mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Bảo Đại Vuonna 1981 Bảo Đại matkusti Yhdysvaltoihin. Maanpakovuosiensa aikana hän tapasi muita pakolaisia ja pyrki heidän kanssaan aktiivisesti saamaan demokratiaa Vietnamiin. Bảo Đại kuoli Val-de-Grâcen sotilassairaalassa Pariisissa vuonna 1997, ja hänet on haudattu Cimetière de Passy’n hautausmaalle. Bảo Đạin kuoleman jälkeen hänen pojastaan Bảo Longista tuli Nguyễn dynastian päämies.
Bảo Đại Bảo Đại nai 20. maaliskuuta 1934 Jeanne Marie-Thérèse (Mariette) Nguyen Huu-Hao Thi Lanin (1914–1963), joka otti nimekseen Hoang Hau Nam Phuong. Nam Phuong ja Bảo Đại saivat viisi lasta: kruununprinssi Bảo Long (s. 4. tammikuuta 1936), Phuong Mai (s. 1. elokuuta 1937), Phuong Lien (s. 3. marraskuuta 1938), Phuong Dung (s. 5. helmikuuta 1942) ja Bảo Thang (s. 9. joulukuuta 1943).
Bảo Đại Yhdysvallat hermostui, kun Ho Tši Minhin kommunistit nousivat valtaan maan pohjoisosassa ja saivat tukensa Kiinalta ja Neuvostoliitolta. Samaan aikaan etelässä Ranska muodosti Bảo Đạin johtaman hallituksen, joka sai tukea Yhdysvalloilta, Isolta-Britannialta ja YK:lta.
Vuonna 1954 solmittiin rauhansopimus Ranskan ja Việt Minhin välillä. Tällä sopimuksella Vietnam jaettiin kahtia Pohjois-Vietnamiksi ja Etelä-Vietnamiksi. Bảo Đại muutti Pariisiin mutta pysyi kuitenkin nimellisesti Etelä-Vietnamin valtionpäämiehenä. Vietnamin pääministeriksi nousi nationalistinen Ngô Đình Diệm. Vuonna 1955 Diem järjesti kansanäänestyksen, jossa tasavaltalaiset voittivat, ja Bảo Đại menetti valtansa. Bảo Đại jäi asumaan Pariisiin.
Bảo Đại Bảo Đại (myös Nguyễn Phúc Thiển ja Vĩnh Thụy, 22. lokakuuta 1913 – 30. heinäkuuta 1997) oli Vietnamin viimeinen keisari. Hän syntyi prinssi Nguyễn Vĩnh Thụyna Huếssa, silloisessa Vietnamin pääkaupungissa. Hänen isänsä oli keisari Khải Định. Hän opiskeli Pariisissa politiikan tutkimusta "Institut d'Etudes Politiques de Paris'ssa", minkä jälkeen hän nousi keisariksi vuonna 1925 isänsä kuoltua. Hän oli Ranskan alamainen, sillä Vietnam oli tuohon aikaan osa Ranskan Indokiinaa. 1900-luvulla Bảo Đạita pidettiinkin ranskalaisten nukkehallitsijana.
Bảo Đại Bảo Đạilla oli Nam Phuongin lisäksi neljä muuta vaimoa, joista kolmen kanssa hän oli naimisissa jo ennen avioitumistaan Nam Phuongin kanssa:
Bảo Đại Japanilaisilla oli vietnamilainen, kruunua itselleen vaatinut prinssi Cuong De, mutta hänestä ei koskaan tullut keisaria, koska Japani antautui liittoutuneille elokuussa 1945. Kommunistinen Việt Minh otti vallan Ho Tši Minhin johdolla ja tämä vaati keisaria luopumaan kruunusta 25. elokuuta 1945. Vietnamilaisten ajauduttua keskinäisiin väkivaltaisuuksiin lähti Bảo Đại maasta ja asettui asumaan Hongkongiin ja Kiinaan. Ranskalaiset tarjosivat Bảo Đạille valtionpäämiehen asemaa vuonna 1949, mutta hän kieltäytyi ja palasi Ranskaan, eikä piitannut maansa poliittisesta tilanteesta. Ranskan siirtomaa-armeija ja Việt Minh ottivat yhteen Điện Biên Phủn taistelussa, jonka voiton myötä kommunistit nousivat valtaan.
Vietnamin ilmavoimat Pohjois-Vietnam perusti ilmavoimansa 1940-luvulla, jolloin siihen kuului kaksi koulukonetta: De Havilland Tiger Moth ja Morane-Saulnier. Lentokoneet olivat olleet aiemmin keisari Bảo Đạin yksityisomaisuutta. Vuonna 1945 Bảo Đại luovutti lentokone]ensa Vietnamin hallitukselle.
Bảo Đại Vuonna 1940 (toisen maailmansodan aikana) Saksa miehitti Ranskan ja Japani Indokiinan. Ranskan Indokiinaa hallitsivat japanilaiset, jotka saivat ohjeita Vichyn hallitukselta. Japanilaiset lupasivat olla puuttumatta Vietnamin keisarillisen perheen asioihin, mutta vuonna 1945 he suosittelivat Bảo Đạita julistamaan maan itsenäiseksi Ranskasta.
Lâm Đồng Lâm Đồng on ylänköaluetta, se sijaitsee keskimäärin yli 1 500 metrin korkeudessa. Niinpä kesällä siellä on viileämpää kuin rannikolla, joten siitä on tullut vietnamilaisten suosima kotimaan matkailukohde. Ranskalaiset ja kuningas Bảo Đại rakennuttivat sinne kesäpalatsejaan.
Vietnamin historia Japani harjoitti Aasia aasialaisille -propagandaa sodan aikana ja se päätti lahjoittaa itsenäisyyden myös Vietnamille. Japanilaiset syrjäyttivät Ranskan siirtomaahallinnon maaliskuussa 1945 ja Nguyễn-dynastian keisari Bảo Đại hallitsi maata nukkehallitsijana, kuten hän oli tehnyt jo ranskalaisten vallan aikana.
Vietnamin historia Japanin antautumisen jälkeen keisari Bảo Đại luopui vallasta ja Viet Minh johti elokuun vallankumousta, joka johti väliaikaisen hallituksen perustamista. Syyskuun toisena päivänä vuonna 1945 Ho Tši Minh julisti Hanoissa itsenäisen Vietnamin demokraattisen kansantasavallan perustamisesta.
Etelä-Vietnamin lippu Entisen Etelä-Vietnamin lipun suunnitteli keisari Thành Thái vuonna 1890. Lipun otti käyttöön keisari Bảo Đại vuonna 1948. Lippu on keltainen ja siinä on kolme punaista raitaa vaakasuorassa. Lippu poistettiin käytöstä vuonna 1975 mutta sitä käytetään vielä ulkovietnamilaisten keskuudessa.
Huế Huế oli 1600-luvulta 1800-luvulle hallinneen Nguyễn-dynastian pääkaupunki. Keisari Gia Long (Nguyễn Phúc Ánh) yhdisti maan 1802, jolloin kaupunki oli koko maan pääkaupunki aina vuoteen 1945, jolloin keisari Bảo Đại luopui vallasta ja kommunistihallitus siirsi pääkaupungin Hanoihin.
Vietnamin historia Kiinan sisällissodan päätyttyä Mao Zedongin johtamien kommunistien voittoon, Kiinan kommunistinen puolue ryhtyi aseistamaan Việt Minhiä. Ranskan joutuessa sotilaallisesti ahtaalle, maan kolonialistinen hallinto laati myönnytyksiä. Kotšinkiina yhdistettiin jälleen Tonkinin ja Annamin kanssa Vietnamin tasavallaksi, jonka johtoon palautettiin keisari Bảo Đại. Valtio oli puoliksi itsenäinen, mutta se kuului Ranskan liittoon. Kiina ja Neuvostoliitto tunnustivat tammikuussa 1950 Ho Tši Minhin hallinnon, kun taas Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta helmikuussa Bảo Đạin hallinnon. Ranskalaiset pyysivät myös 7. huhtikuuta 1950 kylmän sodan hengessä tukea Yhdysvalloilta, joka tuki Ranskaa sodassa kommunismin vastaisen taistelun nimissä.
Ho Tši Minh Kun keisari Bảo Đại oli luopunut vallasta 2. syyskuuta 1945, Ho julisti Vietnamin itsenäiseksi. Ranskan siirtomaa-armeija pyrki estämään Vietnamin itsenäistymisen väkivalloin, käytiin kiivaita taisteluita. Ranskan joukkoja johti brittikenraali Sir Douglas Gracey. 24. syyskuuta Việt Minhin johtajat julistivat yleislakon.
Vietnamin tasavalta Vietnamin jako syntyi Geneven konferenssissa 1954 Việt Minh -joukkojen taisteltua vuodesta 1941 japanilaismiehitystä ja Ranskan siirtomaaherruutta vastaan. Toisen maailmansodan jälkeen ja itsenäisyyssodan tai ensimmäisen Indokiinan sodan jatkuessa ranskalaiset luopuivat siirtomaaherruudestaan ja loivat anti-kommunististen vietnamilaisten kanssa "Vietnamin valtion" (Quốc gia Việt-nam), jonka nimelliseksi päämieheksi asetettiin entinen keisari Bảo Đại.
Ngô Đình Diệm Vuonna 1945 hänet pidätettiin ja karkotettiin Kiinaan taisteluista ranskalaisvaltaa vastustavien ja lisää kannatusta keräävien kommunistien kanssa. Vapautuksensa jälkeen hän kieltäytyi liittymästä Ho Tši Minhin lyhytaikaiseen hallitukseen ja lähti maanpakoon Yhdysvaltoihin. Hän palasi ranskalaisten vetäytymisen jälkeen 1954, ja keisari Bảo Đại nimitti hänet pääministeriksi. Diệm hylkäsi Geneven konferenssin vaatiman kansanäänestyksen maan yhdistymisestä ja vaaleista. 26. lokakuuta 1955 maan katolilaiset äänestivät epämääräisesti järjestetyssä kansanäänestyksessä keisarin pois vallasta, ja Diệm ryhtyi maan ensimmäiseksi presidentiksi.
Vietnamin historia Ranskan Indokiinassa Nguyễn-dynastian hallintoa jatkui, mutta vain nimellisenä. Todellista valtaa käyttivät ranskalaiset. Nguyễn-dynastian kohtaloksi koitui se, että maa ei nähnyt eurooppalaisen kolonialismin uhkaa todellisena. Siinä missä Siamin kuningas ja malaijikuninkaat suostuivat tekemään myönnytyksiä eurooppalaisille, vietnamin hallitsijat eivät halunneet myöntää kauppaoikeuksia ranskalaisille. Myös maan armeijan tärkein tehtävä oli tukahduttaa maan sisäiset levottomuudet, eikä torjua imperialistista hyökkääjää. Nimellinen keisarinvalta päättyi vuonna 1955, jolloin Vietnamin viimeinen keisari Bảo Đại poistui maasta.
Vietnamin sota Asian takia järjestetty Geneven konferenssi osoitti Vietnamin – alun perin väliaikaiseksi aiottuun – jakoon etelään ja pohjoiseen. Pohjoista hallitsi Ho Tši Minh ja eteläistä keisari Bảo Đại. Vuonna 1955 Etelä-Vietnamin monarkia lakkautettiin, ja pääministeri Ngô Đình Diệm nousi tasavallaksi julistetun valtion johtoon. Yhdysvallat alkoi auttaa Diệmin hallitusta. Diệmin ja Ho Tši Minhin hallinnot olivat diktatuureja. Vuonna 1957 Neuvostoliitto kannatti molempien Vietnamien ottamista jäseniksi YK:hon, mutta tämän jälkeen Pohjois-Vietnam alkoi sijoittaa sissejä Mekong-joen suistoon.
Huến taistelu Huến kaupunki oli Vietnamin pääkaupunki aina vuoteen 1945 saakka, jolloin keisari Bảo Đại lähti maanpakoon Pariisiin. Kaupungin historiallinen tausta teki siitä arvokkaan symbolisen kohteen Pohjois-Vietnamin armeijalle ja Vietkongille, jonka valtauksen toivottiin herättävän yleisen kapinan Etelä-Vietnamissa. Huế sijaitsi muutaman kilometrin päässä rannikolta ja noin 100 kilometrin päässä etelään Etelä- ja Pohjois-Vietnamia erottaneelta demilitarisoidulta alueelta. kaupungissa oli ennen taistelujen alkamista noin 140 000 asukasta. Kaupungin sitadelli oli rakennettu vuonna 1802 ja sitä ympäröi vallihauta, sekä noin yhdeksän metriä korkea muuri. Sitadellin muurien itäpuolella oli tiheään rakennettu Gia Hoin kaupunginosa. Sitadelli sijaitsi kaupungin kahtia jakavan Parfyymijoen pohjoisrannalla ja sen etelärannalla sijaitsi Huến uudemmat kaupunginosat, sairaala ja vankila.
Vietnam Japani miehitti Ranskan Indokiinan toisen maailmansodan aikana. Sodan aikana syntyi vastustusta japanilaisten alaista Vichyn Ranskan siirtomaahallintoa vastaan. Japani julisti aivan sodan lopulla perustamansa Vietnamin imperiumin pääministeri Trần Trọng Kimin johdolla itsenäiseksi saadakseen vietnamilaisten tuen. Vietnamilaiset kommunistit Ho Tši Minhin johdolla perustivat antikolonialistisia liikkeitä kuten Việt Minhin, ja sodan jälkeen 2. syyskuuta 1945 Ho Tši Minh julisti maan itsenäiseksi. Sodan jälkeen Ranska ei halunnut luopua siirtomaastaan, vaan valtasi maan eteläosat 1946, mikä aloitti Indokiinan sodan. Việt Minh oli saanut hallintaansa Pohjois-Vietnamin ja piti Hanoita pääkaupunkinaan. Ranskalaiset perustivat vastapainoksi maan eteläosaan näennäisesti itsenäisen valtion, jonka johtoon nimitettiin keisari Bảo Đại. Sota päättyi Ranskan raskaaseen tappioon Điện Biên Phủssa vuonna 1954. Toukokuussa 1954 Genevessä solmittiin rauha Vietnamin demokraattisen tasavallan ja Ranskan välillä siirtomaavallan lopettamisesta. Maa jaettiin kahtia 17. leveyspiiriä myöten Pohjois-Vietnamin kommunistisen hallinnon ja etelän välillä, jossa Bảo Đạin keisarinvalta jatkui. Maassa piti järjestää vaalit heinäkuussa 1956, mutta etelässä vallan kaapannut Ngô Đình Diệm kieltäytyi ja julisti 26. lokakuuta 1955 Etelä-Vietnamin itsenäiseksi tasavallaksi. Pohjois-Vietnamissa alettiin 1954 maauudistus ja sosialisointiohjelma. Noin 450 000 pohjoisen asukasta, enimmäkseen katolilaisia, pakeni pohjoisesta etelään, ja paljon pienempi määrä siirtyi etelästä pohjoiseen.
Đại Việt Đại Việt oli ensimmäinen nykyisen Vietnamin alueella kukoistanut vietnamilainen keisarikunta. Se syntyi, kun Ngô Quyênin nousi valtaan vuonna 939. Keisarikunnan pääkaupunki oli Huế. Đại Việt torjui mongolien hyökkäykset 1200-luvulla, mutta keisarikunta tuhotui 1400-luvulla Kiinan Ming-dynastian hyökätessä. Kymmenen vuoden kiinalaisvallan jälkeen vuonna 1428 kuningas Le karkotti kiinalaiset ja palautti maan nimeksi jälleen Đại Việt. Vuonna 1446 Đại Việt hyökkäsi Champan keskiosiin ja valtasi pääkaupunki Vijayan, mutta chamit valtasivat pääkaupunkinsa takaisin seuraavana vuonna.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Lê Hoàn otti nimekseen Lê Đại Hành ja perusti Tiền Lê-dynastian, (Aikaisempi Lê-dynastia). Näihin aikoihin Đại Cồ Việt käsitti pohjoisen Vietnamin ja Lê Đại Hành hyökkäsi etelään vallaten Champa-kuningaskunnan pohjoisosan. Lisäksi hän edelleen yritti yhdistää ja hallita kanssa parantamalla tieverkostoa. Myös buddhalaisuus alkoi näihin aikoihin vaikuttaa maassa.
Ngô Bảo Châu Ngô Bảo Châu () (28. kesäkuuta 1972 Hanoi, Pohjois-Vietnam) on vietnamilais-ranskalainen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hänet tunnetaan erityisesti Langlandsin ohjelman fundamentaalisen lemman todistamisesta.
Trần Đại Quang Trần Đại Quang (12. lokakuuta 1956 – 21. syyskuuta 2018) oli vietnamilainen poliitikko. Hän oli maan presidentti vuosina 2016–2018.
Trần Đại Quang Trần Đại Quang kuoli virassa ollessaan yllättäen, vaikka sairastelikin pitkään. Hän oli viime ajat ollut näkymättömissä, mikä herätti kysymyksiä. Poikkeuksellisesti hän osallistui oli 20. syyskuuta 2018 Aasian maiden yhteisen talousjärjestön kokoukseen ja otti 11. syyskuuta Hanoissa vastaan Indonesian presidentin Joko Widodon.
Laosin historia Lan Xang ei koskaan päässyt alueella yhtä hallitsevaan asemaan kuin sen naapurimaat Lanna, Ayutthaya tai Đại Việt. Lan Xangia rasittivat jatkuvat sodat naapurimaita vastaan. Đại Việt valloitti Luang Prapangin vuonna 1478 ja kuningas Sainyachakkaphat joutui pakenemaan maasta. Kuninkaan veli Suvanna Bulang onnistui palauttamaan maahan laojen vallan vuonna 1479. 1500-luvulla Lan Xang joutui taas kärsimään burmalaisten ja thailaisten maahantunkeutumisista.
Vietnamin–chamien sota (1446–1471) Vietnamin–chamien sota (1446–1471) käytiin Vietnamin keisarikunnan eli Đại Việtin ja nykyisessä Keski-Vietnamissa sijainneen Champan kuningaskunnan kesken. 
Vuonna 1446 Đại Việt hyökkäsi Champan keskiosiin ja valtasi pääkaupunki Vijayan, mutta chamit valtasivat pääkaupunkinsa takaisin seuraavana vuonna.
Vuonna 1471 Vietnamin armeija kuningas Le Thanh Tongin johdolla valtasi Vijayan ja surmasi tuhansia sen asukkaita. Eloonjääneet chamit pakenivat valtakunnan lounaisosiin ja monet heistä kääntyivät shia-muslimeiksi.
Vietnamin tasavalta Geneven konferenssin seurauksena Việt Minh ja Ho Tši Minh (Hồ Chí Minh) jäivät valtaan pohjoisessa ja 17. leveyspiirin eteläpuolella hallitsi Bảo Đạin Vietnamin valtio. Konferenssissa sovittiin maanlaajuisesta kansanäänestyksestä yhtenäishallituksen muodostamiseksi. Vuoden kuluttua etelän pääministeri Ngô Đình Diệm kaappasi vallan ja syrjäytti Bảo Đạin. Epämääräisesti järjestetyn kansanäänestyksen jälkeen Diệm sai 98 % äänistä ja julisti Vietnamin tasavallan perustetuksi 22. lokakuuta 1955 ja itsensä sen presidentiksi. Vietnamin tasavallan tunnusti 36 valtiota. Vietnamien välit pysyivät kireinä ja raja niiden välillä oli suljettu kaikkea kauppaa ja postin välitystä myöten.
Vietnamin–mongolien sota Vuodesta 1260 eteenpäin Kublai-kaani yritti itsepäisesti saada alueen valtakunnat, Đại Việtin ja Champan tunnustamaan mongolien ylivallan alueella, mutta Đại Việt ja Champa muodostivat liiton mongoleja vastaan. Noin 500 000 miehen vahvuinen mongoliarmeija työnsi kenraali Trần Hưng Đạon johtamat vietnamilaiset etelään Tranh Hoaan asti. Chamit ryhtyivät sissisotaan vetäytyen vuoristoon, josta hyökkäilivät mongolien kimppuun. Trần Hưng Đạo taisteli menestyksekkäästi maalla sekä merellä ja pakotti hitaasti mongolit vetäytymään takaisin Kiinaan.
Bui Thi Nhung Bùi Thị Nhung (s. 21. tammikuuta 1983 Vīnh Bảo) on vietnamilainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Tự Đức Tự Đứcin nousu valtaistuimelle ei sujunut ongelmitta, sillä hänen isänsä Thiệu Trị oli muuttanut kruununperimysjärjestystä siten että valtaan ei noussut automaattisesti keisarin vanhin poika, vaan keisari voisi valita seuraajansa. Tässä tapauksessa Thiệu Trị oli päättänyt että valtaistuimelle nousee Tự Đức, vanhemman veljen Hồng Bảon sijasta. Thiệu Trị katsoi että nuorempi veli vastustaisi paremmin ulkovaltojen taholta tulevaa uhkaa, ja puolustaisi perinteisiä vietnamilaisia arvoja ja pitäisi ulkovaltojen vaikutuksen pois Vietnamista. Hồng Bảo ei hyväksynyt Tự Đứcin nousua valtaistuimelle, ja hän johti Tự Đứcin vastaista kapinaa Thiệu Trịn kuoltua. Tự Đức kukisti kapinan, mutta säästi Hồng Bảon kuolemanrangaistukselta heidän äitinsä pyynnön vuoksi. Hồng Bảo teki kuitenkin itsemurhan vankilassa.
Vietnamin historia Lý Thái Tôngin jälkeen kuninkaaksi tuli hänen poikansa Lý Thánh Tông vuonna 1054. Hänen aikanaan Hanoihin perustettiin kirjallisuuden temppeli vuonna 1070. Lý Thánh Tôngin valtakaudella maa teki taas uuden sotaretken Champaa vastaan vuonna 1069, jolloin maan laajentuminen eteläisen Champan kustannuksella jatkui. Đại Việt kävi sotaa pahimmillaan kahdella rintamalla, kun pohjoisen suunalla maa soti kiinalaisia vastaan. Lapsena valtaistuimelle nousseen Lý Càn Đứcin aikana Đại Việt onnistui torjumaan kiinalaisten Song-hallitsijoiden valloitusyrityksen sotapäällikkö Lý Thường Kiệt'in johdolla vuonna 1075. Sodan päätyttyä ryhdyttiin neuvotteluihin, joiden tuloksena Kiinan ja Vietnamin raja asettui suunnilleen nykyiselle kohdalleen.
Vietnam Vietnamilaiset kapinoivat useasti kiinalaisia vastaan, ja Ngô Quyênin johdolla ensimmäinen vietnamilainen keisarikunta Đại Việt nousi valtaan vuonna 939. Keisarikunnan pääkaupunki oli Huế. Đại Việt torjui mongolien hyökkäykset 1200-luvulla, mutta keisarikunta tuhoutui 1400-luvulla Kiinan Ming-dynastian hyökätessä. Lê-dynastia palautti kuitenkin nopeasti vietnamilaisten itsenäisyyden, ja vuonna 1471 vietnamilaiset valloittivat nykyisessä Keski-Vietnamissa sijainneen Champan. Lê-dynastian heiketessä voimakkaat Trịnh- ja Nguyễn-suvut kävivät sisällissotia 1600- ja 1700-luvuilla. Valtakunta jakautui kahtia, ja Nguyễn-dynastian hallitsema eteläosa valloitti chamien ja khmerien asuttaman Mekongin suiston. Tây Sơnista lähtenyt talonpoikaiskapina yhdisti maan uudelleen 1700-luvun lopussa. Nguyễn-suvun keisari Gia Long nousi valtaan 1802 ja aloitti Nguyễn-dynastian.
Cao Đài Liikkeen yleisessä käytössä olevat nimet Cao Đài ja Đạo Cao Đài ovat lyhennelmiä sen koko nimestä Đại Đạo Tam Kỳ Phổ Độ ()
Trần Đại Quang Trần oli köyhistä oloista. Isä hankki elantonsa kalastajana joella ja äiti oli banaaninmyyjä. Trần toimi aktiivisesti Vietnamin kommunistisessa puolueessa ja nousi sitä kautta presidentiksi.
Vietnamin–mongolien sota Tähän mennessä kummatkin osapuolet olivat väsyneitä raskaaseen sotaan ja solmivat rauhan. Đại Việt ja Champa tunnustivat Kublai-kaanin ylivallan alueella ja mongolit lopettivat hyökkäykset Vietnamiin.
Ngô Đình Diệm Diệm syntyi Huếssa, joka oli Nguyễnin dynastian hallituskaupunki. Ngôn suku oli katolilainen. Diệm oli yksi keisari Bảo Đạin korkeimmista viranomaisista ennen toista maailmansotaa, mutta erosi pidettyään keisaria ranskalaisten nukkehallitsijana. Diệm oli nationalisti, kiihkokatolilainen ja antikommunisti. Hänen vanhempi veljensä oli Huến arkkipiispa.
Vinhin lääketieteellinen yliopisto Vinhin lääketieteellinen yliopisto (vietnamiksi "Trường Đại học Y khoa Vinh") sijaitsee Vietnamissa Vinhin satamakaupungissa. Sen perustamispäätöksen 1077/2010/QĐ-TTg on allekirjoittanut Vietnamin varapääministeri Nguyen Thien Nhan.
Vietnamin–mongolien sota Vietnamin–mongolien sota käytiin vuosina 1257–1288 mongolien ja liittoutuneiden Đại Việtin (Pohjois-Vietnamissa) ja Champan (Keski-Vietnamissa) välillä. Mongolit tekivät alueelle kolme hyökkäystä: vuosina 1257, 1284 ja 1287.
Ngô Bảo Châu Châu palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hän sai mitalin fundamentaalisen todistamisesta. Lemma on osa Langlandsin ohjelmaa, jonka tarkoituksena on yhtenäistää tiettyjä algebran ja lukuteorian elementtejä. "Time"-lehti valitsi Châun suorituksen Langlandsin konjektuurin parissa vuoden 2009 kymmenen tärkeimmän tieteellisen saavutuksen listalle.
Vietnamin historia Đại Việtin kukoistuskaudella 1400-luvulla Hanoista tuli vakaan hallinnon ansiosta alueen suurin kaupunki, jonka väkimäärä oli yli 100 000. Vuonna 1497 kuningas Lê Thánh Tông'in kuoltua maa ajautui jälleen nopeasti valtataistelujen keskelle.
Vietnamin historia Lê-dynastian vallassaolon alkuajat olivat Đại Việtille vakaata aikaa. Myös sotilaallinen voima kasvoi, sillä vienamilaiset tekivät ryöstöretken Champaan vuonna 1471, jolloin maasta jäi jäljelle vain tynkä. Myös laojen asuttama Lan Xang alistettiin vietnamilaisten vasallivaltioksi.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Trần-dynastian aikana oli myös jatkuvasti sotia Champa-valtakuntaa vastaan. Vuonna 1307 Đại Việtin prinsessa ja Champan kuningas solmivat avioliiton, mutta sekään ei estänyt sotatoimia, joiden yhteydessä mm. pääkaupunki Thăng Long ryöstettiin kahdesti 1300-luvun loppupuolella.
Ngô Bảo Châu Châu muutti Ranskaan, kun oli suorittanut toisen asteen koulun Vietnamissa. Hän opiskeli Pariisissa École normale supérieuressa ja Université Paris-Sudissa. Tohtorin arvon hän suoritti Gérard Laumonin ohjauksessa Paris-Sudista. Valmistumisensa jälkeen hän jäi professoriksi Paris-Sudiin. Lisäksi hän ollut Princetonin Institute for Advanced Studyn jäsen, ja syyskuussa 2010 hän aloittaa professorina Chicagon yliopistossa.
Vietnamin historia Tran-valtakunnan vakautta nousi uhkaamaan Kiinan suunnalta maahan tunkeutunut mongoliarmeija. Pohjoinen naapuri Kiina oli Kublai-kaanin johtaman mongolivaltakunnan hallussa, ja mongoliarmeija hyökkäsi Đại Việtiin vuonna 1284, ja uudestaan vuosina 1287-1288. Vietnamilaiset onnistuivat torjumaan mongolit Bạch Đằngin taistelussa, joka on päätynyt Vietnamin kansalliseen mytologiaan.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Lê Lợi perusti jälkimmäisen Lê-dynastian ja otti keisarinimekseen Lê Thái Tổ. Maan nimeksi tuli jälleen Đại Việt ja pääkaupungiksi Thăng Long. Alkoi myös jälleenrakennuksen aika, vietnamilaisten omat tavat otettiin käyttöön ja hallintovirkamiesten nimityksen perusteeksi määriteltiin saavutukset eikä sosiaalinen tai perhetausta.
Ngô Quyên Ngô Quyên (noin 897-944) oli vietnamilainen kenraali, joka voitti kiinalaiset vuonna 938 Bạch Đằngin taistelussa, joka lopetti kiinalaisten lähes tuhat vuotta jatkuneen vallan Vietnamissa. Hän perusti Vietnamin ensimmäisen keisarikunnan, antoi sille nimen Đại Việt ja siirsi pääkaupungin Co Loaan. Hänen jälkeensä maata hallitsivat keskenään kilpailevat lääninherrat.
Vietnamin historia Noin vuonna 200 eaa. alueella vaikutti Nam Việtin valtakunta, joka hallitsi aluetta kolmesataa vuotta, ennen kuin kiinalaiset valloittivat nykyisen Vietnamin pohjoisosat. Vietnam kuului kiinalaisten hallintaan 1000 vuoden ajan. 900-luvulla vietnamilaiset nousivat kapinaan ja onnistuivat ottamaan vallan omalle kansalleen. Näin syntyi Đại Việtin kuningaskunta.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Noustuaan valtaistuimelle 939 Ngô Quyền otti nimen Ngô Vương, antoi maalle nimen "Đại Việt", siirsi pääkaupungin "Cổ Loa"'hon ja perusti Ngô-dynastian. Ngô Vương hallitsi vain viisi vuotta, jonka jälkeen hänen sukulaisensa ja kenraalit taistelivat vallasta aiheuttaen kaksi hyvin levotonta vuosikymmentä. Aikaa kutsutaan 12 Sotaherran ajaksi ("12 Sứ quân").
Ho Tši Minh Vuonna 1945 Japani oli antautunut ja vetäytynyt Vietnamista. Hosta tuli Vietnamin väliaikaisen hallituksen puhemies ja julisti maansa itsenäiseksi Vietnamin demokraattisen tasavallan nimissä. Hän pakotti keisari Bảo Đạin luopumaan kruunusta. Itsenäisyysjulistusta ei tunnustettu länsimaissa. Ho vetosi Yhdysvaltoihin mutta presidentti Harry Truman ei edes vaivautunut lukemaan tämän kirjeitä. Väliaikaisen hallituksen sisällä syntyi väkivaltaan johtaneita erimielisyyksiä: Perustuslaillisen puoluejohtajan Ngo Dinh Khoin ja muita muita surmattiin, muun muassa trotskilaisia sekä anti-stalinistisia kommunisteja.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Lopulta "Đinh Bộ Lĩnh" onnistui kukistamaan kaikki muut, antoi maalle nimen "Đại Cồ Việt" ja perusti Đinh-dynastian ottaen itselleen nimen Đinh Tiên Hoàng. Kiinassa oli Song-dynastia kehittämässä maata voimakkaasti ja Đinh Tiên Hoàng onnistui neuvottelemaan hyökkäämättömyyssopimuksen, johon liittyi myös säännöllinen suojelumaksu. Sopimus loi vahvan pohja vuosisataiselle, periaatteessa rauhaan pohjautuvalle kanssakäymiselle Kiinan kanssa.
Khmerien valtakunta Suryavarman II:n kuolemaa seurasi levottomuuksia, ja sen jälkeen monet vallatut alueet halusivat irtaantua khmerien hallinnasta. Kiinan hovissa kävi jo 1155 lähettiläitä thaimaalaisesta Lavon kuningaskunnasta. Vuodelta 1167 on myös löytynyt piirtokirjoitus, joka kertoo itsenäisestä kuninkaasta Nakhon Sawanin alueella. Champa oli puolestaan solminut rauhan Đại Việtin kanssa 1170 ja aloitti sodan khmerejä vastaan. Hyökkäys maitse ei onnistunut mutta vesiteitse heidän onnistui valloittaa ja tuhota Angkor 1177.
Lê-dynastia Lê-dynastia oli nykyistä Vietnamia vuosina 1428–1527 ja 1533–1776 hallinnut kuningassuku. Se nousi valtaan kiinalaisten Ming-dynastian halitessa maata. Dynastian perustaja, varakas maanomistaja Lê Lợi johti yli kymmenen vuoden ajan sissisotaa. Kiinalaiset antautuivat vietnamilaisille 1428. Lê Lợi perusti jälkimmäisen Lê-dynastian ja otti keisarinimekseen Lê Thái Tổn. Maan nimeksi tuli jälleen Đại Việt ja pääkaupungiksi Thăng Long, eli nykyinen Hanoi.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Keisari "Lê Long Đĩnh" kuoli nuorena ja buddhalaisluostarissa noviisina ollut kenraali Lý Công Uẩn eteni keisariksi Hän perusti Lý-dynastian, joka aloitti Vietnamin historian kulta-ajan. Keisarina tunnetumpi Lý Thái Tổ perusti vuonna 1010 pääkaupungin nykyisen Hanoin alueelle ja antoi sille nimen "Thăng Long" (Nouseva Lohikäärme) perustellen nimellä alueella näkemäänsä lohikäärmettä. Hänen seuraajistaan "Lý Thánh Tông" otti maalle takaisin nimen Đại Việt vuonna 1054.
Hồ Chí Minhin kaupunki Saigon oli alun perin pieni kalastajakylä, joka sijaitsi samannimisen joen soisella suistoalueella. Sen asukkaat olivat todennäköisesti khmerejä ennen vietnamilaisten saapumista. Nguyễn Hữu Cảnh perusti kaupunkiin hallinnon vuonna 1698. Ranska teki Vietnamista oman siirtokuntansa 1800-luvun puolivälissä, kunnes vuonna 1954 kommunistinen Việt Minh löi ranskalaiset Điện Biên Phủn taistelussa. Ranska ei suostunut kuitenkaan luovuttamaan valtaa kommunisteille, vaan antoi tukensa keisari Bảo Đạille, joka teki Saigonista pääkaupunkinsa. Kun Vietnam jaettiin virallisesti kahtia, piti Etelä-Vietnam presidentti Ngô Đình Diệmin johdolla kaupungin pääkaupunkinaan.
Vietnamin sota Vietnamin sota oli Ranskan Indokiinan sodan seurausta. Sitä kutsutaankin joskus toiseksi Indokiinan sodaksi. Toisen maailmansodan aikana Vichyn Ranska oli tehnyt yhteistyötä keisarillisen Japanin kanssa, ja Vietnamia miehittikin Japanin armeija, vaikka sen hallinto säilyi Ranskan nukkehallitsijan, Bảo Đạin alaisuudessa. Japanilaisten antauduttua Ranska joutui taistelemaan siirtomaansa hallinnasta nationalistisen Việt Minh -itsenäisyysliikkeen kanssa. Tätä johti kommunistisen puolueen johtaja Ho Tši Minh. Việt Minhin voitettua ranskalaisten siirtomaa-armeijan Điện Biên Phủn taistelussa vuonna 1954 Vietnam sai itsenäisyytensä. Yhdysvallat oli toimittanut Ranskalle aseet sen sotatoimiin Vietnamissa, ja tällöin jopa harkittiin esimerkiksi Điện Biên Phủn taistelun ratkaisemisesta yhdysvaltalaisella ydinaseella.
Cao Đài Cao Đài (, ), josta käytetään myös nimeä Dao Cao Đài (), on uusi uskonnollinen liike, joka perustettiin Vietnamissa vuonna 1926. Keskeistä opissa on synkretismi; uskontojen katsotaan olevan pohjimmiltaan yhtä. Liike on myös spiritualistinen. Se käynnistyikin, kun sanottiin, että oli saatu spiritistinen yhteys Jumalaan, jonka lyhennetty nimi on "Đức Cao Đài" ("kunnianarvoinen Cao Đài") ja koko nimi "Cao Đài Tiên Ông Đại Bồ Tát Ma-ha-tát" ("muinainen tietäjä ja suuri bodhisattva mahāsattva Cao Đài"). Jumalan vertauskuvana toimii "jumalallinen silmä", joka valvoo maailmankaikkeutta. Itsensä Jumalan sanotaan lähettävän ihmisille viestejä ja määräyksiä meedioiden välityksellä.
Vietnamin ensimmäinen itsenäisyyden kausi Hovissa vaikuttanut mandariini Hồ Quý Ly suisti viimeisen Trần-keisarin valtaistuimelta ja aloitti Hồ-dynastian vuonna 1400. Samalla maan nimeksi tuli Đại Ngu ja pääkaupungiksi eteläisempi Tây Đô (Läntinen Palatsi, nykyään Thanh Hóa). Thăng Longille annettiin nimi Đông Đô (Itäinen Palatsi). Dynastian vaihtumisen mukana yehtiin myös merkittäviä uudistuksia: vapaa koulutus, setelit korvasivat kolikot, mandariinikoulutuksessa tuli entistä käytännölisempi, yleinen terveydenhuolto aloitettiin, oma kirjakieli eli Nôm-kirjoitus otettiin käyttöön virallissiin dokumentteihin ja aloitettiin maauudistus. Hồ Quý Ly oli vallassa vain vuoden ja valta siirtyi hänen pojalleen.
Vietnamin historia Ngô-dynastian hallinto oli epävakaata ja maassa oli useita kilpailevia päällikkökuntia. 960-luvulla merkittävin johtaja maassa oli Đinh Bộ Lĩnh, joka julistautui maan kuninkaaksi vuonna 968. Hän antoi maalle nimeksi Đại Co Việt ja hän solmi kiinalaisen Song-dynastian keisarin kanssa sopimuksen valtansa laillistamiseksi. Song-dynastian keisari hyväksyi vietnamilaiskeisarin vasallikseen ja vahvisti vietnamilaisten itsenäisyyden, vastaavasti Đinh suostui osoittamaan kunnioitusta Kiinan keisarille. Vietnamilaiset ymmärsivät, että pitkän kiinalaisvallan alla olon jälkeen pohjoisen naapurimaan kanssa oli tultava toimeen. Đinh-dynastia oli kuitenkin lyhytikäinen ja Đinh Bộ Lĩnhin kuoltua 979 kiinalaiset yrittivät palauttaa maan valtansa alle. Valtaan nousseen varhaisen Lê-dynastian ensimmäisen kuninkaan johdolla kiinalaisten hyökkäys torjuttiin. Myös Lê-dynastia oli lyhytikäinen ja sitä seurasi Lý-dynastia vuonna 1009.
Vietnamin historia Lý-dynastian aikakautta vuosina 1009-1224 pidetään Vietnamin historiassa menestyksekkäänä aikakautena. Ajanjaksolla maan nimeksi muutettiin Đại Việt. Dynastian perusti sen ensimmäinen hallitsija Lý Thái Tổ, joka vakiinnutti valtansa kukistamalla kapinalliset ja panemalla toimeen tehokkaan verotuksen. Hän nojautui munkkikuntaan ja Lý-dynastian aikana maassa kasvoi ajatus buddhalaiseen kuninkuuteen perustuvasta järjestelmästä. Maan pääkaupunki oli Hanoi ja sinne perustettiin yliopisto, jossa tulkittiin Konfutsen tekstejä. Maahan muodostettiin laki, jotka kopioitiin kiinalaisista laeista.
Lý Thái Tổ'a seurasi valtaistuimelle hänen poikansa Lý Thái Tông vuonna 1028. Tämän hallintokaudella maa vaurastui edelleen ja hänen aikakaudellaan tehtiin myös onnistuntut ryöstöretki eteläiseen Champaan. Maasta tuli myös tärkeä kullan ja hopean tuottaja, ja jalometalleja vaihdettiin elintarvikkeisiin ja muihin kansainvälisiin kauppatavaroihin.
Khmerien valtakunta Suryavarman II:ta (hallitsi 1113–1150) pidetään yhtenä merkittävimmistä khmerien hallitsijoista. Hän nousi ilmeisesti valtaan tapettuaan edellisen kuninkaan Dharanindravarman I:n. Suryavarman II solmi nopeasti ystävyyssuhteen Kiinaan. Hän aloitti laajat sotatoimet niin idässä kuin lännessäkin ja laajensi valtakunnan entistä suuremmaksi. Idässä Suryavarman II soti Đại Việtiä ja Champaa vastaan. Champan alueella khmerit onnistuivat valloittamaan Vijayan alueen (nykyisessä Bình Địnhin maakunnassa). Lännessä khmerien vallan alle jäi Keski-Thaimaan kuningaskuntia. Kiinalaisen "Song Shi" -kronikan (1100-luku) mukaan khmerien valtakunta rajoittui pohjoisessa Champaan, idässä mereen, lännessä Paganin kuningaskuntaan ja etelässä Grahin kuningaskuntaan. Suryavarman II:n kuolinaikaa ei tiedetä tarkalleen, mutta viimeinen piirtokirjoitus hänestä on vuodelta 1145. On kuitenkin hyvin todennäköistä, että hän hallitsi vielä Champan sotaretken aikana 1145–1150.
Vietnamin historia Sopu ei kestänyt kauan, sillä voimakas Trịnh-suku haastoi Nguyễnit. Molemmat suvut katsoivat olevansa Lê-kuninkaiden puolustajia ja molemmat yrittivät syrjäyttää Mạc-dynastian. Trịnh-suvun joukot onnistuivat työntämään Mạcit pois suurimmasta osasta Pohjois-Vietnamia vuoteen 1952 mennessä. Sen sijaan Nguyễnit suojelivat edelleen Lê-kuninkaita maan eteläosassa. Vuodesta 1627 Trịnhien ja Nguyễnien välillä vallitsi avoin sota, ja osapuolten vyöhykkeet jaettiin valtavilla muureilla. Maa jakaantui kahteen toisilleen vihamieliseen valtakuntaan. Pohjoisessa hallitsivat Trịnhit Lê-suvun nimoissä ja etelässä Nguyễnit. Pohjoinen tunnettiin nimellä Đại Việt ja etelä tunnettiin nimellä Nam Việt. Pohjoisen pääkaupunki oli Hanoi ja etelän keskus oli Huế. Molempien osapuolien armeijat olivat valtavia. Trịnhien armeija oli etelän vihollista suurempi, se käsitti 100 000 sotilasta, 500 norsua ja 500 dzonkkia, mutta Nguyễnit olivat varustautuneet portugalilaisten aseilla. Etelässä oli etuna myös väestön suurempi tuki, sillä alueelle muutti Ming-dynastian kaatumisen seurauksena kiinalaisia siirtolaisia, joiden avulla Nguyễn-dynastia laajensi valtakuntaansa chamien ja khmerien asuttamille alueille etelään, sillä Trịnhit estivät valtakunnan laajenemisen pohjoiseen. 1700-luvulle tultaessa kasvoi nopeasti vietnamilaisten siirtolaisten muutto Mekong-joen suistoon ja valloitettujen alueiden tuhannet etniset khmerit vietnamilaistettiin.
Berliinin saarto Berliinin saarto oli seurausta Lontoon huippukokouksen epäonnistumisesta joulukuussa 1947. Toisen maailman­sodan jälkeen Saksa oli ollut jaettuna neljän voittajavaltion, Yhdysvaltain, Neuvostoliiton, Ison-Britannian ja Ranskan miehitysvyöhykkeisiin, ja vaikka Berliini sijaitsi keskellä Neuvostoliiton vyöhykettä, se jaettiin erikseen samojen voittaja­valtioiden kesken. Kirjallista sopimusta liikennejärjestelyistä liittoutuneitten kesken ei ollut allekirjoitettu, mutta ennen vuonna 1948 alkanutta saartoa saakka läntisestä Saksasta Länsi-Berliiniin ja päinvastoin voitiin kulkea Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen läpi.
Berliinin saarto Berliinin saarto oli kylmän sodan alkuun liittynyt suurvaltapoliittinen kriisi, jossa Neuvostoliitto katkaisi maaliikenneyhteydet Saksan miehitysvyöhykkeensä keskellä sijainneeseen Länsi-Berliiniin ja saartoi kaupunkia kesäkuusta 1948 toukokuuhun 1949 pakottaakseen länsiliittoutuneet Yhdysvallat, Ison-Britannian ja Ranskan vetämään joukkonsa pois kaupungista. Nämä onnistuivat kuitenkin hoitamaan kaupungin huollon ilmateitse "Berliinin ilmasillan" avulla, ja Neuvostoliitto joutui lopulta luopumaan saarrosta.
Der Tagesspiegel Der Tagesspiegel yhdistetään edelleen erityisesti kaupungin länsiosaan, sillä Berliinin saarto lopetti sen levittämisen Itä-Berliinissä ja Brandenburgissa 1948.
Steinstücken Neuvostoliiton ja länsivaltojen välinen kylmä sota johti kuitenkin jo vuonna 1948 Berliinin saartoon ja seuraavana vuonna kahden saksalaisen valtion syntymiseen. Täten Länsi-Berliinin rajasta tuli osa rautaesirippua, ja Stein­stückenistä tuli Länsi-Berliiniin kuuluva erillinen saareke.
Berliinin saarto Neuvostoliitto asetti uudet liikennemääräykset Berliiniin suuntautuvalle liikenteelle 30. maaliskuuta 1948, minkä jälkeen alettiin sulkea Berliinin länsiosien sisääntuloteitä. Käytännössä tämä tapahtui siten, että kaivettiin ampumahautoja teitten poikki, ratakiskoja poistettiin ja kanavat suljettiin. Neuvostoliitto oli irtisanoutunut miehitysvyöhykkeiden yhteishallinnosta maaliskuussa 1948.
Berliinin saarto Huhtikuun lopulla 1949 Neuvostoliiton uutistoimisto Tass ilmoitti maan olevan halukas saarron lopettamiseen, ja osapuolet aloittivat pian neuvottelut saarron lopettamiseksi. Toukokuun alussa länsiliittoutuneet ilmoittivat päässeensä sopimukseen Neuvostoliiton kanssa saarron loppumisesta, joka tapahtui minuutin jälkeen puolenyön 12. toukokuuta.
Gazan saarto Gazan saarto on Israelin ja Egyptin kesäkuussa 2007 aloittama saarto, jossa Israel ja Egypti rajoittavat Gazan kaistaan vietävien hyödykkeiden määrää ja laatua. Gazaan ei saa viedä muun muassa aseita, rakennustarvikkeita ja joitain ruoka-aineita. Saarto on voimassa maalla, merellä ja ilmassa. Israel julisti Gazan saartoon, kun palestiinalaispuolue Hamas voitti parlamenttivaalit ja nousi valtaan Gazassa. Egypti osallistuu saartoon, koska sen nykyinen hallinto vastustaa Hamasin politiikkaa. Israel yrittää saarrollaan puolestaan kukistaa Hamasin, jonka Yhdysvallat, Euroopan unioni ja Israel luokittelevat terroristijärjestöksi.
Gazan saarto Israelia ja sen politiikkaa tukeva Yhdysvallat tukee pääsääntöisesti myös saartoa. Saartoa vastustetaan laajalti maailmalla ja osittain myös Israelissa. Virallisesti Suomi on kritisoinut saartoa, muttei ole suoranaisesti vaatinut saarron lopettamista. Suomessa muun muassa Kirkon ulkomaanapu on vaatinut saarron välitöntä purkamista. Länsivalloista muun muassa Ranska ja Iso-Britannia vastustavat saartoa. YK vastustaa saartoa virkamiestasolla, mutta virallista kantaa saarron lopettamisesta YK:lla ei ole. Valtioita kärkevämmin saarron oikeutukseen ja laillisuutteen ovat ottaneet kantaa useat kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt, kuten Amnesty International.
Berliinin saarto Tapahtumat kärjistyivät brittiläisen lentokoneen syöksyttyä maahan ja 14 ihmisen kuoltua keväällä 1948. Länsivaltojen konferenssissa annettiin läntisten miehitysvyöhykkeiden asukkaiden laatia perustuslaki ja toteuttaa valuuttauudistus kesällä 1948. Tämä merkitsi sitä, että korkeintaan 60 vanhaa valtakunnanmarkkaa voitiin vaihtaa yhtä moneen käyttöön otettuun Saksan markkaan, kun tämän ylittäviltä määriltä vaihtokurssi oli 10:1. Uudistus toteutettiin samalla myös Länsi-Berliinissä. Rahamäärä vähentyi yhdellä kertaa 110 miljardista markasta 12,5 miljardiin markkaan. Rahauudistus merkitsi Saksan jakautumista. Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä otettiin käyttöön oma Saksan markka, myöhempi Saksan demokraattisen tasavallan markka.
Veikko Saarto Vantaalainen Veikko Saarto työskenteli ennen eduskuntauraansa muun muassa puuseppänä, kirvesmiehenä ja SKDL:n toimitsijana. Saarto kuului SKDL:n liittoneuvostoon ja hän johti puhetta ssä vuosina 1966–1970. Eduskunnassa Saarto toimi n (1982–) ja liikennevaliokunnan puheenjohtajan tehtävissä.
Gazan saarto Saarto on johtanut Gazan talouden luhistumiseen. Muun muassa Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomissaarin ja usean ihmisoikeusjärjestön mukaan saarto on epäinhimillinen, kansainvälisen oikeuden vastainen ja siten laiton, koska se rankaisee siviilejä kollektiivisesti ja aiheuttaa Gazaan humanitäärisen katastrofin. Saartoa arvostellaan lisäksi laajalti esimerkiksi länsimaissa. Suurvalloista vain Israelin läheinen liittolainen Yhdysvallat tukee sitä. Kesäkuun puolivälissä 2010 Israel ilmoitti lieventävänsä Gazan saartoa, mutta aikovansa edelleen estää aseiden viennin Gazaan.
Gazan saarto Kriitikoiden mielestä Gazan saarto on kollektiivinen rangaistus kaikkia gazalaisia kohtaan. Tämän vuoksi kansainvälisten avustusjärjestöjen mukaan Hamasiin ja asejärjestöihin kohdistettuun saartoon kuulumattomat siviilit kärsivät saarrosta, mikä vain lisää Hamasin kannatusta Gazassa. Arvioiden mukaan saarto eristää noin puolitoista miljoonaa Gazassa asuvaa pohjattomaan köyhyyteen.
Veikko Saarto Vuonna 1960 Saarto valittiin Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuustoon, jossa hän istui vuoteen 1988. Saarto oli myös kolmesti (1968, 1978 ja 1982) presidentin valitsijamies.
Saarto (sodankäynti) Laajassa mielessä käsitettä saarto käytetään kuvaamaan laajojen alueiden piirittämistä. Yksi Suomen toisen maailmansodan aikaisiin tapahtumiin liittyvä saarto oli Leningradin piiritys.
Lakko Saarto on mielenosoitus- ja tukilakon kaltainen työtaistelutoimenpide, jossa muiden yritysten työntekijät kieltäytyvät työskentelemästä saarron alaisen yrityksen kanssa. Erityisesti toimihenkilöpuolella saarto voi tarkoittaa myös saartoon julistetun työnantajan toimien hakukieltoa.
Itävallan historia vuodesta 1945 Vuoden 1945 hallitusten päätavoite oli päättää maan miehitys ja estää sen pysyvä jako. Liittoutuneiden suurempi kiinnostus Saksaan viivytti neuvottelujen alkua tammikuuhun 1947. Nyt kylmän sodan alku varjosti neuvotteluja. Neuvostoliitto luopui tuestaan Jugoslavian aluevaatimuksille vuonna 1948 maiden välien rikkouduttua. Uudet huolenaiheet estivät kuitenkin sopimuksen synnyn: Berliinin saarto, NATO:n perustaminen, Saksan jako kahteen valtioon 1949 ja Korean sodan alku 1950.
Saarto Saarto voi tarkoittaa seuraavia:
Tuula Saarto Saarto sai valtion nuorisokirjallisuuspalkinnon 1973.
Tuula Saarto Tuula Saarto oli naimisissa 1959–1967 romanitaustaisen liikemiehen Allan Hagertin kanssa. Heidän häänsä keväällä 1959 olivat omansa aikansa merkkitapahtuma ja niitä seuraamaan kertyi tuhansia katselijoita Helsingin Senaatintorille. Liitto päättyi avioeroon 1967, mutta myöhemminkin Saarto kuvasi teoksissaan romanikulttuuria. Hän kirjoitti myös appensa Kalle Hagertin elämäkerran 1976.
Tuula Saarto Tuula Kaarina Saarto (14. helmikuuta 1942 Helsinki – huhtikuu 2018) oli suomalainen kirjailija.
Coulombin saarto Coulombin saartoa kuvataan yleisesti Konstantin Likharevin ja Dmitri Averinin 1980-luvulla muotoilemalla "Ortodoksiteorialla".
Orivirran saarto Orivirran saarto on muinaismuistolaissa rauhoitetun linnakkeen jäännökset Savonlinnassa entisen Savonrannan kunnan keskustaajaman läheisyydessä Linnosaaressa.
Mannermaasulkemus Toteuttaakseen sopimuksen ehdot Venäjä pyrki painostamaan Ruotsia diplomaattisin keinoin. Sen osoittauduttua tuloksettomaksi alkoi Suomen sota, jonka seurauksena Suomi liitettiin osaksi Venäjää ja lyödyn Ruotsin oli liityttävä mukaan saartoon. Tanska puolestaan liittyi saartoon jouduttuaan sekä Ranskan että Britannian painostamaksi. Ratkaisuun vaikutti ennen muuta Britannian laivaston hyökkäys Kööpenhaminaan ja sitä seurannut Tanskan laivaston perikato. Napoleonin onnistui saada myös Portugali saartoon mukaan valtaamalla se vuonna 1807 yhdessä espanjalaisten kanssa. Maan tilanne ei kuitenkaan muodostunut pysyväksi brittiläisten tehtyä jo seuraavana vuonna onnistuneen vastahyökkäyksen.
Gazan avustussaattueen välikohtaus YK:n ihmisoikeuskomissaarin Navi Pillayn mukaan Gazan saarto on laiton ja se pitäisi purkaa. Pillayn mukaan kansainvälinen ihmisoikeuslainsäädäntö kieltää siviilien näännyttämisen sodankäyntitapana ja siviileihin kohdistuvat kollektiiviset rangaistukset, joita saarto aiheuttaa. YK:n jäsenmaille toistuvasti saarron laittomuudesta raportoinut Navi Pillay huomautti, että vaikka saarto ei jonkun jäsenmaan mielestä rikkoisikaan kansainvälistä oikeutta, pitäisi Israelin velvollisuus sallia humanitaariset avustuskuljetukset Gazaan tutkia. Pillay väläytti myös mahdollisuutta siitä, että Israelin hyökkäys vietäisiin Kansainvälisen rikostuomioistuimen ICC:n tutkittavaksi turvallisuusneuvoston määräyksellä, koska Israel ei ole ICC:n jäsen.
Dachaun sotarikosoikeudenkäynnit Myös Yhdysvaltain senaatti huolestui aiheen saamasta julkisuudesta. Sen asevoimien komitea nimitti kolmimiehisen alakomitean johtajanaan Connecticutin senaattori Raymond E. Baldwin. Se perustettiin 29. maaliskuuta 1949, jolloin kylmä sota ja Berliinin saarto olivat jo käynnissä. Alakomitea tutki oikeudenkäyntiä useiden kuukausien ajan ja haastatteli yhteensä 108 todistajaa, mukaan lukien syytettyjä, muita vangittuina olleita saksalaisia, heidän asianajajiaan, kuulusteluryhmän jäseniä, sotaoikeuden jäseniä, sotaoikeutta valvoneita henkilöitä, dokumentteja tutkineen valvontaryhmän jäseniä, vankilan pappeja ja muita mukana olleita tahoja. Alakomitea kävi läpi sotaoikeuden ja uudelleenkäsittelylautakunnan asiakirjat ja tuomittujen lähettämät todistuskirjeet sekä tutustui tapahtumapaikkoihin.
Osakan saarto Osakan saarto on joukko taisteluita, joiden johdosta Tokugawa-shōgunaatti kukisti Toyotomi-klaanin. Taistelut jakautuivat kahteen osaan, talvi- ja kesäkampanjaan ja ne käytiin marraskuun 1614 ja kesäkuun 1615 välisenä ajankohtana. Kampanja päätti shōgunaatin aseellisen vastarinnan.
Maltan saarto Saksa liittyi saartoon mukaan italialaisten epäonnistuessa Pohjois-Afrikassa. Saksan ilmavoimat saivat tehtyä nopeaa ja suurta tuhoa brittien ilmavoimiin, koska Maltassa olleilla brittilentäjillä oli vain vähän kokemusta, ja saksalaispilotit olivat erittäin koulutettuja. Saksa kehitti nopeasti ilmaherruuden akselivalloille.
Coulombin saarto Yksittäiselle liitokselle Coulombin saartoa ei kuitenkaan normaalioloissa nähdä, koska liitoksen ympäristön fluktuaatiot luovuttavat elektroneille varautumisenergian ylittämiseen tarvittavan energian. Tarvitaan saareke ja vähintään kaksi liitosta. Tällöin saarekkeen konduktanssia voidaan myös ohjata siihen kapasitiivisesti kytketyllä porttijännitteellä.
Taloussaarto Merkittäviä kauppasaartoja ovat olleet Etelä-Afrikan vastainen apartheid-vallan aikana, Arabimaiden Israelin vastainen saarto, Yhdysvaltain Kuuban saarto, Irakin saarto vuoden 1991 Kuwaitin miehityksen jälkeen, Sudanin asevientikielto, eräiden tuotteiden vientikielto Pohjois-Koreaan sen tekemän eteläkorealaiseen siviilimatkustajakoneeseen suuntautuneen pommi-iskun jälkeen, Libyan kauppasaarto Lockerbien pommi-iskun jälkeen, Zimbabwen kauppasaarto, Sudanin kauppasaarto Darfurin sotatoimien vuoksi ja Kiinan asevientikielto Taivaallisen rauhan aukion verilöylyn jälkeen, Myanmarin kauppasaarto ja Iranin ydinohjelmaan liittyvien tuotteiden vientikielto. Myös USA:n 2014 aloittamat ns. pakotteet Venäjää kohtaan muodostavat tunnusmerkeiltään taloussaarron tunnusmerkit.
Coulombin saarto Coulombin saarto on pieniin johdesaarekkeisiin muodostuva, elektronien välisestä vuorovaikutuksesta johtuva ilmiö, joka voidaan havaita saarekkeen konduktanssissa varautumisenergiaa pienemmissä lämpötiloissa. Coulombin saarrolla tarkoitetaan kohonnutta resistanssia pienillä bias-jännitteillä elektronisessa laitteessa, jossa on ainakin yksi matalan kapasitanssin tunneliliitos. Yhden elektronin transistori (single electron transistor, SET) perustuu Coulombin saartoon. SETin yhteydessä Coulombin saarrolla tarkoitetaan efektiä, jossa elektroni ei pääse "saarelle" eikä laitteessa kulje virtaa kun hila- ja bias-jännite ovat alhaisia. Kun lähteen ja nielun välistä bias-jännitettä kasvatetaan elektroni voi kulkea "saaren" kautta systeemin energian saavuttaessa Coulombin energian.
Gazan avustussaattueen välikohtaus Hyökkäys lisäsi vaatimuksia lopettaa Gazan saarto. Yhdistyneet kansakunnat sekä muun muassa EU, Venäjä, Ranska ja Turkki vaativat, että Israelin on lopettava vuosia jatkunut saarto. Egypti avasi väliaikaisesti Rafahin rajanylityspaikan Egyptin ja Gazan välillä hyökkäystä seuraavana päivänä. Israel ilmoitti karkottavansa heti kaikki ulkomaiset aktivistit, jotka pidätettiin laivoista. Karkotettavia ihmisiä oli 680 paristakymmenestä maasta. YK:n pääsihteeri Ban Ki Moon vaati saarron lopettamista välittömästi verisen hyökkäyksen seurauksena. Ban Ki Moon piti saartoa kestämättömänä ja vääränä. Arabiliitto puolestaan vaati YK:n turvallisuusneuvostoa lopettamaan saarron, joka johti hyökkäykseen.
Maltan saarto Saarto alkoi 11. kesäkuuta 1940. Italialaisjoukot pudottivat ensimmäisen päivän aikana 142 pommia alueella sijaitseville kolmelle lentokentälle. Kun brittijoukoille kävi selväksi, että Italian ilmavoimilla oli vain vähän vaikutusta alueen väestöön, alueelle saatiin brittivahvistuksia tasaiseen tahtiin.
Veikko Saarto Veikko Olavi Saarto (s. 9. lokakuuta 1934 Helsinki) on suomalainen poliitikko, joka toimi Suomen kansan demokraattisen liiton kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä (1966–1986), kolmesti liikenneministerinä (1970–1971, 1977–1979 ja 1979–1982) ja Kansaneläkelaitoksen johtajana (1986–1997).
Gazan saarto Saarto katkesi väliaikaisesti 23. tammikuuta 2008, kun palestiinalaiset räjäyttivät kaistan ja Egyptin välisestä rajamuurista kymmenen kilometrin pituisen osuuden ja ryntäsivät Egyptiin ostamaan ruokaa ja tavaroita. Egyptiläiset poliisit eivät aluksi reagoineet maahantuloon, mutta Israelin hallituksen vaatiessa Egyptiä sulkemaan rajan raja suljettiin nopeasti.
Bredan piiritys (1624–1625) Alankomaat ja Espanja olivat solmineet 12-vuotisen rauhan vuonna 1609, mutta sota jatkui jälleen vuonna 1621. Espanja oli kärsinyt huomattavan takaiskun Bergen-op-Zoomin epäonnistuneessa piirityksessä vuonna 1623 ja joissakin piireissä pelättiin jopa koko monarkian kaatuvan Alankomaiden sotaan. Piirityksen jälkeen espanjalaiset olivat aloittaneet suorien sotatoimien sijaan taloudellisen sodan. Alankomaiden vastainen kauppasaarto ulotettiin pohjoisille rantavesille vuonna 1624 ja saartoa valvoi Pohjoinen amiraliteetti eli "Almirantazgo del Norte". Lopulta saarto iski kuitenkin Espanjaa vastaan. Alankomaalaiset olivat hallinneet esimerkiksi Itämereltä tuodun viljan, puutavaran ja kuparin kauppaa, josta espanjalaisetkin olivat riippuvaisia. Saarto oli muuten tehokas, mutta sen vaikutukset tuntuivat Alankomaissa vasta hitaasti.
Gazan saarto Saarrolla Israel ja Egypti pyrkivät estämään pääsääntöisesti kaikenlaisen avun, ennen kaikkea aseviennin ja taloudellisen avun Hamasille ja muille aseellisille palestiinalaisjärjestöille. Terroristien lisäksi saarto vaikuttaa myös siviileihin, sillä saarto estää myös muun muassa kaasun, rakennustarvikkeiden ja polttoaineen viennin alueelle. Veden puhdistukseen tarvittavien kemikaalien ehtyessä eräin paikoin alueella saatiin vain kahdeksan tunnin ajan vettä viikossa, ja alueen viemärien jätevedet lasketaan puhdistamattomina Välimereen. Israelin ja Egyptin ylläpitämän Gazan saarron läpi lasketaan vain tiettyjä tuotteita, eikä listaa siitä mikä on sallittua tai kiellettyä ole ikinä julkisesti esitetty. Israelin viranomaisten tiedetään pitävän kirjaa ja arviota Gazan asukkaiden päivittäisestä kaloritarpeesta iän ja sukupuolen mukaan.