mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Takashi Shimura Itse asiassa Shimuran ja Kurosawan yhteistyö alkoi aiemmin ja kesti pidempään kuin Kurosawan yhteistyö Mifunen kanssa. Shimura esiintyi jo Kurosawan ensimmäisessä elokuvassa "Sanshiro Sugata" (1943), ja viimeinen Kurosawan elokuva, jossa Shimura näytteli, oli "Kagemusha" (1980), johon Kurosawa kirjoitti roolin eritoten Shimuraa varten. Kohtaus kuitenkin leikattiin pois länsimaalaisesta julkaisusta, joten monet eivät edes tiedä hänen olleen elokuvassa. The Criterion Collectioniin kuuluva julkaisu tosin sisältää kohtauksen.
Yari (keihäs) Mongolisotien kokemusten perusteella keihään kehitys koki kukoistuskautensa ja 1300- ja 1400-lukujen taidokkaimmat ja kokeneimmat miekkasepät kehittelivät yari-keihään muotoja ja valmistustekniikoita. Sengoku-kaudella kaikkien keihästyyppien kirjo oli tosikäytössä. Lopullisen iskun armeijan suurille keihäsyksiköille teki tuliaseiden lisääntyminen Japanissa 1500-luvun lopulla. Vuonna 1575 Oda Nobunaga tuhosi taitavalla lunttulukkomuskettijoukkojen käytöllä Takeda-klaanin joukot Nagashinon taistelussa. Tämä on kuvattu Akira Kurosawan elokuvan ("Kagemusha – varjokenraali") loppukohtauksessa.
Pakojuna Akira Kurosawan aiheeseen perustuva elokuva kertoo karskista vangista, Oscar ”Manny” Manheimista, joka on viettänyt kolme vuotta eristyssellissä, josta hänet kuitenkin vapautetaan oikeuden määräyksestä. Mannyllä on tietenkin ensimmäisenä mielessään pakeneminen ja hän onnistuu pakenemaan vankilasta nuoren Buckin avulla, joka päättääkin lähteä Mannyn matkaan. Pakomatkallaan kaksikko hyppää erääseen tavarajunaan. Hyvin alkanut pakomatka saa karmaisevan lopun, sillä veturin kuljettaja kuolee äkilliseen sydänkohtaukseen ja juna kiitää entistä kovempaa kohti tuhoaan...
Joann Sfar Sfar pitää ohjaajista, jotka myös piirtävät, kuten hän, esimerkiksi Akira Kurosawasta ja Federico Fellinistä, sillä piirtämiseen verrattuna kamera on julma. Tosin kriitikko Harri Römpötin mukaan Sfar katsoo Gainsbourgia ystävällisesti.
Nanban-kaupan kausi Kuuluisa Japanin yhdistänyt daimio Oda Nobunaga otti hakapyssyt laajaan käyttöön, ja niillä oli ratkaiseva rooli Nagashinon taistelussa, josta Akira Kurosawa on ohjannut elokuvan "Kagemusha" (Varjosoturi). Vuoden sisällä japanilaiset miekkojenvalmistajat ja sepät onnistuivat kopioimaan portugalilaisten aseiden mekanismin ja aloittamaan massatuotannon. Vain 50 vuotta myöhemmin aseista oli tullut yhtä yleisiä Japanissa kuin missä hyvänsä muussa maailman valtiossa. Aseet olivat tärkeässä asemassa Japanin yhdistymisessä Toyotomi Hideyoshin ja Tokugawa Ieyasun avulla sekä hyökkäyksessä Koreaan vuosina 1592 ja 1597.
Hiljainen kaksintaistelu Hiljainen kaksintaistelu on Akira Kurosawan ohjaama elokuva vuodelta 1949. Siinä on mielenkiintoisia, kenties ajan henkeä kuvaavia yhteyksiä Mika Waltarin Suureen Illusioniin ja Michael Arlenin Vihreään hattuun. Antibioottien yleistymisen myötä ”parantumaton, tappava tauti” menetti hohtoaan, mutta AIDSin tulon myötä teos tuli ajankohtaisemmaksi. 
"Hiljaisessa kaksintaistelussa" nuori lääkäri työskentelee isänsä klinikalla pahamaineisessa kaupunginosassa. Hän saa vahingossa potilaan verestä syfilistartunnan. Suojellakseen morsiantaan hän purkaa kihlauksensa ja päättää hoitaa itseään salaa.
Chris Marker Christian François Bouche-Villeneuve eli Chris Marker (s. 29. heinäkuuta 1921 Neuilly-sur-Seine – 29. heinäkuuta 2012) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja dokumentaristi. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat "Kiitorata" (1962), "Vailla aurinkoa" (1983) ja "Akira Kurosawa" (1985).
Nagashinon taistelu Nagashinon ja Shitaragaharan aikoihin samurait laskeutuivat satulasta käyden taisteluun jalan, vasalliensa tukemana. Akira Kurosawan "Kagemushassa" kuvailemaa hyökkäystä ei enää käytetty, ja joka tapauksessa voidaan olla varmoja, että ensimmäisen epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen Takedat ymmärsivät maaston olevan ratsuväkihyökkäykseen kelvoton.
Jussi Kohonen Vuodesta 1970 Kohosen yhtiö Lunaris toimi Kosmos-Filmin alihankkijana. Tasokkaan ohjelmiston ja aktiivisen markkinoinnin ansiosta Capitolista tuli yksi Helsingin suosituimmista elokuvateattereista. Itäeurooppalaisten uutuuselokuvien lisäksi esitettiin balettielokuvia ja vanhoja klassikoita, kuten Sergei Eisensteinin elokuvia, erityisissä kello viiden näytöksissä. Valtavan suosion saivat esimerkiksi Andrei Tarkovskin ohjaama "Andrei Rubljov" (1966/1971), Emil Lotjanun "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen" (1976) ja Akira Kurosawan vanhoilla päivillään ohjaama "Dersu Uzala" (Japani/Neuvostoliitto 1975), jonka presidentti Kekkonenkin kävi katsomassa kahteen kertaan.
Köyhän pikajuna Elokuva on Kurosawan ensimmäinen värielokuva, ja hän ilotteli värien käytöllä. "Köyhän pikajuna" on vaikuttanut japanilaisen animen tyyliin.
Tokyo Sonata Elokuva poikkeaa tyyliltään Kurosawan muusta tuotannosta. Se muistuttaa enemmän Yasujiro Ozun elokuvia kuin Andrei Tarkovskin ja Stanley Kubrickin tuotantoa, joihin häntä on usein verrattu. Vasta loppuvaiheissa se saa Kurosawalle ominaisia sävyjä.
Kätketty linnake "Kätketty linnake" oli Kurosawan ensimmäinen pitkä laajakangaselokuva (Tohoscope), ja hän jatkoi sille kuvaamista seuraavan vuosikymmenen. Elokuva tehtiin alun perin Perspecta-äänijärjestelmälle mutta myöhemmin se muokattiin Criterion DVD:lle.
Jamaika Saarella on runsaasti hyönteisiä. Vaikuttavin saarella esiintyvä hyönteinen on varmasti tulikärpänen, joita voi nähdä öisin. Jamaikalla elää myös 100 erilaista perhoslajia, joista ritariperhosiin kuuluva "Papilio homerus" elää ainoastaan Jamaikalla. Sen uskotaan olevan läntisen pallonpuoliskon suurin perhoslaji ja toiseksi suurin koko maailmassa. Karibianmeressä elää kilpikonnia, rauskuja ja paljon erilaisia värikkäitä kaloja.
Alligaattorikilpikonna Alligaattorikilpikonna ("Macrochelys temminckii") on näykkijäkilpikonniin kuuluva vedessä elävä kilpikonnalaji. Se on maailman suurin makeanveden kilpikonna. Alligaattorikilpikonna elää joissa ja järvissä Yhdysvaltojen kaakkoisosissa. Se on raskaasti panssaroitu, hidasliikkeinen ja painaa noin 70–90 kiloa. Se voi kasvaa noin metrin pitkäksi, josta 80 senttiä on kilpeä. Alligaattorikilpikonna hankkii ravintonsa syömällä raatoja sekä vaanimalla saalista. Se houkuttelee kaloja luokseen suupohjan matomaisen ulokkeen avulla. Kun saalis tulee riittävän lähelle, se avaa kitansa, ja kala imeytyy vesivirran mukana syvälle suuhun. Alligaattorikilpikonna syö kalojen lisäksi nilviäisiä, sammakoita, käärmeitä, kotiloita, simpukoita, rapuja, hyönteisiä, vesikasveja, nisäkkäitä ja muita kilpikonnia. Alligaattorikilpikonna elää luonnossa 11–45 vuotta, mutta vankeudessa eräs yksilö eli 70-vuotiaaksi. Se munii noin 10–50 munaa maahan kaivettuun pesäkoloon.
Amazonin sademetsä Matelijoista Amazoniassa elää lukuisia käärme-, kilpikonna-, ja liskolajeja. Kilpikonnista mainittakoon suokilpikonniin lukeutuvat punakorvakilpikonnat, arraukilpikonna ja matamata. Liskoista suurin lienee kasveja syövä iguaani, joka elää puustossa. Puustossa elää myös monia saalistavia käärmelajeja kuten smaragdiboa. Monet näistä puuston käärmeistä ovat väritykseltään vihreitä. Suurin käärmelaji on kuitenkin viheranakonda, joka voi olla aikuisena jopa lähes yhdeksän metriä pitkä.
Aldabranjättiläiskilpikonna Tärkeimmät aldabranjättiläiskilpikonnan populaatiot ovat Aldabran atollilla Seychelleillä. Atolli on suojattu ihmisen vaikutuksilta. Siellä asuu noin 152 000 kilpikonnaa, joka on lajin suurin populaatio. Toinen yksittäinen populaatio elää Sansibarin saarella Tansaniassa. Lisäksi kilpikonnia on tuotu Mauritiukselle ja Réunioniin. Kilpikonnat hyödyntävät useita eri elinympäristöjä, kuten niittyjä, mangrovesoita, pensasmaita ja rannikkodyynejä.
Jättiläiskilpikonnat Jättiläiskilpikonnat ovat "Geochelone"-sukuun kuuluvia kilpikonnia. Niistä tunnetuimmat ovat Galápagossaarten jättiläiskilpikonnat ("Geochelone nigra"). Se voi elää 200-vuotiaaksi ja painaa jopa 250 kiloa. Galápagosin lisäksi jättiläiskilpikonnia tavataan esimerkiksi Madagaskarilla. Jättiläiskilpikonnien kuori on erittäin kova, mutta ne ovat hyvin hidasliikkeisiä. Siksi ne olivatkin helppoa saalista kivääreillä varustetuille eurooppalaisille, jotka saapuivat niiden elinalueille. Nykyään suurin osa jättiläiskilpikonnalajeista on uhanalaisia.
Vanuatu Vanuatun hedelmällinen maaperä ja trooppinen ilmasto ylläpitävät rehevää kasvillisuutta. Vehreimmillä alueilla elää yli 1500 kasvilajia. Päällyskasveina kasvaa 158 kämmekkälajia, joista 40 on kotoperäisiä. Eläimistöön kuuluvat kotoperäiset lepakot, maa- ja merilinnut, delfiinit, valaat, kilpikonnat ja dugongit. Saaria ympäröivillä koralliriutoilla elää yli 300 korallilajia ja yli 450 lajia riuttakaloja.
Vanuatulla on yksi kansallispuisto, Million Dollar Pointin kansallispuisto Espiritu Santolla, ja yli sata muuta suojelukohdetta.
Ainoa Unescon maailmanperintökohde Vanuatulla on Roi Matan perintö: 1600-luvun merkittävän päällikön asuinpaikka, kuolinpaikka ja hauta. Kohde lisättiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2008.
Qatar Qatarissa elää harvoja eläin- ja kasvilajeja. Maan kansalliseläin on valkobeisa. Aavikolla elää lähinnä niveljalkaisia kuten hämähäkkejä, tuhatjalkaisia ja skorpioneja. Siellä on tavattu myös kilpikonnia, käärmeitä ja liskoja. Talvella Qatariin tulee muuttolintuja.
Nelivarvaskilpikonna Sekä kreikankilpikonna että nelivarvaskilpikonna asuvat alueilla, joilla on sodittu – ja soditaan – paljon. Näiden kilpikonnien tärkeitä elinalueita on tuhoutunut sotien seurauksena, ja itse kilpikonnapopulaatiot ovat kärsineet. Salakuljetus on myös vakava ongelma. Kilpikonnat saatetaan sulloa ahtaisiin laatikoihin, joissa osa ehtii murskaantua kuoliaiksi ennen perille pääsyä. Nykyään kilpikonnien vientiin maasta toiseen vaaditaankin CITES-todistus, joka osoittaa, että eläin on laillisesti maassa. Nykyisin myös kotimaisia, vankeudessa kasvatettuja yksilöitä on saatavilla lemmikiksi.
Pantestudines Pantestudines on ryhmä johon kuuluvat kaikki tetrapodit jotka ovat läheisempää sukua kilpikonnille kuin muille eläimille. Se sisältää sekä nykyiset kilpikonnat (Testudines) että kaikki niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset.
Taijärvi Lannoite- ja saastekuorman sekä suojelualueiden vähenemisen seurauksena järvessä elävien lajien moninaisuus on pudonnut vuoden 1960 jälkeen. Ravinteet ovat levinneet ja rehevöittäneet järveä. Suurin osa saasteista on peräisin jätevesistä ja maataloudesta. Leväkukinnat ovat lisääntyneet, ja kestäneen jopa koko kesäkauden, mikä häiritsee veden käyttöä juomaveden raakavetenä. Saasteet, pyytäminen ruuaksi ja mahdollisesti lemmikkieläinkauppa uhkaavat Shanghain pehmeäkuorista kilpikonnaa (Rafetus swinhoei), joka elää ainoastaan Taihujärvellä ja Shanghain joissa. Myös kaksi särkikaloihin kuuluvan Carassius-kalasuvun lajia on uhattuna.
Litteäselkäkilpikonna Litteäselkäkilpikonnan elintavat ovat vielä osittain hämärän peitossa. Niiden tiedetään nukkuvan kivien suojissa veden alla, jossa ne voivat olla jopa tunteja ennen kuin niiden tarvitsee käydä pinnalla haukkaamassa happea. Jos kilpikonnat ovat stressaantuneita tai hereillä, ne eivät voi pidättää hengitystä yhtä pitkään kuin muulloin. Litteän kilpensä ja melamaisten eviensä ansiosta litteäselkäkilpikonnat voivat uida jopa 24 kilometrin tuntivauhtia. Litteäselkäkilpikonnien kommunikoinnista ei tiedetä juuri mitään. Ne ovat muiden kilpikonnien tapaan pitkäikäisiä ja voivat elää jopa satavuotiaiksi. Litteäselkäkilpikonnan ravintoa ovat merimakkarat, nilviäiset, meduusat, kalmarit ja katkaravut. Ne syövät kasviravintoa harvoin tai eivät ollenkaan. Kilpikonnat itse ovat suurten haiden, miekkavalaiden ja suistokrokotiilien ravintoa.
Jamaikan maantiede Saarella on runsaasti hyönteisiä. Vaikuttavin saarella esiintyvä hyönteinen on varmasti tulikärpänen, joita voi nähdä öisin. Jamaikalla elää myös 100 erilaista perhoslajia, joista ritariperhosen sukulainen ("Papilio homerus") elää ainoastaan Jamaikalla. Sen uskotaan olevan läntisen pallonpuoliskon suurin perhoslaji ja toiseksi suurin koko maailmassa. Karibianmeressä elää kilpikonnia, rauskuja ja paljon erilaisia värikkäitä kaloja.
Euroopansuokilpikonna Euroopansuokilpikonnan kertyy pituutta 20-35 cm. Sen kilpi on pehmeä ja ovaalin muotoinen ja väriltään musta tai tummanruskea keltaisin pistein ja raidoin. Pää ja jalat ovat saman väriset. Plastronin saranan avulla kilpikonna voi sulkea kilven etuosan. Eläin lekottelee mielellään kaatuneiden puiden ja kivien päällä, mutta tuntiessaan itsensä uhatuksi se sukeltaa nopeasti veteen. Euroopansuokilpikonna munii 10-16 munaa. Lajin levinneisyys kattaa Euroopan Tanskaan saakka pohjoisessa sekä Afrikan ja Aasian luoteisosat. Se elää seisovissa tai hitaasti virtaavissa makeissa vesissä, joissa on tiheä kasvillisuus ja liejupohja. Joskus ainoa lajin olemassaolon kertova asia on veden pinnalle nousseet, saaliiksi saatujen kalojen uimarakot. Euroopansuokilpikonnan ravintoon kuuluvat kalat, sammakkoeläimet, madot, kotilot ja joskus myös pienet jyrsijät ja linnut sekä kasvit ja raadot.
Aldabranjättiläiskilpikonna Aldabranjättiläiskilpikonnat voivat elää yli 100-vuotiaiksi, mutta keskimäärin ne elävät noin 80-vuotiaiksi. Adwaita-nimisen aldabranjättiläiskilpikonnan, joka kuoli vuonna 2006 Kolkatan eläintarhassa, väitetään eläneen 255 vuotta vanhaksi, mutta sen iästä on kiistelty. Nykyään vanhin kilpikonna on aldabranjättiläiskilpikonna Esmeralda, jonka on katsottu saavuttaneen 170 vuoden iän ja elää yhä.
Kappa (taruolento) Kappa () on japanilaisessa perinteessä kilpikonnamainen olento, joka elää järvissä. Se muistuttaa suuresti eurooppalaista taruolentoa näkkiä, joka elelee myös vedenalaisessa kaupungissa. Kappa on kuitenkin peikkomainen ja vihreä, kun taas näkki muistuttaa lähinnä ihmistä. Kapan kasvot kuvataan yleensä joko kilpikonnan kasvoiksi tai inhimillisemmiksi, ihmiskasvoja hiukan muistuttaviksi apinan kasvoiksi. Useimmiten kapoilla on nokka, mutta osalle on kuvattu ihmismäisempi suu. Kappalle on yleensä kuvattu myös sammakon raajat ja kilpikonnan kilpi.
Kööpenhaminan eläintarha Nykyään siellä asuu esimerkiksi kirahveja, norsuja, sarvikuonoja, merileijonia ja paljon erilaisia kilpikonnia. Kaikkiaan eläintarhassa elää noin 3000 eläintä noin 264 lajista.
Batagurkilpikonna Batagurkilpikonna eli mangrovekilpikonna ("Batagur baska") on äärimmäisen uhanalainen kilpikonna, joka elää Bangladeshissa, Intiassa, Indonesiassa, Kambodžassa ja Malesiassa. Sukupuuttoon se on kuollut Myanmarissa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa.
Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonna ("Pseudemydura umbrina") on äärimmäisen uhanalainen kilpikonna, joka elää Australian länsiosissa. Se on Australian uhanalaisin matelijalaji. Länsiaustraliankäärmeenkaulakilpikonnan kuori on melko litteä, ja vaihtelee väriltään kellanruskeasta lähes mustaan elinalueen mukaan.
Korkeasaari Korkeasaaressa on useita eri ilmastoille ja ympäristötyypeille omistettuja eläintaloja. Africasia valmistui ja avattiin kesällä 2002. Siellä elää raitahiiriä, kääpiömangusteja, matelijoita, sammakoita, hyönteisiä, hämähäkkejä ja lintuja Afrikan aavikoilta ja Aasian sademetsistä. Amazoniassa elää Amazonin sademetsästä kotoisin olevia pikkueläimiä. Siellä on liskoja, käärmeitä, kilpikonnia, hämähäkkejä, hyönteisiä, suuria kaloja, sammakoita, pikkuapinoita sekä papukaijoja ja muita trooppisia lintuja.
Bastardikilpikonna Bastardikilpikonna elää vain Atlantissa. Sen levinneisyys keskittyy Meksikonlahdelle, jossa myös niiden kaikki lisääntymisrannat sijaitsevat. Pohjoisessa sitä voi tavata Nova Scotiaan asti. Euroopan vesissä aikuisia kilpikonnia ei juuri tavata.
Flynkilpikonna Flynkilpikonna on makean veden kilpikonna, mutta saattaa elää myös murtovedessä. Flynkilpikonnat voivat kasvaa 20 kilogrammaa painaviksi ja noin 70 senttimetriä pitkiksi. Flynkilpikonnat ovat kaikkiruokaisia. Se munii 15-20 munaa.
Korallilevät Korallilevät (Corallinales) ovat punalevien kuntaan kuuluvia makroleviä. Niitä elää yleisesti maailman valtamerissä, sekä vuorovesivyöhykkeellä että syvemmällä.
Vili &amp; Bill Vili on hyvän mielikuvituksen omaava sympaattinen 7-vuotias pikkupoika, joka elää Belgiassa vanhempiensa, koiransa Billin ja kilpikonnansa Carolinen kanssa. Vilillä ja Billillä on paljon yhteistä, ja he ovatkin ylimmät ystävykset.
Testudinidae Testudinidae on kilpikonnien lahkoon kuuluva heimo.
Pohjoissaamelaiset Pohjoissaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä. Pohjoissaamelaisia elää Norjan, Ruotsin ja Suomen alueilla. Pohjoissaamelaisia on määrittelytavasta riippuen 40 000–50 000. Heistä 30 000–40 000 asuu Norjassa. Pohjoissaamelaisista arviolta noin 20 700 puhuu pohjoissaamea. Norjassa heitä on Finnmarkin, Tromssan ja Nordlandin alueilla. Ruotsissa heitä on Kiirunan kunnassa. Suomessa heidän perinteisiin asuinalueisiinsa kuuluvat Utsjoen, Inarin, Enontekiön ja Sodankylän kunnat.
ISimangaliso Wetland Park Kosteikkoalue muodostuu vuoroveden huuhtelemasta rannikosta, ja siinä voidaan erottaa viisi ekosysteemiä:Puistoalueella elää ja pesii harvinaisia kilpikonnia, sen merialueilla nähdään valaita, ja rantavesissä tavataan 521 lintulajia. Puisto on Unescon maailmanperintökohde.
Ras Muhammadin kansallispuisto Puisto on yksi Egyptin vanhimmista luonnonsuojelualueista. Se on perustettu vuonna 1983. Siellä on tavattu yli tuhat kalalajia ja kaksisataa korallilajia. Siellä elää myös uhanalaisia kilpikonnia ja jopa harvinaisia nisäkkäitä, kuten dorkasgaselli.
Tumucumaquen kansallispuisto Tumucumaquen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Brasiliassa, Amazonin sademetsässä. Se on maailman laajin kansallispuisto, pinta-alaltaan yli 38 800 neliökilometriä. Alueella on useita vesiputouksia ja metsän yläpuolelle kohoavia graniittikallioita. Siellä elää laiskiaisia, jaguaareja, kilpikonnia ja harpyijoita.
Turkki Turkki on tärkeällä muuttolintujen reitillä. Harvinaisimpiin eläinlajeihin kuuluvat munkkihylje ja kilpikonnat.
Raphael (sarjakuvahahmo) Vuonna 2011 uudistetussa Turtles-sarjakuvissa Raphael oli yksi neljästä koe-eläimestä Baxter Stockmanin johtamassa biotekniikka yhtiössä. Hän ja kolme muuta kilpikonnaa olivat tarkoituksena olla ensimmäiset supersotilas projektin kokeilut. April nimesi hänet vielä akvaariossa ollessaan Raphaeliksi. He joutuivat ryöstettäväksi mönjän ohella. Tikku seurasi ryöstäjiä ja puri yhtä heistä naamaan, joka pudotti kilpikonnat sisältävän säkin kadulle. Paikalle saapunut kissa yritti viedä Raphaelin, jonka Tikku onnistui pelastamaan. Hän putosi kadulle. Pian kuitenkin ryöstäjät saapuivat hakemaan säkkiä, mutta Tikku onnistui raahaamaan sen hampaillaan viemäriin, jossa loput kilpikonnista selviytyivät ja muuttuivat mönjän myötä eläin hybrideiksi. Kahdeksantoista kuukautta myöhemmin Raphael oli kuljeksinut kadulla muistamatta menneisyydestään mitään. Eräänä iltana hän sattui kuulemaan huutoa talosta, jossa oli menossa tappelu. Paikalle saapuessaan Raphael pelasti Casey Jonesin humalassa olleelta isältään, joka oli lyönyt poikaansa. Kaksikko ystävystyi ja lähti yhdessä kiertelemään New Yorkin kaduilla hakkaamassa roistoja ja tutuessaan enemmän toisiinsa.
Leonardo (sarjakuvahahmo) Miragen toisessa osassa kilpikonnat alkavat elää eri paikoissa Leon valittaessa, että perhe on hajoamassa. Hän päättää asua uudessa löytämässään viemäripiilopaikassa. Michelangelo ja Raphael huomaavat muutoksen Leonardossa ja että hän on paljon leppoisampi, vaikka Raphael huomauttaakin että he pitävät hauskaa "mätkimällä kalloja".
Diapsidit Diapsidit (Diapsida) on sauropsidien ryhmä, jolle kehittyi kallon molemmille puolelle kaksi ohimoaukkoa. Ensimmäiset diapsidit kehittyivät noin 307 miljoonaa vuotta sitten Pennsylvania-kaudella. Diapsidit ovat monimuotoisin sauropsidiryhmä, johon kuuluvat esimerkiksi krokotiilieläimet, liskot, käärmeet, alkuliskot, kalaliskot, joutsenliskot, mosasaurit, lentoliskot, kilpikonnat ja linnut. Vaikka kilpikonnat luetaan perinteisesti anapsidien ryhmään (joiden kallosta puuttuu ohimoaukot), nykyään nekin luetaan kladistisesti diapsideihin, sillä ne ovat kehittyneet diapsideista, jotka menettivät ohimoaukkonsa.
Merikilpikonnat Merikilpikonnat (Cheloniidae) on kilpikonnaheimo johon kuuluu 6 lajia. Heimoon kuuluvat kaikki meressä elävät kilpikonnat samaan Chelonioidea-yläheimoon kuuluvaa merinahkakilpikonnaa lukuun ottamatta. Merikilpikonnia on elänyt maapallolla jo noin 150 miljoonan vuoden ajan.
Flynkilpikonna Flynkilpikonnalla on nahkamainen harmaanvihreä kilpi ja surkastunut valkoinen plastron eli alakilpi. Sen raajat ovat merikilpikonnien tapaan räpylämäiset ja kynsillä varustetut. Nuorilla yksilöillä kilven reuna on sahalaitainen. Flynkilpikonnalla on kärsämäinen kuono ja isot silmät. Eläin on hyvin arka ja yöaktiivinen. Se elää hiekkapohjaisissa joissa, missä on hidas virtaus. Kilpikonna kaivautuu hiekkaan lapioimalla sitä kilpensä päälle eturäpylöillään. Flynkilpikonnan levinneisyysalue kattaa Uuden-Guinean eteläosat ja Australian pohjoisosat. Laji löydettiin Uuden-Guinean saarelta jo 1700-luvulla, mutta Australiasta ensihavainto tehtiin vasta vuonna 1969.
Pystytaivuttajat Pystytaivuttajat (Cryptodira) on kilpikonniin kuuluva alalahko. Toisin kuin sivutaivuttajat, pystytaivuttajat vetävät kaulansa suoraan suojakilpensä sisään.
Egyptinkilpikonna Egyptinkilpikonna elää aavikolla tai puoliaavikolla. Sen vaaleanruskea väritys on hyvä naamioväri hiekkaisessa ympäristössä, ja pitää eläimen myös viileänä, kun se heijastaa auringon valoa pois. Se on pienikokoinen laji: kuoren pituus on alle viisitoista senttimetriä.
Pariutumisaikana egyptinkilpikonnakoiras kujertaa kuin kyyhkynen, äänellä, joka on hämmästyttävän voimakas kilpikonnan ääneksi.
Batagurkilpikonna Batagurkilpikonna elää Etelä-Aasian joissa, erityisesti Malesiassa Kedahin, Perakin ja Terengganun osavaltioiden joissa, jotka ovat myös se n tärkeimpiä lisääntymisalueita. Batagurkilpikonnat ovat vähentyneet voimakkaasti niiden metsästyksen ja laittoman maasta kuljetuksen vuoksi. Lisäksi kilpikonnia on perinteisesti käytetty ravintona, muun muassa Kambodžassa batagurkilpikonnan munat ovat suurta herkkua, ja kansanlääketieteen parissa.
Mustapehmeäkilpikonna Mustapehmeäkilpikonna ("Apalone spinifera atra") on kilpikonnien lahkoon kuuluvan "Apalone spiniferan" äärimmäisen uhanalainen alalaji. Se luetaan toisinaan omaksi lajikseen.
Sivutaivuttajat Sivutaivuttajat (Pleurodira) on kilpikonniin kuuluva alalahko. Toisin kuin pystytaivuttajat, sivutaivuttajat liikuttavat päätään sivuttaisessa asennossa ja taivuttavat kaulansa suojakilpensä etureunan alle.
Pikkubassi Pikkubassin luontaisia saalistajia ovat: viuhkaeväisten ("Actinopterygii") luokkaan kuuluvat kalat, kilpikonnat ("Testudines"), sääksi ("Pandion haliaetus") ja kuningaskalastajien alaheimojen (Alcedininae) lajit.
Strofylián metsä Metsän tärkeimmät puulajit ovat pinja ("Pinus pinea"), johon paikan kreikankielinen nimi viittaa, sekä alepponmänty ("Pinus halepensis") ja tammi ("Quercus robur"). Metsä ja sen ympäristö ovat merkittävää lintualuetta, ja lajistoon kuuluu muun muassa kuningaskalastajia, pöllöjä ja nokikanoja. Alueella elää myös muun muassa kilpikonnia, kettuja, siilejä, sakaaleja ja saukkoja.
Andrewsarchus Andrewsarchuksen kallosta päätellen eläin oli noin 3,82 metriä pitkä ja 1,89 metriä korkea. Se painoi uusimpien arvioiden mukaan 600 - 1000 kiloa. Andrewsarchus olikin kooltaan maapallon suurin maalla elävä petonisäkäs. Sen suuret ja terävät hampaat soveltuivat luiden ja kilpikonnan kuorien murskaamiseen sekä lihan leikkaamiseen. Se ei luultavasti ollut aktiivinen saalistaja vaan pikemminkin raadonsyöjä tai kaikkiruokainen
Aitokoit Eräs koiperhosten heimon erikoisimmista suvuista on "Ceratophaga", johon kuuluvat lajit käyttävät ravinnokseen yksinomaan puhdasta keratiinia eli sarveisainetta, jota ne jyrsivät kuolleiden nisäkkäiden sarvista ja kilpikonnien kilvistä.
Sly 3: Konnien kunnia Sly 3: Konnien kunnia (, ) on vuonna 2005 PlayStation 2:lle julkaistu peli. Sen on kehittänyt Sucker Punch, ja sen on julkaissut Sony Computer Entertainment. Kolmannessa osassa Sly Cooper ("varasteleva pesukarhu") , Bentley- kilpikonna ja Murray- virtahepo lähtevät selvittämään Cooperin holvin salaisuutta.
Marco Rota Vuosituhannen taitteessa Rota muutti Milanosta San Zenone al Po -kylään Pojoen varrelle, jossa hän asuu perheineen 1700-luvulla rakennetussa kartanossa. Kartanossa on suuret avotakat, yli kaksikymmentä huonetta ja viinikellari sekä valtavia antiikkisia huonekaluja. Rakennuksessa elää perheen lisäksi muutama kilpikonna ja kissa. Seinäsyvennykseen on asennettu luuranko, koska talon entinen omistaja oli kylän lääkäri.
Kongo (joki) Kongo virtaa maailman toiseksi suurimman sademetsän läpi. Joessa elää matelijoita, kuten krokotiileja, kilpikonnia ja vesikäärmeitä, sekä nisäkkäistä virtahepo, kaksi saukkolajia ja manaatti. Vesilintuja esiintyy runsaasti. Joen koko valuma-alueelta on tavattu 1 200 kalalajia, 400 nisäkäslajia, yli kymmenentuhatta putkilokasvilajia ja tuhat lintulajia. Lintulajeista esimerkiksi haikarat (Ardeidae) ja pelikaanit (Pelecanidae) ovat yleisiä.
Eurooppalainen (kissa) Eurooppalaiselle hyväksytään vain rodulla luonnostaan esiintyviä värimuunnoksia, joita on useita kymmeniä. Hyväksytyt värit jaetaan yksivärisiin, tabby-kuviollisiin ja valkolaikullisiin. Yksivärisiin muunnoksiin kuuluvat muun muassa musta, sininen, valkoinen, punainen ja kilpikonnat. Tabby-kuviollisiin kuuluvat klassisen tabbyn ohella tiikeri ja täplikäs. Tabby-kuvioisille kissoille ei sallita valkoisia merkkejä.
Matelijat Matelijat ("Reptilia") on nelijalkaisten selkärankaisten luokka, johon kuuluvat nykyiset kilpikonnat, krokotiilieläimet, liskot, käärmeet, matoliskot, tuatara ja niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Matelijoita on noin 10 000 lajia, ja niitä tutkiva tieteenala on herpetologia.
Dungonabinlahden–Mukkawarin kansallispuisto Dungonabinlahden–Mukkawarin kansallispuisto on merellinen luonnonsuojelualue Sudanissa. Se sijaitsee noin 125 km Port Sudanista pohjoiseen. Puisto koostuu monimuotoisista elinympäristöistä, joihin kuuluu koralliriuttoja, mangroveita, meriruohoniittyjä, hiekkarantoja ja pikku saaria. Niissä elää merilintuja, merinisäkkäitä, kaloja, haita, kilpikonnia ja rauskuja. Dungonabinlahden dugongipopulaatio on maailmanlaajuisesti merkittävä. Puisto muodostaa yhdessä Sanganebin kansallispuiston kanssa Unescon maailmanperintökohteen vuodesta 2016.
Manasin kansallispuisto Manasin kansallispuisto on etenkin tiikerin ja norsun suojeluun keskittynyt kansallispuisto ja UNESCOn maailmanperintökohde Assamin osavaltiossa, Koillis-Intiassa Bhutanin rajalla. Siellä elää harvinaisia endeemisiä eläinlajeja: kääpiösika , "Kachuga sylhetensis" -kilpikonna, kultalanguri ("Trachypithecus geei") ja vuohikaniini ("Caprolagus hispidus"). Siellä eli aiemmin sarvikuonoja, joiden arveltiin kuolleen sukupuuttoon, mutta vuonna 2007 sinne on siirretty sarvikuonoja muualta.
Tillabéri Luonnonvarainen kasvillisuus on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Se käsittää etupäässä akaasioita ja egyptintokopuita sekä heinäkasveja. Eläinkuntaan kuuluvat jyrsijät, matelijat, useat lintu- ja kalalajit, Nigerjoen virtahevot, krokotiilit, kilpikonnat sekä uhanalaiset manaatit.
Eptá Pigés Eptá Pigéksen vettä on jo vuosisatojen ajan käytetty viljelysten kasteluun. Italialaiset insinöörit suunnittelivat 1900-luvun alkupuolella alueelle vesijohdot sekä kaivoivat tekojärven. Italialaiset myös istuttivat Eptá Pigéksen alueelle mäntymetsikön. Nykyisin metsikössä tavataan erilaisia orkidealajeja. Lähdealueella elelee hanhia, ankkoja ja riikinkukkoja. Tekojärvessä elää esimerkiksi taskurapuja, ankeriaita, kilpikonnia sekä kotoperäistä ja vaarantunutta "Ladigesocypris ghigii" -särkikalaa.
Karettikilpikonna Karettikilpikonna ("Eretmochelys imbricata") kilpikonnien lahkoon kuuluva merikilpikonnien heimon laji. Uhanalaisuudestaan huolimatta rauhoitettua lajia pyydystetään sen kilven takia. Ravinnokseen se käyttää pienempiä merieläimiä ja levää. Pesiviä karettikilpikonnanaaraita on arviolta 8 000.
Suokilpikonnat Suokilpikonnat (Emydidae) on kilpikonnien (Testudines) heimo, mihin kuuluvia lajeja pidetään usein lemmikkinä. Heimoon kuuluu kaikkiaan 95 lajia, jotka jaetaan 33 sukuun. Vuonna 2004 IUCN luokitteli 13 heimon lajia uhanalaisiksi.
Anapsidit Ennen kilpikonnat sijoitettiin perinteisesti anapsideihin, jolloin ne olivat ainoita nykyisin eläviä anapsideja. Nykyään sukulaissuhde kilpikonnien sekä kivihiilikauden ja permikauden anapsidien välillä on kuitenkin yhä epävarma. Useimmat paleontologit uskovat nykyisin, että kilpikonnat polveutuvat diapsideista, jotka menettivät ohimoaukkonsa. Diapsideissa kilpikonnat luetaan nykyisin yleensä Pantestudines-kladiin, ja ne saattavat olla läheisintä sukua joko arkosaureille (Archosauromorpha tai Archelosauria) tai lepidosaureille (Ankylopoda).
Kilpikonnat Vaikka osa kilpikonnista viettää suuren osan elämästään veden alla, ovat ne kuitenkin ilmaa hengittäviä matelijoita. Niiden täytyy siis tulla pinnalle hengittämään tietyin väliajoin. Kilpikonnat myös viettävät aikaa maalla, useat lajit munivat rantahiekkaan. Maalla elävät kilpikonnat ovat kasvinsyöjiä. Maakilpikonnat ovat rauhallisia eläimiä, jotka eivät tee mitään pahaa ihmisille, mutta jotkin vesikilpikonnat voivat olla aggressiivisia ihmistä kohtaan.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja) Kilpikonnien kohtalo sai alkunsa Utromien kehittämästä muukalaismönjästä, joka sattui eräänä päivänä putoamaan rekan lastista viemäristöön, jossa oli neljä lemmikkikilpikonnaa, jotka eräs nuori poika oli vahingossa pudottanut. Nämä neljä kilpikonnaa altistuivat vahingossa outoon vihreään hohtavaan mönjään, joka muutti heidän mutanteiksi. Kilpikonnat kasvoivat New Yorkin viemäristössä, jossa heidän isänään ja opettajanaan toimi mestari Tikku. Kuten kilpikonnat myös Tikku oli altistunut mutaation vaikutukselle, kun hän tavallisena rottana otti suojaansa silloin tavalliset kilpikonnat. Tikku opetti heitä oppimiaan ninjutsun liikkeitä ja eri aseiden käsittelyä. Samalla hän nimesi heidät lempirenessanssitaiteilijoidensa mukaan: Leonardo, Raphael, Donatello ja Michelangelo.
Cyrtopodion kotschyi Lajia tavataan Italiassa kaakkoisilla Basilicatan ja Apulian alueilla. Albaniassa laji elää Vlorësta Shkodëriin ulottuvalla ranta-alueella. Kosovossa lajia tavataan Prizrenissä. "Cyrtopodion kotschyi" elää myös Makedoniassa. Bulgariassa laji elää maan etelä- ja itäosissa. Kreikassa lajia tavataan suuressa osassa maata, kuten esimerkiksi Kykladeilla, Kreetalla, Sporadeilla ja Joonianmeren alueella. Kreikan pienillä saarilla laji on hyvin yleinen. Turkissa "Cyrtopodion kotschyi" elää Anatolian alueella. Ukrainassa levinneisyysalue käsittää Krimin niemimaan eteläisen osan. Syyriassa lajia tavataan maan läntisissä ja pohjoisissa osissa. Israelissa levinneisyysalueeseen kuuluvat maan keski- ja pohjoisosat. Jordaniassa "Cyrtopodion kotschyi" elää maan luoteisosassa. Myös Kypros ja Libanon kuuluvat levinneisyysalueeseen. Unkarista on löydetty kaksi elinpaikkaa. Sen sijaan on epävarmaa kuuluvatko Iran ja Irak levinneisyysalueeseen.
Pinta (Galápagossaaret) Pinta on saari Ecuadorille kuuluvilla Galápagossaarilla. Se on pohjoisin saariston suurista saarista. Siellä oli aikoinaan paljon kilpikonnia, mutta ne metsästettiin lähelle sukupuuttoa. Galápagoksenjättiläiskilpikonnan alalaji "Geochelone nigra abingdoni" eli vain tällä saarella. Lajin viimeinen edustaja kuoli kesäkuussa 2012.
Kilpikonnat Kilpikonnille tunnusomaista on kylkiluista kehittynyt, luinen paksu kilpi. Muiden matelijoiden tapaan ne ovat vaihtolämpöisiä ja niiden ihoa peittävät suomut.
Meressä elävillä kilpikonnilla on erityinen kyynelrauhanen silmän takana, jonka avulla ne pääsevät eroon elimistöönsä kertyvästä liiallisesta suolasta. .
Tiikeri Tiikeri syö 6–20 kiloa lihaa vuorokaudessa, mutta täysikasvuisen yksilön keskimääräinen päiväannos on 10–15 kiloa. Tiikerin riista vaihtelee sen elinalueen mukaan. Esimerkiksi intiantiikeri suosii saaliseläimenään gaureja sekä joitakin antilooppeja ja hirvieläimiä, kun taas siperiantiikeri elää pääasiassa hirvillä ja villisioilla. Indokiinantiikeri puolestaan metsästää hirvien ja villisikojen lisäksi myös runsaasti kaloja ja kilpikonnia. Elinalueesta riippumatta tiikerin ruokavalio on yleensä varsin monipuolista. Siperiantiikerin tiedetään saalistaneen jopa karhuja, jotka ovat ainoita sitä suurempia maapetoeläimiä.
Cascades Kasvillisuus on korkean sademäärän ansiosta hyvin monipuolinen. Se käsittää puu- ja metsäsavannia, korkeaa avointa metsää, galleriametsiä ja ruohikkoa. Tärkeimmät metsäalueet ovat Dioufoula ja Dida. Eläimistöön kuuluvat norsut, virtahevot, puhvelit, pahkasiat, leijonat, leopardit, hyeenat, paviaanit, krokotiilit, varaanit, pytonkäärmeet, kilpikonnat ja monet lintulajit.
Kilpikonnat Kilpikonnilla ei ole hampaita, vaan teräväreunainen nokka.
Botswana Nisäkkäisiin, joita matkailijat tulevat katsomaan, kuuluvat elefantit, puhvelit, leopardit, gepardit, leijonat, kirahvit, seeprat, virtahevot, korvakoirat, beisat ja sarvikuonot. Tunnetuimpia lintuja ovat kiljumerikotka, strutsi, flamingot, kuningastrappi, käärmekaulat, sihteeri ja kuningaskalastaja. Tunnetuimpia matelijoita ovat krokotiilit, pytonkäärmeet, gekot, varaanit, kilpikonnat, viherkobra, mustamamba ja puffadderi.
Galápagoksenjättiläiskilpikonna Galápagoksenjättiläiskilpikonna on nyt ehdottomasti suojeltu. Laji on listattu CITES-sopimuksen liitteeseen I. Vuonna 1970 Ecuador julisti, että on laitonta pyydystää kilpikonnia tai kerätä niiden munia. Kaupan lopettamiseksi kokonaan Ecuador kielsi myös kilpikonnien viennin pois saarilta. Vuonna 1971 säädettiin asetus, jonka mukaan on laitonta vahingoittaa, poistaa, häiritä tai muuttaa Galápagossaarien organismia millään tapaa. Saarilla on myös alettu hävittää villiintyneitä tulokaslajeja, kuten koiria, kissoja, nautoja, vuohia ja aaseja, jotka kilpailevat kilpikonnien kanssa ravinnosta tai syövät kilpikonnia ja niiden munia. Esimerkkinä tästä on vuohien täydellinen hävittäminen Pinta-saarella, josta ne kalusivat suurimman osan saaren aluskasvillisuudesta.
Kilpikonna-avaus Kilpikonna-avaus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot
Valekarettikilpikonna Valekarettikilpikonnat ovat levinneet laajalle alueelle lauhkeissa ja subtrooppisissa vesissä. Valekarettikilpikonna on Välimeren alueen yleisin kilpikonna. Valekarettikilpikonnat vaeltavat merikilpikonnista pisimmät matkat.
Valekarettikilpikonnalla on monia vihollisia. Niihin kuuluvat esim. miekkavalaat ja papukaijakalat voivat häiritä niitä. Australiassa ketut tuhoavat pesia.
Myös ihmisen toiminta on ajanut sen sukupuuton partaalle.
Hamato Yoshi Tapahtuneen jälkeen Yoshi muutti New Yorkiin ja osti lemmikeiksi neljä kilpikonnaa. Mutta matkalla hän kohtasi mustapukuisia miehiä (jotka paljastuivat myöhemmin valepukuisiksi Kraangeiksi) ja joutui taisteluun näitä vastaan. Taistelun aikana Yoshi ja kilpikonnat altistuivat Kraangien luomalle mutageenille. Kilpikonnat mutatoituivat ihmismäisiksi ja Yoshi muuttui rotaksi, joka käytti nimeä Tikku.
Hamato Yoshi Yoshin lemmikkirotta Tikku karkasi sittemmin kadulle ja eksyi viemäriin, kun neljä kilpikonnaa putosivat viemäriin erään mutaatiokanisterin kanssa. Tämä aiheutti muutoksen rotassa ja kilpikonnissa jotka muuttuivat antropomorfiseen muotoon. Tikku opetti 13 vuoden ajan kilpikonnille ninjutsua ja lähetti heidät Oroku Sakin eli Silppurin perään kostamaan isäntänsä Yoshin kuoleman.
Okavangon suisto Okavangon valuma-alue on ollut yhteydessä Sambesijokeen, joten Okavangon suiston kalastoa voidaan pitää osana Sambesin kalastoa. Okavangon suiston alueelta Popan putousten eteläpuolelta on löytynyt 71 lajia, mutta yhtään kotoperäistä kalalajia suistossa ei elä. Koko Okavangon valuma-alueelta ei ole löytynyt myöskään vieraslajeja, mikä on poikkeuksellista eteläisen Afrikan vesistöissä. Moniin muihin vesistöihin verrattuna kalatiheys on melko pieni. Kausittaisilla tulvatasangoilla tiheys on huomattavasti suurempi kuin pysyvissä soissa ja joissa. Avointen ja puoliavointen vesien nopeista uimareista Okavangossa elää linjatiikeritetra sekä muita tetrakaloja ja joitakin särkilajeja. Avoimissa vesissä viihtyy myös haukitetra, joka, toisin kuin "Hydrocynus vittatus", elää erityisesti hitaasti virtaavissa kanavissa ja laguuneissa. Puoliavoimissa vesissä elää myös hitaasti liikkuvia kalalajeja, joihin kuuluu kaksi tilapialajia suvusta "Oreochromis" ja kolme suvusta "Tilapia". Matalassa vedessä elää pinnalla muutamia hammaskarppeihin kuuluvia "Aplocheilichthys"-lajeja. Pohjaolosuhteisiin sopeutuneista kalalajeista Okavangossa elää kuusi ankeriasmonnilajia. Lähes kaikkiruokaisilla ankeriasmonneilla on merkittävä ekologinen asema, ja jättikonnamonnia voi pitää jopa avainlajina. Muita pohjalajeja ovat muun muassa ripsimonneihin kuuluvat "Chiloglanis fasciatus" ja kuusi "Synodontis"-lajia sekä pienet "Leptoglanis"-sukuun kuuluvat lajit. Tiheään papyruskaislakasvillisuuteen on tottunut erityisesti käärmemäinen ohjaspuikkokala. Lisäksi afrikkalaisesta norsukalojen heimosta Okavangon suistossa elää kuusi tiheään kasvillisuuteen tottunutta lajia.
Merinahkakilpikonna Merinahkakilpikonnan eturaajat ovat pitkät ja selkäkilpi nahkamainen, pehmeämpi kuin muilla kilpikonnilla. Naaras on 160 cm pitkä ja painaa 300-600 kg, koiras on isompi, jopa 250 cm pitkä ja voi painaa jopa yli 900 kiloa, joten se on painavin elävä kilpikonna. Merinahkakilpikonnan tunnistaa helposti sen pitkistä eturaajoista ja nahkamaisesta kilvestä, joka ei ole niin kova kuin muilla kilpikonnilla.
Musta kilpikonna "Mustan kilpikonnan" tähdistö koostuu seitsemästä xiusta eli tähtikuvioista:
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat Sarjan hahmojen nimet tulevat italialaisesta renessanssitaiteesta, ja kilpikonnien nimet ovat Leonardo, Donatello, Michelangelo ja Raphael (lapsille suunnatussa versiossa Rafaello). Kilpikonnien sensei on Tikku (Splinter, tulee Daredevilin hahmosta Stick, joka on suomennettu Kepiksi; Splinter on joissakin yhteyksissä suomennettu myös Säröksi). Kilpikonnien vihollisen Silppurin animaatiosarjassa esiintyneiden apureiden, Rocksteadyn ja Bebopin, nimet tulevat musiikin tyylisuunnista.
Aldabranjättiläiskilpikonna Selkäkilpi on väriltään tummansininen tai musta. Kuorella on korkea holvattu muoto. Jalat ovat tanakat jotta ne jaksavat kantaa kilpikonnan. Aldabranjättiläiskilpikonnan kaula on pitkä. Kilpikonnan suuri koko mahdollistaa lehtien näykkimisen jopa metrin korkeudella. Kilpikonnien kuoren muoto on kehittynyt elinympäristön mukaan; ruohikkoisilla mailla ne voivat kurkottaa matalammalle kuin mailla, joissa ruokaa pitää näykkiä korkeammalta. ihon väri vaihtelee ruskeasta vihreään.
Västbon kihlakunta Kihlakunnan tuolloisista kunnista Forsheda, Bredaryd, Torskinge ja Dannäs kuuluvat Värnamon kuntaan. Ljunbyn kuntaan Kronobergin läänissä kuuluu Tannåker ja Bolmsön pääosa, osia Bolmsöstä kuuluu myös Värnamon ja Gislavedin kuntiin. Gnosjön kuntaan kuuluvat Gnosjö ja pääosa Kulltorpista, pieni osa Kulltorpista kuuluu Värnamon kuntaan. Hylten kuntaan Hallandin läänissä kuuluvat Långaryd, Färgaryd, Femsjö, Södra Unnaryd ja Jälluntofta. Muut kunnat kuuluvat nykyään Gislavedin kuntaan.
Arraukilpikonna Arraukilpikonna on harvinaistunut ihmisen toiminnan takia. Erityisesti kilpikonnan munia arvostetaan ja paikalliset keräävät niitä omiin tarpeihinsa, koska ne ovat hyvää ruokaa ja niistä saa erinomaista polttoöljyä. Munia kerätäänkin vuosittain suuria määriä. Paikallisten keräily ei ole uhannut kantaa, mutta kaupallinen keräily on huventanut niiden määrää. Nykyään kilpikonnien monet lisääntymisrannat on suojeltu. Kilpikonnia on myös tarhattu, jonka jälkeen niitä on vapautettu luontoon. Laji on IUCN:n punaisessa kirjassa luokiteltu uhanalaiseksi.
Kirjoantilooppi Kirjoantilooppeja elää lähes kaikkialla Saharan eteläpuolisessa Afrikassa kaikkein kuivimpia alueita kuten Kalaharia ja Namibia lukuun ottamatta. Se elää niin sademetsissä kuin savanneilla, kunhan maasto on peitteinen. Laji elää myös vuoristometsissä.
Västran kihlakunta Kihlakunnan tuolloisista kunnista Nydala kuuluu nykyään Värnamon kuntaan, Svenarum kuuluu Vaggerydin kuntaan, Ödestugu kuuluu Jönköpingin kuntaan, Bringetofta, Malmbäck, Almesåkra ja Norra Sandsjö kuuluvat Nässjön kuntaan, Fröderyd, Bäckaby, Ramkvilla ja Södra Solberga kuuluvat Vetlandan kuntaan ja muut entiset kunnat kuuluvat Sävsjön kuntaan.
Bellaria-Igea Marina Kunnan nähtävyyksiä on 1600-luvulta oleva "Torre Saracena", joka on turkkilaisia merirosvoja vastaan rakennettu puolustustorni. Kirkkovaltio rakensi puolustustorneja pitkin rannikkoaan suojelemaan asukkaitaan. Tornissa on nykyään museo, "Museo delle Conchiglie", jossa on nähtävillä erilaisia simpukankuoria, nilviäisiä, meren eliöiden luurankoja, koralleja, piikkinahkaisia, äyriäisiä sekä kilpikonnan kuoria.
Plutomurus ortobalaganensis Plutomurus ortobalaganensis on hyppyhäntäisiin kuuluva eläin ja toistaiseksi tunnetuista lajeista syvimmällä maan alla elävä eläin.
Suuri harppaus Suurta harppausta alettiin suunnitella Kiinan kommunistisen puolueen johdossa vuoden 1957 lopussa ja vuoden 1958 keväällä. Mao oli rohkaistunut Neuvostoliiton johtajan Nikita Hruštšovin esittämistä kunnianhimoisista taloussuunnitelmista ja Kiinan ja Neuvostoliiton huononevien välien vuoksi hän halusi panna paremmaksi. Maon mukaan maata oli mahdollista kehittää joko hitaasti ja huonosti tai nopeasti ja hyvin. Hän uskoi, että Kiinan valtavan työvoimareservin ja tarpeeksi suuren innostuksen avulla voitaisiin saada hyvin nopeita tuloksia. Mao otti vuoden 1958 alussa Kiinan talouspolitiikan omaan johtoonsa ja julisti, ettei talouden suunnitteluun tarvittu asiantuntemusta. Suuri harppaus oli nimenomaan Maon ja kommunistisen puolueen projekti, ja valtion keskushallinnon taloussuunnittelijat syrjäytettiin päätöksenteossa. Nimi ”suuri harppaus eteenpäin” esiintyi ensi kerran helmikuussa 1958 annetussa kommunistisen puolueen keskuskomitean ohjeistuksessa.
Mao Zedong Suuri harppaus nähdään nykyään sekä Kiinassa että sen ulkopuolella merkittävänä taloudellisena epäonnistumisena ja valtavana inhimillisenä katastrofina. Syyt siihen miksi Maon hallinto reagoi niin hitaasti Suuren harppauksen aiheuttamaan kärsimykseen maaseudulla olivat monet. Maaseudulla komissaarit eivät uskaltaneet kertoa totuutta ylöspäin puolueportaassa, eikä maaseudun kärsimys siksi näkynyt kaupungeissa ennen kuin ruokatoimitukset niihin häiriintyivät. Suuren harppauksen epäonnistumisen vuoksi Maon ote kommunistisen puolueen johdosta heikkeni vähäksi aikaa.
Suuri harppaus Suuren harppauksen epäonnistumista ei Maon elinaikana myönnetty julkisesti Kiinassa. Puutteen väitettiin johtuneen peräkkäisille vuosille osuneista epätavallisista luonnonkatastrofeista ja vastavallankumouksellisista, jotka olivat kaapanneet vallan maaseudun kylissä ja suorittaneet ”luokkakoston”. Myös Neuvostoliittoa ja paikallistason puoluekaadereita syytettiin epäonnistumisista. Vasta 1980-luvulla Kiinan johto myönsi suunnitelman olleen alusta alkaen virheellinen.
Suuri harppaus Suuren harppauksen jälkipuinti loi Kiinan kommunistisen puolueen ylimpään johtoon piilevän mutta merkittäväksi muodostuneen kahtiajaon Maolle uskollisiin ja Maoon kriittisesti suhtautuneisiin. Varsinkin Maon ja presidentti Liu Shaoqin keskinäinen epäluottamus voimistui. Suuren harppauksen virheiden korjaamisen yhteydessä Mao menetti muutaman vuoden ajaksi otteensa päivänpolitiikan asioiden johtamisesta, kun taas Liun, Zhou Enlain ja Deng Xiaopingin asema vahvistui. Mao korjasi myöhemmin tämän tilanteen entistä radikaalimmalla tavalla kulttuurivallankumouksen yhteydessä.
Suuri harppaus Suuri harppaus merkitsi myös sitä, että kiinalaisten usko kommunismiin järkkyi ensimmäisen kerran todella laajasti.
Kulttuurivallankumous Maon tahdosta Kiinassa oli vuonna 1962 käynnistetty suuri sosialismin opetuskampanja, jonka tarkoitus oli kitkeä porvarillista ajattelua ja estää kapitalismiin palaaminen suuren harppauksen jälkeen varsinkin maaseudulla. Kampanjan johto annettiin Liu Shaoqille. Maon ja Liun välille syntyi vuonna 1964 periaatteellinen erimielisyys kampanjan toteuttamistavasta. Maon mielestä kansalaisia olisi pitänyt yllyttää nousemaan itse turmeltuneita puoluekaadereita vastaan, mutta Liu ajoi ”ihmismeritaktiikkaa”, jossa puhdistuksesta huolehtivat puoluekeskuksen maaseudulle lähettämät työryhmät. Tämä rajoitti puhdistuksen suuntaamista puolueeseen itseensä. Mao ei pitänyt myöskään siitä, että kampanjan johtaminen lisäsi Liun arvovaltaa. Joulukuun 1964 puoluejohdon kokouksessa Mao ajautui avoimeen riitaan Liun ja Deng Xiaopingin kanssa. Jälkeenpäin Mao kertoi tehneensä tuolloin päätöksen, että Liusta oli päästävä eroon. Sosialismin opetuskampanjalle hyväksyttiin tammikuussa 1965 Maon toivomat jyrkemmät ohjeet (ns. 23 kohdan ohjeet), joissa korostettiin puolueen sisäistä luokkataistelua ”kapitalistisen tien kulkijoita” vastaan, mutta Mao menetti pian kiinnostuksensa kampanjaan, koska hän ei sen avulla päässyt käsiksi pääkohteisiinsa puoluejohdossa.
Lin Biao Lin Biao kannatti myös Maon vaimon johtamaa ns. Neljän koplaa. Pienen aseellisen kapinan jälkeen alettiin epäillä, että Lin Biao suunnittelee puhemies Maon murhaa ja vallankaappausta. Kiinan virallisen historian mukaan Lin Biao pelkäsi Maon kääntyneen häntä vastaan ja asemansa pelastamiseksi Lin Biao yritti vallankaappausta, minkä hänen oma tyttärensä paljasti.
Suuri harppaus Kyseessä oli mahdollisesti tuhoisin nälänhätä ihmiskunnan historiassa.
Kulttuurivallankumouksen pienryhmä Vuoden 1965 alussa keskuskomitean alaisuuteen oli perustettu Peng Zhenin johtama ”kulttuurityön pienryhmä” (ns. viiden miehen ryhmä), joka kulttuurivallankumouksen käynnistymisvaiheessa vuoden 1966 alussa laati niin sanotun helmikuun ohjeen rajoitetusta kritiikkikampanjasta kulttuurielämän porvallisia piirteitä vastaan. Kun Mao Zedong julisti helmikuun ohjeen vääräoppiseksi ja syrjäytti Pengin, myös tämä työryhmä hajotettiin. Sen tilalle perustettiin toukokuussa 1966 Kulttuurivallankumouksen pienryhmä, josta tuli sen jälkeen hyvin vaikutusvaltainen elin. Se oli muodollisesti puolueen politbyroon pysyvän komitean alainen, mutta todellisuudessa sitä merkittävämpi. Ryhmän puheenjohtajana oli aluksi Maon sihteeri Chen Boda ja sitä hallitsivat vasemmistoradikaalit. Mukana oli tosin myös joitain maltillisia jäseniä, kuten Zhou Enlai, joka nimettiin myöhemmin ryhmän nimelliseksi puheenjohtajaksi. Tosiasiallinen johtaja oli kuitenkin Maon vaimo Jiang Qing. Mao käytti kulttuurivallankumouksen aikana pienryhmää välineenä omien tavoitteidensa ajamiseen, mutta vastaavasti myös ryhmä vetosi Maon auktoriteettiin omien linjaustensa ajamiseksi. Pienryhmän valta kasvoi entisestään vuonna 1967, jolloin myös puolueen politbyroon toiminta lamaantui joksikin aikaa. Saman vuoden syksyllä käynnistynyt suuri kurinpalautus kuitenkin romahdutti Kulttuurivallankumouksen pienryhmän valta-aseman ja pääosa sen vasemmistolaisista jäsenistä syrjäytettiin puolueesta seuraavien kahden vuoden aikana. Ryhmä lakkautettiin vuoden 1969 lopussa.
Suuri harppaus Suuren harppauksen aikana maaseudulle perustetut kansankommuunit lakkautettiin vasta Deng Xiaopingin valtakaudella vuonna 1982.
Henkilöpalvonta (politiikka) Suuren harppauksen katastrofaalisen lopputuloksen vuoksi Mao joutui vuonna 1960 Kiinan kommunistisessa puolueessa syrjään ja pyrki takaisin valtaan käyttämällä hyväkseen armeijaa, joka tuki häntä. Henkilökultin rakentaminen tapahtui Maon hyväksynnällä ja hänen poliittisia päämääriään varten. Maon palvonta saavutti ennennäkemättömät mittasuhteet vasta 1960-luvun loppupuolella, jolloin Lin Biaon johdolla Kansan vapautusarmeijasta tehtiin Mao-palvonnan levittämisen väline ja ”Suuri Mao Zedongin ajattelun koulu”. Armeijaa käytettiin myös Maon Pienen punaisen kirjan pääasiallisena levitys- ja opetusvälineenä. Kulttuurivallankumouksen aikana kaikkia johtajia Maoa lukuun ottamatta arvosteltiin. Kaikkia kiinalaisia kehotettiin opiskelemaan Maon punaista kirjaa ja kirjan kerrottiin ”…tarjoavan elämän henkäyksen Tiibetin ylängöllä henkeä haukkoville sotilaille, saaneen innostuneet työläiset nostamaan uppoavaa Shanghain kaupunkia kaksi senttiä, sai epätarkat meteorologit ennustamaan säätä oikein ja kirurgit ompelemaan irronneita sormia takaisin paikoilleen”.
Ensimmäinen kuukävely 21. heinäkuuta 1969 kello 2.56 UTC, kuusi ja puoli tuntia laskeutumisen jälkeen, Armstrong astui Kuun pinnalle sanoen: "Tämä on pieni askel ihmiselle, mutta suuri harppaus ihmiskunnalle".
Suuri harppaus Suuren harppauksen lopullisena päätepisteenä on mainittu tammikuussa 1962 pidetty suuri puoluekaaderien kokous, jossa presidentti Liu Shaoqi ruoti ilmenneitä vastoinkäymisiä. Suljettu kokous totesi katastrofin puolueen itsensä aiheuttamaksi. Tämän kokouksen jälkeen valtion taloussuunnittelun keskuselimet saivat aiemman valtansa takaisin ja syrjäytetty Chen Yun kutsuttiin johtamaan talouden elvytystoimia.