karl Gustav Reeth" (1745-1796) tuli Luhangan isännäksi. Hänen sukuhaaransa (taulut 7-8) kaksi viimeistä miesjäsentä häviää kirkonkirjoista 1830-luvulla. Johanin toinen poika, sotamies "Johan Gabriel Reeth" (1747-1790) muutti Mustasaareen. Hänen sukuhaaransa (taulut 9-19) on levinnyt Yhdysvaltoihin; se ei enää elä Suomessa mieskantaisena. Hänen pojanpojanpoikansa talollinen "Herman Erik Reeth"(1825-1893, taulu 15) anoi 1886 sukunsa merkitsemistä Suomen ritarihuoneeseen, mutta anomus hylättiin.
Christoffer Johan Rappe Christoffer Johan Rappe (1719–1776) oli Turun hovioikeuden jäsen, Turun ja Porin läänin maaherra, valtiopäiväedustaja ja vapaaherra. Hän oli kotoisin Ruotsista, mutta muutti Turkuun 27-vuotiaana, jäi Suomeen ja tuli tunnetuksi sekä tehokkaana virkamiehenä että valtiopäivillä Hattupuoluetta edustaneena poliitikkona. Turun ja Porin läänin maaherraksi hän tuli vuonna 1769.
Fredrik Johan Wiik Wiikin vanhemmat olivat lääninarkkitehti Johan Erik Wik ja Gustafva Fredrika Meijer.
Sederholm Suvun varhaisin tunnettu jäsen oli Tukholman Tre Kronor -linnassa 1600-luvun lopulla halonkantajana työskennellyt Johan Mårteninpoika (k. 1726). Nimeä Sederholm käytti ensi kerran hänen poikansa Erik Sederholm (1679–1751), joka jäätyään Suuressa Pohjan sodassa venäläisten vangiksi toimi useita vuosia tilanhoitajana Liivinmaalla, kunnes asettui Helsinkiin tullimieheksi. Kaikki myöhemmät tunnetut suvun jäsenet ovat hänen kuuluisan poikansa, kauppaneuvos Johan Sederholmin jälkeläisiä. Näistä osa on asettunut myös Ruotsiin ja suku on omistanut siellä Ålbergan kartanon Södermanlandin läänissä vuodesta 1806. Prokuraattori Theodor Sederholm aateloitiin vuonna 1886 nimellä "Cederholm" ja esiteltiin seuraavana vuonna Suomen ritarihuoneella aatelissukuna numero 266. Aatelinen sukuhaara sammui mieslinjalta hänen poikansa kuollessa vuonna 1931 ja lopullisesti 1953. Suvulla ei ole ollut yhteyttä ruotsalaiseen Cederholm-aatelissukuun.Kirjastonhoitaja ja oppihistorian professori Alexander Blomqvist (1796–1848) oli Johan Sederholmin pojan, ruukinpatruuna Alexander Magnus Sederholmin avioton lapsi. Senaattori ja Helsingin asemakaavan suunnittelija Johan Albrecht Ehrenström (1762–1847) oli puolestaan Johan Sederholmin siskonpoika.
Hans-Erik Lindqvist Hans-Erik Johan Lindqvist (s. 21. heinäkuuta 1954 Närpiö) on Närpiön kaupunginjohtaja.
Jonas Ferdinand Bergenheim Bergenheimin vanhemmat olivat hovioikeuden presidentti Erik Johan Bergenheim ja Hedvig Sofia Hannelius. Hän tuli ylioppilaaksi Turussa 1813 ja opiskeli sitten matematiikkaa, mutta siirtyi 1814 Venäjälle, ensin yleisesikunnan palvelukseen ja sitten vuodesta 1822 Pietarin topografiseen virastoon. Vuonna 1827 Bergenheim piirsi ja julkaisi Inkerinmaan kartan, jonka nimistö perustui Ruotsin hallituksen toimittamaan vuoden 1676 asutuskarttaan.
Carl Erik Mannerheim Carl Erik Mannerheim syntyi tykistön everstin, Göteborgin komendantin Johan Augustin Mannerheimin (k. 1778) ja tämän toisen puolison Helene Maria Söderhjälmin kolmanneksi ja nuorimmaksi pojaksi. Hänen vanhin veljensä oli merkittävä ruotsalainen hallintomies Lars Augustin Mannerheim ja keskimmäinen veli Gustaf Johan Mannerheim Mannerheim-suvun ruotsalaisen haaran merkittävin esi-isä.
Belfrage Belfrage on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 782. Suku on lähtöisin Skotlannista, missä Penningtonin herra Gulilelm Belfrage mainitaan ritarina. Tämän jälkeläinen Hans Belfrage (1614-1668) muutti äitinsä kanssa Ruotsiin vuonna 1642 ja tuli kauppiaaksi ja pormestariksi Wenersborgiin. Hänet aateloitiin vuonna 1666. Hänen aikuisikään eläneet poikansa antautuivat sotilasuralle ja kohosivat everstiluutnanteiki. Henric Johan (1640-1706) oli ensin Jönköpingin ratsuväen everstiluutnantti ja lopulta Göteborgin ratsuväen everstiluutnantti. Hänen jälkeläisensä Johan Lennart (1754-1820) oli Bohusin rykmentin eversti 1796 ja prikaatinpäällikkö vuonna 1808.
Erik Östlund Östlund hiihti avausosuuden Ruotsin viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Seefeldin MM-kilpailussa 1985. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Thomas Wassberg, Thomas Eriksson ja Gunde Svan. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Östlund hiihti ensimmäisen osuuden Ruotsin kultaa voittaneessa viestijoukkueessa, jonka muut jäsenet olivat Svan, Wassberg ja Torgny Mogren.
Erik Stadigh Johan Erik Stadigh (21. toukokuuta 1928 Helsinki – 13. tammikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja kilpapurjehtija.
Erik Johan Längman Längman jakoi joulukuussa 1859 tekemässään testamentissa omaisuutensa niin että kolmasosa siitä tuli käyttää "”Suomenmaan kaikkien säätyjen ja kansanluokkien eduksi"" ja kaksi kolmasosaa ""Ruotsinmaan kaikkien säätyjen ja kansanuokkain eduksi"". Kumpaakin maata varten perustettiin "A-rahasto" editämään taloudellista ja sosiaalista toimintaa sekä "B-rahasto" editämään tieteitä, taiteita ja kirjallisuutta. Ruotsin puolella oli lisäksi "C-rahasto" jonka tehtäväksi Längman määritteli Ruotsin riikinrahan kurssin vahvistamisen. Längmanin omaisuuden arvoksi arvioitiin perunkirjoituksessa 1 282 000 markkaa ja pesänselvittäjät onnistuivat realisoimaan tästä noin 900 000 markkaa 1870-lukuun mennessä.
Johan Olivecreutz Johan Olivecreutzin vanhemmat olivat taidemaalari Helena Arnell ja Johannes Gezelius. Hänen isänsä oli määrä olla Viipurin piispa, mutta Viipurin jäädessä Ruotsin valtakunnanrajan itäpuolelle tästä tuli Porvoon ensimmäinen piispa. Johannes Gezelius kuoli heinäkuussa 1733, jonka jälkeen leskirouva Helena Arnell muutti perheineen Porvoosta Kemiön Västakärriin. Siellä sijaitsi Gezeliusten suvulle kuulunut Karunan kartano.
Tupakoinnin lopettaminen Tupakoinnin lopettaminen on pidättäytymistä aloitetusta tupakoinnista. Tupakoinnin lopettaminen on siis yritys lopettaa tupakointi kokonaan, ja se on eri asia kuin tupakoinnista kieltäytyminen tupakointia koskaan aloittamatta. Tupakan sisältämä nikotiini aiheuttaa ajan kuluessa tupakoitsijalle riippuvuuden, ja tupakointia lopetettaessa esiintyy usein vieroitusoireita. Nikotiini voi aiheuttaa voimakkaan riippuvuuden, jolloin tupakoinnin lopettaminen on vaikeaa. Tupakoinnin lopettamisen apuvälineiksi on kehitetty nikotiinipurukumia, -laastareita ja vastaavia tuotteita.
Tupakka Tupakoinnin keksivät intiaanit. Heillä tupakointi oli usein rituaalinomaista kuten myös virola, koka ja peyote eli meskaliinikaktus. Tupakkaa käytettiin pieninä annoksina piristeenä, ehkäisemään nälän tunnetta sekä kipulääkkeenä. Kristoffer Kolumbus teki matkansa Amerikkaan, minkä jälkeen tupakka levisi Eurooppaan 1500-luvulla, ensin Espanjan ja Portugalin satamakaupunkeihin. Aluksi tupakointia eli "savun juomista", kuten tuolloin sanottiin, pidettiin jonkinlaisena lähes kaikkiin vaivoihin auttavana ihmehoitona. Kirkon piirissä tupakointi tuomittiin sen pakanallisen alkuperän vuoksi. Kolmikymmenvuotinen sota aiheutti sen, että tupakointi Saksassa yleistyi. Kirjailija Hans Jacob von Grimmelshausen (1622–1676) oli ensimmäisiä tupakan vastustajia.
Tupakoimattomana leikkaukseen Tupakoinnista vuosittain johtuvat kokonaiskustannukset Suomessa olivat 1,5 miljardia euroa vuonna 2012. Tupakoinnin välittömät kustannukset eli esimerkiksi terveydenhuollon menot ja tupakoinnin aiheuttamat tulipalot aiheuttivat vuonna 2012 noin 290 miljoonan euron kulut. Tupakoinnin aiheuttamat tulonsiirrot, kuten sairauspäivärahat, ovat yhteenlaskettuna noin 327 miljoonaa euroa. Tästä lähes 300 miljoonaa oli suoria terveyskustannuksia, joihin lasketaan sairaaloiden, terveyskeskusten ja työterveyshuollon hoitokustannukset ja lääkeostot. Välilliset kustannukset, kuten potentiaaliset tuotannonmenetykset tupakoinnin vuoksi, olivat 840-930 miljoonaa euroa. Tähän sisältyvät esimerkiksi sairauspoissaolojen ja tupakkataukojen aiheuttamat menetykset työajassa sekä tupakointiin liittyvät ennenaikaiset työkyvyttömyyseläkkeet. Tupakoinnista aiheutuvat sairaanhoitokulut ovat suuremmat kuin esimerkiksi alkoholiin liittyvät. Tupakoinnista johtuvat sairaanhoitokulut olivat vuonna 2012 noin 210 miljoonaa euroa. Samana vuonna alkoholiin liittyvät sairaanhoitokulut olivat enintään 142 miljoonaa euroa.
Passiivinen tupakointi Passiivinen tupakointi tarkoittaa sivullisten altistumista tupakansavulle tupakoitsijan polttaessa tupakkaa. Jatkuvan passiivisen tupakoinnin on havaittu aiheuttavan terveyshaittoja siinä missä tupakoinninkin. Passiivisen tupakoinnin haittojen vähentäminen onkin johtanut tupakoinnin rajoittamiseen julkisilla paikoilla, ravintoloissa ja työpaikoilla.
Sähkötupakka Huhtikuussa 2016 brittiläinen Royal College of Physicians julkaisi laajan raportin sähkösavukkeista ja muista nikotiinituotteista, jotka eivät sisällä tupakkaa. Raportin mukaan sähkösavukkeet ovat nikotiinikorvaustuotteita suositumpia ja tehokkaampia tupakoinnin lopettamisessa. Terveysriskien arvioidaan olevan "tuskin yli viittä prosenttia tupakoinnin terveysriskeistä ja voivat olla huomattavasti tätäkin pienemmät". Sähkösavukkeet eivät myöskään ole houkutelleet tupakoimattomia tupakointiin tai sähkösavukkeiden säännölliseen käyttöön. Käyttäjäkunta rajoittuu lähes kokonaan ennen sähkösavukkeiden käyttöä tupakoineisiin, jotka käyttävät sähkösavukkeita tupakoinnin lopettamiseen ja tupakoinnin haittojen vähentämiseen. Näistä syistä johtuen tupakoitsijoita tulisi kannustaa vaihtamaan tupakasta sähkösavukkeisiin.
Keuhkosyöpä Keuhkosyövän yleisin aiheuttaja on tupakointi: 80–90 % keuhkosyöpätapauksista johtuu joko henkilön tupakoinnista tai epäsuorasta altistumisesta tupakalle, jota kutsutaan passiiviseksi tupakoinniksi. Tupakoinnin yleisyys vähenee koko ajan ja sen mukana tupakoinnista aiheutuvat keuhkosyövät. Yhdysvalloissa miesten keuhkosyöpien huippu saavutettiin vuonna 1990 ja naisten vuonna 2002. Ajallinen ero johtuu siitä, että naiset alkoivat tupakoimaan myöhemmin kuin miehet.
Tupakoinnin lopettaminen Kun henkilö lopettaa tupakoinnin, haju- ja makuaisti palautuvat ennalleen jo seuraavien päivien aikana. Tupakoinnin aiheuttamien vakavien sairauksien riskit pienenevät ajan kanssa.
Tupakoinnin terveysvaikutukset Tupakoinnin on osoitettu lyhentävän merkittävästi reaktioaikaa ja parantavan havainnointinopeutta. Älykkyysosamäärän korrelaatio oli negatiivinen. Tutkimus kuitenkin antoi viitteitä tupakoinnin positiivisesta vaikutuksesta henkiseen suorituskykyyn.
Tupakoinnin terveysvaikutukset Tupakoinnin haittoihin lukeutuvat myös savun sivullisille aiheuttamat haitat, joita kutsutaan passiiviseksi tupakoinniksi. Monissa maissa on rajoitettu tupakointia julkisilla paikoilla, millä pyritään vähentämään tupakoinnin haittavaikutuksia kansanterveydelle. Esimerkiksi Euroopan unionin komission mukaan Euroopassa kuolee joka vuosi yli puoli miljoonaa ihmistä tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Tupakointia rajoittavaa lainsäädäntöä on ainakin Suomessa, Norjassa, Ruotsissa, Yhdysvalloissa, Irlannissa, Virossa, Alankomaissa, Italiassa, Kreikassa ja Turkissa.
Tupakoinnin lopettaminen Tupakoinnin lopettamisesta on aina etua, mutta hyödyt ovat erityisen suuret nuorena lopettaneilla. Tupakoinnin lopettaminen voi vaatia useita yrityksiä, ja lopettamisen epäonnistuminen on yleistä stressin, nousseen painon ja vieroitusoireiden takia.
Suomen tupakkalaki Tupakkalaki eli Laki toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi (693/1976) on Suomen lainsäädännössä oleva laki, jonka tarkoituksena on rajoittaa tupakoinnista aiheutuvia terveyshaittoja vähentämällä tupakointia. Lakia täydentää Asetus toimenpiteistä tupakoinnin vähentämiseksi (225/1977). Tupakkalakia on sen olemassaolon aikana täydennetty useita kertoja. Nykyhetkellä laki kieltää muun muassa tupakan myynnin ja välittämisen alle 18-vuotiaille, tupakan mainostamisen, julkisissa sisätiloissa tupakoinnin sekä tupakkatuotteiden esilläpidon myyntipaikoissa.
Sähkötupakka Sähkösavukeyritys PaulSaaren vuonna 2015 käyttäjäkunnan keskuudessa toteuttamassa kyselytutkimuksessa vastaajista 97,1% ilmoitti tupakoineensa ennen sähkösavukkeisiin siirtymistään. Vastaajista 87,6% kertoi siirtyneensä sähkötupakkaan lopettaakseen tupakoinnin ja lisäksi kaikista vastaajista 79,2% kertoi yrittäneensä lopettaa tupakoinnin aikaisemmin muilla keinoilla.
Help-eu.com Sivuilla on myös tietoa siitä, miten tupakoinnin lopettaminen vaikuttaa elimistöön ja henkilökohtaisen ohjelman joka antaa ”valmennusta” tupakoinnista eroon haluaville, tukisivustojen linkkejä ja "motivaatiosivun". Sivustolta saa mylös tietoa passiivisesta tupakoinnista ja siitä, miten se vaikuttaa elimistöön ja miten se kasvattaa riskiä altistua erilaisiin tauteihin.
Tupakoinnin lopettaminen Monissa maissa järjestetään Nicotine Anonymous -kokouksia tupakoinnin lopettajille.
Tupakoimattomana leikkaukseen Tupakoimattomana leikkaukseen -toimintamallissa tarjotaan tukea tupakoinnin lopettamiseen perusterveydehuollosta lähtien ja hyvissä ajoin ennen leikkausta. Tukea annetaan ajoissa, jotta potilas tietää riskit ja ehtii lopettaa tupakoinnin ennen leikkausta. Toimintamallin keinoja tupakoinnin lopettamiseksi ovat esimerkiksi tehostettu ohjaus ennen leikkausta, aktiivinen lääkärin ja hoitohenkilökunnan tuki sekä jatkuva tupakkavieroitus kaikissa hoidon vaiheissa. Leikkaukseen tulevia potilaita kannustetaan entistä ponnekkaammin luopumaan tupakasta ajoissa ennen toimenpidettä. Tupakoinnista kysytään perusterveydenhuollossa, lähettävän lääkärin vastaanotolla ja leikkausta edeltävällä lääkärikäynnillä. Tilanne tarkistetaan lisäksi vielä leikkauspäivän aamuna. Jos potilas ei ole lopettanut tupakointia ennen leikkausta, se voi olla peruste perua tai siirtää leikkaus.
Tupakointi Tupakoinnin haittoihin lukeutuvat myös savun sivullisille aiheuttamat haitat, joita kutsutaan passiiviseksi tupakoinniksi. Monissa maissa on rajoitettu tupakointia julkisilla paikoilla, millä pyritään vähentämään tupakoinnin haittavaikutuksia kansanterveydelle. Esimerkiksi Euroopan unionin komission mukaan Euroopassa kuolee joka vuosi yli puoli miljoonaa ihmistä tupakan aiheuttamiin sairauksiin. Tupakointia rajoittavaa lainsäädäntöä on ainakin Suomessa, Norjassa, Ruotsissa, Yhdysvalloissa, Irlannissa, Virossa, Alankomaissa, Italiassa, Kreikassa ja Turkissa.
Ruumisauto Ruumisautoa on käytetty myös mainoskäytössä. Muun muassa Suomen syöpäyhdistys käytti tupakoinnin vastaisessa Coffin Shop -kampanjassaan ruumisautoa muistuttamaan tupakoinnin vaarallisuudesta.
Raskausmyrkytys Vakavissa riskiraskauksissa (sokeritauti ennen raskauden alkamista, krooninen verenpainetauti, raskausmyrkytys aiemmassa raskaudessa tai monikkoraskaus) mitään selkeää suojavaikutusta ei esiintynyt. Ristiriidan syytä ei tarkasti tiedetä, mutta tutkimus tukee arvioita, jonka mukaan näiden raskauksien vaaratekijät lisäävät raskausmyrkytysriskiä niin paljon, että mikä tahansa mitattavissa oleva tupakoinnin aiheuttama riskin väheneminen jää näkymättömiin. Tupakoinnin haittavaikutus äidin kokonaisterveydentilaan ja raskauden tulokseen painaa kuitenkin raskaammin kuin sen hyöty raskausmyrkytyksen esiintyvyyden vähentämisessä. Siksi tupakoinnin lopettamista suositellaan ennen raskautta, sen aikana ja sen jälkeen.
Tupakan haittojen vähentäminen Tupakan haittojen vähentäminen ( eli THR) on kansanterveydellinen strategia alentaa nikotiinituotteiden käyttöön liittyviä terveysriskejä. Vastaavaa lähestymistapaa käytetään laajalti muiden riippuvuutta aiheuttavien aineiden, kuten alkoholin ja huumausaineiden käytön haittojen vähentämisessä. Tupakointi on suurimpia syitä kuolemaan johtaviin sairauksiin. Nikotiini ei sinällään ole erittäin haitallista. Tätä todistaa myös nikotiinikorvaustuotteiden pitkään jatkunut hoitokäyttö. Niinpä THR-toimenpiteet ovat keskittyneet vähentämään tai poistamaan savullisen tupakan käytön vaihtamalla sen muihin nikotiinituotteisiin, mukaan lukien:
Kaikkien tupakkatuotteiden käytön lopettaminen on tutkitusti tehokkain vähentää terveysriskejä. Toisaalta 90 prosenttia epäonnistuu täydellisessä tupakoinnin lopettamisessa. Lisäksi huomattava osuus tupakoitsijoista ei kykene tai ole halukas pidättäytyseen tupakoinnista. Tupakoinnin haittojen vähentäminen (THR) edistää hyvin todennäköisesti niin tupakoitsijoiden terveyttä kuin heidän kauttaan kansanterveyttä.  Tupakoinnin haittojen vähentäminen täyskieltojen ajamisen sijaan on todennäkäisesti tehokkain tapa edistää kansanterveyttä.
Tapaus-verrokkitutkimus Yksi merkittävimmistä epidemiologisista tapaus-verrokkitutkimuksista on Richard Dollin ja Bradford Hillin tutkimus tupakoinnin ja keuhkosyövän yhteydestä vuosina 1950 ja 1952. Vuoden 1950 tutkimuksessa he tutkivat, onko ilmansaasteiden lisääntyminen vai tupakoinnin yleistyminen aiheuttanut keuhkosyöpätapausten lisääntymisen. Tutkimus oli järjestetty siten, että 20 Lontoolaista sairaalaa pyydettiin ilmoittamaan kaikki sairaalaan kirjautuneet keuhko-, maha-, paksusuoli- ja peräsuolisyöpäpotilaat. Ilmoituksen jälkeen nämä potilaat käytiin haastattelemassa ja samalla etsittiin ja haastateltiin vastaava kontrolliryhmän potilas (jolla ei ollut syöpää). Yhteensä koehenkilöitä oli 2475, joista 709 oli keuhkosyöpätapauksia ja 709 oli kontrolliryhmään kuuluneita henkilöitä. Koska tupakointi alkoi ennen syövän ilmaantumista, oli oletettavaa, että tupakointi aiheutti keuhkosyöpää ennemmin kuin toisin päin. He eivät myöskään pystyneet keksimään syytä, joka aiheuttaisi sekä tupakoinnin aloittamisen että taudin ilmaantumisen, joten johtopäätös oli, että tupakointi on tärkeä tekijä keuhkosyövän kehittymisessä. Lisäksi he huomasivat, että tupakoinnin määrän kasvu lisäsi keuhkosyövän kehittymisen todennäköisyyttä.
Nuuska Osa käyttäjistä ja valmistajat esittävät, että nuuska pitäisi kansanterveyden nimissä sallia, koska nuuska on vaihtoehto tupakanpoltolle ja terveyshaitoiltaan tupakanpolttoa lievempi. Ruotsalaisten tutkijoiden mielestä nuuskan korkea nikotiinipitoisuus synnyttää riippuvuuden nopeasti ja siitä vieroittautuminen on jopa vaikeampaa kuin savukkeiden polton lopettaminen. Joidenkin tutkijoiden mukaan nuuskaaminen toimii porttina tupakoinnille. 41 % nuuskaavista viidesluokkalaisista tukholmalaispojista oli tupakoijia vuosi myöhemmin. Vastaava luku USA:ssa on 40 %. Toisten tutkijoiden mukaan tupakoinnin väheneminen perustuu kansanterveyden tupakoinnin ehkäisytyön aktiivisuuteen. Samalla he olivat huolissaan siitä, että nuuskaamisen ei ole todistettu vähentävän tupakointia.