mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Spyro: Enter the Dragonfly Peli alkaa siitä kun Spyro ja hänen ystävänsä juhlivat Sorceressin kukistumista festivaaleilla Lohikäärmeiden valtakunnissa. Kesken kaiken juhliin hyökkää kuitenkin Avalarin ajoilta tuttu Ripto, mukanaan kaksi tuttua apuriaan Gulp ja Crush. Sparx lentää nopeasti linnaan turvaan ja perässä juoksevat Spyro sekä hänen gepardiystävänsä Hunter. Ripto yrittää loihtia kaikki sudenkorennot olemattomiin, mutta loitsu epäonnistuu ja kaikki sudenkorennot karkaavat piiloutuen ympäri maailmaa. Spyron on kerättävä sudenkorennot, sillä lohikäärmeet eivät selviä ilman niitä. Pelissä Spyro oppii uusia kykyjä; hän pystyy syöksemään jäätä ja sähköä, joiden erityisominaisuuksia voi kätevästi käyttää myös ratkaistaessa eri maailmojen pulmatehtäviä. Spyro voi myös puhaltaa kuplia, joiden avulla tosin vain vangitaan sudenkorentoja. Hän oppii myös suojautumaan siipiensä avulla, jolloin vihollisten iskut kimpoavat takaisin. Kykyjä opitaan sitä mukaa kun Spyro löytää maasta tietyn elementin omaavan Lohikäärmeriimukiven, joka asetetaan suuren kristallilohikäärmeen juurelle kiven voiman vapauttamiseksi.
The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon Koska peli on käännetty suomeksi, myös sen nimi on suomennettu: "Kulon legenda: Lohikäärmeen nousu". Japanissa pelin nimi on "Densetsu no Supairo: dōn'obuzadoragon". Pelin alkuperäisen nimen suunniteltiin olevan "The Legend of Spyro: The Darkest Hour". Muutamien hahmojen, Spyron, Cynderin, Sparxin, Hunterin, Meadow'n, Prowluksen, Ignituksen ja Maleforin nimet on vaihdettu suomenkielisessä versiossa. Spyro on Kulo, Cynder Kekäle, Sparx Kipuna, Hunter Erällys, Meadow Ahokas, Ignitus Syttö, Prowlus Vaaniskus ja Malefor Ärhämä. Suomenkielisessä versiossa lohikäärmeitä kutsutaan virheellisesti traakeiksi.
Spyro: Enter the Dragonfly Peliä on haukuttu surkeimmaksi Spyro-peliksi, sillä se sisältää runsaasti bugeja. Peliin olisi alun alkujaan ollut suunnitteilla 25 tasoa ja lisäksi pelin kokonaisuutta olisi hienosäädelty nopeammaksi ja parempitarkkuuksisemmaksi. Interactive Studios ei kuitenkaan saanut peliä ajoissa valmiiksi ja se jouduttiin julkaisemaan markkinoilla ennen aikojaan. Peli myi melko huonosti ja pelin valmistusoikeudet myytiin Sierra Medialle.
Spyro: A Hero’s Tail Pelin pelaaminen on pääpiirteissään samanlaista kuin muidenkin Spyro-pelien, mutta pelaaminen on hieman erilaista: ennen peliä ohjattiin PlayStation-ohjaimen vasemmalla puolilla olevilla näppäimillä, nyt ohjataan ohjaimen alaosassa olevilla sauvoilla.Pelissä ei käytetä enää edellisistä peleistä tuttuja tavanomaisia portaaleja ja peli on selvästi edeltajiänsä synkempi ja vaikeampi, koska joissakin tehtävissä on monta vaikeustasoa. Lisäksi jalokivien keruu vaihtuu kristallien keräämiseen, minkä lisäksi kristalleja on vaikeampi löytää ja ansaita. Pelissä on useita tasoja ja musiikkiraidat ovat huolellisemmin tehtyjä. Huomattavin muutos on tapahtunut ohjausnapeissa ja liikkeissä. Entisissä Spyro-peleissä neliö-napista puskettiin ja O-napista syöstiin tulta, tässä pelissä päinvastoin. Head Bash-liike saadaan aikaiseksi painamalla kahdesti X-nappia ja sitten O. Kuten edellisessä pelissä, tässäkin Spyro kykenee syöksemään muutakin kuin tulta: sähköä, vettä (veden avulla tosin vain liikutetaan mekanismeja, jolloin esim. ovet avautuvat, vihollisiin se ei juuri tehoa) ja jäätä, kunhan näitä voimia hallitsevat keijut ensin pelastetaan kenttäpomoilta vuorotellen. Eräs suuri muutos on Sparxin ylimääräinen elämäpiste, jonka voi ostaa Moneybagsin kaupasta. Tällöin Sparx on viimeisillä voimillaan punainen. Peliin on lisätty myös automaattisia toimintoja joita edelliset osat eivät sisältäneet; jos Spyron lentokorkeus ei riitä tasanteen päälle liitämiseen, hän tarttuu sen reunaan ja vetää itsensä ylös asti. Jos Spyro taas putoaa liian korkealta, hän alkaa huutaa. Jos pelaaja lopettaa pelaamisen muutaman minuutin ajaksi, Spyro nukahtaa. Kaikkein huomattavimpia muutoksia ovat henkilöiden ulkonäön vaihtuminen, sekä Spyron uudet kyvyt; kaksoishyppy, puolapyörintä, siipisuoja (tuttu eräästä aiemmasta osasta) ja kalliokiipeily (ts. seinähyppy).
Spyro the Dragon Peli koostuu kuudesta maailmasta, joissa kussakin on viisi pelattavaa kenttää, joista yksi on vastuskenttä ja yksi lentorata. Poikkeuksen näistä tekee viimeinen maailma Gnasty’s World, jossa on vain kaksi tavallista kenttää, vastuskenttä. Jokaisessa maailmassa on pääteema, jota noudatetaan sen jokaisessa kentässä. Tallentaminen tapahtuu vapauttamalla kristallipatsaiksi noiduttuja lohikäärmeitä, mutta niiden jalustat toimivat tallennuspisteinä senkin jälkeen kun kyseinen lohikäärme on vapautettu kirouksesta. Maailmojen välillä liikutaan kuumailmapallolla, mutta seuraavaan maailmaan päästäkseen on Spyron ensin puhuttava kuumailmapallon omistajan kanssa, joka pyytää Spyroa pelastamaan lohikäärmeitä tietyn määrän lohikäärmeitä tai keräämään tietyn määrän jalokiviä tai munia. Viimeisessä maailmassa sijaitsee myös bonuskenttä nimeltä Gnasty’s Loot, johon pääsemiseksi on täytyy olla suorittanut kaikki muut kentät 100-prosenttisesti.
Skylanders: Spyro’s Adventure Pelin nimi oli alun perin "Spyro’s Kingdom". Alkujaan pelin piti olla kypsempi, synkempi ja verisempi, mutta kehittäjät Toys For Bobilla mielsivät sen vääräksi suunnaksi pelille. Spyro ei ollut alun perinkään suoraan vanhemmalle pelaajakunnalle suunnattu. Kehittäjät suunnittelivat pelin suuntaa kuusi kuukautta ja lopulta Toys For Bob sai idean Skylandersille. Jeff Poffenbarger ilmoitti, että peli on suunnattu lähinnä nuoremmille pelaajille, joilla ei ole aiempaa kokemusta Spyrosta.
The Legend of Spyro: The Eternal Night Vuorella Spyro kohtaa apinoiden kuninkaan, Gaulin, joka laittaa Cynderin taistelemaan Spyroa vastaan. Cynder ja Spyro yrittävät harhauttamalla saada iskettyä Gaulia, mutta se epäonnistuu, jolloin Gaul tyrmää Cynderin ja imee/vie valtikallaan Cynderin voimat. Tämän jälkeen hän ryhtyy taistelemaan Spyroa vastaan. Taistelun aikana Gaul rikkoo lattian, jolloin hän ja Spyro tippuvat alempaan huoneeseen. Pudotessaan Spyro kuitenkin joutuu keskelle suurta energiakeskittymää, jolloin hän imee itseensä uudenlaista energiaa muuttuen Dark Spyroksi. Uusilla voimillaan Spyro murskaa Gaulin hetkessä ja lentää takaisin ylös. Cynder ja Sparx saavat Spyron pois energiakeskittymästä, jolloin hän palaa ennalleen. Kuitenkin luola, jossa he ovat, alkaa sortua ilmeisesti Dark Spyron luoman ja Gaulin lopullisesti tuhonneen energiapurkauksen voimasta, jolloin Spyro kehottaa Cynderiä ja Sparxia lähtemään ilman häntä. He eivät kuitenkaan suostu, jolloin he kaikki jäävät loukkuun. Juuri kun luola on sortumaisillaan Spyro saa luotua heidän ympärilleen suojaavan Aikakristallin.
Crash Bandicoot Purple: Ripto’s Rampage ja Spyro Orange: The Cortex Conspiracy Crash Bandicoot Purple: Ripto’s Rampage ja Spyro's Orange: Cortex Conspiracy ovat Vicarious Visionsin kehittämät ja Vivendi Universal Gamesin julkaisemat
tasohyppelypelit. Pelit julkaistiin Game Boy Advancelle kesäkuussa 2004. Molemmissa peleissä juoni on aika identtinen ja niissä päätehtävänä on auttaa Crash Bandicootia sekä Spyroa päihittämään heidän liittoutuneet arkkiviholliset Tri. Neo Cortex ja Ripto. Matkan varrella molemmissa peleissä tulee vastaan monenlaisia vastuksia ja ratoja.
The Legend of Spyro: The Eternal Night Ignitus lähettää Spyron Hopeajoen päähän, jossa kasvaa tutkimatonta metsää ja jonka vesi on myrkyllistä. Metsässä Spyro yrittää etsiä unissaan näkemänsä puun. Metsässä Spyro kohtaa merirosvoja, jotka etsivät Arborick-olentoa. Kesken kaiken Spyro kuitenkin pyörtyy. Unessa Kronikoija herättää Spyron jääelementin voimat. Lopulta hän löytääkin puun, mutta puu onkin jättimäinen elävä puu, Arborick, jonka kanssa Spyro joutuu taistelemaan. Arborickin kuoltua, paikalle tulee merirosvoja, jotka kertovat Spyrolle, että Arborickin oli tarkoitus tulla heidän laivalleen taistelemaan. Kun Spyron silmä välttää, merirosvot kolkkaavat hänet ja vievät laivaansa.
The Legend of Spyro: The Eternal Night Laivalla Spyro joutuu taistelemaan erilaisia vihollisia vastaan. Kuitenkin ensimmäisen taistelun päätyttyä Spyro pyörtyy taas. Unessa Kronikoija herättää Spyron maavoimat ja kertoo hänelle Valkoisesta Saaresta ("White Isle"), jolle hänen tulisi seuraavaksi mennä. Tämän jälkeen Spyro herää, ja hänet viedään seuraavaan taisteluun. Monen taistelun jälkeen Spyro joutuu taistelemaan vielä yhden ottelun. Vastustajana on kuitenkin tällä kertaa Cynder. Cynder ehdottaa Spyrolle, että he hämäävät yhdessä merirosvoja ja pakenevat. Ennen kuin he ehtivät tehdä tämän, paikalle saapuu lentäviä Dreadwing-olioita, jotka sieppaavat Cynderin. Spyro pääsee pakenemaan merirosvoilta ja lähtee suunnistamaan kohti merirosvojen kapteenin hyttiä, jossa voisi mahdollisesti olla kartta Valkoiselle Saarelle. Spyro löytää kartan mutta ei ehdi katsoa sitä kauan, sillä kapteeni hyökkää hänen kimppuunsa. Spyron voitettua hän ja Sparx lähtevät kohti Valkoista Saarta.
Spyro (pelisarja) Spyro on harvinainen purppuralohikäärme. Ignitus evakuoi Spyron temppelistä – jossa tämän oli tarkoitus kuoriutua – sinne kohdistuneen hyökkäyksen takia. Myöhemmin eräs sudenkorentoperhe löysi Spyron ja adoptoi tämän. Muutamaa vuotta myöhemmin Spyro lähti sudenkorentojen luota etsimään paikkaa jonne hän oikeasti kuului. Hän löysi Ignituksen, vartijan, joka pienen suostuttelun jälkeen lupasi kouluttaa Spyron. Ignitus kertoi Spyrolle Cynderistä, Apinajoukoista, jotka ovat vallanneet planeetan, sekä Dark Masterista eli Synkästä Mestarista, joka piti Cynderiä vallassaan. Myöhemmin Spyro kouluttautui kokonaan, pelasti muut vartiat kaukaisilta saarilta ja vapautti Cynderin Dark Masterin vallasta. "in" lopussa, Spyron kukistettua Gaulin, apinoiden kuninkaan, hän joutui sulkemaan itsensä sekä Cynderin ja Sparxin aikakristallin sisään Dark Masterin vuoren sortuessa. Kolme vuotta myöhemmin joukko Khiisiä, eli Dark Masterin kätyreitä, rikkoivat aikakristallin ja veivät Spyron ja Cynderin syvälle maan alle katakombeihin. Spyro onnistui Cynderin kanssa pakenemaan katakombeista ja pitkän matkan ja seikkailun jälkeen he joutuvat maan ytimeen taistelemaan Dark Masteria vastaan. He kukistavat hänet ja Spyro pelastaa planeetan tuhoutumiselta. Äänenä Elijah Wood.
Spyro (pelisarja) Cynder on musta naaraslohikäärme, joka ensimmäisessä pelissä oli Dark Masterin vallassa. Hän vangitsi vastoin tahtoaan kaikki vartiat ja imi heidän voimansa ja energiansa kristalleihin, joiden voimien avulla hän vapautti Dark Masterin. Cynder on todellisuudessa saman ikäinen kuin Spyrokin, mutta Dark Masterin otettua hänet valtaansa hänestä tuli täysikasvuinen ja vastentahtoisesti häijy. Spyron pelastettua hänet, hän kutistui normaalikokoonsa ja hänestä tuli Spyron ystävä. "in" lopussa hän myönsi rakastavansa Spyroa. Äänenä Cree Summer "The Legend of Spyro: A New Beginningissä", Mae Whitman "The Legend of Spyro: The Eternal Nightissa" ja Christina Ricci "The Legend of Spyro: Dawn of the Dragonissa".
The Legend of Spyro: A New Beginning Spyro löytää kaikki elementtivartijat yksitellen eri paikoista (kuitenkin aina hiukan myöhässä estääkseen Cynderiä saamasta voimakristallia), jonka jälkeen vartijat opettavat Spyrolle taitoja omasta elementistään (Spyro oppii näin aina yhden elementin lisää). Kuitenkin pelastaessaan Terradoria, maan taitajaa, Spyro kohtaa Cynderin. Ignitus ehtii kuitenkin pelastaa Spyron joutuen itse vangiksi. Palattuaan temppelille Spyro päättää lähteä pelastamaan Ignitusta Cynderin pesästä.
The Legend of Spyro: A New Beginning Spyro pelastaa Ignituksen, mutta Cynder on ehtinyt jo tehdä voimakristallin. Hän avaa portin toiseen ulottuvuuteen, jossa Synkkä Mestari on vankina. Spyro lähtee perään pysäyttämään häntä. Cynder on kuitenkin ehtinyt käyttää voimakristallin. Spyro taistelee Cynderin kanssa jonka jälkeen Cynder alkaa kutistua Spyron kokoiseksi. Spyro ja Sparx huomaavat että Cynder oli oikeasti heidän ikäisensä kirouksen vallassa ollut lohikäärme. Ulottuvuus alkaa hajoilla ja Spyro päättää ennen lähtöään ottaa Cynderin mukaan Sparxin vastustelusta huolimatta.
Spyro (pelisarja) Purppura lohikäärme Spyro on Insomniac Gamesin luomus, joka on seikkaillut useissa peleissä. Pienestä ulkonäöstään huolimatta Spyro on erittäin rohkea ja voimakastahtoinen. Lohikäärmepoikasen normaalihyökkäyksiin kuuluvat liekkien syökseminen ja puskeminen pienillä mutta terävillä sarvilla. Spyro osaa myös liitää lyhyitä matkoja siivillään ja myöhemmissä peleissä lohikäärme oppii useita muita kykyjä: Uimisen, sukeltamisen, kiipeämisen, leijumisen, veden, jään, kuplien ja sähkön syöksemisen, liukumisen, pääiskun, puolapyörinnän, siipisuojan, seinähypyn, tuplahypyn yms. Spyro on yleensä avulias ja puolustaa ystäviään, eikä ole vielä kertaakaan seikkailujensa aikana pelännyt mitään ja spyro onkin mahtava ystävä vailla vertaa. Pelien aikana Spyroa suojelee hänen uskollinen ystävänsä Sparx, sudenkorento, joka toimii samalla Spyron elämäpalkkina: Kun Spyro on vahingoittumaton, Sparx on hohtavan kultainen, sitten samean sininen, vihreä ja viimeisen iskun saatuaan Sparx karkaa eikä suojele Spyroa enää. Sparxin kuntoa voi pitää yllä sen syömillä perhosilla, joita saa esiin nitistämällä pitkin tasoja juoksentelevia pienikokoisia eläimiä, kuten lampaita ja kanoja, joskus myös vihollisia. Myöhemmissä peleissä joissakin kentissä on myös lasipulloja jonka sisällä on perhonen, Spyron täytyy vain rikkoa pullo saadakseen uuden elämän. Ensimmäisessä pelissä elämät mitataan hopeisilla lohikäärmepatsailla sekä vihollisilta saatavilla kristallikuulilla. "Spyro A Hero’s Tail" -pelissä on mahdollista ostaa Moneybagsin kaupasta Sparxille lisäelämä, jolloin Sparx on viimeisillä voimillaan punainen.
Spyro (pelisarja) Sparx on Sudenkorento. Hän on Spyron ja Cynderin paras ystävä ja Spyron velipuoli. Hän valaisee ympäristöään ja auttaa kaikkia apua tarvitsevia. Hän ei varsinaisesti ole ilkeä, mutta hänellä on outo tapa arvostella ystäviään. Äänenä David Spade "The Legend of Spyro: A New Beginningissä", Billy West "The Legend of Spyro: The Eternal Nightissa" ja Wayne Brady "The Legend of Spyro: Dawn of the Dragonissa".
Spyro (pelisarja) Ensimmäisessä pelissä Spyron ääninäyttelijänä toimi Carlos Alazraqui mutta sittemmin Tom Kenny on antanut äänensä hahmolle. Spyron ääninäyttelijöinä ovat toimineet myös Jess Harnell, Elijah Wood, Josh Keaton ja Matthew Mercer. Eijah Wood on ääninäyttelijä Spyron uudistetussa trilogiassa "", "" ja "". Josh Keaton on Spyron ääni sarjan spin-off-pelissä "" ja "". Suomeksi dubatussa pelissä Spyron ääninäyttelijöinä ovat toimineet Samuel Harjanne, Antti L. J. Pääkkönen ja Joonathan Kettunen. Maailmalla suosiota saanut alkuperäisen "Spyro"-trilogian musiikki on The Police -yhtyeen rumpalin, Stewart Copelandin tekemää.
Ripto Ripton ensiesiintyminen tapahtui Spyro 2: Gateway to Glimmer, (NTSC-versio nimellä "Spyro 2: Riptos's Rage!") -pelissä, jossa hän terrorisoi kaukaista Avalarin maailmaa apunaan kaksi mutanttimaista kätyriä: Crush – sininen ja nuijaa heiluttava dinosaurusta muistuttava olio ja Gulp – vihreä ja vielä isompi kolossimainen, nelijalkainen ja kovaääninen hirviö. Lisäksi hänellä on taikavaltikka, jonka päässä on maaginen ja voimakas punainen jalokivi. Kun Ripto oli pieni, jotkut lohikäärmeet kiusasivat häntä hänen kääpiökokonsa vuoksi koulussa, minkä seurauksena hän vihaa vieläkin lohikäärmeitä. Avalarin asukkaat haluavat päästä Riptosta eroon, mikä ei onnistu elleivät he löydä voimakasta lohikäärmettä avuksi. Avalarissa ei ole lohikäärmeitä, joten eräs professori luo teleportin, joka teleporttaa seuraavan, jossain päin maailmaa johonkin portaaliin kulkevan lohikäärmeen suoraan Avalariin. Seuraava lohikäärme sattuu olemaan juuri lomalle lähdössä oleva Spyro ja hän imautuu Avalariin. Asukkaat eivät usko Spyron voittavan Riptoa, koska Spyro on niin pieni ja voimaton. Ripto saapuu juuri silloin paikalle, huomaa Spyron ja uhoaa asukkaille, ettei kukaan voi pysäyttää häntä. Spyro pääsee kuitenkin jossain vaiheessa Ripton kannoille ja Ripto yllyttää Crushin tekemään tästä selvää. Spyro onnistuu kuitenkin tuhoamaan Crushin käyttämällä tämän kömpelyyttä hyväksi. Myöhemmin Spyro löytää Ripton pitelemässä keijua ja syöttämässä sitä Gulpille, mutta Spyro ehtii hätiin ja keiju pelastuu. Ripto raivostuu pienestä jälleennäkemisestä ja käskee Gulpin syödä Spyron suihinsa. Spyro onnistuu kuitenkin tuhoamaan Gulpin puskemalla taisteluareenalta löytyviä kappaleita päin Gulpia, kunnes tämä luovuttaa. Lopulta Spyro tapaa Ripton löydettyään tien sisälle tämän linnaan, jolloin Ripto päättää tappaa Spyro itse. Ensimmäisen erän aikana Ripto juoksee ympäriämpäri areenaa ja ampuu taikavaltikallaan liekkejä päin Spyroa. Areenalta löytyviä voimahelmiä keräämällä Spyro saa supervoimia, joilla satuttaa Riptoa. Toista erää varten Ripto luo taikavaltikalla itselleen robottiversion Gulpista, jota vastaan taistellaan samalla tekniikalla väistellen samalla robotti-Gulpin hyökkäyksiä. Toisen erän lopussa areena hajoaa ja laava upottaa koko areenan. Kolmatta ja viimeistä erää varten Ripto loihtii itselleen jättiläislinnun, jonka selästä hän ampuu vihreitä säteitä taikavaltikallaan. Spyro saa kolmannen erän ajaksi loputtomat supervoimat joihin sisältyvällä Superliekillä taytyy tähdätä Riptoa, kunnes hänen lopulliset elämäpisteensä loppuvat ja tämä uppoaa myös laavaan lintuineen.
Skylanders: Spyro’s Adventure Skylanders: Spyro’s Adventure on Toys for Bobin kehittämä "Spyro"-tasohyppelypelisarjan spin-off-peli, jonka Activision julkaisi vuonna 2011 kaikille seitsemännen sukupolven konsoleille. Pelin jatko-osa "" julkaistiin lokakuussa 2012.
Spyro (pelisarja) Ignitus on punainen lohikäärme, tulen taitaja ja yksi vartijoista, joiden tehtävä oli vahtia lohikäärmeenmunia. Juuri hän evakoi Spyron temppelistä, mutta hänen palatessaan temppeliin, suurin osa munista oli rikottu ja muut vartiat tajuttomia, paitsi Volteer, joka käski Ignituksen ja Spyron paeta temppelistä, ennen kuin he murskaantuisivat. Yksi muna oli poissa. Ignituksen joutui piiloutua moneksi vuodeksi, kunnes eräänä päivänä Spyro löysi hänet. Ignituksesta tuli ikään kuin Spyron Isähahmo ja yksi Spyron kouluttajista. Viimeisen pelin lopussa Ignituksesta tuli uusi Kronikoija. Ignitus saattoi Spyron ja Cynderin ”Tulivyön” läpi, jotta he pääsisivät kukistamaan Maleforia. Ignitus on oikeudenmkainen ja viisas ja hän luottaa paljon muihin. Myös Ignituksella on kyky nähdä näkyjä, josta hän esimerkiksi näkee missä muut vartijat ovat. Ignitus on kiltti. Äänenä Gary Oldman.
The Legend of Spyro: The Eternal Night Lentäessään kohti Valkoista Saarta Spyro pyörtyy taas, ja Kronikoija herättää Spyron sähkötaidot. Lisäksi Spyron vaatimuksesta hän näyttää, missä Cynder on. Tämän jälkeen Spyro herää, ja huomaa olevansa Valkoisella Saarella, joka on sama paikka, jonne hän joutuu aina pyörryttyään. Spyro ja Sparx lähtevät eteenpäin, kunnes päätyvät Kronikoijan luo, joka kertoo heille tilanteesta; Synkkä Mestari ("Dark Master") on heräämässä eloon Ikuisen Pimeyden Yönä ("Night of Eternal Darkness"), jolloin Taivaskuut ("Celestial Moons") luovat suuren kuunpimennyksen. Cynder on pulassa Sielukaivolla, jossa apinoiden kuningas, Gaul, aikoo antaa hänet takaisin Synkälle Mestarille, jonka vallasta hän on päässyt irti. Tämän kuultuaan Spyro ei suostu jäämään paikalleen odottamaan, vaan päättää lähteä pelastamaan Cynderin ja estämään Synkän Mestarin heräämisen.
Spyro 2: Gateway to Glimmer Voitettuaan ilkeän Gnasty Gnorcin Gnorc-armeijoineen päättää Spyro kumppaninsa Sparxin kanssa lähteä hyvin ansaitulle lomalle Dragon Shores -nimiseen lomakohteeseen. Matka saa kuitenkin yllättävän käänteen, kun rannikolle vievä portaali heittääkin Spyron toiseen maailmaan, keskelle Glimmeriä, kaukaisen Avalarin syrjäiseen kolkkaan. Perillä Spyro saa tietoonsa, että Avalarin asukkaat olivat luoneet portaalin, joka imaisee satunnaisen lohikäärmeen heidän maailmaansa. Spyro sattui olemaan juuri tämä kyseinen lohikäärme. Asukkaat selittävät, että halusivat lohikäärmeen, jotta tämä voisi kukistaa Avalarin maailmaa terrorisoivan Ripton, pirullisen pienen otuksen, joka apureidensa Crushin ja Gulpin sekä varastetun taikavaltikan avulla aikoo ryhtyä Avalarin diktaattoriksi. Asukkaat joutuvat tyytymään suuren massatuhoajaliskon sijaan pikkuruiseen Spyroon, sillä Ripto saapui juuri sillä hetkellä paikalle ja tuhosi taikaportaalin palasiksi. Elora antaa Spyrolle Avalarin karttakirjan ja toivottaa onnea matkaan. Spyro ja Sparx eivät voi muutakaan kuin yrittää syöstä Ripton vallasta päästäkseen takaisin kotiin.
Spyro the Dragon "Spyro the Dragon" on tasohyppelypeli, jonka päähahmo on violetti Spyro-niminen lohikäärmeenpoikanen. Spyro matkaa halki värikkäiden maiden, lohikäärmeitä pelastaen ja jalokiviä keräillen. Päästäkseen etenemään tasolta toiselle tulee pelissä kerätä aarteita ja pelastaa tarpeeksi lohikäärmeitä. Spyro jahtaa myös lohikäärmeiden munia ryövänneitä varkaita niin sanottuja Nyaah nyaah -jengiläisiä. Ajoittain vastaan tulee välivastuksia, joiden voittaminen vaatii pulman ratkomista.
The Legend of Spyro: A New Beginning Spyron vapautettua Sparxin, he menevät kotiin, jossa Spyron kasvattivanhemmat joutuvat kertomaan hänelle, ettei hän ole heidän biologinen lapsensa. Tästä masentuneena Spyro päättää lähteä matkalle selvittääkseen alkuperänsä. Sparx lähtee myös lopulta mukaan.
Spyro Reignited Trilogy "Reignited Trilogy" on kokoelma, johon sisältyvät uudistetut versiot kolmesta "Spyro"-pelistä: "Spyro the Dragon", "" (eurooppalainen PlayStation-versio "Spyro 2: Gateway to Glimmer") ja "". Niissä kaikissa pieni purppura lohikäärme Spyro voi siirtyä kotimaailmoista tasoihin portaalien kautta ja liikkua tasojen läpi maaliin pääsemiseksi. Alkuperäisten pelien tavoin, Spyro käyttää liekittämistä tai sarvet edellä ryntäämistä vihollisten voittamiseksi, kirstujen ja ruukkujen rikkomiseksi ja kerätäkseen jalokiviä, sekä saadakseen pikkueläimistä perhosia ravinnoksi Sparx-sudenkorennolle tämän pitämiseksi terveenä. Sparxin väri muuttuu aina kun tämän terveys heikkenee jokaisesta osumasta, jonka Spyro viholliselta saa ja riittävän monen osuman jälkeen Sparx jättää Spyron yksin. Jos Spyro saa iskun ilman Sparxia, hän menettää yhden elämän. Joihinkin uusiin maailmoihin ja tasoihin pääseminen vaatii jalokivien keräämisen lisäksi "Spyro the Dragonissa" kristaalipatsaisiin vangittujen lohikäärmeiden vapauttamista, "Ripto’s Ragessa" jalokivikuulien () keräämistä tai uusien kykyjen (pinnan alla uimisen, kiipeämisen ja pääpuskun) oppimista jalokivimaksua vastaan ja "Year of the Dragonissa" lohikäärmeenmunien keräämistä tai uusien pelattavien hahmojen (Sheila, kersantti Byrd, Bentley ja Agentti 9) vapauttamista jalokivimaksua vastaan. Pelissä on 4K-resoluutio sekä remasteroitu ääni. Trilogiassa esiintyy myös uusia ominaisuuksia, kuten "Ripto’s Ragen" alkuperäisversiossa esiintynyt kartta, "Ripto’s Ragen" ja "Year of the Dragonin" alkuperäisversioissa esiintyneet taitopisteet (), sekä mahdollisuus vaihtaa Vakovin remasteroimat tasojen musiikkin sävellykset Copelandin alkuperäisiin versioihin.
Sonic Dash Sonic Dash on Hardlightin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vain matkapuhelimille, ja se on toinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan peli, jonka on kehittänyt Hardlight kännykkäalustoille, ensimmäisen ollessa Sonic Jump. Peli julkaistiin 7. maaliskuuta 2013.
The Legend of Spyro: A New Beginning Spyro on purppura lohikäärme, jollaisia syntyy vain kymmenen sukupolven välein. Alussa hän luulee olevansa sudenkorento, mutta asioiden oikea laita selviää hänelle pian. Spyro on luonteeltaan itsevarma ja vakava. Lisäksi hän tuntee syyllisyyttä kaikesta, johon olisi voinut vaikuttaa. Purppurana lohikäärmeenä Spyron on mahdollista hallita useampaa elementtiä, mihin muut lohikäärmeet eivät pysty.
Emergency (pelisarja) Emergency on videopelisarja, joka keskittyy pelastustoimintaan. Sarjan pelit on kehittänyt Saksalainen Sixteen Tons Entertainment. Ensimmäinen peli Emergency: Fighters for Life julkaistiin 1998.
The Legend of Spyro: A New Beginning Sparx on Spyron paras ystävä ja on hänelle kuin veli. Useimmiten hän on melko säikky ja näsäviisas. Toisin kuin Spyro, Sparx arvostaa rauhallista hiljaiseloa, eikä viihdy toimintatilanteissa.
The Legend of Spyro: A New Beginning Matkalla he tapaavat luolassa Ignituksen, joka on masentunut tilanteestaan. Spyro auttaa häntä vapauttamaan temppelin hirviöistä, jonka jälkeen Ignitus opettaa Spyrolle tuli-elementin käyttöä. Tämän jälkeen hän lähettää Spyron noutamaan Volteeria, sähkön taitajaa kaukaiselta saarelta. He pääsevät selville Cynderin, mustan naaraslohikäärmeen suunnitelmasta yrittää vapauttaa Dark Master. Hän vie kaikilta elementtien lohikäärmevartijoilta näiden voimat ja valmistaa niista voimakristalleja, joiden avulla Dark Master saadaan vapautettua.
Halo 4 Halo 4 on kahdeksas "Halo"-peli. Se julkaistiin Xbox 360:lle 6. marraskuuta 2012. Aiemmin "Halo"-pelit on kehittänyt Bungie, mutta "Halo 4":n kehitti 343 Industries. Peli jatkaa neljä vuotta "Halo 3":n jälkeen. Master Chief ja Cortana ovat myös mukana pelissä.
The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon Kiipeäminen on myös uusi ominaisuus. Kulo ja Kekäle pystyvät kiipeämään ja juoksemaan seinämiä pitkin, ja he voivat myös heilauttaa toisensa ylemmäs kahleketjunsa varassa. Kulo ja Kekäle voivat myös lyödä vihollisen ilmaan, raapia ja purra sitä, rutata sen maahan tai viskellä sitä ilmassa. Peli sisältää useita komboliikkeitä.
Spyro (pelisarja) Hunter on gepardisoturi ja kotoisin Avalarin kylästä. Toisin kuin päällikkonsä hän luottaa lohikäärmeisiin. Ignitus lähetti hänet etsimään Spyroa ja Cynderiä. Hän on mestari jousiammunnassa ja lisäksi erinomainen jäljittäjä. Siksi häntä kai kutsutaankin 'Hunteriksi'. Hän on lisäksi esiintynyt aiemmissakin Spyro-peleissä. Äänenä Blair Underwood.
Spyro (pelisarja) Spyro (Kulo)
Wii Party Wii Party on Nintendon kehittämä ja julkaisema partypeli Wiille, joka sisältää yli 80 pelattavaa minipeliä. Peli lainaa runsaasti pelielementtejä Mario Party-pelisarjasta, Nintendon toisesta tavaramerkistä. Tämä oli myös ensimmäinen peli, jota Shigeru Miyamoto ei kehittänyt.
Midnight Club Midnight Club on ajopelisarja, jonka on kehittänyt Rockstar San Diego (entinen Angel Studios). Pelit keskittyvät katuajoon. Pelit olivat myyneet yli 18,5 miljoonaa syyskuuhun 2011 mennessä ja 12 miljoonaa kopiota (26. maaliskuuta 2008 mennessä).
Spyro 2: Gateway to Glimmer Spyro 2:sen on sanottu olevan pelisarjan mullistavin osa, sillä se tuo mukanaan enemmän uudistuksia ensimmäiseen peliin nähden kuin yksikään myöhemmistä peleistä siihen. Esimerkiksi kolmannessa osassa on havaittavissa kaikki samat elementit kuin kakkospelissä. Pelissä on tällä kertaa mukana kyseisen pelattavan tason kartta, joka näkyy ruudun vasemmassa alalaidassa helpottaen pelaamista. Spyro pystyy myös eräissä vaiheissa syöksemään jäätä ja keräämään suuhunsa syljettäviä esineitä, kuten kiviä ja ohjuksia. Vastukset ovat vaikeampia ja niillä on omat elämäpalkit. Lisäksi Guidebook (), jonka Spyro saa pelin alussa Eloralta, sisältää muutamia uusia asioita.
The Legend of Spyro: A New Beginning Kuluu muutama vuosi. Spyro on kuoriutunut munastaan ja elää hänet löytäneen sudenkorentoperheen kanssa, luullen olevansa itsekin sudenkorento ja Sparxin (Sudenkorentoperheen lapsi) veli. Sparxin kanssa leikkiessään heidän kimppuunsa hyökkää joukko hirviöitä (eräänlaisia apinoita). Taistelun aikana Spyro sattuu syöksemään tulta.
The Legend of Spyro: A New Beginning Ignitus on vanha punainen lohikäärme, tulen taitaja ja yksi neljästä elementtivartijasta. Hän toimii Spyron oppi-isänä. Ignituksella on kyky nähdä näkyjä, minkä avulla hänen oli mahdollista löytää muut vartijat, jotta Spyro voisi pelastaa heidät. Ignitus ei ole kauhean itsevarma, mutta hän luottaa paljon muihin.
Spyro 2: Gateway to Glimmer Matkalla Spyron täytyy entiseen tapaan keräillä jalokiviä, mutta lohikäärmeiden vapauttamisen sijaan on tällä kertaa tarjolla kultakoristeisten vihreiden jalokivipallojen ja talismaanien metsästystä. Uutuutena ovat liuta uusia taitoja, jotka Spyro tulee oppimaan toisen seikkailunsa varrella. Yksi tärkeimmistä taidoista on sukeltaminen, onpa pelissä kenttiäkin jotka ovat suurimmaksi osaksi veden alla.
The Amazing Spider-Man 2 (videopeli) The Amazing Spider-Man 2 on vuoden 2014 videopeli, joka perustuu elokuvaan The Amazing Spider-Man 2. Pelin ikäraja on 16+. Pelin on kehittänyt on Beenox -studio lisenssillä. Peli julkaistiin Euroopassa toukokuun 2. päivä vuonna 2014, vain viikkon elokuvan jälkeen. päivä. Peli oli sille jo neljäs Hämähäkkimieheen perustuva peli.
Dead by Daylight Dead by Daylight on monelle pelaajalle tarkoitettu selviytymis- ja kauhupeli, jonka on kehittänyt Behaviour Digital Inc. ja julkaissut Starbreeze Studios. Peli julkaistiin 14. kesäkuuta 2016 Windowsille ja myöhemmin Xbox Onelle sekä PlayStation 4:lle. Peli on saatavilla Steam-palvelusta.
Regnum Online Regnum Online on fantasiamaailmaan sijoittuva MMORPG-peli jonka on kehittäny argentiinalainen NDG Studios. Peligenrelle tavanomaisen hahmon kehittämisen lisäksi peli keskittyy kolmen heimon väliseen taisteluun johon pelaaja osallistuu. Pelaajat taistelevat vastakkaisten puolten hahmoja vastaan ja valtaavat linnakkeita ja linnoja.
The Legend of Spyro: A New Beginning Cynder on musta naaraslohikäärme ja Dark Masterin palvelija. Lopussa hän kuitenkin pääsee irti Dark Masterista ja liittyy Spyron ja elementtivartijoiden puolelle. Cynder on saman ikäinen kuin Spyro. Kun hirviöt hyökkäsivät temppeliin tuhotakseen lohikäärmeiden munat, Cynderin muna otettiin kuitenkin mukaan, sillä vain lohikäärmeen vuonna syntynyt lohikäärme voi vapauttaa Dark Masterin.
Prime World Prime World on internetissä pelattava strateginen moninpeli, jonka on kehittänyt Nival. Peli julkistettiin toukokuussa 2011.
RedLynx Huomioiden myös useat pienemmän kokoluokan pelit, RedLynx on kehittänyt yli 100 peliä useille eri pelialustoille.
The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon "Dawn of the Dragon"iin on tehty muihin Spyro-peleihin verrattuna entistä enemmän muutoksia. Se on mm. ensimmäinen -peli, jossa voi lentää milloin haluaa. Peliin tuli myös co-op-ominaisuus, jossa toinen pelaaja voi liittyä peliin pelaten Kekäleellä. Kulolla ja Kekäleellä on elinvoima- ja elementtimittarit, joiden täyttämiseen tarvitaan vihreiden ja punaisten kristallien energiaa. Sinisten kristallien energialla voi päivittää elementtihyökkäyksiä. Elementtien päivittäminen tehostaa myös raivohyökkäystä. Pelissä voi etsiä myös lohikäärmehaarniskoja, jotka antavat parannuksia hahmojen ominaisuuksiin. Pelissä on kolme haarniskasettiä molemmille lohikäärmeille: kuparinen tehostaa kestävyyttä, hopeinen fyysisiä iskuja ja mustan haarniskan löytämisestä saa palkinnoksi rajattoman raivohyökkäyksen. Jokainen haarniskasetti sisältää kolme kappaletta: kypärän, panssarin ja häntäsuojuksen. Keräiltäviin esineisiin kuuluvat myös suuret kristallisirpaleet, jotka kasvattavat lohikäärmeiden elinvoima- ja elementtimittareita. Internetistä löytyvillä koodeilla voi saada hahmoille kaikki haarniskat sekä loputtomat elinvoima- ja elementtipalkit.
Command &amp; Conquer: Generals Command & Conquer: Generals on EA Pacificin kehittämä ja EA Gamesin julkaisema "Command & Conquer" -pelisarjaan kuuluva reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin vuonna 2003 Microsoft Windowsille ja vuonna 2015 myös OS X:lle. Peli eroaa edeltäjistään siten, ettei sitä tehnyt aikaisemmat "Command & Conquer" -pelit kehittänyt ja julkaissut Westwood Studios. Ennen pelin julkaisua EA Games oli ostanut ja sittemmin sulkenut Westwoodin.
The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon Kaiken kaikkiaan peli on saanut pääosin ristiriitaisia vastaanottoja sen julkaisunsa jälkeen, sillä Metacriticin keräämien arvioiden keskiarvoksi pelille muodostui 62/100. Matt Casamassina IGN:ltä antoi pelille arvosanaksi 7,3 ja sanoi, että "peli ei sisällä uutta sukupolvityyliä, eivätkä pelimekaniikat tuntuneet kovin tuoreilta (varsinkin kahden edeltäjäpelin jälkeen), mutta perustekijät ovat hyvin hallussa ja esitystapa on parempi kuin kukaan voi kuvitella". Impulse Gamer yllättyi pelin maksavasta kunnianosoituksesta sarjan "juuriin, joka ottaa seuraavan kehitysaskeleen. KonsoliFin antoi arvosanaksi 2/5 tähteä kehuen saadusta edeltäjiä monipuolisemmasta kokemuksesta, mutta se kritisoi huonoa toimintapainotteisuutta vihollisia vastaan taistellessa.
Shift 2: Unleashed Need for Speed: Shift 2 Unleashed (tai vain Shift 2 Unleashed) on Need for Speed -pelisarjan yhdeksästoista osa, jonka on kehittänyt Slightly Mad Studios, ja julkaissut Electronic Arts. Peli julkaistiin Yhdysvalloissa 29.3 ja Euroopassa 31.3. Peli on jatkoa vuonna 2009 ilmestyneelle ille.
Worms (pelisarja) Wormsin konseptin on kehittänyt brittiläinen Andy Davidson. Peli oli esitteillä ECTS-messuilla ennen kaupallisen version kehittämistä.
Happy Wheels Happy Wheels on räsynukkefysiikkaan perustuva selainpeli, jonka on kehittänyt ja luonut Jim Bonacci vuonna 2010. Peli sisältää useita pelattavia hahmoja, jotka käyttävät erilaisia ajoneuvoja läpäistäkseen pelin tasoja. Peli on tunnettu graafisesta väkivallastaan ja pelaajien luomasta sisällöstä. Pelin hahmoilta voi irrota raajoja huomattavan korkeissa pudotuksissa ja piikkiansoissa.
Pervasiivinen peli Amerikkalainen pelitutkija Jane McGonigal on jo vuosia tutkinut ja kehittänyt pervasiivisiä pelejä. Hänen pelinsä käyttävät vaihtelevasti teknologiaa, joissakin peleissä sitä ei ole lainkaan ja toisissa esimerkiksi matkapuhelimella on suuri rooli. Suuressa osassa Avant Gamessa kehitetyissä peleissä yhteisön voima. Pelaajat luovat verkkoon esimerkiksi yhteisön, jossa keskustellaan pelistä, vihjeistä ja tehtävistä.
Homestar Runner Strong Bad's Cool Game for Attractive People on ensimmäinen kaupallinen videopeli animaatiosarjaan perustuen. Se julkaistiin Wiille ja PC:lle episodityylisesti osa kerrallaan, kesästä 2008 alkaen, ja viimeinen osa julkaistiin joulukuussa 2008. Myöhemmin peli julkaistiin myös PlayStation Storessa. Yhteensä episodeja on viisi. Pelit on kehittänyt useista seikkailupeleistään tunnettu Telltale Games yhteistyössä Chapmanien kanssa. Pelit ovat "point-and-click" -tyylisiä seikkailupelejä, joissa pelaaja ohjaa Strong Badia animaatiosarjasta tutuissa maisemissa.
Command &amp; Conquer 3: Kane’s Wrath Command & Conquer 3: Kane’s Wrath on vuonna 2008 julkaistu lisälevy strategiapelille "", jonka on kehittänyt EA Los Angeles ja julkaisut Electronic Arts. Peli julkaistiin Windows-käyttöjärjestelmän PC:lle Yhdysvalloissa 24. maaliskuuta 2008 ja Euroopassa 28. maaliskuuta 2008, ja Xbox 360 -konsolille tarkoitettu pelin painos ilmestyy 10. kesäkuuta 2008. Peli kuuluu "Command & Conquer" -pelisarjan "tiberium-jatkumoon", johon kuuluvat myös pelit "", "", "" ja "" sekä niiden lisälevyt.
The Legend of Spyro: A New Beginning Palattuaan temppelille Spyrolla ja Cynderillä on paha aavistus. Tarina jatkuu pelin jatko-osassa.
Spyro (pelisarja) Meadow on gerpardisotilas ja kotoisin Avalarin kylästä. Hänellä on erimielisyyksiä Chief Prowluksen kanssa. Spyro ja Cynder pelastivat hänet ja toivat hänet takaisin kyläänsä. Äänenä Fred Tatasciore.
Avalanche Studios Avalanche Studios on kehittänyt "Just Cause" -pelisarjan sekä muun muassa pelit "The Hunter" ja vuoden 2015 videopelin "Mad Max".
Purble Place Pelit tulevat Windows XP Media Center Editionin, Windows Vistan ja Windows 7:n mukana. Pelin on kehittänyt Oberon Games.
Unturned Unturned on zombieaiheinen indie-videopeli, jonka on kehittänyt Nelson Sexton. Tavoitteena pelissä on kerätä tavaroita ja selviytyä zombeja vastaan. Peli on saatavilla ilmaiseksi Steamista.
Lineage Lineage () on fantasiamaailmaan sijoittuva MMORPG-roolipeli, jonka on kehittänyt korealainen NCsoft. Peli on julkaistu syyskuussa 1998. Pelistä on julkaistu korean, kiinan ja englanninkielinen versio.
Hockey Arena Hockey Arena on WWW-selaimella pelattava MMOG-tyypinen jääkiekkomanageripeli. Pelin on kehittänyt slovakialainen Ivan Behunek. Peli on käännetty myös suomeksi.
Insomniac Games Insomniac on luonut "Spyro"- ja "Ratchet & Clank" -pelisarjat sekä "Resistance" -pelisarjan. Yhtiö teki "Spyro"-sarjan kolme ensimmäistä osaa, minkä jälkeen pelisarjan kehityksestä ovat vastanneet muut tahot.
Ripto Ripto on fiktiivinen hahmo ja muutamissa Spyro the Dragon -peleissä ilmestynyt päävastus. Hänen nimensä keksittiin kun pelintekijät näkivät japanilaisin kirjaimin kirjoitetun "Spyro" sanan muistuttavan sanaa "Ripto".
Spore Kun pelaaja on kehittänyt aivojaan viisi kertaa, peli näyttää animaation, jossa pelaajan otus oppii käyttämään tulta, ryhtyy heimon johtajaksi, rakentaa majan ja perustaa heimonsa.
Ragnarok Online Ragnarok Online eli RO on MMORPG (Massiivinen nettiroolipeli), jonka on kehittänyt eteläkorealainen GRAVITY. Peli perustuu suurelta osin Lee Myung-Jinin Ragnarok-manhwaan.
Spyro Reignited Trilogy "Reignited Trilogyn" fyysinen julkaistu sisältää vain "Spyro the Dragonin" remasteroinnin, kun taas remasteroidut "Ripto’s Rage!" ja "Year of the Dragon" on ladattava peliin digitaalisesti.
Hexic Hexic on pulmapeli, jossa pelaajan tulee muodostaa erilaisia kuvioita kuusikulmaisia palasia pyörittämällä. Peli-idean on kehittänyt "Tetriksen" suunnittelijana tunnettu Aleksei Pažitnov. Peli julkaistiin aluksi MSN Games -palvelussa ilmaisversiona ja maksullisena deluxe-versiona. Myöhemmin siitä on kehitetty Xbox 360 -versiot "Hexic HD" ja "Hexic 2". "Hexic HD" on esiasennettuna kaikissa kovalevyllisissä Xbox 360 -malleissa.
Wasteland 2 Wasteland 2 on tietokoneroolipeli, jonka on kehittänyt inXile Entertainment. Peli on seuraaja vuoden "Wasteland" pelille, jonka oikeudet on ostettu Konamilta vuonna 2003 jatko-osan kehittämistä varten.
Media Molecule Media Moleculen ensimmäinen peli, LittleBigPlanet julkaistiin 2008, ja siitä tuli yksi PlayStation 3 -konsolin tunnetuimmista peleistä joka voitti useita vuoden peli -palkintoja. Media Molecule on kehittänyt peliin myös runsaasti PlayStation Storesta ladattavaa DLC-lisäsisältöä. Pelin jatko-osa, LittleBigPlanet 2 ilmestyi 19. tammikuuta 2011 Media Molecule on voittanut yli 20 paras studio -palkintoa.
USS Langley (CV-1) Yhdysvaltain laivaston tilattua kolme uutta lentotukialusta päätettiin hidas "USS Langley" muuttaa vesilentokoneiden emälaivaksi ja samalla muutettiin aluksen luokitus CV-1:stä AV-3:ksi. Aluksen muutostyöt tehtiin Mare Islandin laivastontelakalla lokakuusta 1936 helmikuuhun 1937. Muutostöiden aikana lentokantta lyhennettiin etuosasta 40 prosenttia ja sen paikalle rakennettiin komentosilta. Uudistettu alus kykeni tarjoamaan riittävät tilat kahdelle laivueelle partiokoneita.
USS Langley (CV-1) Hävittäjä "USS Whipple" ampui "USS Langleyyn" yhdeksän neljän tuuman kranaattia ja kaksi torpedoa upottaakseen vaurioituneen aluksen ja estääkseen sitä joutumasta vihollisen haltuun. "USS Langleyn" miehistö siirrettiin 1. maaliskuuta tankkeri "Pecosille", joka joutui jo samana päivänä japanilaiselta tukialukselta "Soruylta" nousseiden lentokoneiden upottamaksi. Seuraavana yönä hävittäjä "USS Whipple" pelasti 232 pelastunutta, joista osa oli "USS Langleyltä". Hävittäjä palasi Australiaan.
USS Langley (CV-1) Toisen maailmansodan alkaessa 8. joulukuuta 1941 Filippiineillä "USS Langley" oli ankkurissa Sangley Pointin edustalla Manilan lahdella, josta se purjehti kahden tankkerin kanssa etelään 9. päivän vastaisena yönä. "USS Langley" tuki PBY lentoveneitä ja "USS Pecos" tankkasi Aasian laivaston alukset matkalla etelään. Osastossa annettiin 10. joulukuuta sukellusvenehälytys sen purjehtiessa Sulu merellä, minkä aikana kaksi torpedoa ohitti aluksen. Juuri ennen illan pimenemistä "USS Langleyltä" havaittiin Japanin laivaston osasto, jossa oli ainakin risteilijöitä ja hävittäjiä, mutta amerikkalaisia ei havaittu. Osasto saapui 1. tammikuuta 1942 Darwiniin Australiaan.
USS Langley (CV-1) USS Langley (runkonumero CV-1 ja myöhemmin AV-3) oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen lentotukialus, joka nimettiin tähtitieteilijä Samuel Pierpont Langleyn mukaan. Se muunnettiin hiilenkuljetuslaivasta. Se vahingoittui japanilaisten pommituksissa niin pahoin, että sen saattuealukset upottivat sen estääkseen sitä joutumasta vihollisen käsiin.
USS Langley (CVL-27) USS Langley (runkonumero CVL-27) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus palveli sodan jälkeen Ranskan merivoimien lentotukialus "La Fayettena" 1951-1963.
USS Langley (CV-1) Kapteeni Joseph M. (Bull) Reeves, joka oli juuri nimetty Taistelulaivastossa palvelevien lentoyksiköiden komentajaksi, siirtyi lokakuussa "USS Langleylle" ja pian tämän jälkeen hän esitti konevahvuuden nostamista siten, että kaikki tilat aluksella otettiin käyttöön.
USS Langley (CV-1) Aamu yhdeksältä havaittiin osaston yläpuolella tunnistamaton lentokone. "USS Langleyltä" lähetettiin pyyntö Jaavalle hävittäjäsuojan lähettämisestä, mutta kiireisistä laivueista ei kyetty lähettämään lentokoneita. Osasto havaitsi kello 11:40 lisää lentokoneita, jolloin aluksilla annettiin ilmahälytys.
USS Langley (CV-1) "USS Langley" osallistui ensimmäisen kerran laivaston sotaharjoitukseen (Fleet Problem V) maaliskuussa 1925 Yhdysvaltain länsirannikolla. Aluksella ei ollut harjoituksessa suurta merkitystä, mutta sen hitaus aiheutti Yhdysvaltain laivaston komentajan amiraali Robert E. Coontzin tekemään esityksen uusien rakenteilla olleiden alusten nopeammasta palvelukseen saamisesta.
USS Langley (CV-1) "USS Langley" otettiin palveluskäyttöön 20. maaliskuuta 1922. Aluksen ollessa vielä telakalla komentajakapteeni Godfrey de Courcelles Chevalier johti laivastonlentäjien koulutusta tukialukselle. Lentäjät harjoittelivat 100 jalan kannella, joka oli rakennettu hillenkuljetusaluksen päälle. Saman aikaisesti aloitettiin San Diegossa harjoittelu 836 jalan kiitotiellä.
USS Langley (CV-1) Yhdysvaltain laivasto katsoi olevan tarpeen lähettää lisää joukkoja ja materiaalia Hollannin Itä-Intiaan ja helmikuussa tehtiin päätös lähettää "USS Langleyllä" P-40 hävittäjiä Jaavalle, joiden tarkoituksena olisi suojata Timorin saarta ja siten mahdollistaa siirtolennot alueelle. "USS Langleyyn" kuormattiin Freemantlessa 32 P-40E Warhawk avoimelle kannelle, 33 lentäjää ja 12 lentokonemekaanikkoa. Lentäjistä ainoastaan yhdellä oli lentokokemusta P-40 hävittäjistä. Lentokoneet oli kuormattaessa tankattu, mutta aseita ei ladattu.
USS Langley (CVL-27) Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationin telakalta Camdenista New Jerseystä Cleveland-luokan kevyt risteilijä "USS Fargona" (CL-85). Aluksen köliä laskettaessa 11. huhtikuuta 1942 se oli päätetty muuttaa lentotukialukseksi nimettynä "USS Crown Pointiksi". Se nimettiin 13. marraskuuta uudelleen "USS Langleyksi" ja alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1943 kumminaan presidentti Rooseveltin avustajan Harry L. Hopkinsin puoliso. Alus luokiteltiin 31. elokuuta kevyeksi lentotukialukseksi runkonumerolla CVL-27 ja se otettiin palveluskäyttöön 31. elokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään W. M. Dillon.
USS Langley (CV-1) Rahtialus "Sea Witchiin" lastattiin 27 P-40 hävittäjää laatikoihin pakattuna. Alukset liitettiin osaksi saattuetta MS-5, joka saapui 22. helmikuuta Australian Freemantleen. Lentokoneiden tarve oli Jaavalla niin kiireinen, että kuljetusalukset irrotettiin saattueesta omaksi osastokseen. Kaksi alusta ilman saattajia sai määräyksen purjehtia 14 solmun nopeudella Jaavalle Tjilatjapiin, joka oli ainoa mahdollinen purkusatama. Suunnitelman mukaan alusten tuli olla perillä 27. helmikuuta. "Langleyn" lähtö viivästyi, koska loppumatkalle oli välttämätöntä saada saattajat. Saattajiksi päätyivät lopulta Yhdysvaltain laivaston hävittäjät "USS Edsall" ja "USS Whipple". Lisä viiveen aiheutti sukellusvenehavainto. Osasto aloitti 27. helmikuuta viimeiset 100 merimailia.
Yhdysvaltain laivaston historia Yksi seuraus sopimuksesta oli kevyiden risteilijöiden ja lentotukialusten kehittäminen. Yhdysvaltain ensimmäinen lentotukialus, muunnettu hiililaiva USS "Langley" otettiin käyttöön 1922 ja sitä seurasi pian USS "Lexington" ja USS "Saratoga", joiden alun perin piti olla taisteluristeilijöitä ennen kuin sopimus kielsi niiden lisärakentamisen.
USS Langley (CV-1) "USS Langley" oli palvelukseenoton jälkeen kaksi ensimmäistä vuotta koealuksena, testaten lentokoneita ja tukialusjärjestelmiä, kouluttaen lentäjiä ja suunnitellen operatiivisia ohjeita. Käytön aikana aluksella oli useita eritasoisia onnettomuuksia, mutta ei yhtään kohtalokasta itse aluksella. Alus liitettiin 29. marraskuuta 1924 Taistelulaivastoon San Diegossa, jolloin sen täydellinen kokeellinen käyttö samalla lakkasi. Laivaston hävittäjälaivue () aloitti toiminnan aluksella tammikuussa 1925 suorittaakseen tukialuspätevyyden. Laivue oli samalla ensimmäinen Yhdysvaltain lentäväyksikkö, joka operoi tukialuksella. Laivueen kalustona olivat VE-7S kaksitasot. Aluksella oli lisäksi koulutus- ja yhteyskonekäytössä ollut lentokone.
USS Langley (CV-1) "USS Langley" siirrettiin tammikuussa 1928 Mare Islandin (Kalifornia) Laivastontelakalle huoltoon ja samalla pidennettiin lentokantta 23 jalkaa kapteeni Reevesin ehdotuksesta. Aluksen palatessa palvelukseen kontra-amiraaliksi ylennetty Reeves pyysi 36 lentokonetta sijoitettavaksi aluksen lentokannelle ja kuusi konetta ruumaan. Alus osallistui sotaharjoitukseen (Fleet Problem VIII) huhtikuussa 1928 Havaijin vesillä, jolloin sen konevahvuus oli nostettu 36:een ja sen Boeing F2B-1 hävittäjät olivat ylivoimaisia maavoimien koneisiin verrattuna. Alus kykeni harjoituksen aikana lähettämään lentoon 35 lentokonetta seitsemässä minuutissa.
USS Langley (CV-1) Aluksen muutostyöt lentotukialukseksi vahvistettiin 11. heinäkuuta 1919 ja alus siirrettiin 12. joulukuuta Hampton Roadsiin Virginiaan, jossa se poistettiin palveluksesta 24. maaliskuuta 1920. Alus sijoitettiin Norfolkin laivastontelakalle muutostöitä varten. Aluksen nimi muutettiin 21. huhtikuuta 1920 "Langleyksi" ja luokiteltiin palvelukseen otettaessa 20. maaliskuuta 1922 lentotukialukseksi (CV-1).
USS Langley (CV-1) Yhdysvaltain kongressi päätti heinäkuussa 1919 valtuuttaa laivaston kuljetusalus "USS Jupiterin (AC-3)" muuttamisen alukseksi, joka kykenisi kuljettamaan, lähettämään ilmaan ja vastaanottamaan lentokoneita ollessaan merellä. Lentokoneiden merkitys laivaston tiedustelijoina ja tulenjohtajina oli tiedostettu sen jälkeen kuin ensimmäiset koneet sijoitettiin risteilijöille 1916.
USS Saratoga (CV-3) Alus lähti 15. tammikuuta 1929 laivaston mukana sotaharjoitukseen Fleet Problem IX. Harjoituksen aikana alus teki rohkean iskun Panaman kanavaa vastaan, minkä suojana olivat tiedustelulaivue sekä sen sisaralus "USS Lexington". Operaatio osoittautui tuloksekkaaksi, vaikka "USS Saratoga" tuomittiin kolmasti upotetuksi hyökkäyksen aikana. "USS Lexington" tuhosi seuraavana vuonna Fleet Problem X -harjoituksessa Karibianmerellä yllätysiskulla "USS Saratogan" ja "USS Langleyn" muodostaman tukialusosaston, mikä osoitti lentotukialusten kyvyn muuttaa voimatasapainoa merellä. Sotaharjoituksen päätteeksi toukokuussa Yhdysvaltain presidentti tarkasti laivaston Norfolkissa pidetyssä katselmuksessa. Alus palasi 21. kesäkuuta San Pedroon.
Ping Hai (1935) "Yasoshima" aloitti taistelutehtävät 25. syyskuuta 1944 osallistuen Leytenlahden taisteluun. Sen jälkeen se suojasi saattueita. Lentotukialus "USS Ticonderogalta" ja "USS Langleyltä" nousseet lentokoneet yllättivät "Yasoshiman" suojaaman kahden kauppa-aluksen saattueen Luzonin länsipuolella. Lentokoneet upottivat kaikki kolme alusta 25. marraskuuta 1944.
Langley (kunta Kanadassa) Hudson's Bay Company rakensi vuonna 1827 Fraserjoen varrelle "Fort Langleyn" linnoituksen turkiskaupankäyntiä varten ja suojaamaan aluetta yhdysvaltalaisia kilpailijoita vastaan. Linnoitus rakennettiin liian lähelle jokea, ja se jäi tulvan alle useana keväänä, niinpä linnoitus siirettiin vuonna 1839 kauemmaksi joen yläjuoksulle.
USS Langley (CV-1) Alus palveli sekä Tyynellä valtamerellä että Atlantilla, kunnes se siirrettiin länteen. Alus saapui 24. syyskuuta 1939 Manilaan Filippiineille liitettynä Yhdysvaltain Aasian laivastoon.
USS Langley (CV-1) Aluksen voimanlähde pysyi samana eli Melville McAlpine -moottori, jossa turbiinit käyttivät generaattoreita virrantuottamiseen kahdelle sähkömoottorille, jotka oli kytketty akseliin. Savuhormit olivat aluksen vasemmalla puolella.
USS Saratoga (CV-3) Alus saapui 7. tammikuuta Pearl Harboriin ja lyhyen koulutuksen päätteeksi se lähti 19. tammikuuta "USS Langleyn" ja "USS Princetonin" kanssa (Task Group 58.4) tukemaan etenemistä Marshalleille. Lentokoneet pommittivat 29.-31. tammikuuta Wotjea ja Taroa, Engebiä 3.-6. helmikuuta ja Eniwetokin pääsaarta 10.-12. helmikuuta. Koneet iskivät viimeisen kerran 16. helmikuuta vain vuorokautta ennen maihinnousun aloittamista, minkä jälkeen ne suojasivat maihinnousua sekä antoivat lähitukea maihinnousseelle jalkaväelle aina 28. helmikuuta saakka.