mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Niklas Bäckström Suomen päävalmentaja Jukka Jalonen valitsi Bäckströmin mukaan Suomen joukkueeseen, Kanadassa pelattaviin Vancouverin olympiakisoihin. Vancouverin olympialaisissa 2010 Bäckström oli Suomen kakkosvahti NHL-konkari, Calgary Flamesin Miikka Kiprusoffin ollessa Leijonien ykkösvalinta. Kiprusoff pelasi Leijonien ensimmäisen ottelun, jossa Suomi voitti Valko-Venäjän 5–1. Bäckström pelasi uransa ensimmäisen olympia-ottelun, lohkon toisessa ottelussa. Bäckström torjui Suomen maalilla 27 laukausta ja pelasi huikean ottelun ja nollapelin, kun Suomi voitti Saksan 5–0, Tuomo Ruudun ratkaistua ottelun. Bäckström seurasi vaihtoaitiosta Leijonien viimeisen lohko-ottelun, jossa joukkue hävisi Ruotsille 3–0 sekä ensimmäisen pudotuspeli-ottelun, jossa Suomi kaatoi Tšekin 2–0. Välierissä Leijona-joukkue kohtasi Yhdysvallat. Kiprusoff aloitti jälleen maalilla, mutta ottelu alkoi katastrofaalisesti, Ryan Malonen iskettyä avausmaalin ajassa 2.32 Kiprusoffin virheen johdosta. Tämän jälkeen Paul Stastny, Zach Parise ja Patrick Kane lisäsivät USA:n johdon kymmenessä minuutissa jo 4–0:aan, jolloin Jalonen vaihtoi Bäckströmin maalille. Bäckström torjui ottelussa 18 kertaa ja antautui kahdesti, Suomi taipui ottelussa lopulta numeroin 6–1. Suomi selviytyi kisoissa pronssi-otteluun, jonka Kiprusoff pelasi Leijonien maalilla. Suomi oli ottelussa jo 3–1 tappiolla, mutta käänsi lopulta pelin voitokseen Niklas Hagmanin yhdellä, Olli Jokisen kahdella ja Valtteri Filppulan yhdellä maalilla, numeroin 5–3. Niinpä Suomen joukkue juhli kisoista olympia-pronssia, Bäckströmille olympia-pronssi oli toinen olympiamitali.
Niklas Bäckström Kauden loppupuolella Bäckström kärsi taas pahoista loukkaantumisista, jotka pitivät hänet sivussa loppukauden ajan. Sekä Bäckströmin että Hardingin ollessa loukkaantuneena Wild hankki maalilleen Ilja Bryzgalovin Edmonton Oilersista. Wild eteni pudotuspeleihin ja voitti siellä avauskierroksella Colorado Avalanchen. Toisella kierroksella Wild kuitenkin putosi Chicago Blackhawksille. Vaikka kausi 2013–2014 oli Minnesotalle yksi sen seurahistorian parhaista, kausi oli Bäckströmille todella vaikea: jatkuvat loukkaantumiset piinasivat ja lisäksi hänen torjuntaprosenttinsa oli 89,9% ensi kertaa alle 90% hänen NHL-uransa aikana.
Niklas Bäckström NHL-kausi 2012–13 päästiin aloittamaan vasta tammikuussa 2013, jonka Wild aloitti vierasottelulla Colorado Avalanchea vastaan. Bäckström oli Wildin maalilla ja aloitti kauden loistavasti torjuttuaan 4–2-voiton Coloradosta.
Niklas Bäckström Ensimmäisen nollapelinsä Pohjois-Amerikassa Bäckström pelasi 24. lokakuuta 2006 Wildin voitettua Phoenix Coyotesin 4–0. Bäckström nousi joukkueen ykkösvahdiksi ohi vammoista kärsineen Fernandezin. Tulokaskaudellaan hän torjui 41 runkosarjaottelua ja 23 voittoa. Runkosarjan päätteeksi Bäckström oli NHL:n tilastoykkönen päästettyjen maalien keskiarvon (1,97) suhteen. Hänellä oli myös NHL-maalivahtien paras torjuntaprosentti (92,9%). Bäckström voitti loistavasta kaudestaan palkintoina Roger Crozier Saving Grace Awardin NHL-runkosarjan parhaasta torjuntaprosentista, ja William M. Jennings Trophyn vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahtina. Jälkimmäisen palkinnon Bäckström jakoi Wildin toisen maalivahdin, Fernandezin, kanssa. Wild pääsi kaudella pudotuspeleihin, mutta putosi ensimmäisellä playoff-kierroksella. Bäckström pelasi Wildin viisi pudotuspeliottelua torjuntaprosentilla 92,4%, ja vakiinnutti Wildin ykkösmaalivahdin paikan itselleen.
Niklas Bäckström Vamma pakotti Bäckströmin olemaan kuitenkin sivussa oletettua pitempään ja Wild joutui kutsumaan, farmiseurastaan, AHL-joukkue Iowa Wildistä varamaalivahdiksi Darcy Kuemper. Oltuaan sivussa useita viikkoja, Bäckström palasi lokakuun lopussa Wildin kokoonpanoon ja Kuemper lähetettiin takaisin Iowan vahvuuteen. "Bäcks" oli kuitenkin paluuottelussaan Wildin varamaalivahtina ja seurasi ottelun vaihtoaitiosta, Josh Hardingin torjuessa maalilla.
Niklas Bäckström Jääkiekon SM-liigassa Bäckström on edustanut kasvattajaseuransa Helsingin IFK:n lisäksi SaiPaa ja Oulun Kärppiä, jossa hän voitti kaksi SM-kultaa vuosina 2004 ja 2005. Kaudella 2000–2001 hän pelasi Ruotsin Elitserienissä AIK IF:n joukkueessa.
Niklas Bäckström Bäckström valittiin myös helmikuussa 2006, edustamaan Suomea Torinon olympialaisiin 2006. Alun perin Suomen maalivahtikolmikon piti olla Calgary Flamesin Miikka Kiprusoff, Atlanta Thrashersin Kari Lehtonen ja Philadelphia Flyersin Antero Niittymäki. Kiprusoffin NHL-seura Calgary kuitenkin esti Kiprusoffin turnausmatkan ja Lehtonen loukkaantui, mikä nosti Niittymäen Leijonien ykkösmaalivahdiksi, ja Norrenan ja Bäckströmin Suomen olympiajoukkueen varamaalivahdeiksi. Bäckström ei kuitenkaan pelannut turnauksessa, sillä Niittymäki pelasi Suomen maalilla kaikki ottelut. Suomi selvisi turnauksessa finaaliin, jossa se hävisi Ruotsille 3–2. Suomi saavutti näin kisoista hopeaa.
Niklas Bäckström 22. tammikuuta 2013 pelatussa ottelussa Bäckström teki itselleen harvinaisen virheen ottelussa Nashville Predatorsia vastaan, kun hän tuli maaliltaan vastaan ja syötti kiekon suoraan Predatorsin tšekkihyökkääjä Martin Eratille, joka ampui kiekon maalin ja Wild kärsi kauden ensimmäisen tappionsa. Wild aloitti vuoden 2013 helmikuun tappiolla Anaheim Ducksille 3–1, mutta Bäckström pelasi Wildin maalilla hyvän ottelun tappiosta huolimatta, torjuen 28 laukausta, joukossa huippupelastuksia.
Bäckström oli helmikuuhun mennessä pelannut Wildin maalilla kuusi ottelua, torjuntaprosentilla 90,9 % ja voittanut pelaamistaan otteluista kolme, lisäksi Wild sai yhden pisteen jatkoaika-tappiosta St. Louis Bluesia vastaan, jolloin Bäckström oli maalilla.
Niklas Bäckström Kaudella 2002–2003 Bäckströmin siirtyi Ruotsista palattuaan SM-liigaan Oulun Kärppiin. Päävalmentaja Kari Heikkilällä oli kaksi hyvää vaihtoehtoa ykkösmaalivahdiksi; Bäckström ja edelliskauden ykkösmaalivahti Markus Korhonen. Heikkilä luotti Bäckströmiin, joka pelasi loistavan runkosarjan Kärppien maalilla. Hän torjui 36 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,9%. Bäckströmin torjuntaprosentti oli SM-liigan maalivahdeista toiseksi paras. Bäckströmin erinomainen vire jatkui myös pudotuspeleissä, jossa Kärpät pudotti pudotuspeleissä JYPin ja Helsingin Jokerit ja eteni SM-liigan finaaleihin asti. Joukkue kuitenkin hävisi finaalisarjan suoraan kolmessa ottelussa Tampereen Tapparalle ja saavutti SM-hopeaa ja Bäckström uransa toisen SM-mitalin.
Kaudella 2003–2004 Bäckström jatkoi Kärpissä. Hän pelasi runkosarjassa 43 ottelua maalikeskiarvolla 2,03 ja torjuntaprosentilla 93,6%. Torjuntaprosenttillaan Bäckström oli SM-liigan tilastoykkönen. Kärpät sijoittui runkosarjassa toiseksi ja voitti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Kärpät Helsingin Jokerit ja toisella kierroksella HIFK:n. Finaaleissa Kärpät kohtasi runkosarjan voittajan TPS:n ja voitti finaalisarjan otteluvoitoin 3–1. Bäckströmille SM-kulta oli ensimmäinen. Hänet palkittiin kauden jälkeen SM-liigan kauden parhaana maalivahtina ja pudotuspelien parhaana pelaajana. Lisäksi Bäckström valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen.
Niklas Bäckström Minnesotan pudotuspelipaikka varmistui lopulta vasta kauden viimeisessä ottelussa, kun Bäckström torjui 29 laukausta Wildin maalilla, 3–1 voitossa Colorado Avalanchea vastaan. Wild sijoittui NHL:n läntisessä konferenssissa kahdeksanneksi, ja saa näin ollen vastaansa pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Chicago Blackhawksin. Bäckström myös torjui Wildille tynkäkaudella 24 voittoa, mikä oli NHL:n tilastokärki. Samaan lukemaan pääsi tosin myös toinen suomalaisvahti, San Jose Sharksin Antti Niemi.
Niklas Bäckström Kaudella 2008–09 Bäckström oli jälleen loistovireessä Wildin tolppien välissä. Hän teki Wildin seuraennätyksen, eniten nollapelejä kaudessa, jättäen vastustajan nollille kahdeksan kertaa. Helmikuussa 2009 Bäckström valittiin NHL:n tähdistö-otteluun pelaamaan Lännen konferenssin tähdistöjoukkueeseen. Bäckström pelasi Lännen tähdistöjoukkueen maalilla tähdistö-ottelussa, ottelun toisen erän, päästäen neljä maalia. Ottelu päättyi Idän konferenssin voittoon 12–11, rangaistuslaukauksilla. "Bäcks" torjui Wildin maalilla yhteensä 71 ottelussa, mikä oli eniten kaikista NHL:n maalivahdeista. Torjuntaprosentti oli jälleen erinomainen: 92,3%. Wild ei kuitenkaan menestynyt erityisen hyvin Bäckströmin pelastuksista huolimatta, ja seura jäi ulos NHL:n pudotuspeleistä. Kauden päätteeksi Bäckström nimettiin ehdokkaaksi parhaan maalivahdin Vezina Trophyyn, jonka kuitenkin voitti Boston Bruinsin Tim Thomas. Bäckström sijoittui valintatilastossa toiseksi. Kauden jälkeen konkarivalmentaja Jacques Lemaire, joka oli ollut Wildin valmentaja koko sen ajan kun Bäckström oli ollut joukkueessa, erosi ja tilalle tuli keltanokka Todd Richards, jolle pesti oli ensimmäinen päävalmentajana.
Niklas Bäckström Kaudella 2004–2005 Kärppien päävalmentaja vaihtui Kari Jalosen korvatessa Heikkilän. Bäckström pysyi joukkueen ykkösvahtina ja pelasi jälleen erinomaisen runkosarjan torjuntaprosentilla 92,65%, ja johdatti Kärpät pudotuspeleihin runkosarjan voittajana. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin Tapparan ja sitten Lukon ja selviytyi kolmannen kerran peräkkäin SM-liigan finaaleihin. Tasaisessa finaalisarjassa maalivahtipelin tärkeys korostui, ja Bäckström oli jälleen kerran loistava. Kärpät voitti mestaruuden voitoin 3–1 ja ratkaisevassa neljännessä finaaliottelussa Bäckström torjui nollapelin 2–0 päättyneessä ottelussa. Kärpät voitti mestaruuden toista kertaa peräkkäin ja Bäckström saavutti SM-kultamitalin lisäksi myös SM-liigan kauden parhaan maalivahdin palkinnon ja pudotuspelien parhaan pelaajan palkinnon. Hänet valittiin jälleen myös tähdistökenttään.
Niklas Bäckström Kaudella 2011–2012 Bäckström oli alkuvuoteen 2012 mennessä pelannut 39 ottelua erinomaisella torjuntaprosentilla 92,4, ja torjunut neljä nollapeliä. Bäckström oli alkukaudella huikeassa vireessä Wildin maalilla ja torjui kiekot yli 93,5 prosentin varmuudella ja samalla Wild nousi sarjataulukossa sekä johti jopa välillä koko liigaa. Hän oli useita otteluita sivussa kauden puolivälissä flunssan ja lapsensa syntymän takia, jolloin Wild putosi sarjataulukossa. Kun kapteeni Mikko Koivukin joutui olemaan osittain samaan aikaan Bäckströmin kanssa sivussa, pelasi Wild ilman kahta tärkeintä pelaajaansa lähes katastrofaalisesti. Tosin välillä Wildin kakkosvahti Josh Harding pelasi hyviä otteluita maalilla, ja oli jo nousta Wildin ykkösvahdiksi, mutta Bäckström piti lopulta paikkansa. Kokenut Bäckström pelasi lopulta kaudella 2011–2012 kaikkiaan 46 ottelua torjuntaprosentilla 91,9. Loistavan kauden aloituksen jälkeen Wild lopulta romahti kauas pudotuspeleistä.
Darcy Kuemper Kuemper aloitti kauden 2013–2014 jälleen AHL:ssä. Wildin farmiseura Houston Aeros oli kuitenkin vaihtanut kotikaupunkia ja muuttanut nimensä Iowa Wildiksi. Kuemper torjui Iowan maalilla kolmessa runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 92,5% kunnes hänet kutsuttiin taas Wildin NHL-joukkueeseen ykkösvahti Niklas Bäckströmin loukkaannuttua. Kuemper toimi Wildin kakkosmaalivahtina Bäckströmin ollessa sivussa ja sai peliaikaa vain ottelussa Colorado Avalanchea vastaan pelaten heikosti. Hän pelasi puolitoista erää, 32 minuuttia, päästi kolme maalia ja torjui vain seitsemän kertaa. Kuemperin torjuntaprosentti ottelusta oli surkea, 57,1%. Bäckströmin palattua sairastuvalta, Kuemper lähetettiin takaisin AHL-joukkue Iowa Wildin riveihin.
Pekka Rinne Kiekko-Laserin kasvatti Pekka Rinne debytoi SM-liigassa kaudella 2002–2003 Oulun Kärpissä pelaamalla yhden ottelun. Seuraavalla kaudella 2003–2004 hän sai pelata SM-liigaa jo 14 ottelun verran, mutta hän oli pääosin luukkuvahtina Niklas Bäckströmin pelatessa suurimman osan otteluista. Kauden päätteeksi Kärpät voitti SM-kultaa, ja Rinne pelasi pudotuspeleissä kaksi ottelua, joissa ei päästänyt maaliakaan. Nashville Predatorsin pelaajatarkkailijat huomasivat Rinteen ja seura hänet 258. pelaajana NHL:n vuoden varaustilaisuudessa. Kaudella 2004–2005 Rinne pelasi Kärpissä 10 ottelua vakuuttavasti, mutta ei saanut aloittavan maalivahdin paikkaa, sillä SM-liigan huippumaalivahti Niklas Bäckström pelasi joukkueen ilmiselvänä 1. maalivahtina. Kauden jälkeen Rinteen varannut Nashville Predators teki hänelle kaksisuuntaisen sopimustarjouksen, jonka Rinne hyväksyi.
Niklas Bäckström Kaudella 2010–2011 Bäckström pelasi tilastollisesti jälleen todella hyvän kauden ja palasi NHL:n maalivahtieliittiin, vaikka pelasikin ainoastaan 51 ottelua loukkaantumisten takia. Hänen torjuntaprosenttinsa oli huomattavasti edelliskautta parempi, sillä kiekot pysähtyivät torjuntaprosentilla 91,6. Pudotuspelit jäivät kuitenkin jälleen vain haaveeksi, kuten myös kausilla 2008–2009 ja 2009–2010, mikä oli jälleen suurpettymys Minnesotan faneille ja seurajohdolle. Niinpä GM Chuck Fletcher antoi kauden jälkeen Richardsille potkut.
Miriam Bäckström Bäckström syntyi Tukholmassa 1967. Hän opiskeli vuosina 1988–1989 taidehistoriaa Tukholman yliopistossa ja vuosina 1994–1998 valokuvausta taideteollisessa korkeakoulussa Konstfackissa. Bäckström on työskennellyt valokuvataiteen parissa 1990-luvun puolivälistä saakka.
Oulun Kärppien historia Kärpät oli kaudella runkosarjassa kolmas, edellään vain Jokerit ja HPK. Brett Lievers voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja tšekkiläiset Petr Tenkrát ja Petr Ton olivat seuraavina, joten Kärppien kolme tehokkainta pelaajaa olivat ulkomaalaisia. Joukkueeseen oli kuitenkin nostettu pelaavaan kokoonpanoon joukko nuoria lupauksia, muun muassa Jussi Jokinen ja Juha-Pekka Haataja. Lisäksi joukkueen kovan ytimen muodostivat omat kasvatit kuten Jari Viuhkola ja Mikko Lehtonen. Niklas Bäckström pelasi maalivahtina 36 ottelua, Markus Korhonen 21 ja Pekka Rinne yhden. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin JYP:n voitoin 4–3 ja sitten Jokerit 2–3. Loppuottelusarjassa Tappara oli kuitenkin parempi voitoin 3–0. Oulussa loppuotteluita oli katsomassa yhteensä 14 000 katsojaa, 7 000 katsojaa ottelua kohden. Pudotuspeleissä tehokkain oli Jari Viuhkola, ja kaikki ottelut maalissa pelasi Niklas Bäckström.
Minnesota Wild Kaudella 2006-07 Wild saavutti runkosarjassa 104 pistettä, mikä on seuran historian paras lukema. Wild jäi vain pisteen päähän luoteisen divisioonan voitosta ja oli konferenssin seitsemäs. Wild hävisi kuitenkin playoffien ensimmäisellä kierroksella tulevalle Stanley Cup -voittaja Anaheim Ducksille otteluvoitoin 4-1. Gáborík kärsi jälleen loukkaantumisista ja pelasi vain 48 ottelua, mutta teki niissä peräti 57 pistettä. Joukkueen sisäisen pistepörssin kärkisijan jakoivat kovasta laukauksestaan tunnettu Rolston ja kesällä pelaajavaihdossa Los Angelesista hankittu Pavol Demitra. Kauden päätteeksi Niklas Bäckström ja Manny Fernandez pokkasivat vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdeille jaettavan William M. Jennings Trophyn. Lisäksi Bäckström nappasi Roger Crozier Saving Grace Awardin. Lisäksi Bäckström oli ehdokkaana Vezina Trophyn voittajaksi.
Oulun Kärpät Kärpät voitti runkosarjan myös kaudella ja oli nyt paras joukkue sekä vieras- että kotiotteluissa. Joukkue aloitti pudotuspelit 4–2 voitolla Espoo Bluesista. Joukkue koki kuitenkin pahan iskun, kun maalivahti Niklas Bäckström loukkaantui toisessa ottelussa. Bäckströmin tilalla pelasi koko pudotuspelien ajan Mika Pietilä. Osin tästä syystä suursuosikkina pidetty Kärpät hävisi välierissä yllättäen Porin Ässille voitoin 1–3. Pronssiottelussa Kärpät voitti kuitenkin HIFK:n maalein 6–2. Puolustaja Lasse Kukkonen oli pudotuspelien toiseksi tehokkain pelaaja 12:lla (5 + 7) tehopisteellään.
Markus Korhonen Tim Thomasin saavuttua Kärppiin kaudeksi 2001–2002 Korhonen joutui jälleen kakkosmaalivahdin virkaan, ja samoin kävi seuraavalla kaudella Niklas Bäckströmin kannettua pääosan torjuntavastuusta. Keväällä 2003 Korhonen voitti uransa toisen SM-hopean.
Suomen jääkiekkomaajoukkueen kausi 2007–2008 Ykkösmaalivahtina pelannut Niklas Bäckström oli turnauksen neljänneksi paras maalivahti torjuntapörssissä. Suomen paras pistemies Mikko Koivu oli pistepörssin 16. tehopisteillä 4 + 5 = 9. Toiseksi paras, kokonaistilastossa 26., oli Antti Pihlström, joka saavutti tehot 5 + 2 = 7.
Oulun Kärppien historia Kärpät voitti runkosarjan myös kaudella ja oli nyt paras joukkue sekä vieras- että kotiotteluissa. Joukkue aloitti pudotuspelit 4–2 voitolla Espoo Bluesista. Joukkue koki kuitenkin pahan iskun, kun maalivahti Niklas Bäckström loukkaantui toisessa ottelussa, kun Bluesin Erkki Rajamäki törmäsi häneen. Kärppien päävalmentaja Kari Jalonen piti tekoa harkittuna. Bäckströmin tilalla pelasi koko pudotuspelien ajan Mika Pietilä. Osin tästä syystä suursuosikkina pidetty Kärpät hävisi välierissä yllättäen Porin Ässille voitoin 1–3. Pronssiottelussa Kärpät voitti kuitenkin HIFK:n maalein 6–2. Puolustaja Lasse Kukkonen oli pudotuspelien toiseksi tehokkain pelaaja 12:lla (5 + 7) tehopisteellään.
Oulun Kärppien historia Kaudella Kärpät oli runkosarjassa toinen TPS:n jälkeen ja liigan paras vierasjoukkue. Kärppien paras ja koko liigan viidenneksi paras pistemies runkosarjassa oli Jari Viuhkola. Maalivahtina oli pääasiassa Niklas Bäckström. Pudotuspeleissä Kärpät voitti ensin Jokerit voitoin 4–2 ja sitten HIFK:n voitoin 3–2. Loppuottelussa Kärpät kohtasi runkosarjan voittaneen TPS:n ja voitti 2000-luvun ensimmäisen mestaruutensa otteluvoitoin 1–3. Pudotuspeleissä tehokkain oli Petr Tenkrát, ja maalivahteina olivat runkosarjan tapaan Niklas Bäckström sekä Pekka Rinne, joista Bäckström pelasi pääasiassa maalissa.
Kaudella Kärppien valmentajaksi nousi joukkueen entinen huippupelaaja Kari Jalonen. Joukkueen ilme muuttui entistä hyökkäysvoittoisemmaksi ja Kärppien otteet liigassa olivat seuraavina vuosina paikoin jopa dominoivia. Kausi 2003–2004 oli erityinen sen vuoksi, että NHL:n työsulun vuoksi SM-liigaan saatiin runsaasti maailmanluokan tähtiä. Kärpät ei kuitenkaan kelpuuttanut joukkueeseen uusina vahvistuksina kuin veteraanipuolustaja Janne Niinimaan. Tämä johtui siitä, että seuranjohdossa uskottiin työsulun olevan väliaikainen. NHL-apujen puutteesta huolimatta Kärpät voitti runkosarjan ensimmäistä kertaa sitten 80-luvun ja oli paras vierasjoukkue sekä toiseksi paras kotijoukkue Jokereiden jälkeen. Puolivälierissä Kärpät oli Tapparaa parempi voitoin 4–1. Ratkaisevassa viidennessä ottelussa Petr Tenkrát teki kypärätempun. Välierissä vastaan tuli Rauman Lukko, jonka Kärpät voitti suoraan kolmessa ottelussa. Molemmissa Kärppien kotiotteluissa halli oli täynnä. Loppuottelussa vastaan tuli nimivahva Jokerit, jonka Kärpät kuitenkin kukisti voitoin 3–1. Pudotuspelien paras pistemies oli Jari Viuhkola tehoillaan 5 + 10.
Patrik Zackrisson Zackrisson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän oli Ruotsin toiseksi paras pistemies Nicklas Bäckströmin ja Niklas Hjalmarssonin kanssa. Zackrisson voitti turnauksesta pronssia. Hän pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2004 voittaen pronssia.
Tom Niinimäki Hän nousi vapaaottelumaailman huipulle UFC-sarjaan 31-vuotiaana vuonna 2013. Ensimmäisessä ottelussaan hän voitti brasilialaisen Rani Yahyan. Tätä ennen hän oli ammattilaisurallaan voittanut 20 ottelua.
Kahdessa seuraavassa UFC-ottelussa hän kuitenkin kärsi kummassakin tappiot, 31. toukokuuta 2014 ruotsalaista Niklas Bäckströmiä vastaan ja 23. elokuuta 2014 amerikkalaista Chas Skellyä vastaan.
Vaughn NHL:ssä Vaughn on suosittu merkki. Monet suomalaiset käyttävät NHL:ssä Vaughn:in varusteita. Muun muassa Kari Lehtonen, Tuukka Rask, Antti Niemi ja Niklas Bäckström luottavat Vaughn:in varusteisiin. Myös kanadalaiset Cam Ward ja Steve Mason käyttävät Vaughn:n varusteita. Amerikkalainen Jonathan Quick käyttää myös Vaughn:n varusteita, ja myös monilla junioreilla on Vaughn:n varusteita.
Ukko-Pekka Luukkonen Luukkonen on verrannut itseään pelityyliltään Pekka Rinteeseen, jota hän myös pitää esikuvanaan. Luukkonen on maininnut esikuvikseen myös Miikka Kiprusoffin ja Niklas Bäckströmin, mutta hänen oma torjuntatyylinsä on kuitenkin erilainen heihin verrattuna. Luukkonen on omien sanojensa mukaan kehittänyt oman torjuntatyylin, johon on hänen mukaansa vaikuttanut myös kokemus jalkapallomaalivahtina. Luukkonen tykkää omien sanojensa mukaan tehdä näyttäviä torjuntoja heittäytymällä ja muilla vastaavilla tempuilla.
Niklas Bäckström Pian kauden 2011–2012 päätyttyä Los Angeles Kingsin Stanley-Cup voittoon, ilmoitti Wild panostavansa lujasti tulevaisuuteen ja asettavansa tavoitteet tulevina vuosina korkealle. Kesällä ilmoitettiin niin huippuhyökkääjä Zach Parisen kuin NHL:n parhaisiin puolustajiin luokeutuvan Ryan Suterin siirroista Minnesota Wildiin. Myöhemmin myös nuori keskushyökkääjä, superlupaus ja maailmanmestari Mikael Granlund siirtyi Wildiin Helsingin IFK:sta.
Lance Bouma Kaudella 2011–2012 Bouma pelasi Heatissa 31 ja Flamesissa 26 ottelua. Ensimmäisen maalinsa hän teki 7. tammikuuta 2012 Minnesota Wildin maalivahti Niklas Bäckströmiä vastaan. Bouman odotettiin aloittavan kauden 2012-2013 Flamesin kokoonpanossa, mutta hän joutui kuitenkin pelaamaan Abbotsfordissa. Hän pelasi vain kolme ottelua ennen kuin loukkaantui ja joutui olemaan polvivamman takia loppukauden sivussa.
Kevin Lankinen Kesällä 2015 Lankinen osallistui NHL-seura New York Islandersin kehitysleirille. Kaudella 2015–2016 hän jatkoi HIFK:n pääasiallisena kakkosmaalivahtina Hussolle ja pelasi 22 runkosarja-, kolme playoff- ja yhden CHL-ottelun. Lankinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla KooKoossa antaakseen lepovuoron Frédéric Cloutierille, joka kantoi joukkueen torjuntavastuuta pitkään Juha Järvenpään loukkaannuttua. Kauteen 2016–2017 Lankinen lähti niin ikään haastajana HIFK:hon palanneelle kokeneelle Niklas Bäckströmille, mutta osaksi Bäckströmin loukkaantumisenkin vuoksi hän nousi kauden mittaan joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi. Lankinen torjui 42 pelaamassaan runkosarjaottelussa seitsemän nollapeliä, mikä oli eniten koko SM-liigassa. Kauden päätteeksi HIFK:n faniyhdistys Kamraatit ry palkitsi hänet Kamraattien kiertopalkinnolla. Toukokuussa 2017 Lankinen teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Suomen jääkiekkomaajoukkue Vuoden 2008 Kanadan MM-kisoihin Suomen johdatti uusi päävalmentaja Doug Shedden, joka valitsi joukkueeseen useita NHL- ja AHL-pelaajia. Suomen joukkueen tärkeimmiksi pelaajiksi nousivat maalivahti Niklas Bäckström, Mikko Koivu ja Antti Pihlström, joiden avulla Suomi eteni aina turnauksen välieriin, jossa se hävisi mestaruuden voittaneelle Venäjälle. Pronssiottelussa Suomi voitti Ruotsin 4–0 ja saavutti MM-pronssia.
Vezina Trophy Useimmin palkinnon on voittanut Jacques Plante (7 kertaa). Joukkueista eniten voittoja ovat keränneet Montreal Canadiensin pelaajat (28 kertaa). Suomalaisista Miikka Kiprusoff, Tuukka Rask ja Pekka Rinne ovat voittaneet palkinnon. Niklas Bäckström oli kolmen Vezina-finalistin joukossa kaudella 2008–2009 sekä Antti Niemi kaudella 2012–2013.Vuodesta 1947 alkaen palkinto on myönnetty vähiten maaleja runkosarjassa päästäneen joukkueen maalivahdille.
Kokkolan Hermes Hermes tunnetaan hyvästä maalivahtivalmennuksesta, jonka työn hedelmiä ovat muun muassa Miika Wiikman, Iiro Tarkki, Joni Puurula, Teemu Lassila, Niklas Bäckström, Juuso Riksman ja Mika Noronen. Hermeksestä huipulle on noussut myös useita kenttäpelaajia, muun muassa Jukka Hentunen ja Jukka-Pekka Laamanen sekä Hermeksen entinen ykköskenttä Timo Pärssinen, Aki Uusikartano ja Antti Virtanen. Hentunen pelasi samaan aikaan Hermeksen kakkoskentässä.
Ruotsi talviolympialaisissa 2010 Miehet
Maalivahdit: Jonas Gustavsson, Stefan Liv, Henrik Lundqvist
Puolustajat: Tobias Enström, Magnus Johansson, Niklas Kronwall, Nicklas Lidström, Douglas Murray, Johnny Oduya, Henrik Tallinder, Mattias Öhlund
Hyökkääjät: Daniel Alfredsson, Nicklas Bäckström, Loui Eriksson, Peter Forsberg, Tomas Holmström, Patric Hörnqvist, Fredrik Modin, Samuel Påhlsson, Daniel Sedin, Henrik Sedin, Mattias Weinhandl, Henrik Zetterberg
Manny Fernandez Kaudeksi 1999–2000 hän nousi kuitenkin Dallasin kakkosmaalivahdiksi, Ed Belfourin taakse. Tuolla kaudella hän pääsi pelaamaan jo 24 runkosarjaottelua. Fernandez kaupattiin kuitenkin kesällä 2000 Wildin joukkueeseen yhdessä puolustaja Brad Lukowichin kanssa vaihdossa kahteen varausoikeuteen. Minnesotassa Fernandez pelasi aina noin puolet joukkueen otteluista. Kaudella 2005–2006 Fernandez vei Minnesotan ykkösmaalivahdin aseman Dwayne Rolosonilta, joka myytiin myöhemmin Edmonton Oilersiin. Kuitenkin seuraavalla kaudella Fernandezin loukkaantumisen aikana Niklas Bäckström vei hyvin otteidensa ansiosta Minnesotan ykkösmaalivahdin paikan. Kauden päätyttyä Bäckström ja Fernandez palkittiin William M. Jennings Trophyllä. Kesällä 2007 Minnesota kauppasi Fernandezin Boston Bruinsiin pienentääkseen palkkakuluja vaihdossa nuoreen hyökkääjään Petr Kalusiin ja neljännen kierroksen varausoikeuteen. Fernandez ei saanut minkään seuran kanssa sopimusta viimeisen kautensa jälkeen. Hän ei ole pelannut sen jälkeen.
Nicklas Bäckström Bäckströmin isä Anders Bäckström on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi koko kymmenen kautta kestäneen uransa Brynäsissä. Myös hänen vanhempi veljensä Kristoffer Bäckström on jääkiekkoilija. Bäckströmin äiti Catrin Bäckström on syntynyt Suomessa ja pelannut käsipalloa Ruotsissa ja Suomessa.
T. J. Brodie Brodie aloitti kauden 2011–2012 farmissa. Hän sai kutsun Flamesin NHL-kokoonpanoon marraskuussa 2011 saavuttuaan paikkaamaan Anton Babtšukin loukkaantumista. Brodie ei palannut Heatiin enää loppukaudella, vaan hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä, jossa varsinainen tulokaskausi toi 54 runkosarjaottelussa tehot 2+12=14. Brodien NHL-uran avausmaali syntyi 27. marraskuuta 2013 Minnesota Wildin Niklas Bäckströmin taakse. Kauden 2012–2013 hän aloitti NHL:n työsulun takia Heatissa. Brodie pelasi työsulun ajan 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+19=20 ollen joukkueen tehokkain puolustaja koko kauden aikana. NHL-kauden alettua tammikuussa 2013 hänet nostettiin takaisin Flamesin NHL-kokoonpanoon. Brodie teki loppukaudella 47 NHL-ottelussa tehot 2+12=14 ja nousi yhdeksi Flamesin kärkipuolustajista. Heinäkuussa 2013 hän teki kaksivuotisen ja 4,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Niklas Eklund Niklas Eklund (s. 1969) on ruotsalainen trumpetisti. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen Göteborgissa vuonna 1969. Hänen isänsä oli arvostettu trumpetisti ja kapellimestari Bengt Eklund. Niklas Eklund aloitti musiikin opintonsa isänsä opetuksessa. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Göteborgin yliopistossa opiskellen musiikkia ja musiikin teoriaa. Vuonna 1996 Niklas voitti ensimmäisen palkinnon Saksa Bad Säckingen -barokkitrumpettikilpailussa. Kilpailu järjestettiin Saksassa paikassa nimeltänsä Bad Säckingen. Niklas on tehnyt paljon yhteistyötä levy-yhtiö Naxoksen kanssa. Hän on erityisen suosittu barokkitrumpettilevytyksistään. Niklas Eklund on soittanut solistina oopperalaulaja Cecilia Bartolin kanssa. Hän on soittanut myös arvostetussa Carnegie Hallissa.
Nicklas Bäckström Bäckströmin kasvattajaseura on Valbo. Ammattilaisuransa hän aloitti kaudella 2004–2005 Ruotsin Elitserienin Brynäsissä. NHL:ään Bäckströmin varasi Washington Capitals vuoden varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla neljä. Varauksen aikaan hän oli viidenneksi korkeimmalla numerolla . Kolmen Brynäs-kauden jälkeen Bäckström siirtyi Washingtoniin kesällä 2007. Bäckström aloitti Capitals-uransa komeilla pisteillä 14+55 ja oli Capitalsin toiseksi paras pistemies Aleksandr Ovetškinin jälkeen. Bäckström pääsi myös pelaamaan tulokaskaudellaan playoffeja, mutta Philadelphia Flyers tiputti Washingtonin voitoin 4–3 ensimmäisellä kierroksella. Toisella kaudellaan Bäckström vain nosti pistetilastojaan tehden runkosarjassa tehot 22+66. Osittain siihen vaikutti myös pääseminen samaan ketjuun Aleksandr Ovetškinin kanssa, mutta Bäckströmin loistavat kiekonkäsittelytaidot ja syötöt oltiin huomattu jo ensimmäisellä kaudella. Washington pääsi jälleen playoffeihin ja Bäckström keräsi kelpo tehot 3+12 14 ottelussa. Kolmannella kaudellaan Bäckström jälleen nosti pistetilastojaan merkittävästi. Hänestä tuli vasta toinen pelaaja Capitals-historiassa, joka on tehnyt kauden aikana 30 maalia ja 60 syöttöä. Bäckström päätti runkosarjan komeilla lukemilla 33+68. Washington pelasi jälleen playoffeissa, mutta joukkue putosi katastrofaalisesti Montreal Canadiensia vastaan voitoin 4–3. Bäckström teki Montrealia vastaan uransa ensimmäisen playoff-hattutempun.
HIFK Hockey Antti Törmänen erotettiin ja päävalmentajaksi palkattiin Ari-Pekka Selin. Kapteeni Luttinen oli lähtenyt muihin maisemiin ja Lennart Petrellistä tuli seuraava kapteeni. Kausi 2017–2018 alkoi huonosti, mutta oli nousujohteinen ja HIFK sijoittui runkosarjassa viidenneksi. Puolivälierissä HIFK voitti pari kuukautta aikaisemmin Jääkiekon mestarien liigan voittaneen JYP:in voitoin 4–2. Välieräsarja runkosarjan voittajaa Oulun Kärppiä vastaan oli erittäin tasainen ja viihdyttävä, josta Kärpät eteni finaaliin voitettuaan seitsemännen pelin 2–1. Kauden päätteeksi HIFK voitti pronssia kukistettuaan Turun Palloseuran pronssiottelussa Turussa. Joukkueen sisäisen pistepörssin voitti Erik Thorell. Kesken kauden uudeksi urheilutoimenjohtajaksi nimitettiin Tobias Salmelainen Tom Nybondaksen siirryttyä muihin tehtäviin. Kauden aikana paljon julkisuutta sai HIFK:n maalivahtisekoilu, kun joukkueella oli palkkalistalla kolme huippumaalivahtia: Kevin Lankinen, Atte Engren ja Niklas Bäckström. Seuran osaomistaja Bäckström joutui taka-alalle, mutta pääsi vielä pelaavaan kokoonpanoon pronssiotteluun ennen kuin jätti seuran.
Roger Crozier Saving Grace Award Roger Crozier Saving Grace Award oli vuosina 2000–2007 yksi jääkiekkoliiga NHL:n vuosittain jakamista palkinnoista. Se myönnettiin vähintään 25 ottelua pelanneelle maalivahdille, jolla oli runkosarjan paras torjuntaprosentti. Palkintopokaalin lisäksi voittajat saivat valita kohteen 25 000 dollarin lahjoitukselle. Palkinto on nimetty Detroit Red Wingsin ja Buffalo Sabresin entisen maalivahdin Roger Crozierin mukaan. Suomalaista palkinnon voitti Niklas Bäckström vuonna 2007. Sittemmin myös Tuukka Rask on yltänyt runkosarjan parhaaseen torjuntaprosenttiin kaudella 2009–2010.
Jari Kurri -palkinto Jari Kurri -palkinto on jääkiekon SM-liigan vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto pelaajalle, 
jonka katsotaan toimineen näkyvimpänä johtohahmona joukkueensa tiellä kohti mestaruutta. Ensimmäisen kerran se myönnettiin kaudella 1993–1994. Palkinto on nimetty erityisesti NHL:n pudotuspeleissä ansioituneen hyökkääjä Jari Kurrin mukaan. Maalivahti Niklas Bäckström on ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa palkinnon kahdesti voittanut pelaaja. Maalivahdit Pekka Tuokkola ja Sinuhe Wallinheimo ovat ensimmäiset ja toistaiseksi ainoat, joille palkinto on myönnetty jaetusti. Jussi Tarvainen oli puolestaan ainoa pelaaja, joka ei ollut Suomen mestaruuden voittaneessa joukkuessa.
Nils Bäckström Vuodet 2006–2010 Bäckström kävi Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hänet valittiin kausina 2008–2009 ja 2009–2010 WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 2010 Bäckström pelasi myös yhteensä viiden ottelun verran ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Kesällä 2009 Bäckström kävi NHL-joukkue Washington Capitalsin harjoitusleirillä. Joukkueessa pelaava Nicklas Bäckström ei ole sukua hänelle.
Nils Bäckström Bäckström on Danderyds SK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Hammarby IF:ssä kevääseen 2003 asti, jonka jälkeen Bäckström siirtyi Stocksunds IF:ään. Detroit Red Wings varasi Bäckströmin yhdeksännellä kierroksella 209. pelaajana . Hän oli edellisellä kaudella 2003–2004 pelannut Stocksundin J18-joukkueessa. Bäckström siirtyi kaudeksi 2004–2005 Djurgårdens IF:n J20-junioreihin. Hän pelasi kaudella 2005–2006 myös yhden ottelun Elitserienissä.
Dane Byers Byers nousi kaudella 2009–2010 Wolf Packin kapteeniksi ja hän teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 25+26=51, joilla Byers oli joukkueen toiseksi paras pistemies. Hän pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua tehden yhden maalin ja keräten 31 jäähyminuuttia. Byersin NHL-uran avausmaali syntyi 30. lokakuuta 2009 Minnesota Wildin Niklas Bäckströmin taakse. Kesäkuussa 2010 hän teki taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen Rangersin kanssa. Byers jatkoi kaudella 2010–2011 seuran uudelleen nimetyn farmijoukkue Connecticut Whalen kapteenina, kunnes marraskuussa 2010 hänet kaupattiin Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa Chad Kolarikiin. Helmikuussa 2011 Byers ja Rostislav Klesla kaupattiin sieltä Phoenix Coyotesiin vaihdossa Scottie Upshalliin ja Sami Lepistöön. Hän ei pelannut kauden aikana otteluakaan NHL:ssä. Byers pelasi Whalessa, Springfield Falconsissa ja San Antonio Rampagessa kauden aikana pelaajakauppojen mahdollistamana yhteensä 84 ottelua, mikä on AHL:n kaikkien aikojen yhden kauden ennätys.
Kai Bäckström Kai Bäckström (s. 1979 Espoo) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui vuonna 2012 teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta.
Bäckström puhuu suomen- ja ruotsinkielen lisäksi englantia ja saksaa. Bäckström on näytellyt muun muassa Tampereen teatterissa, Seinäjoen kaupunginteatterissa, Unga Teaternissa, sekä televisiosarjoissa "Korpelan kujanjuoksu," "Roba, Hinnalla millä hyvänsä, Pintaa syvemmältä ja Downshiftaajat."
Nils Bäckström Nils Bäckström (s. 29. kesäkuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue AIK IF:ssä. Hän on pelityyliltään all-round -puolustaja, jolla ei ole erityisiä vahvuuksia eikä heikkouksia. Bäckström on kohtalaisen hyvä liikkumaan ja pitämään kiekkoa, mutta hän ei tee kovin paljon tehopisteitä, eikä Bäckströmin laukaus ole kovin hyvä.
Nicklas Bäckström Bäckström oli mukana Ruotsin maajoukkueessa Sotšin olympialaisissa 2014. Hänet suljettiin kuitenkin kilpailusta, kun hän antoi positiivisen dopingnäytteen turnauksen aikana. Bäckströmin mukaan näytteestä löytynyt pseudoefedriini oli peräisin hänen vuosia käyttämästään allergialääkkeestä. KOK:n päätöksellä hän sai kuitenkin Ruotsin saavuttaman hopeamitalin. Olympiakomitea oli ilmoittanut aiemmin keväällä, että rike olisi sisältänyt riittävät perustelut rangaistukselle. KOK kuitenkin myönsi mitalin Bäckströmille hänen yhteistyönsä ja maajoukkueen lääkärin osallisuuden seurauksena. Mitali annettiin Ruotsin jääkiekkoliiton haltuun. Bäckström edusti myös Ruotsia World Cupissa vuonna 2016, tuolloin Ruotsi putosi välieriässä Euroopan yhdistelmäjoukkueelle numeroin 3–2. Bäckström oli myös voittamassa mm kultaa vuonna 2017 jolloin hän teki muun muassa ratkaisevan rankkari osuman Kanadaa vastaan.
Bror Bäckström Bäckström valmistui 19-vuotiaana Helsingin kähertäjäkoulusta. Hän toimi opiskeluaikanaan avustajana Kansallisteatterissa ja hän oli myös kampaajana teattereissa. Bäckström avasi vuonna 1959 ensimmäisen parturiliikkeensä Ratakadulle Tesvision toimitilojen läheisyyteen. Hän pääsi julkisuuteen, kun monet televisiossa työskennelleet tulivat hänen liikkeensä asiakkaiksi. Bäckström on julkaissut Jorma K. Mellerin toimittaman muistelmakirjan "Parturin tuolista, Tarinoita lööppijulkisuuden takaa" (Minerva 2011).
Nils Bäckström Bäckström teki elokuussa 2010 kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa. Hän sai syyskuussa 2010 vuoden mittaisen sopimuksen. Bäckström kärsi lokakuussa 2010 olkapäävammasta, joka lyhensi hänen runkosarjansa 48 ottelun mittaiseksi. Bäckström teki pelaamissaan otteluissa tehot 4+2=6. Joulukuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Niilo Halonen (jääkiekkoilija) Myös kauteen 2017–2018 Halonen lähti niin ikään HIFK:n kolmosmaalivahtina Kevin Lankiselle ja Niklas Bäckströmille. Hän aloitti kautensa seuran A-nuorissa, jossa Halonen voitti SM-pronssia. Hän pelasi HIFK:n miesten joukkueessa kaksi Mestarien liigan ottelua. Halonen torjui ensimmäisen nollapelinsä miesten pääsarjatasolla 3. lokakuuta 2017 vieraissa puolalaista Cracovia Krakówia vastaan. Hän torjui HIFK:n 0–6-voittoon päättyneessä ottelussa 16 kertaa. Halonen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viisi ottelua lainalla Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa helmikuussa 2018. Toukokuussa 2018 hän teki HIFK:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Bror Bäckström Bäckström on toiminut myös opettajana kampaamo- ja parturialan oppilaitoksissa sekä pukeutumis- ja tapakulttuurikurssien vetäjänä. Hän sai käsityöneuvoksen arvonimen vuonna 2005 ja hänet valittiin vuoden käsityöläiseksi 2014. Nykyisin Bäckströmillä on parturiliike Uudenmaankadulla Helsingissä.
Miikka Kiprusoff Maajoukkueen päävalmentajaksi vuonna 2008 siirtynyt Jukka Jalonen valitsi Kiprusoffin Vancouverin talviolympialaisiin Suomen ykkösmaalivahdiksi. Kiprusoff saapui Vancouveriin yhdessä Calgaryn joukkuetoveri Niklas Hagmanin kanssa, joka pelasi myös Suomen olympiajoukkueessa. Kiprusoff pelasi Suomen maalilla nyt ensi kertaa kuuteen vuoteen, kieltäydyttyään 2006 Olympialaisista ja 2009 MM-kisoista. Kiprusoff pelasi hienot kisat Leijonien maalilla. Hän torjui Suomelle voitot Valko-Venäjästä ja Tšekistä, ja oli myös Leijonien maalilla 3–0-tappiossa Ruotsia vastaan. Välierässä Yhdysvaltoja vastaan Kiprusoff teki virheen ajassa 2.04, jolloin Yhdysvallat teki ensimmäisen maalin. Kiprusoff päästi neljä maalia ensimmäisen kymmenen minuutin aikana jonka jälkeen hänen tilalleen Suomen maalille vaihdettiin Minnesota Wildin Niklas Bäckström. Ottelu päättyi lopulta USA:n 6–1-voittoon. Päävalmentaja Jalosella riitti kuitenkin luottoa Kiprusoffiin ja pronssiottelussa Slovakiaa vastaan Kiprusoff palasi Leijonien maalille ja torjui Suomelle 5–3-voiton jännittävässä ottelussa, jota Slovakia jo johti välillä 3–1. Kiprusoff torjui Suomelle Olympiapronssia, hänen ensimmäisen olympiamitalinsa ja Suomen jääkiekkomaajoukkueelle sen historian viidennen olympiamitalin.
Darcy Kuemper Seuraavan kauden Kuemper aloitti jälleen AHL:ssä, jossa hän torjui jälleen Hackettin takana Aerosin kakkosmaalivahtina. Kuemper pelasi Aerosin paidassa 21 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 93,4%. Kauden aikana Kuemper kävi jälleen lyhyellä visiitillä ECHL:ssä, jossa hän pelasi kolme ottelua. Helmikuussa 2013 Wildin kakkosmaalivahti Josh Harding loukkaantui ja Kuemper nostettiin AHL:stä NHL:ään. Wildin ykkösmaalivahti Niklas Bäckström oli pelannut kauden aikana paljon ja hänelle annettiin 17. helmikuuta pelatussa ottelussa lepovuoro, joten Kuemper pelasi ottelun. Kuemper teki ottelussa NHL-debyyttinsä ja torjui uransa ensimmäisessä NHL-ottelussa 29 laukausta, päästi kaksi maalia ja torjui joukkueelleen voiton Detroitista.
Bäckström Bäckström on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Darcy Kuemper Kuemper saapui Minnesota Wildin harjoitusleirille syksyllä 2011. Hän ei kuitenkaan onnistunut vakuuttamaan valmennusjohtoa tarpeeksi, ja seura luotti selvästi kokeneempiin Niklas Bäckströmiin ja Josh Hardingiin Wildin maalivahteina. Kuemper lähetettiin Wildin farmiseuraan, AHL-liigassa pelaavaan Houston Aerosiin. Kuemper oli Houstonissa joukkueen kakkosmaalivahti, toisen nuoren maalivahdin, Matt Hackettin takana. Kuemper torjui Aerosin maalilla 19 runkosarjaottelussa torjuntaprosentilla 92,3%. Kauden aikana Kuemper pelasi kahdeksan ottelua myös Wildin toisessa yhteistyöseurassa, Ontario Reignissä, NHL:n ja AHL:n jälkeen Pohjois-Amerikan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ECHL:ssä. Kauden aikana Kuemper oli loukkaantumisten vuoksi varamaalivahtina myös muutamassa Minnesota Wildin ottelussa, muttei pelannut.
Josh Harding Joshua Joel Harding (s. 18. kesäkuuta 1984 Regina, Saskatchewan) on ammattilaisuransa lopettanut kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Harding pelasi Minnesota Wildin organisaatiossa koko NHL-uransa. Ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Harding pelasi kaudella 2005–2006. Harding on pelannut myös Wildin farmiseurassa, Houston Aerosissa, 118 ottelua. Harding toimi Minnesotan kakkosvahtina kaudet 2008–2009 ja 2009–2010 Niklas Bäckströmin ollessa joukkueen ykkösmaalivahti. Harding loukkaantui vakavasti ennen kauden 2010–2011 alkua harjoitusottelussa St. Louis Bluesia vastaan ja hänen polvensa leikattiin. Harding ei pystynyt pelaamaan kaudella yhtään ottelua. Kaudeksi 2011–2012 Harding teki paluun Wildin tolppien väliin.
Nils Bäckström Kahden Ilveksessä vietetyn kauden jälkeen Bäckström teki huhtikuussa 2012 vuoden mittaisen sopimuksen Timrå IK:n kanssa. Kesken kauden 2012–2013, tammikuun 2013 lopulla hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi AIK IF:ään. Yhteensä ensimmäinen kokonainen Elitserien-kausi toi Bäckströmille 53 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä.
Hans Frank 2. huhtikuuta 1925 Frank meni naimisiin itseään viisi vuotta vanhemman Brigitte Herbstin kanssa, joka työskenteli Baijerin maapäivillä sihteerinä ja pikakirjoittajana. Liitosta syntyi viisi lasta: Sigrid (1927), Norman (1928), Brigitte (1935), Michael (1937) ja Niklas Frank (1939). Niklas Frank on kirjoittanut isästään kirjan "Der Vater, Eine Abrechnung", jossa hän ottaa kriittisesti kantaa tämän toimintaan.
Maija-Liisa Bäckström Maija-Liisa Bäckström (s. 1922) on suomalainen filosofian maisteri ja historiantutkija.
Miriam Bäckström Bäckström on 2000-luvulla siirtynyt kokeilmaan myös seinävaatteilla, jotka on kudottu tietokoneohjatuilla kangaspuilla.
Tomáš Plíhal Kaudeksi 2006–2007 San Jose Sharksin farmijoukkueeksi vaihtui Worcester Sharks. Plíhal teki samalla kaudella myös NHL-debyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 26. tammikuuta 2007 Edmonton Oilersia vastaan. Plíhal pelasi kauden aikana kolme NHL-ottelua. Kaudella 2007–2008 hän pelasi NHL:ssä 22 runkosarja- ja neljän playoff-ottelun verran tehden niissä tehot 2+1=3. Plíhal teki NHL-uransa avausmaalin 9. maaliskuuta 2008 rangaistuslaukauksella Minnesota Wildin Niklas Bäckströmin taakse. Kauden 2008–2009 hän pelasi kokonaan ylhäällä San Josessa tehden 64 NHL:n runkosarjaottelussa tehot 5+8=13. Plíhalin kaudet joukkueen organisaatiossa jäivät kuitenkin hyvin rikkonaisiksi polvivammojen takia.
Ernest Shackleton Shackleton syntyi Irlannissa ja hänen isänsä oli lääkäri. Hän asui lapsena vähän aikaa Dublinissa ennen kuin hänen vanhempansa muuttivat pysyvästi Englantiin. Perheeseen kuului kaksi poikaa ja kahdeksan tytärtä. Shackleton kävi koulun Dulwich Collegen sisäoppilaitoksessa. Ernest lähti 16-vuotiaana brittiläisen kauppalaivan palvelukseen. Hän toimi muun muassa laivan perämiehenä ja luutnanttina. Shackleton avioitui Emily Dormannin kanssa 1904.
Ernest Shackleton Sir Ernest Henry Shackleton CVO,OBE (15. helmikuuta 1874 Kilkea, Irlanti – 5. tammikuuta 1922 Etelä-Georgia) oli brittiläinen tutkimusmatkailija. Shackleton tunnetaan parhaiten "Endurance"-laivalla 1914–1916 tekemästään tutkimusretkestä Etelämantereelle.
Ernest Shackleton Shackletonin hauta on suosittu turistien matkakohde Grytvikenissä Etelä-Georgiassa. RRS Ernest Shackleton -niminen laiva on nimetty hänen kunniakseen. Shackletonin muistokirjasto on Scottin napa-alueiden tutkimuksen instituutissa () Cambridgen yliopistossa.
Ernest Shackleton Sodan jälkeen Shackleton saneli loppuun Endurancen tutkimusmatkasta kertovan "South"-kirjan, joka julkaistiin vuonna 1919. Shackleton joutui luopumaan kaikista oikeuksistaan teokseen maksaakseen velkojaan. Näin Shackleton oli varaton ja vailla ansiotyötä.
Shackleton (Kuun kraatteri) Shackleton on Kuun etelänavalla sijaitseva kraatteri. Se on nimetty tutkimusmatkailija Ernest Shackletonin mukaan.
Ernest Shackleton Shackleton liittyi Robert Falcon Scottin retkikuntaan elokuussa 1901. Matka tehtiin Discovery-laivalla McMurdonsalmeen Etelämantereelle. Tavoitteena oli päästä etelänavalle. Scott, Shackleton ja tohtori Edward Wilson lähtivät matkaan yhdeksällätoista rekikoiralla ja viidellä reellä. Retkikunta saavutti 82. leveysasteen ja 17' minuuttia. Shackleton kärsi matkalla keripukista ja häntä oli kuljetettava reellä.
Ernest Shackleton Seuraavan parin vuoden ajan Shackleton makseli Nimrodin matkan velkoja, saneli best-sellerin ja muutti Nimrodin maksulliseksi museoksi.
Etelämanner Englantilaiset tutkivat Etelä­mannerta voimaperäisesti "Discovery"-laivalla saapuneella retkikunnalla vuosina 1901–1904. Retkellä olivat mukana myöhemmin kuuluisaksi tulleet Robert Scott ja Ernest Shackleton. Perustetusta tukikohdasta tehtiin jäätikölle monta kauas ulottunutta retkeä. Scott ja Shackleton koettivat valloittaa etelänapaa vuonna 1902, mutta eivät päässeet pitkällekään, kun miehet sairastuivat ja vetokoirat kuolivat. Retken takia Shackleton ja Scott riitaantuivat ja erosivat, ja Shackleton yritti vuonna 1908 etelänavalle päästen vain 108 kilometrin päähän siitä.
Ernest Shackleton James Caird -säätiö perustettiin vaalimaan Shackletonin saavutusten muistoa vuonna 1994. Säätiön presidenttinä on toiminut Shackletonin nuorin poika, Edward Shackleton. Alexander Shackleton pojantytär on toiminut säätiön presidenttinä vuodesta 1995. Shackletonin Etelänavan ylitysretkestä on kuvattu vuonna 2002 kaksiosainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Charles Sturridge ja pääosassa tutkimusmatkailijana Kenneth Branagh.
Ernest Shackleton Retkikunnan ryhmä, jonka tehtävänä oli ollut asettaa varastoja Rossinmeren puolelle Aurora laivalla, oli joutunut myös pulaan. Shackleton palasi takaisin Etelämantereelle kokoamaan retkikuntansa viimeiset rippeet. Englantiin hän palasi lopulta toukokuussa 1917. Tämän jälkeen Shackleton teki nopeatempoisen luentomatkan Yhdysvaltoihin. Palattuaan Englantiin keskelle ensimmäistä maailmansotaa Shackleton haki vapaaehtoisena armeijaan, koska hän ymmärsi palveluksen olevan ehto tulevien yritysten rahoittamiseksi. Hallitus ymmärsi hänen julkisuusarvonsa ja lähetti hänet Etelä-Amerikkaan houkuttelemaan Argentiinaa ja Chileä mukaan sotaan ympärysvaltojen puolelle. Shackleton lähti Buenos Airesiin lokakuussa 1917 ja palasi takaisin Englantiin huhtikuussa 1918. Hän yritti edelleen päästä asepalvelukseen, mutta lopulta hän päätyi Huippuvuorten kautta Murmanskiin, jossa hänen tehtävänään oli "arktisesta kuljetuksesta vastaava miehistöupseeri".
Beardmorejäätikkö Jäätikön löysi brittiläinen tutkimusmatkailija Ernest Shackleton vuoden 1908 Antarktis-tutkimusmatkallaan. Shackleton näki jäätikön ensi kertaa noustuaan Mount Hopen huipulle, ja piti sitä valtatienä navalle. Shackleton nousi tätä loivaa, runsasrailoista vuoristojäätikköä pitkin ylös mannerjäätikön päälle. Jäätikkö on nimetty skottilaisen Sir William Beardmoren mukaan, joka rahoitti erilaisia tutkimusmatkoja. Myös etelänavalla käynyt, mutta paluumatkalla menehtynyt naparetkeilijä Robert Falcon Scott kulki meno- ja paluumatkan Beardmoren jäätikön kautta.
Ernest Shackleton Vuonna 1920 Shackleton ilmoitti haluavansa takaisin antarktisille seuduille. Hänen tavoitteenaan oli Etelämantereen ympäripurjehdus Quest-laivalla. Matkaan lähdettiin Lontoosta syyskuussa 1921. Shackletonin terveys alkoi horjua ja Riossa hän sai sydänkohtauksen, mutta kieltäytyi tutkimuksista ja matka jatkui etelään. Laiva saapui Etelä-Georgian saarelle 4. tammikuuta 1922. Shackleton sai sydänkohtauksen ja kuoli 5. tammikuuta kello 2.50 Questillä, joka oli ankkurissa saarella. Tutkimusmatkailijan ruumis haudattiin omaisten toivomuksesta Etelä-Georgian Grytvikeniin. Hänen viimeiset sanansa olivat: "Sinä haluat minun aina luopuvan jostakin. Mistä toivot minun nyt luopuvan?"
Ernest Shackleton Shackleton lähti Antarktiksen ylitysretkelle Endurance-laivalla 8. elokuuta 1914. Etelä-Georgian saarelta retkikunta lähti eteenpäin 5. joulukuuta. Laiva juuttui jäähän 18. tammikuuta 1915 ja haaksirikkoutui 27. lokakuuta, jolloin retkikunta siirtyi jään päälle. Jäiden rikkoontuessa 9. huhtikuuta 1916 retkikunta siirtyi pelastusveneisiin ja onnistui pääsemään pienelle Elefanttisaarelle Etelämantereen pohjoisosaan 15. huhtikuuta. Kuusi miestä mukaan lukien Shackleton lähti 24. huhtikuuta 1287 kilometrin mittaiselle avunhakumatkalle Etelä-Georgian saarelle pienellä James Caird -nimisellä pelastusveneellä. Saarelle päästiin 10. toukokuuta, mutta tämän jälkeen saari piti vielä ylittää, jotta päästiin sen itärannan valaanpyyntiasemalle, jonne Shackleton saapui 20. toukokuuta. Tämän jälkeen Shackleton pyrki pelastamaan Elefanttisaarelle jääneen miehistönsä, mutta yritykset epäonnistuivat jäiden vuoksi. Vasta 30. elokuuta 1916 chileläinen avomerihinaaja Yelcho onnistui pääsemään Elefanttisaarelle ja toi haaksirikkoiset Punta Arenasiin.
Ernest Shackleton Shackleton lähti lokakuun 29. päivänä 1908 Kap Roydsin tukikohdasta Great Ice Barrierin jäätiköltä neljän ponin ja kolmen miehen kanssa (Frank Wild, tohtori Eric Marshall ja luutnantti Jameson Adams). Ponit osoittautuivat virheratkaisuksi; matkan edistyessä ne ammuttiin yksi kerrallaan niiden voimien loppuessa, paitsi viimeinen, Socks: se putosi joulukuun alussa jäähalkeamaan. Retkikunta saavutti kuitenkin 88. leveysasteen ja 23' minuuttia ja pääsivät vain 160 kilometrin päähän etelänavasta, mutta heidän täytyi kääntyä takaisin muonavarojen loppumisvaaran vuoksi. Englantiin palaamisen jälkeen Shackleton sai aatelisarvon ja hänestä tuli kansallissankari.