mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Berliini Ennen vuotta 2001 hallintoalueita oli vuoden 1920 kuntaliitoksista saakka ollut 20. Berliinin kahtiajaon aikana (1945–1990) niistä 12 kuului Länsi-Berliiniin ja kahdeksan Itä-Berliiniin seuraavasti:Arkeologisten kaivausten perustella Berliini ja sen sisarkaupunki Cölln ovat syntyneet noin 1100- ja 1200-lukujen vaihteessa. Nämä kaksi asutuskeskusta sijaitsivat vastapäätä toisiaan Spreejoen kapeikossa: Berliini joen itäpuolella, Cölln sen keskellä olevalla saarella eli Spreeinselillä. Berliinin kaupungin virallinen ikä lasketaan vuonna 1237 päivätystä asiakirjasta, jossa tosin mainitaan vain Cölln – itse Berliinistä ensimmäinen maininta on vuodelta 1244. Vanhastaan slaavilainen keskus Spandau ylempänä Spreejoen varrella sai kaupunkioikeudet vuonna 1232 ja Berliini ilmeisesti samoihin aikoihin. Kaupungit menestyivät suhteellisen hyvin kauppakaupunkeina 1200–1300-luvuilla ja solmivat liiton vuonna 1307. Vuonna 1360 Berliini-Cölln liittyi hansaliittoon. Berliini ja Cölln kävivät hansakaupunkina kauppaa koko Itämeren alueella ja olivat suhteellisen riippumattomia Brandenburgia hallinneista ruhtinaista.
Airberlin Air Berlin GmbH & Co Luftverkehrs KG, josta julkisuudessa käytetään useimmiten nimityksiä "airberlin", "Air Berlin" tai "airberlin.com", oli Saksan toiseksi suurin ja Euroopan kuudenneksi suurin lentoyhtiö. Air Berlin ja sen tytäryhtiöt kuljettivat vuonna 2010 33,6 miljoonaa matkustajaa.
Isaiah Berlin Isaiah Berlin ("Sers Jesaja Berlins"; 6. kesäkuuta 1909 Riika, Venäjän keisarikunta – 5. marraskuuta 1997 Oxford, Englanti) oli brittiläinen filosofi ja aatehistorioitsija. Häntä pidetään 1900-luvun merkittävimpiin kuuluvana aatehistorioitsijoita. Berlin toimi Oxfordin yliopiston professorina.
Airberlin Vuonna 2004 Air Berlin perusti yhdessä itävaltalaisen lentoyhtiö Nikin kanssa Euroopan ensimmäisen Low-Fare -allianssin. 1. tammikuuta 2006 Air Berlinin yritysmuoto GmbH & Co. KG muutettiin muotoon PLC & Co. KG. Yhtiö listautui pörssiin 11. toukokuuta 2006. Elokuussa 2006 Air Berlin osti saksalaisen halpalentoyhtiö dba:n. Maaliskuussa 2007 yhtiö osti saksalaisen "LTU Lufttransport-Unternehmen GmbH" -nimisen lentoyhtiön osakekannan ja 49 % sveitsiläisestä "Belair"-lentoyhtiöstä. Syyskuussa 2007 Air Berlin ilmoitti tehneensä sopimuksen saksalaisen Condor-lentoyhtiön ostamisesta, mutta sopimus peruutettiin. Air Berlin aloitti aikataulunmukaisen liikenteen Helsingin ja Düsseldorfin välillä helmikuussa 2006 sekä Helsingin ja Berliinin välillä toukokuussa 2006. Keväällä 2009 yhtiö aloitti liikenteen Helsingin ja Hampurin välillä. Vuonna 2009 Air Berlin PLC ja TUI Travel PLC solmivat Saksan lentotoimiaan koskevan pitkäaikaisen strategisen allianssin. Talviaikataulun 2009/10 käyttöönoton yhteydessä Air Berlin hankki haltuunsa toiminimen TUIfly kaupunkireittiverkoston.
Irving Berlin Berlin voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon vuonna 1942 kappaleella ”White Christmas”. Vuonna 1963 hänelle myönnettiin Tony-erikoispalkinto. Berlin on valittu Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970 ja vuonna 1994 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Irving Berlin Vuonna 1911 Berlin meni naimisiin 20-vuotiaan Dorothy Goetzin kanssa. Heidän ollessaan häämatkalla Kuubassa Goetz sairastui lavantautiin, joka johti hänen kuolemaansa New Yorkissa heinäkuussa 1912, vain 20-vuotiaana. Berlin kirjoitti vuonna vaimonsa muistoksi laulun ”When I Lost You”, eikä kirjoittanut sen jälkeen balladeita moniin vuosiin. Laulua myytiin yli miljoona kappaletta. ”When I Lost You” on ainoa kappale, jonka Berlin on myöntänyt perustuvan hänen omaan elämäänsä. Dorothyn kuoleman jälkeen hänen veljensä Ray Goetz pysyi Berlinin läheisenä ystävänä.
Sprachenatelier Berlin Saksan ja kymmenien muiden kielten lisäksi Sprachenatelier Berlin järjestää festivaaleja, elokuvailtoja, luentotilaisuuksia, konsertteja, näyttelyitä, työpajoja, poliittisia keskusteluja ja seminaareja. Sprachenatelier Berlin on ollut tapahtumapaikkana lukuisille esityksille, näytelmille, elokuvanäytöksille, tanssille ja teatterityöpajoille. Instituutin tiloja käytetään myös poliittisen informaation ja keskustelun näyttämöinä.
Dynamo Berlin Dynamo Berlin voi tarkoittaa:
Park Inn Berlin Park Inn Berlin (virallisesti Park Inn by Radisson Berlin Alexanderplatz) on Berliinin Alexanderplatzilla sijaitseva hotellirakennus. Se on 37-kerroksisena kaupungin korkein kerrostalo ja Saksan korkein hotelli. Rakennuksen korkeus on 125 metriä, antenni mukaan luettuna 150 metriä. Hotellin kattoterassi toimii näköalatasanteena.
Berliini Historiastaan johtuen Berliini on kaupunkikuvaltaan hyvin hajanainen ja vaihteleva. Paljon vanhaa rakennuskantaa tuhoutui toisessa maailmansodassa mutta myös rauhanaikaisissa uudistushankkeissa. Kaupungissa näkyvät monen eri aikakauden ja yhteiskuntajärjestelmän arkkitehtoniset ihanteet rinta rinnan. Berliini ei ole erityisen kauniin kaupungin maineessa, mutta monet arvostavat nimenomaan sen monipuolisuutta ja värikkyyttä.
Per Berlin Berlin kilpaili ensimmäiset suuret kansainväliset arvoturnauksensa vapaapainissa ja saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuonna 1949 sijoituttuaan Istanbulin EM-kilpailuissa 1949 pronssille painoluokassa 73 kg. Hän kilpaili myöhemmissäkin arvoturnauksissaan 73 kg:n sarjassa. Helsingin MM-kilpailuissa 1951 hän tuli neljänneksi. Seuraavana vuonna Helsingin kesäolympialaisissa Berlin voitti kaikki ottelunsa viimeistä, Iranin Abdullah Mojtabavia vastaan käytyä lukuun ottamatta. Yhdysvaltalainen William Smith voitti sarjan olympiakultaa Berlinin tullessa hopealle. Vuonna 1953 MM-kilpailut käytiin kreikkalais-roomalaisella tyylillä, ja Berlin sijoittui viidenneksi.
Irving Berlin Vuonna 1939 Berlin sävelsi laulun ”God Bless America”, jonka nauhoitti Kate Smith ja joka on edelleen yksi Berlinin suosituimmista sävellyksistä. Kappaletta pidetään usein Yhdysvaltojen epävirallisena kansallislauluna. Berlin perusti kappaleen tekijänoikeuksia valvomaan God Bless America -säätiön, joka tukee kappaleen tuotoilla yhdysvaltalaisia partiojärjestöjä.
Daniel Berlin Sandvikenin kahdeksana pelivuonnaan 2004-12 Berlin on saavuttanut kaksi Ruotsin mestaruutta ja kaksi hopeaa eli kaksi voittoa ja tappiota mestaruusfinaalissa. Champions Cup -voitto on tullut Sandvikenin riveissä kaudella 2005–2006. Berlin oli Sandvikenin huippuvuosina 2011-12 joukkueen kapteeni ja keskeinen pelaaja seuran menestykselle.
Berlin Südkreuzin rautatieasema Berlin Südkreuz (ent. Bahnhof Papestraße) on rautatieasema Berliinissä. Asema avattiin 1898 risteysasemana. Berliinin S-Bahnin ympyrälinjan itä–länsi-suuntainen asema on ylätasolla ja päärautatieasemalle, Dresdeniin sekä Leipzigiin menevät raiteet alatasolla. Asemaa on rakennettu uudelleen vuosituhannen vaihteessa ja nimettiin Berlin Südkreuziksi toukokuussa 2006.
Tierpark Berlin Tierpark Berlin on toinen Berliinin kahdesta eläintarhasta. Eläintarha on 160 hehtaarin kokoinen, mikä tekee siitä pinta-alaltaan Euroopan suurimman maisemaeläintarhan. Eläinmäärällä mitattuna Tierpark on kuitenkin huomattavasti pienempi kuin Berliinin toinen eläintarha, Zoologischer Garten Berlin. Tierparkissa on noin 7 700 yksittäistä eläintä, jotka edustavat 950 eri lajia.
Irving Berlin Berlin sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 6. helmikuuta 1918, ja pian sen jälkeen hän värväytyi Yhdysvaltain maavoimiin. Hänet sijoitettiin New Yorkin lähellä Yaphankissa sijaitsevaan Camp Uptoniin. Isänmaallisuudestaan huolimatta Berlin tunsi alusta lähtien, ettei sopinut asepalvelukseen. Häntä häiritsivät yksityisyyden puute ja fyysisesti raskaat harjoitukset, ja eniten hän inhosi aikaisia herätyksiä.
Mercedes-Benz Arena (Berliini) Anschutz Entertainment Group osti maan vuonna 2002, jolle areena rakennettiin ja rakennustyöt alkoivat vuonna 2005. Halli saatiin valmiiksi vuonna 2008 ja ensijää tehtiin 17. heinäkuuta 2008. Urheilujoukkueista ALBA Berlin ja Eisbären Berlin käyttävät hallia kotiareenanaan. Areenalla järjestetään myös konsertteja ja käsipallo-otteluita.
Per Berlin Seuraavana vuonna 1953 oli jälleen vuorossa vapaapaini, mutta Berlin tuli neljänneksi. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän hävisi vapaapainissa neljännen kierroksen ottelunsa selätyksellä Neuvostoliiton Vakhtang Balavadzelle ja sijoittui neljänneksi. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Berlin hävisi kultaa ja hopeaa voittaneille Mithat Bayrakille ja Vladimir Manejeville ja saavutti näiden jälkeen pronssia.
Lucia Berlin Lucia Berlin (s. Lucia Brown, 12. marraskuuta 1936 Juneau, Alaska – 12. marraskuuta 2004 Marina del Rey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Elinaikanaan Berlin julkaisi 76 novellia. Niitä ilmestyi yhdysvaltalaisissa aikauslehdissä sekä kokoelmissa. Laajemmin tunnetuksi Berlin tuli kuitenkin vasta kuolemansa jälkeen, kun vuonna 2015 julkaistiin kokoelma valikoituja novelleja. "A Manual for Cleaning Women" nousi heti New Yorkin bestseller-listalle. Kokoelma on julkaistu suomeksi kahdessa osassa; "Siivoojan käsikirja ja muita kertomuksia" (2017) ja "Siivoojan käsikirja 2: Tanssia ruusuilla ja muita kertomuksia" (2018).
Berliini Vanhojen teollisuudenalojen taannuttua on matkailusta ja luovan talouden työpaikoista tullut kaupungille erityisen tärkeitä. Kaupunki on nykyisin 7,5 miljoonalla hotellivieraallaan Euroopan unionin kolmanneksi suosituin matkailukohde, ja se kuuluu Saksan johtaviin luoviin keskuksiin. Berliini on Wienin jälkeen maailman toiseksi suurin konferenssien pitokaupunki. Kaupungista löytyy myös Euroopan suurin konventiokeskus Internationales Congress Centrum Berlin eli ICC. Tutkimus- ja kehitystoiminnasta on tullut kaupungille hyvin tärkeää, ja Berliini-Brandenburgin alue luetaankin nykyisin Euroopan unionin kolmen innovatiivisimman alueen joukkoon. Nopeasti kasvavia aloja ovat myös tietoliikenne, biologiset tieteet, viestintä- ja informaatioteknologian palvelut, media ja musiikki, mainonta ja suunnittelu, biotekniikka ja ympäristönsuojeluun liittyvät palvelut, kuljetus sekä lääketieteellinen suunnittelu. Berlin-Adlershofin tiede- ja bisnespuisto on Saksan suurin teknologiapuisto ja kuuluu myös maailman 15 suurimman teknologiapuiston joukkoon. 
Vuonna 2004 Berliinin suurimmat työnantajat olivat
Pikku-Berliini Pikku-Berliini on myös ravintolan nimi Tornion keskustassa.
Pikku-Berliini Kemin Pikku-Berliini sijaitsee Hepolan kaupunginosan pohjoispuolella.
Itä-Berliini Sodan jälkeen Berliini jaettiin neljään miehitysvyöhykkeeseen, joista Itä-Berliini oli Neuvostoliiton vyöhyke. Loput kolme vyöhykettä olivat länsiliittoutuneiden hallinnassa; pohjoinen vyöhyke Ranskan, läntinen Yhdistyneen kuningaskunnan ja eteläinen Yhdysvaltain hallinnassa. Vuonna 1948 kaupunki jakautui virallisesti kahtia, kun Neuvostoliitto ei tunnustanut sosiaalidemokraatti Ernst Reuterin valintaa pormestariksi ja asetti vyöhykkeelleen oman pormestarinsa.
Daniel Berlin Daniel Berlin on valittu jääpallon vuoden pelaajaksi kaudella 2012.
Jeff Berlin Jeff Berlin (s. 17. tammikuuta 1953) on yhdysvaltalainen basisti.
Berlin Nimi Berlin voi viitata useisiin eri asioihin, henkilöihin ja paikkoihin:
Per Berlin Berlin kuoli 90-vuotiaana Landskronassa 22. joulukuuta 2011.
Hermann Schalow Hermann Schalow (1852 Berliini – 1925 Berliini) oli saksalainen pankkiiri ja amatööriornitologi.
Isaiah Berlin Berlin työskenteli toisen maailmansodan aikana 1940-1942 Britannian tiedotusmninisteriössä New Yorkissa. Sen jälkeen hän toimi Washingtonissa Britannian Yhdysvaltain-suurlähetystössä, missä hän kirjoitti viikottaisia raportteja Yhdysvaltain politiikasta. Berlin työskenteli sodan jälkeen 1945-1946 Britannian Moskovan-suurlähetystössä, missä hän tutustui muun muassa Boris Pasternakiin ja Anna Ahmatovaan ja tuli entistä selkeämmin totalitarismin vasustaja.
Berliini Berliini on ollut suosittu muuttokohde myös monille sosiaalisille erikoisryhmille. Saksojen jaon aikana Länsi-Berliinin asukkaiden ei tarvinnut palvella Länsi-Saksan armeijassa, minkä johdosta monet länsisaksalaiset nuoret miehet muuttivat sinne. Vapaamielisen ilmapiirinsä takia Berliini houkuttelee myös esimerkiksi seksuaalivähemmistöihin kuuluvia. Heihin lukeutuva Berliinin pormestari Klaus Wowereit nauttii varsin suurta kansansuosiota.
Hadž Pyhiinvaelluksen aikana muslimit suorittavat uskonnollisia menoja Kaaban pyhäkössä, Arafat-vuorella ja Minan laaksossa. Pyhiinvaelluksen huipentuma on kokoontuminen pyhimpään paikkaan, Al-Haram -moskeijaan, jossa muslimit kiertävät Kaaban pysähtyen suutelemaan sen pyhää mustaa kiveä.
Jihad Hämeen-Anttilan mukaan valtaosalle muslimeista jihad merkitsee ensisijaisesti henkistä kamppailua omaa sisäistä pahuutta vastaan. Kyseessä onkin ”varsinainen” tai ”suurempi jihad”. Tämä sisäinen kamppailu on jokaisen muslimin velvollisuus, jotta pahuus ei saisi yliotetta. Tässä taistelussa ovat aseina muslimien velvollisuudet uskontunnustus, rukous, paasto, almut ja pyhiinvaellus. Tämän kamppailun osana on myös islaminuskon rauhanomainen levittäminen lähetystyönä.
Vastajihadismi Vastajihadistien mielestä islam on väkivaltainen ja epädemokraattinen maailmankatsomus. Joidenkin tunnettujen vastajihadistien kuten Robert Spencerin mukaan islam ei ole uskontona maltillinen, vaikka maltillisia muslimeja onkin olemassa. Vastajihadistien mukaan islam ja muslimien maahanmuutto muodostavat uhan eurooppalaisen kulttuurin säilymiselle. Vastajihadistit ovat kulttuurikonservatiiveja, jotka haluavat säilyttää kristinuskoon perustuvat eurooppalaiset ja kansalliset kulttuurit. Vastajihadistit kokevat puolustavansa sananvapautta ja syyttävät eurooppalaisia vallanpitäjiä sananvapauden heikentämisestä muslimien mielistelyssään, mistä esimerkkinä he näkevät Geert Wildersin "Fitna"-elokuvan vastustuksen.
Giuseppe Mazzini Elämänsä viimeiset vuodet Mazzini vietti pääasiassa Sveitsissä ja Englannissa. Hän toimitti Sveitsin Luganossa "Roma del popolo" -lehteä. Vuonna 1872 hän matkusti Italiaan ja kuoli Pisassa keuhkopussintulehdukseen 66-vuotiaana. Hänet haudattiin synnyinkaupunkiinsa Genovaan.
Giuseppe Mazzini Mazzini ei ollut enää merkittävässä roolissa vuosien 1859–1861 Italian yhdistymiseen johtaneissa sodissa ja kansannousuissa. Giuseppe Garibaldin vuonna 1860 johtama tuhannen sotaretki suunniteltiin hyödyntämällä Mazzinin aikaisempia kapinasuunnitelmia, mutta Mazzini ei muuten ollut osallisena hankkeessa. Garibaldin julistauduttua eteläisen Italian väliaikaiseksi diktaattoriksi Mazzini vieraili lyhyesti Napolissa, mutta palasi pian Lontooseen. Tasavaltalaisena hän vastusti vuoden 1861 Italian kuningaskunnan perustamista ja vietti pääosan loppuelämästäänkin maanpaossa.
Giuseppe Mazzini Giuseppe Mazzini (22. kesäkuuta 1805 Genova – 10. maaliskuuta 1872 Pisa) oli italialainen vapaustaistelija ja vallankumouksellinen nationalisti. Hänellä oli tärkeä rooli Italian yhdistymisen ajamisessa.
Giuseppe Mazzini Vuoden 1848 vallankumouksen puhjettua Mazzini palasi Italiaan ensimmäistä kertaa 17 vuoteen. Hän matkusti keväällä Milanoon pian sen jälkeen, kun milanolaiset olivat karkottaneet itävaltalaiset vallanpitäjänsä ja Sardinian kuningaskunta oli julistanut sodan Itävallalle. Mazzini sai milanolaisilta aluksi innostuneen vastaanoton, mutta ristiriidat nousivat pian esiin. Milanon väliaikainen hallitus tuki kuningas Kaarle Albertin tarjousta liittää Itävallasta irtautunut Lombardia Sardinian kuningaskuntaan. Mazzini halusi Lombardiasta tasavallan, mutta piti sodan oloissa yhteistyötä Kaarle Albertin kanssa välttämättömänä, mitä taas Milanon tasavaltalaisten johtajat pitivät tasavaltalaisen aatteen pettämisenä. Mazzini julkaisi Milanossa "L’Italia del popolo" -nimistä lehteä. Kun itävaltalaiset joukot jo syksyllä 1848 valtasivat Milanon takaisin, Mazzini liittyi vähäksi aikaa toisen vapaustaistelijan Giuseppe Garibaldiin johtamaan vapaaehtoisjoukkoon, kunnes joutui pakenemaan Sveitsin kautta takaisin Englantiin.
Giuseppe Mazzini Giuseppe Mazzinin vanhemmat olivat Giacomo Mazzini ja Maria Drago. Hänen isänsä oli lääkäri. Hänen kotikaupunkinsa Genova oli entinen tasavalta, joka liitettiin osaksi Sardinian kuningaskuntaa Napoleonin sotien jälkeen vuonna 1814. Mazzini oli jo lapsena hyvin lahjakas ja aloitti opintonsa Genovan yliopistossa vain 14-vuotiaana. Valmistuttuaan lakimieheksi vuonna 1826 hän toimi köyhien asianajajana ja kirjoitti artikkeleita poliittisiin lehtiin. Nuorena häntä houkutti näytelmä- tai romaanikirjailijan ura.
Giuseppe Mazzini Pariisissa asuneen Giuseppe Lambertin avulla Mazzini sai 1840-luvun alussa Nuoren Italian elvytettyä. Vuonna 1847 hän esitti edistyksillisiä uudistuksia toteuttaneelle uudelle paaville Pius IX:lle osoitetun avoimen kirjeen, joka oli sisällöltään samantapainen kuin vuoden 1831 Kaarle Albertille osoitettu kirje. Paavi ei kommentoinut Mazzinin kirjettä julkisesti.
Giuseppe Mazzini Mazzini pysyi koko ikänsä naimattomana. Hän oli 1830-luvulla muutaman vuoden ajan suhteessa vallankumousliikkeessä toimineen Giuditta Bellerio Sidoli -nimisen lesken kanssa.
Giuseppe Mazzini Mazzini perusti vuonna 1831 maanalaisen Nuori Italia -liikkeen, jonka hän laajensi Nuori Eurooppa -järjestöksi. Hän johti useita epäonnistuneita kapinayrityksiä Pohjois-Italian vapauttamiseksi Itävallan alaisuudesta. Nuori Italia -liike toimi vallankumouksellisten innoittajana ympäri Eurooppaa, ja Mazzini muistetaankin yhtenä keskeisenä tasavaltalaisen nationalismin edustajana.
Giuseppe Mazzini Mazzini oli 1860-luvulla kosketuksissa myös nousevaan sosialistiseen työväenliikkeeseen. Hän jättäytyi kuitenkin sivuun sosialistisesta internationaalista, koska ei hyväksynyt sen enempää Karl Marxin kommunismia kuin Mihail Bakuninin anarkismiakaan. Hän ei hyväksynyt näiden kielteistä suhtautumista uskontoon ja yksityisomaisuuteen eikä luokkataisteluoppeja.
Giuseppe Mazzini Mazzini palasi jo vuonna 1849 Italiaan, aluksi Toscanaan, jossa hän oli lyhytikäisen väliaikaisen vallankumoushallinnon jäsenenä, ja sen jälkeen Roomaan. Paavin paettua vallankumousta Kirkkovaltion asukkaat olivat perustaneet tammikuussa 1849 Rooman tasavallan, jonka johto annettiin triumviraatiksi kutsutuille kolmelle miehelle. Mazzini valittiin maaliskuussa yhdeksi kolmesta triumvirista ja hänestä tuli käytännössä hallituksen johtaja. Hän valmisteli monia uudistuksia, mutta niitä ei ehditty toteuttaa, sillä paavin avukseen kutsumat ranskalaiset joukot valtasivat Rooman ja kukistivat tasavallan pitkän piirityksen jälkeen heinäkuun alussa samana vuonna. Mazzini pakeni jälleen takaisin Lontooseen.
Giuseppe Garibaldi Garibaldi tapasi Giuseppe Mazzinin, joka pyrki Italian yhdistämiseen ja liberaalisiin tasavaltalaisiin ja sosiaalisiin uudistuksiin. Giuseppe Mazzini liittyi Nuori Italia -liikkeeseen ja vallankumoukselliseen Carbonari-järjestöön. Garibaldi osallistui epäonnistuneeseen kansannousuun Piemontessa helmikuussa 1834. Tuomittuna kuolemaan hän pakeni vuotta myöhemmin Ranskaan ja sieltä sitten Tunisiaan.
Giuseppe Mazzini Mazzini julkaisi 1831 Marseillessa Sardinian kuninkaalle Kaarle Albertille osoitetun avoimen kirjeen, jossa vaati tätä antamaan kuningaskunnalleen perustuslain, asettumaan Italian kansallisen liikkeen johtoon ja karkottamaan itävaltalaiset joukot Lombardia-Venetian alueelta. Kirje herätti huomiota Italiassa ja Kaarle Albert julisti Mazzinia odottavan pidätys, mikäli hän palaisi Sardinian kuningaskuntaan. Elinikäisenä tasavaltalaisena tunnettu Mazzini julisti myöhemmin vedonneensa kuninkaaseen vain paljastaakseen tämän haluttomuuden toimia Italian vapauden puolesta. Hänen mukaansa Italian tulevaisuuden loisivat ”"ei paavi eikä kuningas – vain Jumala ja kansa"”.
Giuseppe Mazzini Mazzinin 18-osaiset kootut teokset julkaistiin italiaksi vuosina 1861–1891.
Carlo Mazza Carlo Mazza (s. 7. tammikuuta 1942 Entratico) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 21. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Fidenzan hiippakunnan piispaksi 1. lokakuuta 2007. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Caffarra, jota avustivat Roberto Amadei, Giuseppe Betori, Salvatore Boccaccio ja Josef Clemens.
Giuseppe Mazzini Mazzini valittiin protestihengessä vuonna 1865 Messinan kaupungin edustajana Italian parlamenttiin, mutta koska hänelle langetettu kuolemantuomio oli edelleen voimassa, Italian viranomaiset mitätöivät vaalin. Seuraavana vuonna annettu yleinen armahdus olisi poistanut esteen, mutta Mazzini kieltäytyi vastaanottamasta paikkaansa parlamentissa. Koska Italian yhdistymistä ei ollut saatettu loppuun, Mazzinin suurin mielenkiinnon kohde 1860-luvulla oli Itävallalle jääneen Venetsian alueen sekä Kirkkovaltion hallitseman Rooman vapauttaminen. Molemmat päämäärät toteutuivat lopulta ilman hänen panostaan. Erityisesti Rooman saaminen yhdistyneen Italian pääkaupungiksi oli Mazzinille tärkeää, sillä hän oli uskoi historiallisia valtakuntia seuraavaan ”kolmanteen Roomaan”, joka toisi mukanaan uuden loiston. Vuonna 1870 Mazzini oli menossa Sisiliaan johtamaan tasavaltalaista kansannousua, mutta jäi kiinni matkalla Kirkkovaltion alueella ja joutui lyhyeksi aikaa vangituksi Gaetaan. Italian joukkojen vallattua Rooman samana vuonna hänet armahdettiin.
Giuseppe Mazzini Ranskan viranomaisten uhkaamana Mazzini joutui siirtymään vuonna 1833 Marseillesta Genèveen Sveitsiin. Hän yritti koota siellä tuhannen miehen vapaaehtoisjoukkoa marssimaan Sardinialle kuuluneeseen Savoijiin, mutta suunnitelma kariutui, kun kasaan saatiin vain 200 miestä. Vuonna 1836 Mazzini joutui pakenemaan myös Sveitsistä ja hän asettui tammikuussa 1837 asumaan Lontooseen Englantiin. Seuraavina vuosina hän vietti vaatimatonta elämää kirjoitellen englantilaisiin aikakauskirjoihin ja johti perustamaansa italiankielistä poikakoulua. Vuonna 1840 Mazzini perusti Lontoossa ilmestyneen italiankielisen viikkolehden "Apostolato popolaren" ja jatkoi kirjeitse yhteydenpitoa liittolaisiinsa. Vuonna 1844 hän oli yhteydessä Bandieran veljeksiin, jotka pian teloitettiin heidän yritettyään johtaa tuhoontuomittua kapinaa Calabriassa. Mazzinin ystävät parlamentissa saivat Englannin hallituksen myöntämään, että se oli avannut salaa Mazzinin kirjeenvaihtoa ja välittänyt tiedot tulevasta kapinasta Molempain Sisiliain kuningaskunnan viranomaisille. Tapaus toi Mazzinille paljon yleistä myötätuntoa Englannissa.
Giuseppe Mazzini Mazzini kiinnostui Italian vapaustaistelusta seuratessaan sivusta vuosina 1820–1822 vallankumouksellista liikehdintää ja sen tukahduttamista Genovassa. Hän liittyi vuonna 1827 Italian yhdistymistä ajaneeseen maanalaiseen Carbonari-salaseuraan. Vuonna 1830 eräs toinen seuran jäsen ilmiantoi hänet viranomaisille ja hänet vangittiin kolmen kuukauden ajaksi Savonan linnoitukseen. Vankeusaikanaan hän päätti luoda uuden liikkeen Italian vapaustaistelun johtoon taantumassa olleen Carbonarin tilalle. Mazzini vapautettiin vuoden 1831 alussa todisteiden puutteessa, mutta hänet määrättiin valitsemaan joko vapaaehtoinen maanpako tai asuminen valvonnan alaisena pikkukaupungissa. Hän valitsi ensimmäisen vaihtoehdon ja asettui Ranskan Marseilleen. Hän asui Marseillessa kaksi vuotta ja kohosi nopeasti italialaisten poliittisten emigranttien yhteisön johtavaksi hahmoksi.
Giuseppe Mazzini Nuoren Italian järjestämät kansannousuyritykset epäonnistuivat surkeasti. Vuonna 1833 Sardinian kuningaskuntaan suunniteltu sotaväen johtama kansannousu paljastui ennenaikaisesti, minkä seurauksena 12 hankkeen johtajaa teloitettiin ja yksi teki itsemurhan. Mazzini tuomittiin poissaolevana kuolemaan. Vaikka Nuoren Italian organisaatio tuhoutui, Mazzini kuitenkin uskoi vastatoimien vain voimistavan liikettä, sillä hänen mukaansa ”"aatteet kypsyvät nopeasti kun niitä ravitaan marttyyrien verellä"”. Hän pyrki laajentamaan umpikujaan joutuneen Nuoren Italian koko Euroopan laajuiseksi vapausliikkeiden verkostoksi. Sen innoittamina syntyivät muun muassa Nuori Saksa, Nuori Puola ja Nuori Sveitsi. Yhteinen kattojärjestö Nuori Eurooppa julistettiin perustetuksi huhtikuussa 1834 Sveitsin Bernissä. Mazzinin lopullisena tavoitteena oli Italian johdolla syntyvä suvereenien kansojen hallitsema Eurooppa.
Giuseppe Mazzini Eläessään Mazzini oli Italiassa voimakkaasti mielipiteitä jakanut hahmo, toisille sankari ja toisille valtion vihollinen. Yhdistyneessä Italiassa hänet kohotettiin kansallissankariksi, mutta monien mielestä hän ansaitsi tämän aseman vain 1830–1840-lukujen innoittavan toimintansa ansiosta, kun taas hänen myöhempää poliittista toimintaansa pidettiin hyödyttömänä tai haitallisena Italian asialle. 1900-luvun italialainen historiankirjoitus on arvioinut myös Mazzinin myöhempää toimintaa positiivisessa valossa, sillä pitämällä yllä jatkuvaa vallankumouksen uhkaa hän loi myös maltillisille hallituksille paineen ryhtyä toimiin Italian yhdistämiseksi.
Giuseppe Mazzini Vallankumousliikehdinnän jouduttua Italiassa ja muualla Euroopassa tukahdutetuksi Mazzini jatkoi entiseen tapaansa toimintaansa Lontoossa. Hän perusti vuonna 1851 Italian ystävät -nimisen seuran ja 1858 "Pensiero ed azione" -lehden. Hän tuki edelleen pääasiassa maanpaosta käsin useita epäonnistuneita kapinayrityksiä Italiassa: vuoden 1853 Milanon työläiskapinaa, vuosina 1853–1854 kahta Felice Orsinin yritystä nostattaa kapina Carrarassa ja vuonna 1857 Carlo Pisacanen maihinnousua Calabriassa. Mazzini sai tästä hyvästä vuonna 1857 poissaolevana jo toisen kuolemantuomionsa. Jatkuvat kapinayritykset pitivät Italian kysymystä koko Euroopan tietoisuudessa, mutta niiden seurauksena Sardinian kuningaskunnassa pääministeri Camillo Cavourin ympärille ryhmittyneet maltilliset uudistusmieliset alkoivat turhautua Mazzinin strategiaan. Aloite Italian vapaustaistelussa siirtyi lopulta monarkisteille, Cavourille ja Sardinian kuningas Viktor Emanuel II:lle.
Giuseppe Mazzini Marseillessa asuessaan Mazzini perusti nuorille miehille suunnatun Italian kansallisen vapaustaisteluliikkeen, jolle hän antoi nimeksi Nuori Italia, "La giovine Italia". Nuoren Italian manifesti julkaistiin lokakuussa 1831. Liikkeen tavoitteena oli vapauttaa Italian alueen valtiot vieraasta vallasta ja yhdistää ne yhdeksi tasavallaksi. Keinoina tämän saavuttamiseksi oli tarkoitus käyttää sekä valistusta että kansannousujen nostattamista eri puolilla Italiaa. Nuori Italia oli ensimmäinen Italian vapausliikkeistä, joka jäsenistö edusti kaikkia yhteiskuntaluokkia. Liike sai nopeasti vastakaikua Italian nuorisolta, sen salaisia osastoja perustettiin eri kaupunkeihin ja vuonna 1833 jäseniä ilmoitettiin olleen jo 60 000. Mazzinin maanpaossa toimittamaa propagandalehteä "Giovine Italiaa" salakuljetettiin maahan.
Giuseppe Verdi Verdi perusti muusikkojen vanhainkodin, Casa Verdin, joka avattiin vasta vuosi hänen kuolemansa jälkeen. Giuseppina Strepponi Verdi, Giuseppe Verdin vaimo, kuoli 1897. Verdi kuoli 27. tammikuuta 1901. Hänen hautajaisensa olivat vaatimattomat: yksi pappi, yksi risti, yksi kynttilä, ei musiikkia. Musiikkikiellosta huolimatta ihmismassat puhkesivat laulamaan "Va pensieroa", kun Verdin arkku kuljetettiin hautausmaalle. "Hän kuoli uljaasti, kuin taistelija, äänettömästi", kirjoitti Arrigo Boito ystävälleen.
Helmikuun vallankumous (Ranska) Italiassa kansallismieliset tasavaltalaiset johtajinaan Giuseppe Mazzini ja Garibaldi saivat karkotettua paavin Roomasta Gaetaan. Roomassa julistettiin nyt tasavalta. Tämän jälkeen Euroopan katoliset hallitsijat kilpailivat siitä, kuka heistä saisi palautettua paaviin Vatikaaniin. Heinäkuussa 1848 Ranskan toisen tasavallan armeija murskasi uuden tasavallan. Italian tasavaltalaiset olivat saaneet esikuvansa juuri Ranskasta. Itävalta puolestaan kukisti elokuussa vuonna 1848 Venetsian tasavallan pitkän piirityksen jälkeen.
Giovanni Gentile Gentile sai vaikutteita sellaisilta italialaisilta intellektuelleilta kuin Giuseppe Mazzini, Rosmini, Gioberti ja Silvio Spaventa, jolta hän lainasi ajatuksen "autoctisi", “itsensä rakentaminen”, mutta häneen vaikuttivat voimakkaasti myös saksalaiset idealistiset ja materialistiset ajattelun koulukunnat, nimittäin Karl Marx, Hegel ja Fichte, joiden kanssa hänellä oli yhteistä pyrkimys luoda "Wissenschaftslehre", sellainen tiedon rakenteen teoria, johon ei sisälly oletuksia. Myös Friedrich Nietzsche vaikutti häneen, kuten voi nähdä Nietzschen "yli-ihmisen" ja Gentilen "Uomo Fascistan" yhtäläisyydestä.
Rooman tasavalta (1849) Tasavallan johtoon kansalliskokous asetti kolmimiehisen triumviraatin. Sen jäseniksi valittiin 5. maaliskuuta Aurelio Saffi, Carlo Armellini sekä Giuseppe Mazzini. Kansalliskokous oli varta vasten kutsunut Mazzinin Roomaan ja nimennyt hänet tasavallan kunniakansalaiseksi. Samaan aikaan kun tasavallan johtajat valmistelivat poliittisia reformeja ja uutta perustuslakia, Pius IX esitti Gaetasta käsin Euroopan katolisille suurvalloille vetoomuksen lähettää apujoukkoja Rooman tasavallan kukistamiseksi ja paavin aseman palauttamiseksi. Useat suurvallat vastasivat pian kutsuun. Itävallan armeija uhkasi Roomaa Pohjois-Italiasta käsin ja Molempain Sisiliain kuningaskunta etelästä. Myös Espanja lähetti joukkoja, jotka yhtyivät Gaetassa Sisilian joukkoihin. Louis-Napoleon Bonaparten johtama tasavaltainen Ranska lähetti meritse sotilasretkikunnan, joka nousi maihin Civitavecchian satamassa Rooman edustalla huhtikuussa. Tasavallan puolustusta ryhtyi johtamaan Giuseppe Garibaldi, joka oli saapunut Roomaan vapaaehtoisjoukkonsa kanssa ja valittu helmikuussa myös kansalliskokouksen jäseneksi.
Valeria Mazza Valeria Mazza syntyi Rosariossa Santa Fen maakunnassa. Hän nousi kuuluisuuteen vuonna 1996 kun hän esiintyi "Sports Illustrated Swimsuit Issue" -lehden kannessa. Hän esiintyi sitten San Remon musiikkifestivaaleilla Italiassa. Mazza esiintyi myös "Glamour", "Elle" ja "Vogue" -lehtien kansissa. Koska liikenaisen hän on julkaissut kolme hajuvedet, hänen oman lehden ja loi tuotantoyhtiön.
Giuseppe Sinopoli Sinopoli tuli tunnetuksi muun muassa italialaisen oopperan sekä Richard Straussin tulkinnoistaan. Hän kuoli keväällä 2001 sydänkohtaukseen ollessaan johtamassa Giuseppe Verdin "Aidaa" Berliinissä.
Valeria Mazza Valeria Raquel Mazza (s. 17. helmikuuta 1972) on argentiinalainen valokuvamalli ja liikenainen.
Rooman valtaus Paavi Pius IX valittiin virkaansa edeltäjänsä Gregorius XVI:n kuoltua vuonna 1846 ja häntä pidettiin aluksi huomattavan liberaalina. Kirkkovaltion vangitut vallankumoukselliset vapautettiin, ja paavi oli puhunut myönteiseen sävyyn italialaisesta kansakunnasta, minkä vuoksi häntä pidettiin Italian yhdistymisen kannattajana. Kirkkovaltion uudistukset tekivät hänestä myös vapaamielisen lehdistön suosikkihahmon. Uudistukset lakkasivat kuitenkin Euroopan hulluun vuoteen 1848. Kansallismielisten pyrkiessä karkottamaan itävaltalaiset Italiasta paavi kehotti uskovia pysymään lojaaleina paikallisille ruhtinailleen. Paavin kannanotosta syntyi mellakoita Roomassa, ja hän joutui pakenemaan Gaetaan. Roomassa Giuseppe Mazzini ja Giuseppe Garibaldi perustivat Rooman tasavallan, jonka Ranskan armeija palautti paavin hallintaan. Paavi palasi vuonna 1850 ja hallitsi Kirkkovaltiotaan vielä kahdenkymmenen vuoden ajan ranskalaisten sotilaiden turvin. Paavin toiminta teki hänestä katkerasti vihatun hahmon Italian katolilaisten parissa, vaikkakin hänellä oli suuri suosio ulkomailla. Italian yhdistymisen kannattajat eivät takaiskuista huolimatta olleet luopuneet tavoitteestaan. Liikkeen uudeksi johtohahmoksi nousi Piemonten kuningas Viktor Emanuel II ja hänen pääministerinsä Camillo Cavour.
Giampaolo Mazza Mazza pelasi 1960-luvulla Serie C:ssä San Marino Calciossa. Valmennustyönsä ohella hän toimii liikunnan opettajana.
BM-30 Järjestelmä on sijoitettu MAZ-79111 tai MAZ-543M -kuorma-auton lavalle.
Intialle toimitetuissa raketinheittimissä vaihtoehtona on Tatra 816.
Kansallisvaltio Kansallisvaltio nojaa käsitykseen kansakunnasta kulttuurisena yhteisönä. Kansallisvaltio on sekä yhteiskunnallista todellisuutta kuvaava käsite että ihanne, jonka mukaan poliittisen ja kulttuurisen yhteisön pitäisi olla yhteneviä. Italialainen filosofi Giuseppe Mazzini ilmaisi 1800-luvulla ensimmäisten ajattelijoiden joukossa ajatuksen yhdestä kansasta valtiota kohti ja päinvastoin. Valtioiden tulisi kansallisvaltioihanteen mukaan siis olla kulttuurisesti yhtenäisiä. Nationalismi on poliittinen aate, joka pyrkii tähän tavoitteeseen. Usein ihanteena on myös kielellinen yhtenäisyys, eli sama äidinkieli kaikilla kansalaisilla. Tämä eroaa merkittävästi aiemmasta tilanteesta Euroopassa, jossa monikansallisten imperiumien sisällä puhuttiin vuosisatojen ajan lukuisia eri kieliä. Ennen hajanaisemmat kieli- ja kulttuurialueet ovatkin nykyään useissa osissa Eurooppaa ja muuta maailmaa huomattavasti yhtenäisemmät.
Kansansota Italian yhdistymisen ajan itsenäisyyssodissa 1800-luvulla Sardinian-Piemonten puolella taistellut Giuseppe Garibaldi nähtiin kansalaisarmeijoiden johtajana, joka kävi sotaa Italian yhdistämisen puolesta. Sardinian kuninkaan Viktor Emanuel II:n nähtiin käyneen puolestaan "kuninkaallista sotaa". Armeijoiden varustuksessa oli suuria eroja; kuninkaallinen armeija oli varustautunut uudenaikaisin asein ja sen sotilaat pukeutuivat näyttäviin univormuihin, kun Garibaldin joukot koostuivat köyhistä ja huonosti varustetuista vapaaehtoisista. Garibaldi kävi irrallista sotaa vuonna 1848, jolloin häntä tukemaan asettunut Giuseppe Mazzini julisti:""Kuninkaallinen sota on ohitse; kansansota on alkanut"". Tämä rinnakkaisasettelu synnytti käsitteen "kuninkaallinen sota ja kansansota" ("Guerra regia e guerra di popolo") Italian historiografiaan. Myöhemmin Garibaldin vapaaehtoisten yhdenmukaisena asusteena olivat univormun virkaa toimittavat punaiset paidat, jotka antoivat hänen kansanarmeijalleen sen kutsumanimen. Punapaitoina tunnettu vapaaehtoisarmeija kasvoi ajoittain kymmenien tuhansien kokoiseksi, mutta sotaretken Sisiliaan hän aloitti vain noin tuhannen miehen voimin. Saarella hänen armeijaansa liittyi lisää paikallisia vapaaehtoisia. Kansan tukema Garibaldi onnistui lopulta valloittamaan Sisilian ja koko Molempain Sisiliain kuningaskunnan alueen.
Giampaolo Mazza Giampaolo Mazza (s. 26. helmikuuta 1956 Genova, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja. Hän toimi San Marinon jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 1998–2013.
Giuseppe Garibaldi Garibaldi kuoli Capreran saarella vuonna 1882. Italian laivasto on nimennyt viisi laivaa hänen mukaansa. Tunnetuin laivoista on toisen maailmansodan risteilijä ja tärkeä lippulaiva, lentotukialus "Giuseppe Garibaldi". Garibaldin patsaita on muun muassa New Yorkissa ja Yhdysvalloissa sekä Italiassa.
Giuseppe De Nicola Giuseppe De Nicola (24. maaliskuuta 1876 Napoli – 16. toukokuuta 1958) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Napolin arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1899 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Pergamumin titulaaripiispaksi 3. lokakuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alessio Ascalesi, jota avustivat Giuseppe d'Alessio ja Alfonso Ferrandina. De Nicola nimitettiin 6. syyskuuta 1955 Rhoinan titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 82-vuotiaana toimiessaan yhä Napolin vihkipiispana.
S-300 Järjestelmää kehitettiin edelleen. Muutaman vuoden kuluttua tuli käyttöön liikkuvampi, ajoneuvoihin sijoitettu S-300PS. Komentopaikka ja tutka sijoitettiin MAZ-543-kuorma-autoon ja ohjusyksiköt MAZ-543M -alustalle.
Daenerys Targaryen Daeneryksen synnytys alkaa ja ser Jorah kantaa hänet telttaan, missä Mirri Maz Duur suorittaa veritaikaa. Daenerys herää muutaman päivän jälkeen ja saa kuulla saaneensa keskenmenon ja että Drogo on katatonisessa tilassa. Mirri Maz Duur oli huijannut häntä, ja kertoo että tämä on veritaian hinta. Dany armomurhaa Drogon ja joutuu lähes koko "khalasarin" hylkäämäksi. Kun Drogo polttohaudataan, Daenerys kahlitsee Mirri Maz Duurin hautajaisrovioon ja vie häälahjaksi saamansa kolme lohikäärmeenmunaa rovion keskelle. Kun rovio on sytytetty, Daenerys kävelee itse tuleen. Rovion sammuttua Daenerys nousee vahingoittumattomana kolmen kuoriutuneen lohikäärmeen kanssa.
Giuseppe Batignani Batignani kuoli 76-vuotiaana virassa.
Luettelo Tulen ja jään laulu -sarjan hahmoista Daeneryksen synnytys alkaa ja ser Jorah kantaa hänet telttaan, missä Mirri Maz Duur suorittaa veritaikaa. Daenerys herää muutaman päivän jälkeen ja saa kuulla saaneensa keskenmenon ja että Drogo on katatonisessa tilassa. Mirri Maz Duur oli huijannut häntä, ja kertoo että tämä on veritaian hinta. Daenerys armomurhaa Drogon ja joutuu lähes koko "khalasarin" hylkäämäksi. Kun Drogo polttohaudataan, Daenerys kahlitsee Mirri Maz Duurin hautajaisrovioon ja vie häälahjaksi saamansa kolme lohikäärmeenmunaa rovion keskelle. Kun rovio on sytytetty, Daenerys kävelee itse tuleen. Rovion sammuttua Daenerys nousee vahingoittumattomana kolmen kuoriutuneen lohikäärmeen kanssa.
Keith Andrews Andrews kuoli 1957 Indy 500 -kisan harjoituksissa. Hänen autonsa romuttui täysin, ja hän kuoli pian. Onnettomuuden vuoksi hänen tallitoverinsa, ja ainoa eurooppalainen kisaan osallistuja, Giuseppe Farina, vetäytyi kilpailusta.
Giuseppe Conti Conti kuoli 69-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Carlo Baldini.
Valeria Mazza Valeria Mazza meni naimisiin liikemies Alejandro Gravierin kanssa toukokuussa 1998. Heillä on neljä lasta: pojat Balthazar (s. 29. toukokuuta 1999), Tiziano (s. 12. maaliskuuta 2002), Benicio (s. 23. helmikuuta 2005) ja tytär Taína (s. 22. huhtikuuta 2008). He asuvat Buenos Airesissa.
Giuseppe Pinelli Giuseppe Pinelli (21. lokakuuta 1928 Milano – 16. joulukuuta 1969 Milano) oli italialainen rautatietyöläinen ja anarkisti, joka kuoli poliisin kuulusteluissa joulukuussa 1969. Hän kuului Ponte della Ghisolfa -nimiseen järjestöön ja toimi aktiivisesti myös Italian Anarkistisessa mustassa ristissä. Pinellin kohtalo innoitti Nobel-palkittua kirjailijaa Dario Fota kirjoittamaan yhden tunnetuimmista näytelmistään "Erään anarkistin tapaturmainen kuolema".
Giuseppe Placido Maria Nicolini Nicolini osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 96-vuotiaana virassa.
Giuseppe Melas Giuseppe Melas (13. lokakuuta 1901 Guasila – 10. syyskuuta 1970) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1926 ja nimitettiin Nuoron hiippakunnan johtoon 31. tammikuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ernesto Maria Piovella, jota avustivat Lorenzo Basoli ja Francesco Cogoni. Melas osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 68-vuotiaana virassa.
Hôtel Matignon Uusi omistaja kuitenkin syrjäytti arkkitehti Courtonnen epäiltynä epärehellisyydestä tavarahankinnoista, mutta hän pysyi vielä vuoden 1724 alkupuolelle asti rakennuksen arkkitehtina. Courtonnen tilalle tuli sitten lopulta Antoine Mazin. Tässä vaiheessa keskeiset rakennustyöt sekä sisällä että ulkona oli tehty, ja meneillään oli kalustusvaihe. Mazin keskittyikin toteuttamaan porttirakenteet, jotka kuitenkin myös Courtonne toteutti toisaalle.
Giuseppe Bellanca Bellanca meni 1922 naimisiin Dorothy Brownin kanssa. Bellanca kuoli leukemiaan New Yorkissa vuonna 1960.
Giuseppe Tomasi di Lampedusa Ylhäiseen mutta omaisuutensa lähes menettäneeseen sukuun syntynyt Giuseppe Tomasi di Lampedusa vietti vetäytyvää elämää, ja yksityiselämä on jäänyt pääosin tuntemattomaksi. Hänen vanhempansa olivat Lampedusan ruhtinas Giulio Tomasi, ja Beatrice Mastrogiovanni Tasca, ja hän oli heidän ainoa lapsensa, kun hänen sisarensa kuoli kaksivuotiaana, jolloin hän itse oli muutaman päivän ikäinen. Tomasilla oli tiivis suhde äitiinsä, joka ainoana pystyi hillitsemään nuoruuden hurjaa menoa. Hän on itse kirjoittanut viihtyneensä lapsena paremmin esineiden kuin ihmisten parissa.
Kirjallisuusterapia Psykoanalyysin oppi-isä Sigmund Freud ei pitänyt runoutta terapiana. Freudin mielestä taiteen tekemisen taustalla on usein neuroosi (Mazza, 2003,9). Kuitenkin Freudin psykoanalyyttisellä teorialla on yhteys kirjallisuusterapiaan, sillä kummassakin käytetään hyväksi esitietoista ja tiedostamatonta materiaalia. Sekä psykoanalyysissa että kirjallisuusterapiassa on tarkoituksena tutkia tunteita ja käyttää sanoja tunteiden ilmaisuun. Symboleilla on suuri merkitys sekä psykoanalyysissa että kirjallisuusterapiassa.(Mazza 2003,9)
RT-21M Pioneer Tämä ohjus lienee ollut tuon ajan kehittyneimpiä ja oli varsin tehokas ohjusase ja käyttökelpoinen pelote. Se oli kaksivaiheinen, kiinteäpolttoaineinen ja lasikuiturakenteinen. Ohjus voitiin suhteellisen nopeasti laukaista mistä tahansa, sillä se kulki liikuteltavalla laukaisualustalla. (MAZ-547A/MAZ-7916) Se oli tarkoitettu uhkaamaan nimenomaan Eurooppaa. Ohjuksen kantama oli 600–5 000 kilometriä. Yhdysvaltain vastaveto RT-12M-ohjusten (SS-20) uhalle olivat BGM-109 Tomahawk ja Pershing II-ohjukset.
Giuseppe Di Stefano Ikääntynyt Di Stefano sai vakavia vammoja jouduttuaan joulukuussa 2004 tuntemattomien hyökkääjien pahoinpitelemäksi Keniassa, jossa hänellä oli huvila. Hän kuoli 86-vuotiaana.
Giuseppe Zangara Giuseppe "Joe" Zangara (7. syyskuuta 1900 – 20. maaliskuuta 1933) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö, joka 15. helmikuuta 1933 ampui viittä ihmistä Yhdysvaltain presidentiksi valitun Franklin D. Rooseveltin puhetilaisuudessa Floridan Miamissa. Yksi hänen uhreistaan, Chicagon pormestari Anton Cermak, kuoli sairaalassa 7. maaliskuuta 1933. Zangara oli jo 20. helmikuuta tuomittu murhayrityksistä 80 vuodeksi vankeuteen, mutta Cermakin kuoltua hänet tuomittiin 10. maaliskuuta kuolemaan murhasta. Zangara teloitettiin sähkötuolilla kymmenen päivää myöhemmin.
Edoardo Mangiarotti Mangiarottin isä Giuseppe-isä ja Carola-tytär olivat molemmat olympiatason miekkailijoita ja Dario-veli saman lajin olympiavoittaja. Mangiarotti kuoli toukokuussa 2012 kotonaan Milanossa.
Giuseppe Pronti Pronti sai 1. tammikuuta 1951 nimityksen Nocera Umbra-Gualdo Tadinon piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Giuseppe Patanè Patanè oli kapellimestari Franco Patanèn (1908–1968) poika ja opiskeli Napolissa, jossa hän myös debytoi vuonna 1951. Hän kuoli äkillisesti johtaessaan "Sevillan parturin" esitystä Baijerin valtionoopperassa.
Bidu Sayão Sayãon aviomies, italialainen Giuseppe Danise, kuoli 1963. Sayão eli sen jälkeen hiljaista elämää kotonaan Mainessa. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen ja hän kävi Brasiliassa viimeisen kerran vuonna 1995.
Giuseppe Verdi Vuonna 1873 kansallisrunoilija Alessandro Manzoni kuoli. Verdi kirjoitti hänen muistolleen Messa da Requiemin, joka kantaesitettiin Manzonin kuoleman yksivuotispäivänä. Dramaattista Requiemia on nimitetty jopa Verdin parhaaksi oopperaksi.
Isän nimeen Isän nimeen on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1993. Elokuva perustuu Gerry Conlonin omaelämäkerralliseen teokseen, joka kertoo kolmesta irlantilaismiehestä sekä yhdestä naisesta jotka kaikki tuomittiin väärin perustein pommi-iskuista Englannin Guildfrodissa. Myös Conlonin seitsemän sukulaista, mukaan lukien hänen isänsä Giuseppe Conlon, todettiin syyllisiksi avunannosta iskuihin. Pubeihin tehdyissä iskuissa kuoli vapaalla olleita brittisotilaita ja siviili. Heidät kaikki lukuun ottamatta Conlonin isää, "Guildfordin nelikko" ja "Maguiren seitsemän" vapautettiin vuonna 1989. Giuseppe Conlon menehtyi syyttömänä vankilassa kuuden vuoden vankeuden jälkeen.
Gerry Conlon Gerry Conlonin teos kertoo monivuotisesta kamppailusta Englannin oikeusjärjestelmää vastaan, joka sai alkunsa tapahtumista Englannin Guildfordissa 5. lokakuuta 1974. Kahteen pubiin kohdistuneissa pommi-iskuissa kuoli viisi ihmistä ja loukkaantui 65. Viidestä kuolleesta neljä oli vapaa-aikaa viettäviä englantilaisia sotilaita sekä yksi siviili. Pommi-iskun suorittajien tarkoituksellisena kohteena olivat juuri englantilaisen sotaväen suosimat pubit. Conlon ja hänen kolme ystäväänsä vangittiin pian iskujen jälkeen, heidät tuomittiin kaikki syyllisiksi pommi-iskuihin ja pidettiin vankeudessa 15 vuotta. Myös Gerryn isä Giuseppe Conlon sekä kuusi muuta sukulaista todettiin syyllisiksi avunannosta rikokseen. Nuorin heistä oli 14-vuotias. Heidät kaikki, ”Guildfordin nelikko” ja ”Maguiren seitsemän”, todettiin syyttömiksi 1989, ja kaikki muut paitsi Giuseppe Conlon vapautettiin. Giuseppe Conlon menehtyi syyttömänä brittiläisessä vankilassa kuuden vuoden vankeuden jälkeen.
Mariano Dallapè Harmonikka hajoili kuitenkin useasti ja Marianon korjailtua sitä aikansa tuloksena oli lähes uusi soittopeli, joka oli alkuperäistä tarkempi ja soinnillisestikin parempi. Hän ei ollut itse edelleenkään tyytyväinen soittimeensa ja hän päätti suunnitella itse paremman soittimen, josta tulikin korkealaatuinen instrumentti aikansa mittapuulla.
Dallapè perusti perheyrityksen "Fabrica Armoniche Mariano Dallapè & Figlio" 1876 Stradellassa. Yritys on ollut perustamisestaan saakka perheen hallussa. Marianon seuraajana toimi hänen poikansa Onorato, joka oli isänsä veroinen soitinrakentaja ja soittaja, mutta kuoli isänsä lailla vuonna 1928. Tämän jälkeen yrityksen johtoon tuli Marianon veljenpoika Giuseppe, joka onnistui säilyttämään ja jalostamaan tuotemerkkiä. Vuodesta 1969 yrityksen johdossa ovat olleet Giuseppen kolme poikaa Mariano, Amleto ja Fabio.
Franco Bonisolli Bonisollin ohjelmistoon lukeutui Giacomo Puccinin roolien lisäksi esimerkiksi Giuseppe Verdin rooleja ja Canion rooli "Pajatsossa". Hän esiintyi 1990-luvulla harvemmin, mutta ei kokonaan lopettanut uraansa; hän esiintyi "Fedorassa" lokakuussa 1999 ja "Trubaduurissa" helmikuussa 2000. Hän kuoli Wienissä.
Federazione Industria Musicale Italiana Heinäkuussa 2011 Enzo Mazza julistettiin puheenjohtajaksi.
Giuseppe Abbati Abbati jatkoi uraansa taidemaalarina loppuikänsä. Vuoden 1866 kuluessa hän kuitenkin liittyi jälleen armeijaan Preussin-Itävallan sotaa varten. Itävaltalaiset pitivät häntä vangittuna Kroatiassa. Vapauduttuaan Abbati palasi Italiaan ja jatkoi työtään, mutta kuoli vain 32-vuotiaana sairaalta koiralta saamaansa vesikauhuun.
Mario Lopez Mario Lopez meni naimisiin tanssija Courtney Mazzan kanssa uudenvuodenpäivänä 2012. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Renato Dulbecco Dulbecco sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1953. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänen liittonsa Giuseppina Salvon kanssa päättyi eroon, ja vuonna 1963 hän nai Maureen Muirin. Dulbecco sai ensimmäisestä liitostaan tyttären ja pojan ja toisesta tyttären. Dulbecco kuoli luonnollisten syiden takia kotonaan La Jollassa helmikuussa 2012.
Alfonso Ferrandina Alfonso Ferrandina (28. kesäkuuta 1869 Napoli – 1952) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Napolin arkkihiippakuntaan 3. huhtikuuta 1893 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Leptis Magnan titulaaripiispaksi 13. huhtikuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta, ja Ferrandina oli itse mukana konsekroimassa Giuseppe De Nicolaa. Hän kuoli virassa.
Giuseppe Verdi Kun Verdin edellinen opettaja Provesi kuoli, Bussetossa vapautui urkurin paikka, ja Verdi päätyi kotikaupunkiinsa työhön. Verdi avioitui suosijansa tyttären Margherita Barezzin kanssa 4. toukokuuta 1836. He saivat avioliiton aikana kaksi lasta. Verdi sävelsi, opetti ja johti. Hän oli saanut valmiiksi ensimmäisen oopperansa, "Rocesterin", josta ei ole säilynyt yhtään kappaletta tuolla nimellä. Ei tiedetä muuttuiko "Rocester" "Obertoksi", joka oli Verdin ensimmäinen esitetty ooppera, vai onko "Oberto" itsenäinen teos. Verdin opettaja Lavigna ehti kuolla ennen kuin Verdi sai Oberton esitetyksi La Scalassa Milanossa, mihin Verdi olisi tarvinnut Lavignan apua. Samaan aikaan Verdien vanhempi lapsi kuoli. Verdit päättivät matkustaa Barezzin lainarahojen turvin Milanoon, jossa Verdi järjesti "Obertolle" esityksen La Scalaan. Näihin aikoihin Verdien toinenkin lapsi kuoli.
Casale Monferrato Kaupungin nähtävyyksiä ovat kaupungin keskeisin aukio "Piazza Mazzini", 1000-luvulta peräisin oleva torni "Torre Civica" sekä Sant'Evasion tuomiokirkko.
Pietro Paolo Tosi Pietro Paolo Tosi (29. kesäkuuta 1714 Jesi – 31. maaliskuuta 1800) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. huhtikuuta 1738 ja nimitettiin Ferentinon hiippakunnan johtoon 16. syyskuuta 1754. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Maria Feroni. Tosi kuoli 85-vuotiaana virassa.
Armando Brambilla Armando Brambilla (21. tammikuuta 1942 – 24. joulukuuta 2011) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 11. kesäkuuta 1977 ja nimitettiin Rooman vihkipiispaksi sekä Iomniumin titulaaripiispaksi 25. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Giuseppe Mani ja Roberto Amadei. Brambilla kuoli 69-vuotiaana virassa.
Ystäväni avaruudesta Ystäväni avaruudesta on Onnen päivien "spin-off"-sarja. Mork esiintyi ensimmäisen kerran Onnen päivien viidennen tuotantokauden jaksossa vuonna 1978. Katsojat pitivät hahmoa niin hauskana, että Morkille päätettiin tehdä oma sarja. Ajallisesti Ystäväni avaruudesta sijoittuu kuitenkin 1970-luvun loppuun ja 1980-luvun alkuun, toisin kuin Onnen päivät, joka kertoo 1950-luvun nuorista.