mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Lauttasaaren välikohtaus Välikohtauksessa kuoli yksi neuvostoliittolainen upseeri, kapteeni Ivan Belov, joka oli osastonsa mukana matkalla Porkkalan vuokra-alueelle. Neuvostoliiton mukaan upseerin tappoi suomalainen sala-ampuja. Suomalaisten mukaan sala-ampuja ei ollut mahdollinen selitys ja he esittivät, että välikohtaus oli osaston sisäinen välienselvittely. Tapaus on edelleen selvittämätön.
Ivan Savin Savin kirjoitti runoja, proosaa ja artikkeleita, joita julkaistiin venäläisessä emigranttilehdistössä. Lahjakas, tyyliltään romanttinen kirjoittaja sai tunnustusta, ja aiheidensa perusteella häntä kutsuttiin ”valkoisen unelman runoilijaksi”. Savinin ainoa elinaikana ilmestynyt runokoelma "Ladonka" painettiin Belgradissa vuonna 1926. Kirjailija kuoli epäonnistuneeseen umpisuolenleikkaukseen.
Ivan Jarygin Jarygin toimi aktiiviuransa jälkeen vapaapainin maajoukkuevalmentajana, Venäjän painiliiton puheenjohtajana ja Krasnojarskin MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hän kuoli auto-onnettomuudessa lokakuussa 1997. Jarygin on nimetty FILA:n kunniagalleriaan. Hänen leskensä Natalia Jarygina valittiin ensimmäisenä naisena Kansainvälisen painiliiton hallitukseen joulukuussa 2001.
Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto Kaksi päivää myöhemmin, 17. helmikuuta, suuriruhtinas Aleksandrovitšin vaunut kulkivat Kremlin muurien ulkopuolelle kello 14:45, jolloin Sosialistivallankumouksellisen taisteluosaston jäsen Ivan Kaljajev heitti häntä kohti nitroglyseriinipommilla, joka putosi suoraan Aleksandrovitšin syliin. Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš kuoli välittömästi saamiinsa vammoihin.
Screamer Screamer on Flash-ohjelma tai video, jossa tulee arvaamattomasti pelottava kuva ja kovaäänistä huutoa. Hyvä esimerkki screamerista on K-Fee Auto Commercial tai Scary Maze Game.
Greenwich Ranger's House on puiston Blackheathin-puoleisella reunalla, ja siellä on Wehnherin taidekokoelma.. Puiston länsireunassa, Maze Hillillä, on joukko hienoja rakennuksia, niiden joukossa John Vanbrughin talo.
Greenwich Greenwichissä on kaksi rautatieasemaa, Greenwichin asema ja Maze Hillin asema, joista on rautatie­yhteys muun muassa Cannon Streetin rautatieasemalle. Greenwichiin kulkee myös useita Lontoon bussi­linjoja.
Ivan Nikititš Hovanski Ivan Nikititš Hovanski oli tsaari Mihail Fjodorovitšin pajarin Ivan Andrejevitš Hovanskin veljenpoika ja Ivan Andrejevitš Tararuin serkku. Hänen poikansa Ivan Ivanovitš (Bolšoi) oli tunnettu Pietari I:n uudistusten vastustaja.
Ivan Bilibin Bilibin kaipasi kuitenkin kotimaataan ja lähti Neuvostoliittoon viimeisteltyään Neuvostoliiton suurlähetystön vuonna 1936. Hän sai graafisen alan professuurin ja luennoi Neuvostoliiton taideakatemiassa vuoteen 1941 saakka. Bilibin kuoli keuhkokuumeeseen 7. helmikuuta 1942 Leningradin piirityksen aikana Taideakatemian kellarissa, jonne hän oli siirtynyt kotinsa tuhouduttua.
Luettelo slovenialaisista olympiamitalisteista Menestynein sloveeni olympialaisissa on voimistelija Leon Štukelj, joka voitti yhteensä kuusi olympiamitalia. Neljä mitalia ovat voittaneet alppihiihtäjä Tina Maze sekä soutaja Iztok Čop.
Ivana Helsinki Paola Suhonen Ivana Helsinki Paola Suhonen on suomalainen muotitalo. Paola Suhonen perusti Ivana Helsinki -tuotemerkin siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998, aluksi nimi oli Ivana Finlandia. Ivana Helsinki on ensimmäinen pohjoismainen yritys, joka on valittu Pariisin muotiviikon päänäytöksiin ja New Yorkin muotiviikkojen viralliseen näytöskalenteriin. Ivana Helsingin brändiin kuuluvat suomalainen käsityö, kirkkaat värit ja omaperäiset kuvioinnit. Tuotemerkin alla tuotetaan nykyään myös elokuvia. Toimitusjohtajana toimii siskosten isä Pentti Suhonen. Ivana Helsingin toimistotilat ja konseptimyymälä sijaitsevat Helsingissä. Vuonna 2012 Ivana Helsinki avasi toisen konseptimyymälänsä New Yorkin Nolita-kaupunginosaan. Yritys toimii virallisesti nimellä Markkinointi P. Suhonen Oy. 
Paola Suhonen perusti Ivana Helsinki -tuotemerkin siskonsa Pirjo Suhosen kanssa vuonna 1998. Ensimmäinen mallisto lanseerattiin saman vuoden elokuussa. Materiaalina oli yksi ainoa kangas, tummansininen denim ja mallistossa seitsemän tuotetta. Kansainvälisessä mediassa Ivana Helsingin tyyli on saanut hyvin huomiota.
Vuonna 2007 Ivana Helsinki osallistui Diamond, Stripes and Revolver -mallistollaan ainoana pohjoismaisena yrityksenä ja ensimmäisenä suomalaisena yrityksenä Pariisin muotiviikoille. Seuraavana vuonna yritys valittiin Pariisin muotiviikon päänäytöksiin ensimmäisenä pohjoismaisena yrityksenä. Syyskuussa 2010 Ivana Helsinki esitteli ensimmäisen mallistonsa New Yorkin muotiviikkojen virallisessa IMG kalenterissa.. Ivana Helsinki on ainoa pohjoismainen muodinalan toimija, joka on hyväksytty sekä Pariisin että New Yorkin muotiviikkojen viralliseen näytöskalenteriin.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2014 – naisten syöksylasku Kilpailun ensimmäisen sijan jakoivat Slovenian Tina Maze ja Sveitsin Dominique Gisin samalla ajalla 1.41,57. Kolmanneksi sijoittui Sveitsin Lara Gut.
Leena Valvanne Leena Valvanne oli kansantaloustieteilijä Heikki Valvanteen käly.
Kulttuuritalo Valve Kulttuuritalo Valveen tiloista löytyvät Oulun kaupungin kulttuuriasiainkeskuksen lisäksi Nukketeatteri Akseli Klonk, Oulun Elokuvakeskus, Pohjoinen valokuvakeskus, Jojo – Oulun tanssin keskus, Oulun musiikkivideofestivaalit, Kulttuurilehti Kaltio, Oulun sarjakuvakeskus, Soiva Siili -orkesteri ja Galleria 5. Lisäksi useat kulttuurialan toimijat järjestävät Valveella säännöllisesti tapahtumia ja kursseja.
Leo Valve Valve laati lyhyeksi jääneen elämänsä aikana yli 400 tehtävää. Pääosa niistä oli kaksi- ja kolmisiirtoisia mattitehtäviä, mutta hän laati myös joitakin monisiirtoisia mattitehtäviä, itsematti- ja apumattitehtäviä sekä lopputehtäviä. Monet hänen tehtävistään palkittiin kilpailuissa. Valve sai mm. 1936 Helsingin Shakkiklubin 50-vuotisjuhlien kunniaksi järjestetyssä tehtävänlaadintakilpailussa toisen palkinnon kolmesiirtoisten mattitehtävien sarjassa.
Antti Valve Antti Valve oli naimisissa vuodesta 1921 Martta Eleonora Ahlqvistin kanssa.
Ari Valvee Ari Valvee (s. 1. joulukuuta 1960, Eura) on entinen jalkapalloilija.
Hugo Valvanne Valvanne oli Suomen Teosofisen Seuran julkaiseman "Teosofi"-aikakauslehden päätoimittaja 1949.
Väinö Valveen puisto Väinö Valveen puisto on puisto Helsingin itäosassa, Siilitien metroaseman vieressä.
Timo-Veikko Valve Valve on soittanut Suomessa esimerkiksi Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin solistina.
Timo-Veikko Valve Vuonna 2000 Valve sijoittui toiseksi Eurovision nuorten muusikkojen kilpailussa.
Leo Valve Leo Erland Valve syntyi toukokuussa 1914. Hän vietti pääosan elämäänsä Helsingissä. Siviiliammatiltaan hän oli rautatievirkailija. Valve aloitti shakkitehtävien laatimisen jo nuorena. Laatijana hän nousi hyvin nopeasti Suomen kansalliselle huipulle vuosien 1931–1936 välisenä aikana. Hän oli 1935 mukana perustamassa Suomen Tehtäväniekat ry:tä. Sittemmin hän toimi vuosina 1951–1952 Suomen Tehtäväniekkojen puheenjohtajana.
Ari Valvee Varsinaiselta ammatiltaan Valvee on seripainaja. Hän on työskennellyt peliuransa jälkeen myös Pallo-Iirojen kakkosvalmentajana.
Väinö Valve Valve kävi viisi luokkaa Lappeenrannan yhteiskoulua ja Tampereen teknistä opistoa vuonna 1916 sekä kävi seitsemännen luokan yksityisesti Lappeenrannan yhteiskoulussa vuonna 1919. Jääkärikoulutuksessa Saksassa hän oli vuosina 1916-1918. Sotakorkeakoulun komentajakurssin Valve suoritti 1925–26, Sotakorkeakoulun meriosaston 1927–29 ja Sotakorkeakoulun yleisen osaston meripuolustuskurssin 1930. Hän teki opintomatkat Englantiin (1919), Saksaan (1929) ja Italiaan (1933).
Kulttuuritalo Valve Kulttuuritalo Valve toimii Oulun Pokkisen kaupunginosassa lähellä kaupungintaloa korttelissa 118, osoitteessa Hallituskatu 7.
Antti Valve Valve oli Mikkelin lyseossa vt. lehtorina 1914–1916, Mikkelin tyttökoulun opettajana 1916–1923 sekä Kokkolan suomalaisen yhteislyseon vanhempana lehtorina 1923–1926. Hän oli Hämeenlinnan lyseossa vanhempana lehtorina vuodesta 1926 ja lyseon rehtorina vuodesta 1933. Valve oli Mikkelin Sanomain toimittajana 1918–1923 ja päätoimittajana 1921–1923 sekä Hämeenlinnan kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1945–1950 ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1946.
Väinö Valvanne Valvanne oli innokas Idän Tähden aatteen kannattaja ja kuului Willie Angervon julkaiseman "Idän Tähti" -lehden toimitukseen.
Väinö Valve Valve toimi jäsenenä puolustusministeriön vuonna 1925 asettamassa komiteassa, jonka tehtävänä oli laatia puolustuslaitoksen rakennusten ja alueiden hoitoa ja kunnossapitoa sekä uusien rakennustöiden suorittamista koskeva asetusehdotus. Hän toimi myös jäsenenä valtioneuvoston vuonna 1930 asettamassa komiteassa, jonka tehtävänä oli laatia merikarttalaitoksen uudelleenjärjestämisehdotus. Meripuolustuksen erikoistuntijana puolustuslaitoksen uudelleenjärjestelytoimikunnassa hän toimi vuonna 1929 ja oli korkeimman oikeuden sotilasjäsenenä vuosina 1927–1946 sekä toimi Suomen upseeriliiton johtokunnan varapuheenjohtajana vuosina 1928–1929 ja puheenjohtajana vuosina 1929–1930. Hän oli Puolustusministeriön esittelijänä valtioneuvostossa vuosina 1932–1946. Valve toimi Jääkäriliiton puheenjohtajana vuosina 1934–1936 ja Puolustusneuvoston jäsenenä vuosina 1938–1944 sekä valtion laivatelakan johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1938–1944.Väinö valve toimi myös Vapaudenristin ritarikunnan kanslerina 3.11.1945 alkaen.
Isela Valve Isela Eriksson-Valve (s. 1949 Kemiö) on suomalainen kirjastonhoitaja ja lasten- ja nuortenkirjailija. Teoksissaan hän käsittelee usein Ahvenanmaan historiaa.
Timo-Veikko Valve Timo-Veikko Valve (s. 1982) on suomalainen sellisti, joka on marraskuusta 2006 toiminut Australian Chamber Orchestran soolosellistinä.
Hugo Valvanne Valvanne toimi Suomen ensimmäisenä Intian suurlähettiläänä 1949–1956. Hän oli Suomen lähettiläänä ja suurlähettiläänä Bernissä Sveitsissä 1956–1959.
Väinö Valve Väinö Valve oli kuollessaan vuonna 1995 viimeinen elossa ollut jääkäri. Hänet haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin Hietaniemen hautausmaalle valtiojohdon kunnioittaessa hautajaisia läsnäolollaan.
Väinö Valve Valve toimi rykmentin komentajana viisi vuotta, minkä jälkeen hänet siirrettiin rannikkotykistön komentajaksi aitosuomalaisten aktiivien tehtävästä syrjäyttämän Arno Almqvistin tilalle.
Kirsti Valve Kirsti Valve (ent. Väänänen, s. 3. lokakuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Nätystä vuonna 1996.
Valva Salomaa Airi Valvatti Salomaa, kirjailijanimi Valva Salomaa (15. toukokuuta 1917 Kuopio – 27. heinäkuuta 1970 Lieksa) oli suomalainen käsityönopettaja ja kirjailija.
Väinö Valve Virossa Valve muistetaan komentajana, joka toimitti jatkosaodan aikana merivoimissa palvelleet virolaiset vapaaehtoiset rauhansopimuksen jälkeen turvaan Ruotsiin. Heitä uhkasi Neuvostoliiton luovutuspyyntö.
Isela Valve Valven kirja "Joels färger", joka kertoo ahvenanmaalaisesta maalarista Joel Petterssonista, oli ehdolla vuonna 2013 ensimmäisen Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi.
Kulttuuritalo Valve Entinen Nuoriso- ja kulttuurikeskus NUKU on toiminut nimellä Kulttuuritalo Valve vuoden 2008 alusta, jolloin nuorisokeskus sai uudet tilat Byströmin talosta.
Dota 2 Pelin ansaintamalli poikkeaa monista kilpailijoistaan. Peliä voi pelata ja katsoa ilmaiseksi, mutta Valve kerää mikromaksuja erilaisista virtuaalisista hyödykkeistä. Toisin kuin useimmissa mikromaksuihin perustuvissa peleissä, näillä hyödykkeillä ei kuitenkaan saa mitään etua ilmaiseksi pelaaviin asiakkaisiin verrattuna. Suurin osa tuotteista on kosmeettisia esineitä, kuten aseita tai vaatteita sankareille. "Dota 2:n" mukana ladattavilla työkaluilla pelaajat voivat luoda omia kosmeettisia esineitään, modejaan ja karttojaan omaan ja muiden käyttöön. Valve hyväksyy parhaimmat yhteisön luomukset kauppaansa, ja esineiden luojat saavat osuuden myyntituloista.
Tammikuussa 2014 Valven Gabe Newell kertoi, että Dota 2 ja Team Fortess 2 -pelien esineiden luojat saivat keskimäärin 15 000 dollaria vuodessa myyntituloja. Yksin vuonna 2015 Dota 2 -esineiden myynti tuotti Valvelle yli 238 miljoonaa dollaria voittoa.
Antti Valve Antti Jaakko (Jakob) Valve, sukunimi vuoteen 1906 "Wallin" (25. heinäkuuta 1887 Helsinki – 17. joulukuuta 1955 Hämeenlinna) oli suomalainen rehtori ja sanomalehtimies.
Henrik Eliel Wegelius Suurlähettiläs, teosofinen kirjailija ja suomentaja Hugo Valvanne oli Wegeliuksen poika ensimmäisestä avioliitosta. Myöskin toinen poika, Väinö Valvanne, tuli tunnetuksi teosofina.
Valve Corporation 27. syyskuuta 2013 Valve julkisti viimeisen julkistuksen kolmiosaisesta julkaisustaan. Julkistus oli jo odotettavissa oleva Steam-ohjain, jonka päätarkoitus on tuoda helppokäyttöisyys olohuoneeseen.
Väinö Valvanne Vuoteen 1906 mennessä Valvanne oli tutustunut teosofiaan, joka oli tehnyt häneen syvän vaikutuksen ja jonka myötä hän aloitti teosofisen työskentelyn Pekka Ervastin ja muiden seuran jäsenten kannustamana.
Väinö Valve Väinö Lahja Rikhard Valve (ent. Vähätupa) (28. joulukuuta 1895 Lappeenranta – 11. maaliskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen jääkärikenraali ja viimeinen elossa ollut jääkäri. Hän sai jääkärikoulutuksen Saksassa jääkäripataljoona 27:ssä ja osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella muun muassa Tampereen ja Viipurin taisteluissa. Hän toimi rannikkopuolustuksen ja merivoimien komentajana 1920-luvulta jatkosodan jälkeiseen aikaan saakka. Valve toimi puolustusministerinä 1. joulukuuta 1944 – 17. huhtikuuta 1945 ja oli perustamassa Sotainvalidien Veljesliittoa toimien sen puheenjohtajana 1943–56.
Leo Valve Leo Valve (4. toukokuuta 1914 Helsinki – 11. joulukuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen shakkitehtävien laatija. Hän sai 7. suomalaisena kansallisen tehtävämestarin arvonimen 1945.
Valve Corporation Valve julkisti oman käyttöjärjestelmän SteamOS:n 23. syyskuuta 2013. SteamOS on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä, jota on paranneltu erityisesti pelaamiseen. Se myös keskittyy pelaamiseen olohuoneesta käsin.
Väinö Valve Valve lähti Suomesta Ruotsiin hiihtäen Merenkurkun yli vievää etappireittiä yhdessä Toivo Winqvistin (myöhemmin Veistaro) kanssa yhtenä viimeisistä tätä reittiä käyttäneistä kelirikon ollessa jo meneillään.
Valve Anti-Cheat VAC otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 2002 pelissä Counter-Strike. Myöhemmin Valve päätti lopullisesti luopua PunkBuster-ohjelmistosta ja kehittää omaa VAC-huijauksenestojärjestelmäänsä.
Songs to Test By Songs to Test By on Valven "Portal 2" -videopelin ääniraita. Valve julkaisi ääniraidan kolmessa osassa vapaasti ladattavana versiona pelin julkaisun jälkeen.
Antti Valve Valveen vanhemmat olivat vääpeli Sten Anders Wallin ja Maria Wilhelmina Karp.. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1907 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1912 ja maisteriksi 1916.
Leo Valve Ratkaisu:
1. Db3! (2. Db5#)
1...Td5 2. Db6#
1...Tb2/Ld3 2. Le7#
1...Dc4/Db2/Rc3 2. Dxc4#
1...Dc5 2. Db7#
1...Te5 2. Tc8#
1...Txb8 2. Ld4#Paitsi että Valve oli itse huomattava laatija, hän oli myös merkittävä esikuva nuoremman sukupolven laatijoille. Moni 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa parasta luomiskauttaan elänyt suomalainen tehtäväniekka sai Matti Myllyniemen (1930-87) mukaan kipinän laadintaharrastuksen aloittamiseen juuri Valvelta.
Heikki Valvanne Heikki Ilmari Valvanne (28. huhtikuuta 1919 Heinola – 29. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli valtiotieteen tohtori ja työskenteli Suomen Pankissa vuodesta 1945, johtajana vuodesta 1957.
Hugo Valvanne Hugo Valvanne, sukunimi vuoteen 1906 "Wegelius" (18. heinäkuuta 1894 Pietarsaaren maalaiskunta – 25. heinäkuuta 1961 Fyen, Tanska) oli suomalainen suurlähettiläs sekä teosofinen kirjailija ja teosofisen kirjallisuuden suomentaja.
Amor ampuu ohi Amor ampuu ohi on suomalainen lyhytelokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut Marjo Valve ja käsikirjoittanut Valve yhdessä Raija Talvion kanssa. Elokuvan tuotti Anssi Mänttärin Reppufilmi Oy sekä MTV:n teatteritoimitus.
The Orange Box The Orange Box on Valve Corporationin ja Electronic Artsin kehittämä videopelikokoelma. Valve Corporation julkaisi pelin Windowsille ja Xbox 360:lle lokakuussa 2007 sekä PlayStation 3:lle joulukuussa.
Leena Valvanne Leena Valvanne (o.s. Laaksovirta; 28. tammikuuta 1920 Orivesi – 2. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kätilö. Hän toimi Uudenmaan lääninkätilönä ja terveydenhuollon tarkastajana sekä Kätilölehden päätoimittajana. Valvanteelle myönnettiin terveydenhuoltoneuvoksen arvonimi.
Sabbat Yhtyeen historia alkoi vuonna 1983, kun yhtye nimeltä EVIL perustettiin. Silloin yhtyeeseen kuului Gezol, Ozny, Elizaveat, Valvin sekä Toshiya. Oznyä lukuun ottamatta muut jäsenet olivat soittaneet yhdessä jo vuodesta 1981 asti yhtyeissä kuten Abumurashi, Hot Rod tai Black Beast. Kyseisien yhtyeiden kanssa jäsenet soittivat lähinnä covereita NWOBHM-yhtyeistä, kuten Iron Maiden tai Demon. Sen sijaan EVIL-yhtye alkoi tehdä omaa materiaalia ja sen ensimmäinen keikka soitettiin elokuussa 1983.
Steam Steamin menestyminen on johtanut myös useisiin hakkerointiyrityksiin. Eniten huomiota sai 6. marraskuuta 2011 suoritettu hyökkäys, jonka toimesta Valve väliaikaisesti sulki keskustelufooruminsa. Valve myönsi, että hyökkääjät mahdollisesti pääsivät käsiksi salattuihin käyttäjätietoihin.
Heikki Valvanne Valvanne valmistui valtiotieteen kandidaatiksi vuonna 1945 ja aloitti samana vuonna Suomen Pankin taloustieteellisen tutkimuslaitoksen tutkijana. Myöhemmin hän oli saman laitoksen johtajana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1956 ja siirtyi Suomen Pankin johtajaksi. Hän oli Suomen Pankin johtokunnan vt. jäsenenä 1963 ja 1964–1968 sekä varsinaisena jäsenenä 1968–1974. Valvanne erosi johtokunnasta syksyllä 1974 tultuaan Suomen Pankin omistaman Mortgage Bank of Finlandin toimitusjohtajaksi Klaus Wariksen tilalle. Valvanne jäi eläkkeelle tästä tehtävästä vuonna 1983. Hän oli Mortgage Bank of Finlandissa myös hallituksen puheenjohtajana. Lisäksi hän oli Teollistamisrahaston johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1969–1975 ja Sponsorin johtokunnan varapuheenjohtaja 1971–1975, sekä kuului Osuuspankkien Keskuspankin hallintoneuvostoon 1967–1969, Matkailun kehitysrahaston hallintoneuvostoon 1970–1973, Suomen Teollisuus-Hypoteekkipankin hallitukseen 1968–1974, Suomen Asuntohypoteekkipankin hallitukseen 1969–1979, Lassila & Tikanojan hallitukseen vuodesta 1975 ja Valtiokonttorin lisättyyn johtokuntaan 1968–1974.
Counter-Strike: Global Offensive Global Offensivessa on muista versioista poiketen matchmaking, eli pelinhakija joka hallitsee pelien luomista ja palvelimia. Tätä pelinhallintaa ylläpitää Steam-palvelu. Pelin voi hakea pelimuodon ja karttojen mukaan sekä vaikka kavereiden kanssa samaan peliin. Valve ylläpitää myös Valven Huijauksenestoa, joka voi automaattisesti kieltää ja potkia ulos pelaajia jotka käyttävät kiellettyjä ohjelmia saadakseen epärehellisen hyödyn. Saattaakseen samantasoiset pelaajat samoihin peleihin, Valve käyttää "Global Offensivessa" raskaasti muokattua Elo-lukua. Tietokoneversio tukee myös yksityispalvelimia, joihin liitytään "Selaa yhteisöpalvelimia" osion kautta. Nämä palvelimet voivat olla raskaasti muokattuja ja täysin erilaisia kuin perinteiset pelimuodot.
Kirsti Valve Valve on ollut kiinnitettynä Lahden kaupunginteatterissa vuosina 1995–1999 ja on vieraillut myös lukuisissa muissa teattereissa. Hän on vieraillut myös kahdesti Suomen Kansallisoopperassa näytäntökausilla 2010–2011 ja 2013–2014 "Korngold die Tote Stadt – Kuollut kaupunki" -teoksessa.
Valve Corporation Maaliskuussa 2011 julkisuuteen vuoti huhuja Valven aikeista oman pelikonsolin kehittämiseksi. "Steam Box" -nimellä huhutun laitteen ideana olisi toimia pelikonsolina, jolla voisi pelata Steam-palvelusta saatavia pelejä. "Steam Box" on myöhemmin tullut tunnetuksi Steam Machine -nimellä.
Steam Steam kehitettiin aluksi Microsoft Windowsille mutta Valve julkaisi myöhemmin myös OS X- ja Linux-versiot. Valve on myös julkaissut viestintään ja ostosten tekemiseen käytettävät mobiilisovellukset iOS:lle ja Androidille. Monia ohjelmiston kauppa- ja yhteisöominaisuuksia on myös mahdollista käyttää Steamin verkkosivuston kautta.
Villayhtymä Vuonna 1978 Hyvillan liiketoiminnot ja Kaukomarkkinat Oy:n Barker-yksikkö siirrettiin uudelle "Valvilla Oy" -nimiselle yhtiölle, josta valtio omisti 60 %, Hyvilla Oy 20 % ja Kaukomarkkinat Oy 20 %. Valvilla joutui lopettamaan tuotantotoimintansa vuosien 1988–1991 välillä ja se teki konkurssin 1993.
PopCap Games Elokuussa 2007 PopCap Games teki sopimuksen Valve Corporationin kanssa. Se mahdollisti pelien levityksen Valven Steam-verkkopalvelussa. Saman vuoden aikana PopCap osti SpinTop Gamesin ja Retro64:n. PopCap alkoi julkaista ja markkinoida myös muiden pelitalojen pelejä itse kehittämiensä lisäksi.
Counter-Strike (pelisarja) "CS:GO" alkoi alun perin Hidden Path Entertainmentin työstä siirtää "Counter Strike: Source" Xbox Live Arcadeen. Kehityksen aikana Valve näki pelissä potentiaalin laajentaa "Counter-Strike"-sarjaa, ja "Global Offensiven" kehitys alkoi vuonna 2010. Pelin kehitys julkistettiin 12. elokuuta 2011. Julkaisun jälkeen Valve on säännöllisesti päivittänyt peliä ja sen sisältöä, kuten aseita ja karttoja. 13. elokuuta 2013 Valve esitteli "Team Fortress 2" ja "Dota 2" -tyylisen kosmetiikkapäivityksen nimeltä "Arms Deal Update". Näin ollen aseita voi värjätä erilaisilla "aseviimeistelyillä" (). Lisäksi pelaajat voivat nyt vaihtaa aseiden paikkaa varusteluettelossa ja tavaraluettossa.
Isela Valve Valve on opiskellut uskontohistoriaa ja kirjallisuutta ja saanut maisterin arvon. Hänen esikoisteoksensa oli lastenkirja barnboken "Hej! Jag heter Marie" (1984), jonka tapahtumat sijoittuvat Ahvenanmaan ulkomuseoon Jan Karlsgårdeniin. Kahdessa nuortenkirjassa hän käsittelee pyhimyksiä: "Sankt Olof går igen" ja "Ringen på isen" (kertoo Henrikistä).
Kirsti Valve Valveen yksi tunnetuimmista rooleista on Sanna Susisaaren rooli "Raid"-televisiosarjassa ja -elokuvassa. Hän on näytellyt myös elokuvissa "Populäärimusiikkia Vittulajänkältä", "Tummien perhosten koti" ja "Nuoruuteni savotat". Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa "Salatut elämät", "Metsolat" ja "Toisen kanssa" sekä sarjassa "Veljet" ja sen jatko-osassa "Maailmanparantaja".
Väinö Valve Väinö Vähätupa syntyi seppämestari Matti Richard Vähätuvan ja hänen puolisonsa Matilda Lehtisen perheeseen. Hän sai yleissivistävän koulutuksensa Lappeenrannan yhteiskoulussa, jota kävi viisi luokkaa. Sen jälkeen hän siirtyi Tampereen teknillisen opiston oppilaaksi. Nämä opinnot katkesivat hänen lähtiessään jääkäriksi Saksaan. Nimi oli tällä välin vaihtunut Vähätuvasta patrioottiseksi Valveeksi.
V. Arti V. Arti eli K. V. Valve (oik. Kaarlo Väinö Valve, vuoteen 1888 Tiitinen ja sen jälkeen vuoteen 1919 Vesala (Wesala), 4. syyskuuta 1885 Multia, Suomi – 10. joulukuuta 1963 Espoo, Suomi) oli suomalainen musiikin sanoittaja, säveltäjä, kirjailija, lehtimies, kääntäjä ja keksijä.
SteamOS SteamOS on Valven julkaisema ja kehittämä Debianiin pohjautuva Linux-jakelu. Se on kehitetty Valven pelikonsolikonsepti Steam Machinea varten. SteamOS on suunniteltu yksinomaan videopelien pelaamiseen siten, että sitä olisi helppo käyttää olohuoneessa sohvalta peliohjaimella. Sillä pystyy pelaamaan vain Linuxia tukevia pelejä, mutta pelejä pystyy myös suoratoistamaan Windows- ja macOS-laitteista.
Tehtaan varjossa Teos on jaoteltu lukuihin Prologi, Orvot, Eemil, Pekka Valve, Elsa, Eliisa, Äiti ja Epilogi. Nämä lukujen nimet symboloivat sitä ihmistä tai tapahtumaa, johon luku keskittyy, esimerkiksi Orvot – luku keskittyy Samuelin isän kuolemaan ja Samuelin elämään orpona, ja Pekka Valve -luvussa Samuel tutustuu Pekan sosialistiseen aatteeseen.
V. Arti Valve toimi lehtimiehenä muun muassa "Sävelettären" toimitussihteerinä (1906–1908), kirjoitti runoanalyysin oppaita ja useita romaaneja — muun muassa varhaista tieteiskirjallisuutta ("Mereen pudonnut tähti" ja "Kuunfilmaaja ja muita kertomuksia"). Valve suomensi esimerkiksi Aristofaneen, François Rabelaisin, Ovidiuksen, Johann Wolfgang von Goethen ja Guy de Maupassantin teoksia.
Steam Huhtikuussa 2015 "Skyrimin" julkaisun alla Valve antoi modien tekijöille mahdollisuuden rahastaa tuotoksillaan, mutta yhteisön negatiivisen palautteen johdosta Valve ja Bethesda perui kyseisen muutoksen kahden päivän sisällä. Modeja jo ostaneet saivan rahansa takaisin. Vuonna 2015 pelaajat pystyvät vihdoin laittaa ehdolle Workshoppiin myös karttoja.
Turtle Rock Studios Turtle Rock Studios on Michael Boothin vuonna 2002 perustama pelitalo, jonka Valve Corporation hankki hallintaansa vuonna 2008. Turtle Rock Studios tunnetaan erityisesti sen Valvelle suorittamista projekteistaan "Counter-Strike"-pelisarjan parissa. Näihin lukeutuvat esimerkiksi "Counter-Striken" Xbox-versio, "" sekä useiden eri "" -kenttien luominen ja entisöinti.
Edo-kausi Edo-kausi (), tunnetaan myös nimellä Tokugawa-kausi, on Japanin historian ajanjakso, joka käsittää vuodet 1600–1868. Ajanjakson tunnusomaisinta oli Edon tai Tokugawa-shōgunaatin hallinto, jonka virallisesti perusti 1603 ensimmäinen shōgun Tokugawa Ieyasu. Ajanjakso päättyi Meiji-restauraatioon ja vallan palauttamiseen viimeiseltä shōgunilta Tokugawa Yoshinobulta keisarille. Edo-kausi toi Japaniin yli 250 vuoden rauhan jakson, joka on yksi maailman historian pisimmistä sodattomista aikakausista. Edo-kausi tunnetaan myös Japanin modernin ajan alkuna.
Japanin historia Taiteen kannalta Edo-kausi oli kaikkien aikojen tuotteliain. Sotilasaristokratia tuki taiteen kehittymistä, ja kaupunkilaisten vaikutus synnytti uusia taidemuotoja. Niistä huomattavin oli puupiirros, ukiyo-e, joka etenkin monille länsimaalaisille on synonyymi Japanin taiteen kanssa ja jolla oli huomattava vaikutus impressionisteihin. Myöhäisen Edo-kauden huomattavimpiin puupiirrostaiteilijoihin kuuluivat Katsushika Hokusai ja Utagawa Hiroshige. Kuvataiteen lisäksi Edo-kausi merkitsi myös muun muassa keramiikan, lakkatyön, metallinkäsittelyn, silkin tuotannon, teeseremonian ja bonsaitaiteen huomattavaa kehittymistä ja kypsymistä.
Edo-kausi Vaikka Japani pystyi hankkimaan ja jalostamaan monenlaista tieteellistä tietoa, lännen nopea teollistuminen 1700-luvulla loi ensimmäistä kertaa Japanin ja lännen välille materiaalisen kuilun sekä teknologian että armeijoiden välille. Ennen Edo-kautta lännen ja Japanin välillä ei ollut tällaista kuilua. Kuilu pakotti lopulta Tokugawan hallinnon luopumaan eristäytymisestä sekä edesauttoi Tokugawan hallinnon loppua.
Usagi Yojimbo Usagi Yojimbo on amerikanjapanilaisen "Stan Sakain" luoma sarjakuva, joka kertoo "Miyamoto Usagista", isännättömästä samuraijäniksestä, joka harhailee ympäri edo-aikakauden Japania tehden milloin mitäkin samurain töitä. Sana "yojimbo" tarkoittaa henkivartijaa. Usagin historiallisena esikuvana on Sakain sanojen mukaan ollut oikea miekkamestari Miyamoto Musashi.
Edo-kausi 1650 mennessä kristinusko oli melkein kokonaan hävitetty Japanista ja ulkopuolinen poliittinen, taloudellinen ja uskonnollinen vaikutus Japaniin oli erittäin rajoitettu. Seuranneen ajanjakson aikana ainoastaan Kiinalla ja Hollannin Itä-Intian kauppakomppanialla oli oikeus vierailla Japanissa kaupankäynnin merkeissä ja silloinkin he olivat rajoitettu Dejiman satamaan Nagasakissa. Muut Japanin rannoille saapuvat eurooppalaiset teloitettiin ilman oikeudenkäyntiä.
Japani Edo-kaudella daimioita hallittiin sankin kōtai -järjestelmän avulla. 1630-luvulla shōgunaatti otti käyttöön eristäytyneen sakoku-politiikan, jonka nojalla kaikki eurooppalaiset hollantilaisia lukuun ottamatta karkotettiin maasta ja kristinuskon harjoittaminen kiellettiin. Eristäytynyt Edo-kausi muodosti jyrkän vastakohdan ekspansionistiselle Sengoku-kaudelle ja sillä oli syvällinen vaikutus Japaniin. Konservatiivisesta feodalismista huolimatta talous, kulttuuri ja kaupungit kehittyivät voimakkaasti. Sakoku-politiikka ei estänyt länsimaisen tieteen välittymistä Japaniin rangaku-oppien muodossa Dejiman kauppasaaren kautta; myös kokugaku, Japanin tutkimus, tuli suosituksi. 1800-luvun alussa shōgunaatti alkoi heikentyä vuosikymmenien taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien vaikutuksesta.
Japanin historia Sulkeutunut Edo-kausi ei merkinnyt taantumusta kulttuurissa, vaan pikemminkin ennennäkemätöntä kukoistusta. Kaupunkiväestö (chōnin) muodosti ensimmäistä kertaa suuren, erillisen väestöryhmän, jolla oli talouskasvun ja rauhan myötä enemmän aikaa nauttia taiteista ja kirjallisuudesta. He nousivat maan kulttuurin suojelijoiksi ja olivat Japanin avautumisen jälkeisen talouden ydinryhmän edeltäjiä. Edo-kaudella monet hovin ja sotilasluokan tavat vakiintuivat ja levisivät tavallisenkin kansan keskuuteen. Ruoka-, puku- ja asumiskulttuuri standardisoituivat. Nyt Japani kykeni myös ensimmäistä kertaa omaksumaan kokonaisuudessaan kiinalaisen oppineisuuden, johon voitiin jo suhtautua kriittisesti ja innovatiivisesti.
Edo-kausi Tokugawojen viimeisten vuosien aikana, länsimaiset kontaktit kasvoivat myönnytysten lisääntyessä. Uusi Yhdysvaltojen kanssa vuonna 1859 solmittu sopimus salli yhä uusien satamien avaamisen diplomaattisille edustajille, valvomattoman kaupan neljässä lisäsatamassa sekä ulkomaalaisten asutukset Osakassa ja Edossa. Sopimuksen mukaan ulkomaalaiset olivat kotimaidensa eivätkä Japanin lakien alaisia. Tokugawa Nariakin vastustettua uutta sopimusta ja Hottan menetettyä keskeisien daimioiden tuen, Hotta haki keisarillista valtuutusta. Hovin virkamiehet panivat merkille bakufun heikkouden ja hylkäsivät Hottan pyynnön ja täten yhtäkkiä aiheuttivat Kioton ja keisarin mukaan tulemisen Japanin sisäiseen politiikkaan ensimmäistä kertaa vuosisatoihin.
Edo-kausi Samurai-luokan jäsenet pitivät kiinni bushi perinteistä uudistuneella mielenkiinnolla Japanin historiaa kohtaan ja kungfutselaisten opetushallintomiesten johdolla johti "bushidōn" käsitteen syntymiseen. Myös toinen erityinen elintapa, "chōnindō", ilmestyi. Chōnindō, kaupunkilaisten tavat, oli erityinen kulttuuri, joka muodostui suurissa kaupungeissa kuten Osakassa, Kiotossa ja Edossa. Se kannusti pyrkimyksiä bushidōn ominaisuuksissa – ahkeruudessa, rehellisyydessä, kunniassa, uskollisuudessa sekä vaatimattomuudessa – yhdistäen samalla šintolaisia, uuskungfutselaisia sekä buddhalaisia uskomuksia. Myös matematiikan, tähtitieteen, kartanpiirustuksen, tekniikan sekä lääketieteen opiskelua rohkaistiin.
Edo-kausi Ieyasun läntisistä daimioista Sekigaharan taistelussa saavuttama voitto antoi hänelle lähes kaiken vallan Japanissa. Hän pian tuhosi lukuisia daimioiden sukuja, alensi toiset ja jakoi sotasaaliin suvulleen ja liittolaisilleen. Ieyasu ei saanut läntisiä daimioita täydellisesti valtaansa, mutta shōgunin tittelin omaksuminen vakautti liittolaisjärjestelmää. Vahvistettuaan valtansa perustaa, Ieyasu asetti poikansa Tokugawa Hidetadan shōguniksi 1605. Toyotomit olivat edelleen huomattava uhka ja Ieyasu käyttikin seuraavan vuosikymmenen heidän hävittämisekseen. Vuonna 1615 Tokugawan armeija tuhosi Toyotomin linnoituksen Osakassa. Tokugawa-kausi toi Japaniin 250 vuotta kestävän vakaan kauden.
Edon linna Edon linna on linna, joka rakennettiin vuonna 1457 Tokioon, silloiselta nimeltään Edoon. Alkuperäisen linna rakensi Daimio Ōta Dōkan. Tokugawa Ieyasu, Tokugawa-shōgunaatin perustaja, muutti sinne 1590 ja laajensi sitä merkittävästi. Linna oli shōgunin asuinpaikka ja maan sotilasvallan keskus Edo-kauden ajan. Kun Japanin keisarillinen hovi muutti Kiotosta Tokioon, linnasta tuli keisarillinen palatsi ja Japanin keisarin asunto, ja sen nimeksi tuli Kōkyo. Linna on kärsinyt suurista tulipaloista vuosina 1657 ja 1873. Alkuperäisestä linnasta on jäljellä valleja ja vallihautoja.
Japanin talous Meiji-restauraatiossa Japani luopui feodaalisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja aloitti nopean modernisoinnin ja teollistumisen. Restauraation jälkeen Japanista oli kehittynyt Aasian ensimmäinen teollistunut valtio. Kotimainen kaupallinen toiminta ja rajoitettu ulkomaankauppa olivat vastanneet kansalaisten toiveita Edo-kaudella, mutta modernisoitunut Meiji-kausi muutti kansan tarkeita radikaalisti. Alusta lähtien Meiji-kauden hallitsijat kannattivat markkinataloutta ja adoptoivat Britanniasta ja Pohjois-Amerikasta vapaan yrityskapitalismin. Aggressiivisia yrittäjiä täynnä oleva yksityissektori otti muutoksen vastaan positiivisesti.
Sakoku Sakoku (, ”suljettu maa”) tarkoittaa Japanin Tokugawa-sotilashallinnon Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla harjoittamaa eristäytynyttä ulko-ja kauppapolitiikkaa. Sakoku-järjestelmä kehittyi vähitellen useiden lakien myötä 1600-luvun alussa. Laeissa kauppaa eurooppalaisten kanssa rajoitettiin voimakkaasti ja japanilaisia kiellettiin matkustamasta ulkomaille kuolemanrangaistuksen uhalla. Maa ei kuitenkaan missään vaiheessa eristäytynyt täydellisesti, ja kauppaa käytiin edelleen Kiinan, Korean ja Alankomaiden kanssa. Sakoku-kausi päättyi, kun Yhdysvallat pakotti Japanin avautumaan ulkomaankaupalle vuonna 1853.
Jujutsu Edo-kauden päättyessä Meiji-vallankumoukseen alkoi Japanissa voimakas teollistumisen ja länsimaistumisen kausi, joka polki perinteiset kamppailutaidot jalkoihinsa. Vuosisadan vaihteessa kamppailulajit alkoivat kuitenkin taas nousta suosioon, tällä kertaa nuorison kasvattamisen välineinä. Perinteisten taitojen urheilullistettuja ja yhdenmukaistettuja tulkintoja kuten jūdō ja kendō alettiin sisällyttää opetusohjelmiin, ja ne saavuttivat ennen näkemättömän suosion.
Kanagawan prefektuuri Vuonna 1853 Yhdysvaltain laivaston kommodori Matthew Perry saapui Edon lahdelle ja vaati Japanin ja lännen välisten kauppayhteyksien avaamista. Hänen mukanaan olleita neljää sotalaivaa, Mississippiä, Plymouthia, Saratogaa ja Susquehannaa, kutsutaan Japanissa nimellä "kurofune", mustat laivat. Ulkomailta tulleen painostuksen seurauksena, Tokion lahden syvin satama, Jokohama, avattiin ulkomaankaupalle 1859 ja Japanin eristäytymisen kausi loppui.
Kanagawan talous nojaa hyvin pitkälti teollisuuden tuotantoon joka kattaa 26.6 % (1998) prefektuurin bruttokansantuotteesta. Suurimmat tuotantoalat, sähkö- ja elektroniikkatarvikkeet, kuljetuskalusto, sekä koneteollisuus kattavat yhteensä yli puolet koko prefektuurin tuotannosta. Toimittamansa tavaran kokonaisarvon perusteella Kanagawa on Japanin toiseksi tuotteliain prefektuuri, jääden toiseksi ainoastaan Aichin prefektuurille.
Tokugawa-shōgunaatti Tokugawa-shōgunaatti () oli Tokugawa Ieyasun aloittama dynastia, joka piti Japanin shōgunin virkaa ja todellista valtaa hallussaan vuosina 1603–1868. Tätä aikaa kutsutaan Edo-kaudeksi tai Tokugawa-kaudeksi. Tokugawa-shōgunaatti hallitsi Edosta (nykyisin Tokio) käsin Japania Meiji-restauraatioon saakka.
Nanban-kaupan kausi Japanilaiset alkoivat kuitenkin pian omaksua useita vierailijoidensa tuomia tapoja ja teknologioita; sodankäynnissä (hakapyssy, eurooppalaiset laivat), uskonnossa (kristinusko), taiteessa ja kielessä (länsimaisen sanaston lainaaminen japaniin). Monet ulkomaalaiset ystävystyivät japanilaisten hallitsijoiden kanssa, ja heidän taitonsa auttoivat erään jopa samuraiksi asti (William Adams). Hänelle annettiin läänitys Miuran niemellä Edon eteläpuolella.
Edo-kausi Tokugawa-kauden loppu tunnetaan myös nimellä . Kauden lopun syystä on monia teorioita, mutta yleensä sinä pidetään Yhdysvaltojen laivaston kommodori Matthew Perryn pakottamaa Japanin rajojen avaamista. Perry komensi neljän laivan armadaa, jotka ampuivat Tokion lahdelta. Useita keinotekoisia saaria valmistettiin armadan toimintamatkan tukkimiseksi. Nykyään nämä saaret tunnetaan Odaiban alueena.
Sankin kōtai Sankin kōtai () oli Tokugawa-shōgunaatin Japanissa Edo-kaudella harjoittama poliittinen käytäntö. Sen mukaan jokaisen daimion tuli jättää vaimonsa ja perijänsä shōgunaatin hallintokaupunkiin Edoon panttivangeiksi sekä matkustaa itse kausittain oman "haninsa" ja Edon välillä viettäen vuoden Edossa ja vuoden hanissaan. Osalle daimioista aikaväli oli puoli vuotta. Politiikan tarkoituksena oli hallita daimioita ja estää heitä kapinoimasta shōgunaattia vastaan.
Tokio Heti 1600-luvun alussa Ieyasu perusti Tōkaidō-kauppatien, joka yhdisti Edon ja keisarillisen pääkaupungin Kioton toisiinsa ja joka päättyi Edon Nihonbashi-sillalle. Tokugawa-shōgunaatin perustaminen ja sitä seurannut vakaa Edo-kausi merkitsivät kaupungille suurta vaurautta, japanilaisen kulttuurin renessanssia ja uuden kaupunkilaisluokan ja -kulttuurin syntyä. Uutta kaupunkilaisväestöä viihdyttivät Edossa sumō, kabuki ja punaisten lyhtyjen korttelit. Edon linnan valmistuttua vuonna 1637 kaupungin väkiluku oli kasvanut 150 000:een. Suuri Meireki-tulipalo vuonna 1657 surmasi kuitenkin yli 100 000 henkeä ja tuhosi kaksi kolmasosaa kaupungista, mukaan lukien Edon linnan.
Edo-kausi Bakufulle koitunut vahinko oli huomattava. Kiistely hallituksen linjauksesta oli epätavallinen ja kasvatti yleistä bakufuun kohdistuvaa kritiikkiä. Fudaiden tyrmistykseksi, Abe oli uusien liittolaisten toivossa konsultoinut "shinpan"- ja "tozama"-daimioiden kanssa. Tämä heikensi jo heikentynyttä bakufua entisestään. Ansei-uudistuksissa (1854–1856) Abe yritti vahvistaa hallintoa pyytämällä sota-aluksia ja aseistuksia Hollannista ja määräämällä uusien satamapuolustusten rakentamisen Vuonna 1855 Nagasakiin perustettiin hollantilaisten johtama merisotakoulu ja Edoon länsimaistyylinen sotilasakatemia. Seuraavana vuonna hallitus käännätti länsimaisia kirjoja japaniksi. Aben vastustus fudain piirissä syveni. Fudait vastustivat bakufun neuvostojen avaamista tozama-daimioille ja valtuuston puheenjohtajana toiminut Abe korvattiin 1855 Hotta Masayoshiilla.
Edo-kausi Kukoistava uuskungfutselaisuus oli suurin henkinen kehitys Tokugawa-kaudella. Buddhalaiset papit olivat pitäneet kungfutselaiset opinnot toiminnassa, mutta Tokugawa-kaudella kungfutselaisuus nousi pinnalle. Tämä ajatusmalli kasvatti maallista katsontakantaa ihmisen ja yhteisön suhteisiin. Uuskungfutselaisuuden eettinen humanismi, rationalismi ja historiallinen perspektiivi miellytti virkamiesluokkaa. 1600-luvun puoliväliin tultaessa, uuskungfutselaisuus oli Japanin hallitseva juridinen filosofia ja oli suoraan osallisena etnosentrisen kokugaku-koulukunnan kehitykseen.
Tokio Vuonna 1590 Japanin mahtavin sotaherra Toyotomi Hideyoshi tarjosi vasallinsa Tokugawa Ieyasun hallittavaksi kahdeksaa provinssia Kantōn alueella. Ieyasu suostui ja rakensi linnan Edoon vuosina 1593–1636. Kun Ieyasu voitti Hideyoshin pojan Hideyorin Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, hänestä tuli shōgun, ja vuoteen 1868 saakka Japania hallitsi Tokugawa-suku Edosta käsin.
Tokion keisarillinen palatsi Keisarillinen palatsi sijaitsee entisen Edon linnan paikalla. Tokugawa-sotilashallinto hallitsi Japania linnasta käsin Edo-kaudella 1600-luvun alusta 1800-luvun puoliväliin saakka. Kun hallinto syrjäytettiin Meiji-restauraatiossa, Japanin keisari muutti Kiotosta Tokioon ja linnan paikalle rakennettiin keisarillinen palatsi. Rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1888.
Machi-bugyō-shō Tokugawa-kauden Edossa oli poliisiasemia ("gosho") sijoitettuna kaupungin tärkeisiin pisteisiin, mutta todella kattavia olivat vartiotuvat ("tsujiban") joita oli Edossa noin kuutisensataa. Nämä vastaavat nykyajan Japanin poliisien "koppeja" ("kōban").
Yoshida Shōin Vuonna 1851 Yoshida matkusti daimionsa seurueessa sankin kōtai -järjestelmän asettamien vaatimusten mukaisesti Edoon, jossa hän ryhtyi opiskelemaan Sakuma Shōzanin alaisuudessa. Sakumalta hän oppi, etteivät perinteiset japanilaiset sotataidot olleet vertailukykyisiä Japaniin saapuneiden ulkomaalaisten mukanaan tuoman teknologian kanssa, eikä Japani olisi silloisella kehitystasollaan kykenevä heitä karkottamaan. Yoshida opiskeli rangakua tavoitteenaan modernisoida Japani ja sen sotajoukot maan vahvistamiseksi. Yoshida oli päättänyt nähdä enemmän Japania ja lähti matkustamaan ilman poistumislupaa Edosta. Hän vieraili Mitossa, Sadon saarella sekä Ezossa, joista Mitossa hän tapasi useita oppineita kuten Aizawa Seishisain. Edoon palattuaan Yoshida vangittiin luvattoman poistumisensa vuoksi Hagiin. Lisäksi hänen nimensä poistettiin samurailuettelosta ja hän menetti aikaisemmin myönnetyn pienen stipendinsä. Yoshida oli jo tuolloin ehtinyt kerätä itselleen mainetta ja rangaistus oli tästä syystä pieni. Lisäksi hänelle annettiin kymmenen vuotta aikaa opiskella haluamassaan paikassa. Yoshida palasi Sakuman oppilaaksi Edoon.
Edo-kausi Tokugawat eivät ainoastaan lujittaneet valtaansa uudelleen yhdistettyyn Japaniin, vaan heillä oli ennennäkemätön valta myös keisariin, hoviin, kaikkiin daimioihin sekä uskonnollisiin yhteisöihin. Keisaria pidettiin ylimpänä poliittisena oikeutuksena näennäisesti keisarillisen perheen vasallina toimivalle shōgunille. Tokugawat auttoivat keisarillista perhettä saavuttamaan entisen loistonsa uudelleenrakentamalla sen palatsit ja luovuttamalla sille uusia maita. Taatakseen läheiset suhteet keisarilliseen perheeseen, Ieyasun pojan tytär Tokugawa Masako naitettiin keisarille 1620.
Edo-kausi Kommodori Matthew Calbraith Perryn saapuessa Edon lahdelle neljän laivansa kera heinäkuussa 1853, bakufu ajautui yhteenottoon. Valtuuston puheenjohtajana Abe Masahiro oli vastuussa amerikkalaisten käsittelystä. Koska hänellä ei ollut ennakkopäätöstä asiasta, Abe yritti tasapainotella valtuuston jäsenten ja ulkomaalaisten halujen sekä ulkomaalaiset pois maasta haluavan keisarin ja sotaa tahtovien daimioiden välillä. Koska Abe ei löytänyt yksimielisyyttä, hän päätyi kompromissiin avaten Japanin ulkomaankaupalle valmistautuen samaan aikaan sotaan. Maaliskuussa 1854 solmittu Sopimus rauhasta ja ystävyydestä eli Kanagawan sopimus avasi kaksi satamaa amerikkalaisille aluksille, jotka tarvitsivat varusteita ja tarvikkeita, takasi hyvän kohtelun haaksirikkoutuneille amerikkalaisille merimiehille sekä salli Yhdysvaltojen konsulin asettua Izun niemimaalla sijaitsevaan merisatamaan Shimodaan. Kaupallinen sopimus, joka avasi enemmän alueita amerikkalaisten kaupalle, pakotettiin bakufulle viisi vuotta myöhemmin.
Tōkaidō Tōkaidō (東海道, "itäinen meritie") oli kauppareitti Japanissa. Se seuraili Honshūn saaren itärannikkoa ja yhdisti Edon (eli nykyisen Tokion) ja keisarillisen pääkaupungin Kioton toisiinsa. Reitti oli 514 kilometriä pitkä ja päättyi Edon Nihonbashi-sillalle. Se oli tärkein Edon viidestä maantiestä. Tokugawa Ieyasu vihki sen käyttöön vuonna 1603. Reitin varrelle rakennettiin 53 pysähdyspaikkaa 8–12 kilometrin välein. Ne tarjosivat suojaa ja palveluita matkalaisille. Iyeasu edellytti kaikkien daimioidensa käyvän vähintään kerran vuodessa Edossa. Daimioiden saattueissa saattoi kulkea tuhansia miehiä. Niiden majoittaminen ja ruokkiminen kulutti tienvarren voimavaroja suuresti.
Gokaidō Gokaidō (, "viisi tietä") tarkoittaa viittä merkittävää Japanin pääkaupungista Edosta eli nykyisestä Tokiosta Edo-kaudella lähtenyttä maantietä (kaidō). Tärkein niistä oli Tōkaidō, joka yhdisti Edon Kiotoon. Tokugawa Ieyasu aloitti viiden tien rakentamisen vuonna 1601 kasvattaakseen valtaansa, mutta vasta hänen pojanpojanpoikansa Tokugawa Ietsuna, Tokugawa-shōgunaatin neljäs shōgun, julisti ne tärkeiksi valtateiksi. Lukuisia postiasemia rakennettiin teiden varsille tarjoamaan matkaajille mahdollisuuden lepoon ja tarvikkeiden hankintaan.
Edo-Tokio-museo Edo-Tokio-museo () on historiaa esittelevä museo Tokiossa, Japanissa. Se perustettiin 28. maaliskuuta 1993. Rakennus suunniteltiin muistuttamaan japanilaista varastorakennusta ja sen korkein kohta on 62,2 metriä. Museossa on muun muassa todellisten mittasuhteiden mukaan rakennettu kopio Nihonbashi-sillasta.
Nagatachō Edo-kaudella Nagatachōn alueella sijaitsi samuraisukujen residenssejä. Nykyisen parlamenttirakennuksen takana kulkevaa katua alettiin Edo-kauden puolivälissä nimittää Nagatachōksi. Se sai nimensä paikalla olleelta ratsastuskentältä, jota kutsuttiin Nagata-suvun residenssin mukaan "Nagata-babaksi" (). Meiji-kaudella alue oli pääosin armeijan käytössä, mutta Japanin parlamentin valmistuttua sinne vuonna 1936 siitä tuli maan poliittinen keskus. Nagatachōn nimeä käytetäänkin usein kuvaannollisesti viittaamaan Japanin hallitukseen, kun taas viereinen Kasumigasekin alue on ministeriöiden eli byrokratian keskus.
Edo-kausi Buddhalaisuus ja šinto olivat edelleen tärkeitä Tokugawa-kauden Japanissa. Buddhalaisuus ja uuskungfutselaisuus toimivat sosiaalisen käyttäytymisen standardeina. Vaikka buddhalaisuus ei ollut poliittisesti yhtä vahva kuin aikaisemmin, yläluokka oli omaksunut buddhalaisuuden. Kristinuskon kielto hyödytti buddhalaisuutta kun bakufu vuonna 1640 määräsi jokaisen rekisteröitymään temppelissä. Tokugawa-yhteiskunnan jäykkä erotus haneihin, kyliin, osastoihin ja talouksiin auttoivat vahvistamaan uudelleen paikallisia šinto-yhteyksiä. Šintolaisuus tarjosi henkistä tukea poliittiselle johdolle ja oli tärkeä side yksilön ja yhteisön välillä. Šintolaisuus myös auttoi säilyttämään kansallisenidentiteetin tunnun. Šintolaisuus muotoutui lopulliseen muotoonsa uuskungfutselaisen rationalismin ja materialismin vaikutuksesta. Kokugaku-liike syntyi näiden kahden uskomusjärjestelmän vuorovaikutuksesta. Kokugaku tuki keisarikeskeistä nationalismia modernissa Japanissa ja šintolaisuuden elpymistä kansallisena uskontona 1700- ja 1800-luvuilla.
Dejima Dejima oli keinotekoinen, viuhkanmuotoinen saari Japanissa Nagasakin edustalla. Se toimi Alankomaiden kauppapaikkana Japanin eristäytymisen (sakoku) aikana Edo-kaudella, vuodesta 1641 vuoteen 1859.
Tokio Kontaktit eristäytyneen Japanin ja ulkomaiden välillä lisääntyivät 1800-luvun alkupuolella, ja lopulta vuonna 1853 Yhdysvaltain laivaston kommodori Matthew Perry saapui laivoineen nykyisen Jokohaman lähelle Edon eteläpuolelle. Seuraavana vuonna allekirjoitettiin sopimus, jossa japanilaisia satamia avattiin ulkomaankaupalle; pian tämän jälkeen vuonna 1855 suuri Ansei-Edo-maanjäristys ja sitä seuranneet tulipalot tuhosivat valtaosan kaupungista. Avautuminen johti seuraavan vuosikymmenen aikana shōgunaatin kaatumiseen ja Meiji-restauraatioon: viimeinen shōgun Tokugawa Yoshinobu jätti Edon vuonna 1867 luovuttaen samalla vallan keisarille.
Japanin kulttuuri Edo-kaudella (n. 1615 – 1866) Tosa- ja Kanō-tyyli säilyivät, ja niiden rinnalle syntyi uusia tyylejä. Näistä yksi oli ukiyo-e-maalaus, joka oli realistista ja kuvasi kansanomaisia aiheita. Tyyli oli alkuna 1800-luvun lopulla Euroopassa merkittävästi vaikuttaneen väripuupiirrostekniikan kehittymiselle. Puupiirrostekniikka oli vanha japanilainen tekniikka, joka oli ollut tyylitellyn kalligrafista. 1700-luvun puolivälissä kehitettiin kaksiväritekniikka ja vähän myöhemmin moniväripainatus, joiden avulla töistä saatiin korostetun hienostuneita. Yleinen aihe olivat pääkaupunki Edon kurtisaanit, mutta myös maisemia kuvattiin. Toisen maailmansodan jälkeen Japanissa on omaksuttu modernistinen ja abstrakti taidekäsitys.
Japanin jeni Meiji-restauraatiota edeltäneellä Edo-kaudella Japanissa oli käytössä useita rahajärjestelmiä. Restauraation aikaan vuonna 1868 luotiin kansallinen paperiraha "dajiyōkan satsu", jonka yksikkö oli "ryō". Se ei kuitenkaan saavuttanut laajaa luottamusta.
Edo-kausi Tokugawa-kauden taloudelliseen kehitykseen kuuluivat kaupungistuminen, tuotteiden kasvanut laivaliikenne, huomattavaa valtion sisäisen ja alun perin myös ulkomaisen kaupan kasvu sekä kaupan ja käsityöteollisuuden ero. Rakennustuotanto, pankit sekä kauppiaiden yhdistykset kukoistivat. Han-viranomaiset valvoivat yhä suuremmissa määrin kasvavaa maataloustuotantoa ja maalaisten käsitöiden leviämistä. 1700-luvun puolivälissä, Edon asukasluku oli ylittänyt miljoonan ja sekä Osakassa että Kiotossa oli kummassakin yli 400 000 asukasta. Myös moni muu linnan ympärille kehittynyt kaupunki kasvoi. Osakasta ja Kiotosta kehittyi kiireisiä kaupan ja käsitöiden tuotannon keskuksia Edon ollessa ruoan ja välttämättömien urbaanien kuluttajatuotteiden keskus. Riisi oli talouden pohja, koska daimiot keräsivät talonpoikien verot riisinä. Riisi myytiin fudasashi-markkinoilla Edossa. Saadakseen rahaa, daimiot myivät termiineillä riisiä, jota ei ollut vielä korjattu.
Japanin talous Edo-kauden taloudelliseen kehitykseen kuuluivat kaupungistuminen, tuotteiden kasvanut laivaliikenne, huomattava valtion sisäisen ja alun perin myös ulkomaisen kaupan kasvu sekä kaupan ja käsityöteollisuuden ero. Rakennustuotanto, pankit sekä kauppiaiden yhdistykset kukoistivat. Han-viranomaiset valvoivat yhä suuremmissa määrin kasvavaa maataloustuotantoa ja maalaisten käsitöiden leviämistä. 1700-luvun puolivälissä, Edon asukasluku oli ylittänyt miljoonan ja sekä Osakassa että Kiotossa oli kummassakin yli 400 000 asukasta. Myös moni muu linnan ympärille kehittynyt kaupunki kasvoi. Osakasta ja Kiotosta kehittyi kiireisiä kaupan ja käsitöiden tuotannon keskuksia Edon ollessa ruoan ja välttämättömien urbaanien kuluttajatuotteiden keskus.