mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Cristina Fernández de Kirchner Cristina Elisabet Fernández de Kirchner (s. 19. helmikuuta 1953 La Plata, Buenos Airesin maakunta, Argentiina) oli Argentiinan presidentti 10. joulukuuta 2007 – 10. joulukuuta 2015 välisen ajan. Hän oli maan toinen naispresidentti. Cristina Fernández valittiin 28. lokakuuta 2007 presidentiksi seuraamaan presidenttinä miestään Néstor Kirchneriä.
Néstor Kirchner Vuoden 2003 vaaleihin melko tuntematon Kirchner lähti korostamalla vasemmistolaisuuttaan. Brasilian Luiz Inácio Lula da Silva kävi tukemassa häntä ensimmäisen kierroksen jälkeen. Entinen presidentti (1989–1999) Menem sai eniten ääniä ensimmäisellä kierroksella, mutta vain 24 % niitä, kaksi prosenttiyksikköä Kirchneriä enemmän. Hän oli kuitenkin erittäin epäsuosittu suurimman osan argentiinalaisia joukossa, ja gallupit lupasivat Kirchnerille toisella kierroksella 30–40 prosenttiyksikön voittoa. Menem luopui ehdokkuudestaan, ja Kirchner valittiin suoraan. Hän vannoi virkavalan 25. toukokuuta 2003 neljän vuoden kaudelle.
Néstor Kirchner Kun Kirchner pääsi kuvernöörinvirkaan, koko Santa Cruz (asukasluku 200 000) tuotti vain yhden prosentin Argentiinan BKT:sta, lähinnä raaka-aineiden, kuten öljyntuotannon ansiosta. Työttömyys oli korkealla ja budjettivaje jättimäiset 1200 miljoonaa dollaria. Kirchner järjesti laajoja investointeja tuottavuuden kasvuun ja keskittyi eliminoimaan hyperinflaatiota rahapolitiikalla ja talouden vapauttamisella puolueensa johtaja, presidentti Carlos Menemin mallin mukaan.
Argentiinan historia 27. huhtikuuta 2003 järjestettiin presidentinvaalit, joissa vasemmistolainen peronisti Néstor Kirchner valittiin kahden vuoden väliaikaishallinnon jälkeen. Toiselle kierrokselle häntä vastaan noussut Menem luovutti ennen toisen kierroksen vaaleja. Kirchner vahvisti asemiaan lokakuun 2005 vaaleissa.
Néstor Kirchner Kirchnerin hallituskauden loppua varjostivat korruptioskandaalit. Talousministeri Felisa Miceli erosi virastaan 16. heinäkuuta 2007, kun hänen toimistonsa vessasta löydettiin 60 000 dollarin arvosta käteistä ja syyttäjät aloittivat korruptiotutkinnan. Muutama päivä myöhemmin puolustusministeri Nidal Garréa alettiin tutkia veronkierrosta.
Argentiina Néstor Kirchner ei pyrkinyt toiselle kaudelle, vaan presidenttiehdokkaaksi asettui hänen vaimonsa Cristina Fernández de Kirchner, joka on myös kokenut poliitikko. Hän voitti lokakuussa 2007 pidetyt vaalit ja vuonna 2011 hänet valittiin toiselle kaudelle. Argentiinan nykyinen presidentti on Mauricio Macri joka astui virkaan 10. joulukuuta 2015.
Néstor Kirchner Kirchner päätyi talousromahduksen jälkeisen maan johtoon. (BKT 2001: 268,8 miljardia dollaria, vuonna 2003 129,6) Argentiina oli ennen vauraudeltaan Euroopan tasoa, mutta keskiluokka oli menettänyt varallisuutensa ja köyhimmät kärsivät nälkää. Maalla oli 178 miljardia Yhdysvaltain dollaria velkaa, ja valtion varat olivat lopussa. Kirchner yritti tehdä eroa edeltäjistään, vaikka olikin ollut seitsemän kertaa ehdokkaana samalla listalla kuin Menem. Hän erotti armeijasta kymmeniä ”likaisen sodan” aikaisia kenraaleja ja järjesti kahdelle tuomarille virkarikossyytteen. Korkeimpaan oikeuteen hän nimitti omia ehdokkaitaan. Ulkomailla Kirchner otettiin hyvin vastaan ja jopa Yhdysvallat katsoi hänen olevan ”oikealla tiellä”.
Eduardo Duhalde Tyytymättömyyden ja painostuksen vuoksi Duhalde julisti uudet vaalit ja häntä seurasi toukokuussa 2003 Néstor Kirchner.
Néstor Kirchner Kirchner piti Duhalden talousministeri Roberto Lavagnan virassa, vaikka tämä oli johtanut maan tuskaisan devalvaation läpi. Kirchner sai järjestettyä 84 miljardin velkojen maksuun kolme vuotta lykkäystä ja laski liikkeelle 81 miljardin arvosta obligaatioita velkojen uudelleenjärjestelemiseksi. Noin 76 % velasta järjestettiin uudelleen kolmasosalla sen arvosta. 
Kirchner vastusti monien yllätykseksi IMF:n vaatimuksia kaupan vapauttamiseksi ja sai tukea muun muassa entiseltä maailmanpankin johtajalta Joseph Stiglitzilta. Tässä mielessä hän oli linjassa muiden Latinalaisen Amerikan johtajien, kuten Chávezin, Lulan ja Uruguayn Tabaré Vázquezin kanssa, jotka pyrkivät hakemaan vaihtoehtoja Washingtonin konsensuksen tilalle, jota he pitivät epäonnistuneena talouskehityksen mallina alueelle.
Argentiina 27. huhtikuuta 2003 järjestettiin presidentinvaalit, joissa kahden vuoden väliaikaishallinnon jälkeen presidentiksi valittiin vasemmistolainen peronisti Néstor Kirchner, joka toimi Argentiinan presidenttinä 25. toukokuuta 2003 - 10. joulukuuta 2007. Toiselle kierrokselle häntä vastaan noussut Menem luovutti ennen toisen kierroksen vaaleja. Kirchner vahvisti presidentin asemiaan lokakuun 2005 parlamenttivaaleissa.
Néstor Kirchner Presidentti Menemin päätös asettua 1998 ehdolle toiselle kauden perustuslain "ad hoc" -tulkinnan perusteella kohtasi vahvaa vastustusta peronistienkin riveistä. Kirchner liittyi Menemin päävastustajan, Buenos Airesin kuvernöörin (presidenttinä 2002–2003) Eduardo Duhalden kannattajiin. Menem luopui ehdokkuudesta ja PJ nimitti ehdokkaakseen Duhalden, joka kuitenkin hävisi oppositiopuolue "Alianzan" Fernando de la Rúalle. Alianza sai myös enemmistön kongressiin ja eteni Santa Cruzissa, mutta Kirchner onnistui tulemaan valituksi kolmannelle kaudelle toukokuussa 1999 45,7 %:lla äänistä.
Néstor Kirchner Kirchnerin ja katolisen kirkon välit olivat huonot. Hän erotti sotilaspiispa Antonio Baseotton, kun tämä oli sanonut, että aborttia kannattanut terveysministeri Ginés González García pitäisi ”heittää mereen”. Se oli sotilashallituksen käyttämä keino ihmisten kadottamiseksi. Kirchnerin ja kirkon sotaa käytiin kolmella rintamalla: abortin kannattaja Carmen Argibayn nimittämisestä korkeimpaan oikeuteen, suhteesta piquetero-liikkeeseen (työttömien mielenosoitus- ja tiesulkuliike) ja hallituksen ihmisoikeuspolitiikasta. Kirkko piti hallituksen sosiaalipolitiikkaa riittämättömänä. Vuonna 2004 La Platan arkkipiispa Héctor Aguer ilmaisi huolensa voimakeinojen käytöstä työttömien ja nuorten mielenosoitusta vastaan. Kirchner muistutti arkkipiispan käyttäneen 150 000 pesetaa Vatikaanin pankkiiri Francisco Javier Trusson takuiden maksamiseen hänen oikeudenkäyntinsä aikana.
Néstor Kirchner Vuonna 1986 Kirchner oli Partido Justicialistan ehdokkaana Río Gallegosin kaupunginjohtajaksi. Hän voitti vaalin vain muutamilla sadoilla äänillä. Toisesta PJ:n edustajasta, Ricardo del Valista tuli kuvernööri, mikä jätti maakunnan tiukasti puolueen haltuun. Toimittuaan kaupunginjohtajana 1987–1991 hän asettui ehdokkaaksi kuvernöörinvirkaan, johon sai 61 % äänistä. Myös hänen vaimonsa oli jo maakunnan kongressin jäsen.
Partido Justicialista Vuoden 2003 vaaleissa puolue hajosi kolmeen osaan, kun kolme sen eri faktiota tuki eri presidenttiehdokkaita: Carlos Menemia, Néstor Kirchneria (Duhalden tukema) ja Adolfo Rodríguez Saáta. Kirchnerin voiton jälkeen puolue ryhmittyi hänen taakseen entistä vasemmistolaisemmalla linjalla. Myös vuoden 2005 vaaleissa kaksi ryhmittymää oli toisiaan vastassa. Buenos Airesin provinssissa presidentin vaimo Cristina Fernández de Kirchner ja entisen presidentin vaimo Hilda de Duhalde olivat toisiaan vastassa. Fernández valittiin vasemmistolaisemman Frente para la Victoria -ryhmittymän tuella. Frente para la Victoriaa vastassa ovat Duhalden ja Menemin tukijat (Frente Justicialista).
Alberto Fernández Alberto Ángel Fernández (s. 2. huhtikuuta 1959) on argentiinalainen poliitikko ja Argentiinan pääministeri Néstor Kirchnerin ja Cristina Fernándezin hallituksissa 2003–2008. Hän jätti asemansa heinäkuussa 2008.
Jorge Videla Néstor Kirchnerin valinnan jälkeen vuonna 2003 on tehty monia yrityksiä osoittaa Videlan hallinto laittomaksi. Häntä ei enää tunnusteta maan presidentiksi ja hänen nimensä on pyyhitty luetteloista ja kuvansa julkisista rakennuksista.
Carlos Menem Menem pyrki uudelleen presidentiksi 1999, mutta yritys epäonnistui, koska se tuomittiin perustuslain vastaiseksi. Menem sai 27. huhtikuuta 2003 pidetyissä vaaleissa ensimmäisellä kierroksella suurimman äänimäärän, mutta luovutti ennen toista kierrosta voiton Néstor Kirchnerille, jota hänellä ei ollut mahdollisuuksia voittaa.
Franciscus (paavi) Franciscus on arvostellut kapitalismia ja tuominnut Néstor Kirchnerin hallinnon "moraalittomaksi ja laittomaksi", koska se salli tuloerojen kasvaa. Paaviksi tulonsa jälkeen Franciscus jatkoi kritiikkiä sanomalla vapaiden markkinoiden luoneen tyrannian, jossa ihmisiä arvostetaan heidän kulutuskykynsä mukaan. Paavin mukaan rahan tulee "palvella, ei hallita".
Falklandinsaaret Vuonna 2001 Britannian pääministeri Tony Blair vieraili saarilla ensimmäisenä pääministerinä sitten vuoden 1982 sodan. Argentiinan presidentti Néstor Kirchner ilmoitti puheessaan Falklandin sodan 22. vuosipäivänä saarien olevan vielä kerran osa Argentiinaa. Venezuelan presidentti Hugo Chávez kehotti 10. helmikuuta 2006 Britanniaa luovuttamaan saaret takaisin Argentiinalle.
Ricardo Lagos Vuoden 2004 aikana kansainvälinen tilanne kiristyi johtuen Bolivian haluista saada pääsy merelle, jonka se oli menettänyt salpietarisodassa Chileä vastaan 1879–1884. Bolivian presidentti Carlos Mesan ja Argentiinan Néstor Kirchnerin tapaamisessa Bolivia myi kaasuaan Argentiinaan vain sillä ehdolla, että "molekyyliäkään ei myytäisi Chileen." Venezuelan Hugo Chávez tuki Bolivian vaatimuksia, mikä kiristi Chilen ja Venezuelan välejä. Jännitys helpotti heinäkuussa 2004.
Cristina Fernández de Kirchner Nisman oli väittänyt, että Kirchner olisi peitellyt iranilaisten osuutta vuonna 1994 tapahtuneessa ssa, jossa kuoli 85 ihmistä. Nisman myös väitti Kirchnerin neuvotelleen salaa Iranin edustajien kanssa sopimuksen, jolla heidän epäilty osuutensa pommi-iskusta sivuutettaisiin. Syynä tähän väitetään olleen Kirchnerin halu päästä myymään viljaa Iranille öljyä vastaan. Iskun syyllisiä ei ole selvitetty oikeudessa. Iran kiistää myös osuutensa iskuun. Nisman syytti pommi-iskuun liittyvästä vehkeilystä lisäksi ulkoministeri Héctor Timermania ja Argentiinan entistä presidenttiä Carlos Menemiä.
Kirchner puolustautui Facebookissa, jossa hän pyysi, etteivät argentiinalaiset uskoisi valheisiin vaan odottaisivat perinpohjaisen tutkinnan tuloksia.
Peronismi Peronismi on erityisesti työväenaate. Perónin omat kannattajat tulivat alemmista yhteiskuntaluokista, kuten köyhistä, työväestöstä ja erityisesti "paidattomista" ("Descamisados"), joiden johtajaksi nousi Juan Perónin vaimo Eva "Evita" Perón. Peronismia on vaikea asettaa perinteiselle oikeisto-vasemmisto-akselille. Peronismia edustava Partido Justicialista kuuluu Amerikan kristillisdemokraattiseen järjestöön ("Organización Demócrata Cristiana de América"), mutta 2000-luvulla se on kulkenut vasemmistolaisempaa linjaa Néstor Kirchnerin ja tämän vaimon Cristina Fernández de Kirchnerin johdolla. Sen sijaan vuosina 1989–1999 peronismia toteutettiin Carlos Menemin johdolla ajan markkinaliberaalin hengen mukaisesti. Historian aikana peronismia on tuettu vasemmistosta oikeistoon kummankin äärilaidat mukaan lukien. Onkin puhuttu "peronistisesta vasemmistosta" ja "peronistisesta oikeistosta". Tämän takia sitä onkin verrattu Ranskan 1950–1960-lukujen gaullismiin, jonka takana oli oikeisto ja vasemmisto paitsi äärivasemmisto eli kommunistit.
Falklandin sota Argentiina ja Britannia solmivat diplomaattisuhteensa uudelleen vasta vuonna 1989, seitsemän vuotta sodan jälkeen.
Argentiina vaatii Falklandinsaaria yhä itselleen. Vaatimus on myös kirjattu Argentiinan perustuslakiin. Muun muassa maan vasemmistolainen presidentti Néstor Kirchner on 2000-luvulla puolustanut Argentiinan aluevaatimusta ja tuominnut Britannian käymän "kolonialistisen" sodan. Hän ja aluevaatimusta niin ikään esillä pitänyt edellinen presidentti Carlos Menem kuitenkin ovat todenneet, että Argentiina ei enää koskaan yritä ratkaista aluekiistaa sotilaallisin keinoin.
Néstor Kirchner Vuoden 2000 lopulla Argentiina oli kuitenkin talousromahduksen partaalla ja joutui velkojaan vähentääkseen hakemaan IMF:n apua. Vuoden 2001 lopussa työttömyys oli noin 20 % ja mellakat johtivat De La Rúan eroon. Häntä seurasi väliaikaishallituksia, kuusi presidenttiä kahdessa viikossa ja Duhalden nimitys väliaikaiseksi presidentiksi tammikuussa 2002 vuoden 2003 vaaleihin asti. Duhalde lakkautti vuodesta 1991 lähtien voimassa olleet kiinteät valuuttakurssit ja peso menetti 2/3 arvostaan ja keskiluokka säästönsä ja talous ajautui yhä syvemmälle.
Néstor Almendros Vuonna 1984 Almendros julkaisi omaelämäkertansa "A Man With a Camera" (Farrar, Straus & Giroux 1984). Hän kuoli syöpään 61-vuotiaana 1992.
Cristina Fernández de Kirchner Kirchner valitsi seuraajasuosikikseen Daniel Sciolin, mutta tämä hävisi syksyn 2015 presidentinvaalit PRO-puolueen Mauricio Macrille. Kirchner kieltäytyi osallistumasta vallanvaihtoseremoniaan.
Néstor Clausen Néstor Clausen aloitti pelaajauransa Independientessä vuonna 1980. Siellä hän pelasi vuoteen 1988 saakka ja siirtyi sitten viideksi vuodeksi Sveitsin liigan FC Sioniin. Sveitsistä Clausen palasi Argentiinaan, jossa hän edusti Racingia, toistamiseen Independienteä sekä Arsenal de Sarandía. Néstor Clausen lopetti pelaajauransa vuonna 1998.
Kirchner Kirchner-nimisiä ihmisiä:
Mark Kirchner Kirchner voitti Albertvillen kisoissa 1992 kaksi olympiakultaa (10 km ja viesti) sekä yhden hopean (20 km). Seuraavissa kisoissa Lillehammerissa 1994 hän otti kultaa viestissä. Maailmanmestaruuksia Kirchner voitti kaikkiaan kahdeksan. Kahdesti hän oli maailmancupin kokonaiskilpailun kakkonen (1990–1991, 1992–1993).
Cristina Fernández de Kirchner Joulukuussa 2017 tuomari Julian Ercolini  totesi tuomiossaan koskien Nismanin kuolemaa ettei kysessä ollut itsemurha vaan murha. Myös Kirchneriä vastaan nostettiin syytteet maanpetoksesta koskien Nismanin kuolemaa ja AMIA:n iskun tutkimusta . Lisäksi Kirchner sai syytteet korruptiosta ja rahanpesusta
Néstor Clausen Clausenin suku on lähtöisin Sveitsistä, jossa myös Néstor Clausen nykyisin asuu.
Leon Kirchner Kirchnerin tuotantoon kuuluu muun muassa ooppera "Lily" (1977), orkesterimusiikkia sekä kamarimusiikkia.
Néstor Gorosito Néstor Gorosito (s. 14. toukokuuta 1964) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Joulukuusta 2015 lähtien hän on toiminut espanjalaisen UD Almerían päävalmentajana.
Mark Kirchner Mark Kirchner (s. 4. kesäkuuta 1970 Neuhaus am Rennweg) on saksalainen entinen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Cristina Fernández de Kirchner Tärkeä kritiikin aihe lehdistölle on ollut Kirchnerin hallituksen tavoite ottaa haltuunsa maan suurin sanomalehtipaperia tuottava yritys Papel Prensa, josta maan suurimmat mediayhtiöt Grupo Clarín ja La Nación omistivat 71 % ja valtio 27 %. Niinpä maan tärkeimmät mediat ovat syyttäneet Kirchneriä lehdistönvapauden rajoittamisesta ja diktatuurista. Hallituksen mukaan lehtiyhtiöt saivat paperintuotannon haltuunsa kyseenalaisin keinoin sotilasdiktatuurin aikana ja hyötyivät monopoliasemasta muiden lehtien kustannuksella.
Ernst Ludwig Kirchner Kirchner syntyi Aschaffenburgissa, Baijerissa, ja opiskeli arkkitehtuuria ja maalausta Münchenissä ja omaksui siellä Jugend-tyylin. Jälki-impressionismin vaikutuksesta hänen töihinsä tuli voimakkaampia piirteitä vuoden 1905 jälkeen, jolloin hän perusti Die Bücke -ryhmän. Ryhmä muutti vuonna 1911 Berliiniin. Die Brücken katsotaan hajonneen vuonna 1913. Kirchner joutui vuonna 1915 palvelukseen ensimmäisessä maailmansodassa, mutta sai hermoromahduksen ja vietti pitkiä jaksoja laitoshoidossa.
Néstor Clausen Néstor Rolando Clausen (s. 29. syyskuuta 1962, Arrufo, Argentiina) on jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden Argentiinan maajoukkueessa vuoden 1986 MM-kisoissa. Clausen oli pelipaikaltaan puolustaja.
Cristina Fernández de Kirchner Kirchner on astunut Grupo Clarínin varpaille myös ostamalla Argentiinan 1. divisioonan jalkapallo-ottelut näytettäväksi ilmaiseksi julkisella TV-kanavalla.
Mauricio Macri Edellinen presidentti Cristina Fernández de Kirchner valitsi seuraajasuosikikseen Daniel Sciolin, joka kuitenkin hävisi syksyn 2015 presidentinvaalit Macrille. Kirchner kieltäytyi osallistumasta vallanvaihtoseremoniaan.
Cristina Fernández de Kirchner Kirchnerien omaisuus on herättänyt kritiikkiä Argentiinassa. Konservatiivisen "La Nación" -lehden mukaan avioparin omaisuus kasvoi vuonna 2009 viidenneksellä, 14 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin.
Cristina Fernández de Kirchner Syyskuussa 2008 de Kirchner ilmoitti Argentiinan maksavan koko 6,7 miljardin US$ aiemmin laiminlyödyn velkansa Pariisin klubille parantaakseen sijoittajien luottamusta maahan.
Ernst Ludwig Kirchner Ernst Ludwig Kirchner (6. toukokuuta 1880 – 15. kesäkuuta 1938) oli saksalainen taidemaalari. Hän kuului vuonna 1905 perustetun ekspressionistisen Die Brücke -liikkeen alkuperäisiin jäseniin.
Ernst Ludwig Kirchner Kirchnerin maine kasvoi huomattavasti 1920-luvulla; 1930-luvulla häntä kohtasi kuitenkin takaisku, kun natsit nousivat valtaan ja hänen työnsä julistettiin rappiotaiteeksi. Hän riisti henkensä 58-vuotiaana.
Cristina Fernández de Kirchner Moisés Naímin mukaan Argentiinan presidentti Cristina Fernandez de Kirchnerin hallinnon päätös kansallistaa YPF-öljy-yhtiö ei ollut strateginen vaan populismia, tuttavien suosimista ja oligarkkien välistä kilpailua.
Néstor Vidrio Néstor Vicente Vidrio Serrano (s. 22. maaliskuuta 1989 Guadalajara, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Vidrio edustaa Meksikon toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Juárezia, jossa hän on lainassa Meksikon Primera Divisiónissa pelaavasta Guadalajarasta.
Cristina Fernández de Kirchner Vuoden 2007 presidentinvaaleissa Fernández de Kirchner sai 44,92 % äänistä, ja hänet valittiin siten suoraan jo ensimmäiselle kierroksella. Hänen toiseksi jäänyt vastustajansa Elisa Carrio sai 22,95 % äänistä.
Cristina Fernández de Kirchner Tuhannet Argentiinalaiset osoittivat mieltään 19. tammikuuta 2015 kaduilla syyttäen Christina Kirchneriä vastustajansa Alberto Nismanin epäilyttävästä kuolemasta. Syyttäjä Nisman löytyi kuolleena asunnostaan Buenos Airesista 18. tammikuuta 2015. Tiedotusten mukaan Nisman teki itsemurhan ampumalla aseella ohimoon. Tutkijat eivät kuitenkaan löytäneet ruudinjäämiä Nismanin käsistä eivätkä itsemurhaviestiä. Tapaus herätti epäilyksiä, sillä Nismanin oli tarkoitus todistaa Kirchneriä vastaan 19. tammikuuta 2015 Argentiinan parlamentissä. Nisman sanoi vain muutama päivä ennen kuolemaansa, että hän saattaa menettää henkensä väitteidensä takia.
Cristina Fernández de Kirchner Maaliskuussa 2018 Kirchneriä, entinen ulkoministeri Héctor Timermania ja kymmentä muuta entisen hallinnon edustajaa vastaan nostettiin syyte vallan väärinkäytöstä ja oikeuskäsittelyn estämisestä koskien AMIA:n pommi-iskun tutkinnan keskeyttämistä jossa libanonilaista terroristiärjestöä Hizbollahia epäiltiin iskun tekijäksi.
Néstor Clausen Néstor Clausen aloitti valmentajauransa kasvattajaseurassaan Independientessä. Sieltä hän siirtyi Boliviaan The Strongestin peräsimeen kunnes palasi takaisin Argentiinaan valmentamaan. Kaksi viimeistä kautta Clausen on valmentanut Sveitsin liigassa. Kaudella 2006–07 hän valmensi entistä seuraansa FC Sionia ja kaudella 2007–08 hän on luotsannut Neuchâtel Xamax'ta
Hermann Maier Weltcupstrecke Hermann Maier Weltcupstrecken yläasema sijaitsee 1 377 metriä merenpinnan yläpuolella. Rinne alkaa melko jyrkkänä, jyrkänteen jälkeen tulee "Kirchner-S"-oikea-vasen S-mutka. Kirchner-S:n jälkeen on pujottelun lähtöpaikka 1 160 metriä merenpinnan yläpuolella.
Leon Kirchner Leon Kirchner (24. tammikuuta 1919 Brooklyn, New York – 17. syyskuuta 2009 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän opiskeli Kalifornian yliopistossa Ernest Blochin, Arnold Schönbergin ja Roger Sessionsin johdolla. Hän toimi vuosina 1961–1991 Harvardin yliopiston musiikin professorina.
Cristina Fernández de Kirchner Vuonna 2009 de Kirchner kansallisti maan suurimman lentoyhtiön ja otti valtiolle 6,5 miljardia dollaria yksityisiä eläkerahoja maksaakseen ulkomaanvelkaa. Tällaisen toiminnan vuoksi ulkomaiset öljy-yhtiöt eivät uskalla investoida maahan tai edes etsiä sieltä öljyä siten kuin esimerkiksi Brasiliasta.
Néstor Hugo Navarro Néstor Hugo Navarro (s. 26. maaliskuuta 1934) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bahía Blancan arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Rotdonin titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rómulo García, jota avustivat Jorge Mayer ja José María Arancedo.
Néstor Rafael Herrera Heredia Néstor Rafael Herrera Heredia (s. 23. lokakuuta 1933) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Machalan hiippakunnan johtoon 14. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Mario Ruiz Navas, jota avustivat Leonidas Eduardo Proaño Villalba ja Antonio José González Zumárraga.
Néstor Pitana Néstor Fabián Pitana (s. 17. kesäkuuta 1975) on argentiinalainen jalkapallotuomari, joka tuomitsee ammatikseen Argentiinan jalkapallon pääsarjassa. Pitana on ollut kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn virallinen tuomari vuodesta 2010. Hän on siviiliammatiltaan voimistelun opettaja. Aiemmin Pitana on myös toiminut näyttelijänä, esiintyen argentiinalaisessa toimintaelokuvassa La Furia vuodelta 1997 vanginvartijan roolissa. Tuomarointiin Pitana alkoi keskittyä vuonna 2007.
Cristina Fernández de Kirchner Maaliskuussa 2008 Fernández de Kirchnerin hallitus päätti ottaa käyttöön vientitullit maataloustuotteiden viennille, erityisesti soijalle ruoan hinnan alentamiseksi maassa. Tämä johti pitkään maataloustuottajien lakkoon, teiden tukkimisiin ja väkivaltaisiksikin käyneisiin mielenosoituksiin. Tullit kaatuivat viimein senaatin äänestettyä varapresidentti Julio Cobosin johdolla niitä vastaan 17. heinäkuuta.
Néstor Montesdeoca Becerra Néstor Montesdeoca Becerra (s. 29. huhtikuuta 1957) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli salesiaanien jäsen 24. toukokuuta 1982, ja hänet vihittiin papiksi 30. elokuuta 1986. Hän sai 15. huhtikuuta 2008 nimitykset Méndezin apostoliseksi vikaariksi sekä Cellae in Mauretanian titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Guido Ottonello, jota avustivat Pietro Gabrielli ja Luis Antonio Sánchez Armijos.
Cristina Fernández de Kirchner Argentiinan talouslukuihin ei juuri luotettu sen jälkeen kun Nestor Kirchner vaihtoi maan tilastokeskuksen INDECin johdon vuoden 2007 alussa. Ulkopuoliset uskoivat maan inflaation kohoavan jopa 25 prosenttiin vuodessa, kun virallinen lukema oli 9,1 %. Esitettiin epäilyjä, että tilastokeskus pienensi keinotekoisesti lukuja hallituksen määräyksestä alentaakseen hintaindeksiin sidottujen valtion obligaatioiden koron maan taloudella aiheuttamaa taakkaa.
Cristina Fernández de Kirchner De Kirchner nimitti uudeksi asevoimien pääesikunnan päälliköksi divisioonankenraali Luis Alberto Pozzin, kun hänen edeltäjänsä Roberto Bendini erosi, kun häntä alettiin tutkia 500 000 peson kavalluksesta. Vatikaani sen sijaan hylki entisen oikeusministeri Alberto Iribarnen nimitystä lähettilääksi, koska hän on eronnut. Hallitus ei suostunut asettamaan muuta ehdokasta, mutta Iribarne vetäytyi halutessaan pitää maan välit Pyhään istuimeen.
Uudeksi pääministeriksi tuli heinäkuussa 2008 Sergio Massa Alberto Fernándezin tilalle.
Néstor Rafael Herrera Heredia Herrera Heredia jäi eläkkeelle 22. helmikuuta 2010.
Nuori pari Elokuvan pääkuvaajana toimi Néstor Almendros ja musiikin teki Antoine Duhamel.
Néstor Gorosito Joulukuussa 2015 Gorosito palasi Espanjaan, kun hänestä tuli Segunda Divisiónin viimeiseksi vajonneen UD Almerían päävalmentaja.
Kesytön (elokuva) "Kesytön" oli Truffaut’n ensimmäinen yhteistyö elokuvaaja Néstor Almendrosin kanssa, joka toimi myöhemmin vielä kahdeksan Truffaut’n elokuvan pääkuvaajana.
Néstor Gorosito Vuonna 2009 Gorosito siirtyi River Platen päävalmentajaksi, mutta erosi pian kauden alettua kehnojen tulosten vuoksi.
Cristina Fernández de Kirchner Hallitseva Frente para la Victoria menetti enemmistönsä alahuoneessa ja senaatissa kesän 2009 vaaleissa.
Cristina Fernández de Kirchner Edeltäjiensä tavoin Cristina Fernández piti Malvinassaaria (Falklandinsaaret) laillisesti Argentiinalle kuuluvana ja Britannian miehittämänä.
Néstor Vidrio Vidrio oli mukana Meksikon joukkueessa, joka voitti olympiakultaa Lontoossa 2012. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua. Loppuottelussa Brasiliaa vastaan Vidrio tuli vaihdosta kentälle.
Cristina Fernández de Kirchner Joulukuussa 2011 Fernándezin kerrottiin sairastavan kilpirauhasen syöpää. Kilpirauhasen poiston jälkeen kuitenkin ilmeni, ettei se sisältänyt syöpäsoluja.
Eduardo Duhalde Duhalde on naimisissa Hilda de Duhalden kanssa, joka pyrki lokakuun 2005 vaaleissa parlamenttiin Buenos Airesista Kirchnerin vaimon Cristina Fernández vastaehdokkaana, mutta hävisi tälle.
Movimiento Revolucionario Túpac Amaru Parhaimmillaan liikkeellä oli noin sata aktiivista jäsentä ja sen johtajana toimi Víctor Polay Campos vuoteen 1992 asti ja Néstor Cerpa Cartolini kuolemaansa 1997 saakka.
Néstor Hugo Navarro 19. maaliskuuta 2003 Navarro sai nimityksen Alto Valle del Río Negron hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2010.
Bernadotte Kustaa V:n poika, kruununprinssi Kustaa VI Aadolf avioitui vuonna 1907 Ison-Britannian kuningattaren Viktorian lapsenlapsen, Connaughtin prinsessa Margaretin kanssa. Margaret oli äitinsä kautta Saksan keisarin Vilhelm II:n pikkuserkku. Heidän poikansa, perintöprinssi Kustaa Aadolf, avioitui vuonna 1932 saksalaisen Saksi-Coburg-Gotha-suvun prinsessan Sibyllan kanssa. Perintöprinssi Kustaa Aadolf kuoli jo vuonna 1947 ja hänen isästään eli kruununprinssistä tuli kuningas vuonna 1950. Kustaa VI Aadolfin toinen avioliitto kuningatar Viktorian lapsenlapsenlapsen Lady Louise Mountbattenin, syntyjään Battenbergin prinsessan, kanssa oli lapseton. Kuningas Kustaa VI Aadolf kuoli vuonna 1973.
Juho Kusti Paasikivi Elokuussa 1884 Johan August Hellstén kuoli lyhyen aikaa sairastuttuaan ja jätti yli 4 000 kultamarkan velat. Pian kuoli myös Juho Kusti Paasikiven sisarpuoli Karolina Hagman. Hänen tätinsä Kaisa Hagman yritti jatkaa kangaspuodin pyörittämistä, mutta sen epäonnistuttua koko kiinteistö jouduttiin myymään. Myöhemmin Kaisa-täti jatkoi rihkamakauppiaana vuokraamassaan pienessä liiketilassa, missä myös Juho Kusti loma-aikoinaan autteli. Syksyllä 1887 Juho Kusti siirtyi opiskelemaan lukioon ja suomensi sukunimensä Paasikiveksi.
Kustaa III Kustaan toinen poika Kaarle Kustaa kuoli jo vauvaiässä. Pojan kuolema oli Kustaalle niin suuri järkytys, että hän ei kyennyt osallistumaan hautajaisiin.
Kustaa VI Aadolf Kustaa Aadolf kuoli 1973 Helsingborgin sairaalassa leikkauksen jälkeiseen keuhkokuumeeseen. Hänen seuraajansa oli hänen lapsenlapsensa Carl Gustaf. Kustaa VI Aadolfia ei haudattu perinteen mukaan Riddarholmskyrkaniin vaan Hagan puistoon.
Kustaa Inkeri Kustaa Inkeri kuoli Turussa 16. maaliskuuta 1997. Hänen muistokseen pidettiin alkukesästä vuonna 1999 lukuteorian symposiumi 
Turku Symposium on Number Theory in Memory of Kustaa Inkeri (University of Turku, 31.5.–4.6.1999).
Kustaa Jalkanen Jalkasen puoliso oli Aurora Kemppainen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1895. Kustaa Jalkanen kuoli 58-vuotiaana huhtikuussa 1921.
Loviisa Ulriika Aadolf Fredrik kuoli vuonna 1771 ja kruununprinssi Kustaasta tuli kuningas Kustaa III. Leskikuningatar Loviisa Ulriikan välit poikaansa huononivat entisestään. Vuonna 1778 tapahtui täydellinen välirikko, jonka syynä olivat Loviisa Ulriikan levittämät huhut, joiden mukaan Kustaa III ei olisi poikansa Kustaa Aadolfin oikea isä. Äiti ja poika sopivat välinsä vasta kun äiti teki kuolemaa vuonna 1782.
Kustaa VI Aadolf Kustaa Aadolf ja prinsessa Margareeta saivat viisi lasta:Kruununprinssinä ollessaan Kustaa palveli Ruotsin armeijassa. Hänet ylennettiin 1923 kenraalimajuriksi ja 1928 kenraaliluutnantiksi. Vuonna 1950 prinssi Gustaf Adolfista tuli kuningas 68-vuotiaana, kun hänen yli 90-vuotias isänsä, joka oli hallinnut maata yli 40 vuotta, kuoli.
Susi-Kustaa Kun Priita kuoli, ei Susi-Kustaa laskenut ketään mökkiin vaan teki itse arkun johon laittoi äitinsä pesemättömänä olkien päälle. Hautaus ei onnistunut, koska kirkkoherra Salpakari esti sen ja laitatti ruumiin säälliseen hautauskuntoon kartanon palvelijoiden avulla. Susi-Kustaa kieltäytyi edelleen rippikoulusta eikä uskonut papin uhkauksia, jotka jäivätkin tyhjiksi sanoiksi.
Anton Kustaa Attila Anton Kustaa Attila kuoli elokuussa 1915 umpisuolentulehduksen ja keuhkopussintulehduksen seurauksena. Hänet on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle. Hautakivessä olevan muotokuvareliefin on tehnyt kuvanveistäjä Alpo Sailo.
Kustaa Tapola Kustaa Tapola kuoli Tilkan sotilassairaalassa Helsingissä 2. huhtikuuta 1971. Hänet on haudattu Lempäälän kirkkomaalle. Tapolan hautamuistomerkin reliefin on tehnyt kuvanveistäjä Jussi Pohjonen vuonna 1943.
Kustaa III Murhatyön tekijäksi valikoitui kapteeni Jacob Johan Anckarström. Hän ampui 16. maaliskuuta 1792 Kustaata kylkeen Tukholman oopperatalon naamiaisissa. Kuninkaan haavoja ei pidetty ensin hengenvaarallisina, mutta ammuksena käytetty ruostunut rautanaula aiheutti kuolion, ja kuningas kuoli kaksi viikkoa myöhemmin. Uudeksi kuninkaaksi tuli hänen alaikäinen poikansa Kustaa IV Aadolf.
Kustaa II Aadolf Kustaa II Aadolf kuoli 6. marraskuuta 1632 käydyssä Lützenin taistelussa. Tarinan mukaan omat joukot löysivät hänet illalla hevosten tallaamana, päähän ammuttuna ja miekan lävistämänä; häneltä oli myös riistetty vaatteet. Sota Saksassa jatkui vielä pitkään, eikä sitä saatu loppuun ennen Westfalenin rauhaa vuonna 1648. Kustaa II Aadolfin seuraaja oli hänen tyttärensä Kristiina.
Kustaa Aadolf (Ruotsin perintöprinssi) Kustaa Aadolf kuoli lento-onnettomuudessa Kööpenhaminassa 26. tammikuuta vuonna 1947. Prinssi ja kaksi seuralaista olivat palaamassa Tukholmaan metsästysretkeltä ja Hollannin vierailulta, missä hän oli ollut tapaamassa kruununprinsessa Julianaa ja prinssi Bernhardia.
Kustaa II Aadolf Kun Kaarle IX kuoli, oli Kustaa Aadolfin ohella toinenkin mahdollinen kruununperillinen: Juhana III:n poika (ja Sigismundin velipuoli) herttua Juhana, joka oli muutamaa vuotta Kustaata vanhempi. Tämän mahdollisuuksia kruunuun Kaarle-vainaja ja Kustaan sukulaiset olivat pyrkineet torjumaan ja heikentämään (esimerkiksi valtiopäiväpäätöksillä, sekä torjumalla liittolaisten hankkimisen avioliiton kautta naittamalla Juhana Kaarlen omalle tyttärelle, jonka perhe tuki Kustaata), ja vahvistamaan Kustaa Aadolfin asemaa (esimerkiksi siirtämällä hänelle joitakin valtaoikeuksia ja antamalla hänelle voimavaroja). Kustaa Aadolf nousi kuninkaaksi, koska Juhana ei pystynyt saamaan riittävää tukea, eikä siten todella yrittänyt valtaannousua. Väite, ettei Juhana ollut kiinnostunut kuninkuudesta, on jäänyt todistamattomaksi puoleen tai toiseen. Kun Kustaa nousi valtaistuimelle vuonna 1611, valtakunnan tila oli huono. Sotaa käytiin Venäjää, Tanskaa ja Puolaa vastaan. Kustaa kohdisti ensin huomionsa Tanskaan, ja vuonna 1613 saatiin aikaiseksi rauhansopimus, jossa Ruotsi luopui vaatimuksistaan Jäämeren rannikkoon Ruijassa. Stolbovan rauha Venäjän kanssa solmittiin vuonna 1617. Puolan kanssa sovittiin rauhassa Altmarkissa vuonna 1629 sen jälkeen kun Kustaa oli tehnyt sotaretken Liivinmaalle.
Hattupuolue Kustaa III kuoli attentaatissa teatterissa ja hänen seuraajansa Kustaa IV Aadolf hävisi Suomen sodassa Venäjän keisarikunnan ja Ranskan keisarikunnan vastaisella politiikallaan Suomen joutuen itse vallankaappauksen kohteeksi, joka toi Ruotsille vuoden 1812 politiikan sekä nykyisen Bernadotte-suvun hallitsijanvaltaa käyttämään.
Kustaa IV Aadolf Valta siirrettiin väliaikaiselle hallitukselle, jonka johtoon tuli Kaarle-herttua, josta myöhemmin tuli lyhyaikainen kuningas Kaarle XIII. Tämä kutsui valtiopäivät koolle. Kustaa IV Aadolf luopui vapaaehtoisesti vallasta 29. maaliskuuta 1809, säästääkseen kruununsa pojalleen, mutta 19. toukokuuta 1809 valtiopäivät päättivät, että hänen jälkeläisensä ovat menettäneet oikeuden Ruotsin kuninkuuteen. Lisäksi hänet päätettiin joulukuussa 1809 karkottaa perheineen Ruotsista. Perhe matkusti Badeniin Saksaan, jonne perhe jäi syrjäytetyn kuninkaan jatkaessa matkaa Sveitsiin. Kustaa IV Aadolf oli aluksi hyvin masentunut kohtalostaan, ja hänen avioliittonsakin päätyi eroon vuonna 1812. Kustaa IV Aadolf vietti kiertelevää elämää eurooppalaisissa kaupungeissa vuoteen 1833 asti, jolloin hän asettui asumaan St. Galleniin, Sveitsiin. Siellä Kustaa IV Aadolf kuoli vuonna 1837.
Elias Kankaanpää Eliaksella on nuorempi sisar, Aino ja vanhempi veli Antero, jolle heidän isänsä Kustaa luovutti torppansa kun hän katsoi ettei Eliaksesta ollut talonpitäjäksi. Kustaa kuului punakaartin esikuntaan. Hän kuoli Tampereen vankileirillä. Kansalaissodassa Elias oli signalisti eli torvensoittaja. Hän on harvoja punaisia, jotka ovat vielä 1950-luvulle sijoittuvassa kolmannen osan lopussa hengissä.
Kustaa Jussila Jussila oli vuodesta 1909 naimisissa Hilja Tiirikkalan kanssa. Hän kuoli Hämeenlinnassa 84-vuotiaana.
Kustaa Pukkinen Kustaa E. Pukkinen, lempinimeltään Köpi, (28. elokuuta 1897 Isokyrö – 30. elokuuta 1926) oli vaasalainen lentäjäluutnantti. Hän oli oman aikansa suuria lentäjäsankareita Suomessa, ja ensimmäinen lentäjä, joka sai arvostetun Harmon-patsaan ansioistaan vuonna 1927. Luutnantti Pukkinen oli arvostettu lentäjä, ja hän toimi muun muassa lento-oppilaiden tarkastuslentäjänä eri Ilmailuvoimien yksiköissä. Hän kuoli lento-onnettomuudessa Viipurissa.
Katariina Stenbock Leskikuningatar Katariina pysytteli parhaansa mukaan syrjässä Kustaa Vaasan poikien valtataisteluista. Parhaat välit hänellä oli Eerikin ja Juhanan kanssa. Eerik oli äitipuoltaan puolitoista vuotta vanhempi. Hän oli Kustaan ja tämän ensimmäisen puolison Katariina Saksi-Lauenburgilaisen poika. Katariina eli pidempään kuin yksikään Kustaa Vaasan lapsista Cecilia Vaasaa lukuun ottamatta. Hän kuoli 86-vuotiaana Strömsholmin linnassa ja hänet haudattiin Uppsalan tuomiokirkkoon.
Kustaa Hiekka Hiekka sai teollisuusneuvoksen arvon vuonna 1935. Hän kuoli vuonna 1937 81-vuotiaana.
Niilo Kustaa Malmberg Niilo Kustaa Malmbergin vanhemmat olivat "Herman Malmberg" ja "Liisa Greta Aejmelaeus". Herman Malmberg oli pappi, Isonkyrön pitäjänapulainen. Hän kuoli 1809. Hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin Ylistaron seurakunnassa armovuoden saarnaajana toimineen Johan Simeliuksen kanssa pari vuotta myöhemmin. Niilo Kustaa Malmberg oli naimisissa kahdesti: 1832–1851 "Sofia Amanda Karolina Bergroth"in kanssa ja 1853–1858 "Helena Jaakontytär Huhtala"n kanssa. Edellisestä avioliitosta syntyivät Eliel, Ida Sofia, Gustaf, Frans, Lydia ja Julia. 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun herännäisyyden johtaja, Wilhelmi Malmivaara, on hänen poikansa jälkimmäisestä avioliitosta.
Luettelo jääkäreistä K Kustaa Kataja ent. Tolikko (9. tammikuuta 1885 Alahärmä - 23. elokuuta 1917 Saksa) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Kustaa Tolikko ja Anna Sandelin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1905 Sanna Maija Kunnarin kanssa, joka kuoli vuonna 1915. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Aa-joelta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon hänen sairautensa johdosta 6. maaliskuuta 1917. Hän ei koskaan parantunut taudistaan vaan kuoli lavantautiin Lockstedtin leirillä 23. elokuuta 1917 ja hänet haudattiin Kellinghusenin sotilashautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.
Maakeski Ruotsin historiassa vuosi 1772 oli ratkaisujen vuosi. Kuningas Kustaa III kaappasi itselleen vallan. Suomen ylipäällikkö Augustin Ehrensvärd kuoli vähän sen jälkeen ja Bernt Otto Stackelberg nimitettiin hänen seuraajakseen. Stackelberg teki tärkeän havainnon: ”Mikäli minä tiedän, ei tähän asti liene mitään sotilaallista karttaa Suomesta laadittu.” Kun uhka Venäjän-sodasta näytti kuitenkin hälvenneen, toimiin ei heti ryhdytty. Asia tuli uudestaan ajankohtaiseksi, kun Kustaa III kävi Suomessa ja myös Asikkalan Anianpellossa. Kartan tekeminen aloitettiin 1770-luvun lopulla. Vuonna 1805 Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf luovutti Ruotsin sota-arkistoon kokonaisuudessaan Kuninkaallisen karttakokoelman aineksen.
Arvi Kustaanpoika Arvi Kustaanpoika kuoli joko 1379 tai 1380. Hänen jälkeläisensä seitsemännessä sukupolvessa oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa.
Sankt Gallen Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf, Suomen viimeinen kuningas, kuoli Sankt Gallenissa vuonna 1837.
Aksel Vuokko Aksel Leonard Vuokko () oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä, metsätyönjohtaja Kustaa Wahlberg ja Vendla Lehtonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Elmi Saariahon kanssa, joka kuoli vuonna 1929 ja hän avioitui toistamiseen vuonna 1932 Rauni Karikosken kanssa, joka kuoli vuonna 1945 ja hän avioitui kolmannen kerran vuonna 1948 Siiri Aline Paattisen kanssa.
Esa Pakarinen Esa Pakarinen kuoli syöpään 78-vuotiaana. Pakarinen on haudattu Könönpellon hautausmaalle Varkauteen. Hän oli viimeinen suomalainen viihdetaiteilija, jonka hautajaiset valtio kustansi.
Fredrik Nimen sisarnimi Fredrika tuli ruotsalaiseen kalenteriin alun perin Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin Fredrika-puolison (kuoli 1826) kunniaksi.
Kustaa III:n sota Sodassa kuoli yli kaksikymmentä tuhatta ruotsalaista ja suomalaista meri- ja maavoimien sotilasta. Vain 1 500 kaatui taisteluissa, loput sortuivat tauteihin.
Kaarle X Kustaa Kaarle kutsui koolle valtiopäivät Göteborgiin tammikuussa 1660. Siellä hän sairastui äkillisesti ja kuoli helmikuun 12. ja 13. päivien välisenä yönä.
Hannu Krankka Eversti Krankka kirjoitti sotakokemuksistaan ruotsinkielisen kertomuksen , joka on säilynyt arvokkaana dokumenttina sodasta. Hänen kuitenkin epäillään olleen äidinkieleltään suomalainen. Kaarle-herttua palkitsi Krankan muun muassa verovapaudella, hänestä tehtiin Limingan nimismies ja Pohjanmaan lohivouti vuonna 1600. Hän oli valtiopäivämiehenä vuonna 1600 ja Kustaa II Adolfin kruunajaisvaltiopäivillä vuonna 1617. Kaarle IX kävi tervehtimässä häntä Limingan Krankkalassa 1602, ja Kustaa II Adolf kenties tapasi hänet 1614 Limingassa pistäytyessään. Hannu Krankka kuoli vuoden 1630 paikkeilla.
Hans Axel von Fersen Palattuaan Ruotsiin von Fersen omistautui omalle uralleen. Vuonna 1792 Kustaa III kuoli, ja kuten kaikki hänen suosikkinsa myös von Fersen joutui epäsuosioon Södermanlandin herttuan Kaarlen – tulevan kuninkaan Kaarle XIII:n veljen – sijaishallinnon aikana vuosina 1792–1796. Kun Kustaa IV Aadolf nousi valtaistuimelle, hän kutsui takaisin isänsä upseerit ja muut merkittävät henkilöt. Vuonna 1797 von Fersen lähetettiin Rastattin rauhanneuvotteluihin, mutta ranskalaisten delegaation esittämien protestien jälkeen hänen oli vetäydyttävä neuvotteluista.
Per Albin Hansson Hanssonin yhteistyösuhde kuningas Kustaa V:n kanssa läheni henkilökohtaiseksi ystävyydeksi. Hansson kuoli sydänkohtaukseen raitiovaunupysäkillä 6. lokakuuta 1946. Hänet on haudattu Norra begravningsplatsenille Tukholmaan.
Kosti Kustaa Kartiokari Kartiokari kuoli sydäninfarktiin 19. heinäkuuta 1981 Helsingin keskusvankilassa ollessaan kärsimässä vuonna 1978 saamaansa 5 vuoden 4 kuukauden vankeusrangaistusta huumausainerikoksen valmistelusta ja puukotuksesta.
Kekkosen IV hallitus Kulkulaitosministeri, puolueisiin sitoutumaton Outokumpu Oy:n pääjohtaja, vuorineuvos Eero Mäkinen kuoli 27. lokakuuta 1953 ja hänen tilalleen tuli toisena kulkulaitosministerinä toiminut Maalaisliiton kansanedustaja Kusti Eskola.
Anna Itävaltalainen (Ruotsin kuningatar) Anna kuoli 10. helmikuuta 1598 Varsovassa synnytyksen aikaiseen verenvuotoon, ja myös hänen synnyttämänsä lapsi kuoli. Sigismund III meni naimisiin vuonna 1605 hänen sisarensa Konstanzen Renate Habsburgin kanssa. Poliittiset asetelmat säilyivät Euroopassa vielä vuosikymmeniä. Annan ja Konstanzen veli keisari Ferdinand II (1578–1637) oli Kaarle-herttuan pojan Kustaa II Adolfin päävihollinen 30-vuotisessa sodassa.
Köyliön kirkko Kirkon lattian alle on haudattu kuningas Kustaa III:n 24-vuotiaana kuollut henkivartija Grüner. Hän kuoli Köyliön Kuninkaanlähteellä toisen henkivartijan kanssa käymässään kaksintaistelussa vuonna 1755 kuninkaan Suomen vierailun yhteydessä.
Sofia Magdalena Myöskään lapsista ei ollut iloa Sofia Magdalenalle. Kruununprinssi Kustaa Aadolfin kasvatukseen hän ei saanut osallistua ollenkaan, ja toinen poika kuoli jo vauvaiässä. Vähitellen Sofia Magdalena vetäytyi yhä enemmän omiin oloihinsa.
Sasuke Uchiha Suuri muutos Sasuken elämässä tapahtui, kun hän joutui samaan ryhmään Naruton ja Sakuran kanssa. Ryhmässä toimiminen pakotti hänet oppimaan sekä sosiaalisia taitoja, että yhteistyötä, ja sarjan edetessä Sasuke näyttää hiljalleen pehmenevän ja oppivan ystävyyden merkityksen. Hän myös oppi jättämään Itachille kostamisen hautomiset hetkeksi takavasemmalle. Ryhmän opettaja Kakashi näyttää myös olevan tärkeä ihminen Sasukelle, ja hän näyttää myös parhaiten ymmärtävän Sasuken traumat.
Kakashi Hatake Kakashi Hatake () on kuvitteellinen hahmo Naruto-animesarjassa. Hän on entinen Konohan ANBU ryhmän kapteeni. Hän on Ryhmä 7:n sensei (oppilainaan Naruto Uzumaki, Sasuke Uchiha ja Sakura Haruno). Aikahypyn jälkeen 'Naruto Shippuuden' jaksoissa Naruto, Sai, Sakura ja Kakashi muodostavat 'Kakashin ryhmän', jossa he ovat oppilaiden ja opettajan sijaan tasa-arvoisia ninjoja.
Sasuke Uchiha Sasuke on Uzumaki Naruton ja Haruno Sakuran kanssa samassa ryhmässä ja heidän opettajanaan on Hatake Kakashi. Sarjan alussa vaikuttaa siltä, että Naruton ja Sasuken välillä vallitsee kylmä vihamielisyys, ja erityisesti Naruto ei peittele inhoaan Sasukea kohtaan. Sasuke halveksii Naruton kömpelyyttä ja lahjattomuutta, mutta sarjan edetessä he alkavat arvostaa toisiaan.Sasukella on isoveli nimeltään Itachi. Hänen isänsä nimi on Fugaku ja äidin nimi on Mikoto.
Sakura Haruno Sakuran ensimmäinen ryhmä oli Ryhmä 7, johon kuului myös Uchiha Sasuke sekä Uzumaki Naruto. Heidän senseinään toimi Kakashi Hatake, joka tapasi myöhästellä jatkuvasti. Kakashi piti heille aluksi kokeen, jossa hän testasi kolmikon yhteistyötä, joka ei sujunut alkuunkaan. Naruto piti jopa sitoa paaluun kiinni huijaamisesta, mutta lopulta Kakashi päästi heidät kuitenkin läpi.
Sasuke Uchiha Kun Kakashi oli sinetöinyt kirotun sinetin Fuuja Houin-jutsulla, kirottu sinetti vaipui passiiviseen tilaan, joka pysyi kurissa lähinnä Sasuken yllättävän vahvan tahdonvoiman ansiosta. Kuitenkin Sasuken mielentila oli viimeaikaisten tapahtumien seurauksena muuttunut, ja hänen mielensä päällimmäiseksi asiaksi nousi taas Itachin tappaminen. Kun Naruto otti taidoissaan suuria harppauksia Sasuken silmissä - mikä kulminoitui Gaaran päihittämiseen -, Sasuken elämää alkoi painostaa myös kateus. Konohan invaasion jälkeen Itachi ja Kisame tulivat käymään Konohassa etsimässä Narutoa ja Kyuubia. Sasuke kävi Itachin kimppuun, mutta joutui toisen kerran eläessään isoveljensä Mangekyo Sharinganin kohteeksi. Tämä oli Sasukelle viimeinen pisara, ja hän alkoi keskittyä uudelleen suunnitelmaansa saada kylliksi voimaa veljensä tappamiseen. Tässä välissä animessa oli kilpajuoksu Teemaassa, jossa Sasukea vaivasi taas se, että Naruto pelasti päivän Sasuken vain katsellessa sivusta.
Sasuke Uchiha Kahden kuukauden levon ja harjoittelun jälkeen on viimeisen kokeen aika. Sasuken on määrä otella Hiekan kylän Gaaraa vastaan, mutta Sasuke tulee myöhässä. Häntä ei kuitenkaan vastaan tapoja diskata kilpailusta. Gaara osoittautuu vaaralliseksi vastustajaksi hiekkansa avulla, mutta Sasuke saa iskettyä Kakashilta oppimansa Chidorin avulla Gaaran "läpäisemättömän suojan" läpi, vahingoittaen samalla Gaaraa. Gaara sekoaa täysin nähtyään omaa vertaan ja menettää tajuntansa. Tällöin Hiekka ja Ääni hyökkäävät Konohaan ja ottelu keskeytyy. 
Sasuke lähtee seuraamaan Gaaraa, perässään Naruto, Shikamaru, Sakura sekä Kakashin Pakkun-koira. Naruto saa Sasuken lopulta kiinni Sakuran kanssa, mutta Gaara on ehtinyt muuttua osittain hirvittävään Shukaku-muotoonsa. Sasuke jää hetkessä alakynteen ja Naruto voittaa vain nipin napin Gaaran. Tämän jälkeen Sasuke on tuntenut syvää katkeruutta Narutoa kohtaan, joka on alkanut vahvistumaan tätä nopeammin.
Sasuke Uchiha Sasuke Uchiha on kuvitteellinen hahmo anime- ja mangasarja Narutossa.
Kakashi Hatake Kakashi tunnetaan siitä, että hänen tekniikkansa keskittyvät muiden tekniikoiden analysoimiseen ja kopioimiseen sharingan-silmän avulla. Hän on kuitenkin kehittänyt yhden oman tekniikan, "Chidorin" (Suora käännös: Tuhat laulavaa lintua, joka tulee sirkuttavasta linnunlaulua muistuttavasta äänestä tekniikkaa suorittaessa.) Kakashi on ollut oppilaana nimenomaisessa ryhmässä 7, kun hän oli nuori entisen ryhmän johtajana toimi edesmennyt Yondaime Hokage (Minato Namikaze) ja hänen ryhmätovereinaan Uchiha Obito ja Rin Nohara. Kaikki meni hyvin kunnes he joutuivat onnettomuteen, jossa Obiton uskottiin menehtyneen. Obito antoi Kakashille toisen silmistään lahjaksi, sillä samana päivänä Kakashista oli tullut Jōnin tason ninja. Mutta yhdessä tehtävässä Kakashi surmasi Rinin. Koska viholliset halusivat Rinin ja pyysi Kakashia tappamaan hänet, mutta Kakashi ei voinut tappaa Riniä, koska Kakashi lupasi Obitolle että hän suojelee häntä, mutta kun Kakashi käytti Chidorin viholliseen päin, Rin hyppäsi ja otti iskun vastaan. (Shippūden jakso 119-120)
Naruto Shippuudenissa Pain tappoi Kakashin. Mutta lopulta Pain herätti kaikki surmanneensa kyläläiset, Kakashin mukaan lukien.
Naruto Uzumaki Valmistuttuaan Naruto sijoitettiin Ryhmä 7:ään yhdessä Sakura Harunon ja Sasuke Uchihan kanssa ja heidän senseinään toimi Kakashi Hatake. Kolmikon välit eivät kuitenkaan olleet kovin hyvät sillä varsinkin Naruton ja Sasuken välillä oli jatkuvaa kilpailua.
Sasuke Uchiha Sasuke Uchiha on yksi sarjan tärkeimmistä henkilöistä ja hänen osuutensa tarinasta kasvaa varsinkin myöhemmissä jaksoissa. Sasuke on luonteeltaan kylmä, sulkeutunut ja töykeä, mutta ninjana hän on äärimmäisen lahjakas. Hänen tunnekylmyytensä ei kuitenkaan ole synnynnäistä, vaan siihen on syynä hänen koko perheensä kuolema. Sasuke menetti hyvin pienenä koko klaaninsa, kun hänen isoveljensä Itachi tappoi kaikki suvun jäsenet yhden ainoan yön aikana. Tuntemattomasta syystä Itachi jätti Sasuken ainoana henkiin. Näiden tapahtumien jälkeen Sasuke sulkeutui itseensä ja järkeili elämänsä ainoaksi tavoitteeksi koston. Vuosien ajan Sasuke on hyvin kapeakatseisesti keskittynyt ainoastaan harjoittelemaan taitojaan, jotta voisi joskus vielä tappaa Itachin, ja on näin syrjäytynyt maailmasta.
Sasuke Uchiha Sarjan tärkeimpiä käännekohtia on Orochimarun tulo ja hänen vaikutuksensa Sasukeen. Chuunin-kokeen aikana Orochimaru puree Sasukea niskaan, minkä seurauksena Sasuken niskaan muodostuu Orochimarun kirottu sinetti. Tämä sinetti antaa Sasukelle mahtavat voimat, mutta se myös pitää häntä tiukasti otteessaan. Orochimaru houkuttelee Sasuken taitavasti manipuloimalla puolelleen, ja lopulta Sasuke jättää kylänsä ja ystävänsä ja lähtee Orochimarun oppilaaksi. Sasuke tiedostaa Orochimarun vaarallisuuden, mutta koska klaanin puolesta kostaminen on noussut hänen mielessään ainoaksi merkitseväksi asiaksi, hän ei välitä siitä. Ollessaan Orochimarun opetuksen alaisena tämä kehittää nopeuttaan ja voimaansa. Hän myös kehittää Chidoristaan useita variaatioita kuten esimerkiksi Chidori Nagashin ja Senbon Chidorin.Hän on myös hyökännyt ryhmä 7 kimppuun ja hän on vahingoittanut Yamatoa.
Naruto Uzumaki Taistelun aikana Sasuke väitti ettei tarvitsisi ystäviä vaan voimaa tappaakseen Itachin. Naruto ei suostunut hyväksymään Sasuken päätöstä sillä Sasuke oli kuin veli hänelle eikä hyväksynyt tätä kieroutunutta ja itsetuhoista tietä, jonka hän oli valinnut. Lopulta molemmat käyttivät voimakkaimpia iskujaan toisiinsa, mutta Naruton isku ei osunut vaan ainoastaan Naarmutti Sasuken otsapantaa. Myöskään Sasuke ei käyttänyt iskuaan täysin, koska ei halunnut tappaa Narutoa ja tehdä niin kuin Itachi oli olettanut hänen tekevän. Pian sen jälkeen Sasuke jatkoi matkaa, ja Kakashi haki Naruton takaisin.
Kurenai Yūhi Juuri ennen taistelua Akatsukin jäseniä, Itachi Uchihaa ja Kisame Hoshigakia, vastaan, Kurenai ja Asuma nähtiin yhdessä. Kakashi sattui huomaamaan, että he käyttäytyivät hyvin ystävällisesti toisiaan kohtaan ja mainitsi tämän. Kurenai punastui ja vastusteli tämän sanoja. Asuma puolestaan vaihtoi puheenaihetta kysyen, miksi Kakashi oli siellä.