mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kostianvirran taistelu Ruotsin tappiolle Pälkäneellä voi nähdä useita syitä. Sen sotilaallisessa ajattelussa Suomi vesistöineen ja heikkoine teineen oli puolustettavissa vähinkin voimin. Vakinaiset joukot oli laivattu pois jo sodan alussa. Armfelt tuli Suomen armeijan johtoon vasta heinäkuun lopulla lähes vastarinnatta perääntyneen Georg Lybeckerin jälkeen. Armeijan huoltotilanne oli ollut pitkään kriittinen. Sotilailla oli vain vähän taistelukokemusta. Karoliiniupseeristo tiesi hyökkääjän miesylivoiman. Venäläiset huolsivat armeijaansa meritse uuden kaleerilaivastonsa avulla. Hyökkäysarmeijassa oli hyvinvarustettuja valioyksikköjä ja sitä johtivat maineikkaat päälliköt. Muun muassa Narvassa, Pähkinälinnassa ja Pultavassa taistellut ruhtinas Golitsyn johti maihinnousun Mälkilään varmoin ottein. Venäläisten tiedustelun mukaan ruotsalaisia oli 11 000 eli paljon todellista enemmän, mikä vaikutti maihinnousuun vahvoin voimin. Apraksinia on joskus arvosteltu varovaiseksi, mutta Pälkäneellä hän ei epäröinyt, vaan ja johti joukkonsa murskavoittoon. Suomen sotaretkeen osallistui myös tsaari kun taas Ruotsin kuningas oli paossa Turkissa Pultavan katastrofista 1709 lähtien. Apraksinilla oli paitsi ylivoima, myös mahdollisuus keskittää hyökkäyksensä; valita taistelun aika ja paikka. Armfelt puolestaan joutui jakamaan vähiä joukkojaan eri puolille, koska hänellä ei ilmeisesti ollut selvää kuvaa venäläisten sijannista tai aikeista. Ei tiedetä, miksi Armfeltin muualla olleet joukot eivät ehtineet Pälkäneelle. Muutamien tutkijoiden mielestä taistelun lopputulos oli jo etukäteen selvä. Vetäytymisen epäonnistuminen Kostianvirralta ja muuttuminen pakokauhuksi aiheutti puolustajalle suuremmat menetykset, kuin taistelun aiemmat vaiheet.
Ville Pörhölä Seuratasolla Pörhölä edusti Röytän Jyskyä, Tornion Pyryä, Oulun Pyrintöä, Viipurin Urheilijoita, Kuopion Urheilu-Veikkoja, Kajaanin Kipinää ja Rovaniemen Urheilijoita.
Tornio Rautatiet Torniosta johtavat kolmeen eri suuntaan: Oulu–Tornio-rata kulkee perämeren rantaa myötäillen Ouluun, Kolarin rata Tornionjokea myötäillen Kolariin ja Tornio–Haaparanta-rata rajan yli Haaparannalle. Lisäksi Röytän satamarata yhdistää Tornion ratapihan Röytän sataman ratapihaan. Tornion ja Haaparannan rautatieasemat yhdistävä neljä kilometriä pitkä neliraiderata mahdollistaa asemien välisen liikennöinnin sekä ruotsalaisella että suomalaisella kalustolla (Suomessa on käytössä suurempi raideleveys kuin Ruotsissa). Henkilöliikenne Torniossa keskeytyi Tornio-Pohjoisen seisakkeen huonon kunnon ja sijainnin vuoksi vuonna 2004. Turvallisemmalle paikalle rakennettiin Tornio-Itäisen seisake vuonna 2008. Nykyään osataan valmistaa junakalustoa, joka pystyy ilman telinvaihtoa vaihtamaan nopeasti raideleveyttään, kun kalusto ajetaan säältä suojatun raideleveysmuuntohallin läpi raideleveydeltä toiselle. Tällaista tekniikkaa Suomen, Ruotsin ja Norjan välisessä junaliikenteessä ei toistaiseksi (2015) ole vielä kokeiltu.
Puuluoto Puuluoto on noin sata taloutta käsittävä kylä Tornion kaupungissa. Se sijaitsee Pirkkiön ja Röytän välissä rajoittuen mereen. Vuonna 2005 Puuluoto–Röyttän tilastoalueella oli 346 asukasta.
Röytän ratapiha Liikennepaikka on miehittämätön, ja kaikki liikenne tapahtuu vaihtotyönä. Liikkumisluvat annetaan radiolla Torniosta käsin, paitsi silloin, kun Tornion liikennepaikka on kaukokäytössä, jolloin luvat annetaan Oulusta.
Iin Röyttä Saari on syntynyt maankohoamisen myötä ja on iältään nuori. 1870-luvun merikartoissa nykyinen Röytän saari oli merkitty kolmena erillisenä saarena. Vielä 1900-luvun alkupuolella saaren rinnakkaisnimi oli Papinkari.
Röyttä Röyttä on saari, satama ja teollisuusalue Tornion kaupungin edustalla Tornionjoen suulla Perämerellä. Saareen on sekä maantie- että rautatieyhteys. Röytässä sijaitsevat muun muassa Tornion satama, tulli sekä Outokumpu Oyj:n Tornion terästehdas.
Oulun Merenkävijät Oulun Merenkävijöiden maja on Iin Röytässä. Majan maa- ja vesialueet vuokrattiin Metsähallitukselta 1960-luvulla. Tontilla ollut ensimmäinen maja paloi kunnostustöiden yhteydessä syttyneessä tulipalossa 1980-luvulla ja tilalle rakennettiin uusi maja.
Salernon maihinnousu Kenraali George Marshall sekä pääosa Yhdysvaltain ylintä johtoa halusi välttää operaatiota, joka voisi viivästyttää maihinnousua Eurooppaan. Maihinnoususta oli keskusteltu ja sen suunnittelu oli aloitettu vuonna 1942 ja se toteutui maihinnousuna Normandiaan (operaatio Overlord) kesällä 1944. Kun selvisi, ettei suurimittaista maihinnousua kyettäisi toteuttamaan vuonna 1943 sovittiin maihinnoususta Sisiliaan ilman sitoutumista jatko-operaatioihin. Franklin D. Roosevelt ja Churchill kuitenkin pitivät tarpeellisena sotatoimien jatkamista suunnitelmien välillä, jotta voitiin sitoa akselivaltain joukot taisteluun. Linjanvetoa jatkettiin Trident-kokouksessa Washingtonissa toukokuussa, mutta vasta heinäkuun lopulla Sisilian maihinnousun osoittaudutta menestykseksi saatiin päätös Benito Mussolinin kukistamisesta.
Maihinnoususotatoimi Toisen maailmansodan jälkeen maihinnousut menettivät merkityksensä, kun joukkojen tuominen sota-alueelle helikoptereilla ja lentokoneilla kehittyi. Viimeinen merkittävä maihinnousu oli Inchonin maihinnousu Korean sodassa vuonna 1950. Persianlahden sodassa vuonna 1991 Yhdysvallat harhautti maihinnousua Kuwaitiin, vaikka sellainen hyökkäys olisi aiheuttanut liian raskaat tappiot.Suomessa suoritettuja maihinnousuja:
ARA Nueve de Julio (C-5) Vuoden 1944 syyskuuhun alus osallistui Uuden-Guinean operaatioihin kuten Madang-Alexishafenin tulitukseen 25.-26. tammikuuta, Humboldtinlahden maihinnousuun 22. huhtikuuta, Wakde-Sawarin tulitukseen 29.-30. huhtikuuta, Wakde-Toemin maihinnousuun 15.-25. toukokuuta, Biakin maihinnousuun 25. toukokuuta-10. kesäkuuta, Noemfoorin maihinnousuun 1.-2. heinäkuuta, Cape Sansaporin maihinnousuun 27. heinäkuuta-31. elokuuta sekä Morotain miehitykseen 1.-30. syyskuuta. Alus siirtyi pohjoisemmaksi rintaman siirtyessä Filippiineille. Se osallistui Leyten taisteluun 20.-24. lokakuuta, Syrigaonsalmen taisteluun 25. lokakuuta, Mindoron maihinnousuun 12.-17. joulukuuta, Leyte-Mindoron suojaamiseen 26.-29. joulukuuta, Lingayeninlahden maihinnousuihin kenraali D. MacArthur ollessa aluksella 9.-13. tammikuuta 1945, Luzonin suojaamiseen 14.-31. tammikuuta, Bataanin-Corregidorin valtaukseen 13.-17. helmikuuta ja Zamboangan maihinnousuun 8.-12. maaliskuuta. Vapauduttuaan alus siirtyi Borneolle Tarakanin maihinnousuun 27. huhtikuuta - 3. toukokuuta. Alus kuljetti kenraali MacArthuria 3.-16. kesäkuuta keskisen ja eteläisten Filippiinien alueella sekä Bruneinlahdella ennen paluutaan San Pedroon Kaliforniaan 7. heinäkuuta.
Suomen ilmavoimien historia 4. lokakuuta huonon sään vuoksi suomalaiskoneet eivät päässeet nousemaan kotikentiltään. Kemissä sää oli parempi ja tämä mahdollisti sen, että saksalaisten Stuka-laivue pommitti Röytän satamaan nousevia maihinnousujoukkoja. Pommitus aiheutti pahoja tappioita: kaksi laivaa upposi ja satamalaitureita vaurioitui.
Karl Nars Narsin yhtiön muovinjalostus myytiin 1963 Wiik & Höglundin "Yhtyneet Muovitehtaat Oy":lle (nykyisen KWH Groupin edeltäjä) ja vuonna 1964 Oy Nars Ab liitettiin Röytän Saha Oy:hyn jonka omisti Kansallis-Osake-Pankin omistama "Tornion Laivaus Oy".
Tornion kaappaus Lauantaina 30. syyskuuta Larjo sai Pennaselta viestin, että everstiluutnantti Wolf H. Halstin komentamat maihinnousujoukot saapuisivat seuraavana aamuna 1. lokakuuta klo 8.00 Röytän satamaan. Osasto Larjon olisi sen vuoksi ryhdyttävä itsenäisiin toimenpiteisiin, jotka voitiin jakaa kahteen osaan:
Japanin maihinnousu Sumatralle Japanin maihinnousu Sumatralle oli japanilaisten toisessa maailmansodassa suorittama maihinnousu Sumatran saarelle.
Maihinnoususotatoimi Ensimmäisessä maailmansodassa Gallipolin maihinnousu epäonnistui, minkä jälkeen maihinnousujen toteuttamiseen alettiin kiinnittää huomiota enemmän. Maailmansotien välisenä aikana Yhdysvaltain merijalkaväki kehitti saaritukikohtien valtaamista. Enimmäkseen kyseessä oli hyökkäyksen koordinoiminen mereltä ja ilmasta annetun tulituen kanssa. Lisäksi kehitettiin erityisiä maihinnousualuksia, joilla oli matala syväys ja nopeasti avattava maihinnousuramppi. Toisen maailmansodan aikana toteutettiin useita maihinnousuja Kaukoidässä, Tyynellämerellä, Pohjois-Afrikassa ja Euroopassa. Kaikki liittoutuneiden tärkeimmät maihinnousut onnistuivat, mutta niissä kärsittiin raskaat tappiot. Erityisesti maihinnousut olivat tärkeitä Tyynenmeren sodassa.
Salernon maihinnousu Salernon maihinnousu eli Operaatio Avalanche oli liittoutuneiden kenraali Harold Alexanderin johtaman 15. armeijaryhmän maihinnousu Italiaan 3. syyskuuta 1943 toisessa maailmansodassa. Armeijaryhmään kuuluivat kenraaliluutnantti Mark Clarkin johtama Yhdysvaltain 5. armeija ja kenraali Bernard Montgomeryn johtama brittiläinen 8. armeija. Operaatiota edelsi Sisilian maihinnousu ja sitä seurannut saaren valtaus. Pääosa joukoista nousi maihin Salernossa operaatio Avalanchessa ja sitä tukivat kaksi pienempää maihinnousua Calabriaan (operaatio Baytown) ja Tarantoon (operaatio Slapstick).
Normandian maihinnousu Normandian maihinnousun suunnitelmaa varjostivat pitkään poliittiset kiistat ja liittoutuneiden keskinäinen omien etujen ajaminen. Ajoituksesta, komentorakenteesta ja paikasta oli paljon erimielisyyksiä. Koska länsiliittoutuneet eivät lupauksistaan huolimatta olleet avanneet toista rintamaa helpottamaan puna-armeijan sotaponnisteluita idässä, liittoutuneiden välille oli syntynyt paljon kitkaa. Stalin oli painostanut liittoutuneita jo vuodesta 1942 lähtien. Winston Churchill oli ollut tätä suunnitelmaa vastaan ja olisi käynnistänyt maihinnousun vasta, kun epäonnistumisen mahdollisuus olisi eliminoitu ja hyökkäykset suoritettu Italiassa ja Pohjois-Afrikassa. Churchill oli ollut päättämässä kohtalokkaasta Gallipolin maihinnoususta ensimmäisessä maailmansodassa Britannian meriministerinä ja oli myös siksi epäileväinen maihinnousun suhteen.
Maihinnousu Maihinnousu tarkoittaa maihin siirtymistä vesikulkuneuvosta. Suomen laissa maihinnousulla tarkoitetaan yleensä veneestä nousemista rannalle, joka kuuluu jokamiehen oikeuksiin, ellei laissa ole toisin määritelty. Maihinnousu saattaa olla kielletty esimerkiksi luonnonsuojelualueilla lintujen pesimisaikana tai jos siitä aiheutuu mahdollisesti vahinkoa alueen eläimistölle tai kasvistolle. Se voi olla myös kielletty puolustusvoimille kuuluvilla tai sen käytössä olevilla alueilla, mikäli näin on merkitty.
Äärettömän apinajoukon lause Lausetta voi pohtia matemaattisesti todennäköisyyslaskennan kautta. Todennäköisyys tietylle näppäilysarjalle (Shakespearen tuotanto) on pieni, mutta olemassa. Kun aika lähestyy ääretöntä, todennäköisyys sille, että apina kirjoittaa tämän sarjan, lähestyy yhtä. Todennäköisyysmatematiikassa "melkein varmasti" tarkoittaa, että lopputuloksen todennäköisyys on 1; lopputulos ei ole mahdollinen "varmasti", koska se tarkoittaisi, että kaikki muut lopputulokset olisivat kokonaan poissuljettuja ja tämä lopputulos olisi ainoa mahdollinen.
Operaatio Fortitude Eteläisen Fortituden suunnitelma Ironsidessa, että kaksi viikkoa Pas-de-Calais’hen tehtävän maihinnousun jälkeen Yhdysvalloista suoraan ja Azoreilta tehtäisiin Länsi-Ranskaan toinen maihinnousu. Tämän tarkoituksena oli estää saksalaisia siirtämästä 11. Ps.D:aa Bordeauxin seudulta ensimmäisen maihinnousun alueelle Pohjois-Ranskaan. Koodinimeltään Bronx-niminen asiamies lähetti viestin, jonka mukaan maihinnousu tapahtuu 15. kesäkuuta 1944 Biskajanlahdella.
Tornio Tornion satama sijaitsee Röytän saarella, kaupungin eteläosassa. Talvisin jäänmurtaja mahdollistaa vapaat meriyhteydet ja satamaa voidaan käyttää ympärivuotisesti. Sataman liikenne koostuu pääosin Outokumpu Oyj:n ruostumattoman teräksen viennistä. Satamassa ei ole matkustajaliikennettä. Vuonna 2007 satamassa vieraili 345 laivaa ja sataman tavaraliikenne oli 1,6 miljoonaa tonnia.
HMS Charybdis (88) "HMS Charybdis" kuului marraskuussa Pohjois-Afrikan maihinnousun itäisen maihinnousun Force O:hon. Alus osallistui syyskuussa 1943 Salernon maihinnousuun, josta se palasi Plymouthin osastoon.
Tornion kaappaus Tornion kaappaus oli Lapin sodan alkuvaiheessa lokakuun alussa 1944 tapahtunut saksalaisten ja suomalaisten joukkojen välinen pienimuotoinen taistelu Tornion kaupungin hallinnasta. Suomalaisjoukot koostuivat pääasiassa paikallisista suojeluskuntalaisista. Samaan aikaan suomalaisjoukot hyökkäysjoukot nousivat maihin Röytän satamassa. Taistelut päättyivät saksalaisten antautumiseen maihinnousujoukkojen saavuttua Tornioon.
Dieppen maihinnousu Dieppen maihinnousu, isku Dieppeen tai operaatio Jubilee oli toisessa maailmansodassa kanadalaisten, brittien ja yhdysvaltalaisten maihinnousu 19. elokuuta 1942 Saksan miehittämään Dieppen satamaan Seine-Maritimessa, Ranskan pohjoisrannikolla.
HMS Achates (H12) "Achates" määrättiin lokakuussa Pohjois-Afrikan maihinnousuun operaatio Torchiin suojaamaan Gibraltarille matkaavia saattueita sekä tukemaan varsinaista maihinnousua. Se kuitenkin siirrettiin kuukauden lopulla Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Se siirrettiin marraskuussa maihinnousun keskiseen osastoon. Alus suojasi 8. marraskuuta Oranin maihinnousuun matkannutta joukkojenkuljetussaattuetta. Alus upotti yhdessä hävittäjä "HMS Westcottin" kanssa Oranin edustalla Vichyn Ranskan laivaston sukellusveneet "Argonauten" ja "Acteonin".
Talvisodan tausta Jartsevin mukaan neuvostohallitus oli varma, että Saksa suunnitteli hyökkäystä Neuvostoliittoon ja että suunnitelmiin kuului sivustaisku Suomen kautta. Siten Suomen suhtautuminen saksalaisten maihinnousuun oli tärkeää Neuvostoliitolle. Puna-armeija ei jäisi odottamaan Rajajoelle, mikäli Suomi sallisi maihinnousun. Toisaalta mikäli Suomi vastustaisi saksalaisten maihinnousua, Neuvostoliitto antaisi sotilaallista ja taloudellista apua, sillä Suomen kykyyn torjua saksalaisten maihinnousu omin voimin ei luotettu. Mitään täsmällistä ehdotusta Jartsevilla ei ollut.
Normaalien maihinnousu Normaalien maihinnousu on YUP-yhtyeen seitsemäs albumi, joka julkaistiin lokakuussa 1999. Albumin studiotyö ajoittui aikavälille huhtikuu-syyskuu 1999. Normaalien maihinnousun myötä yhtye saavutti ensimmäisen ykköstilansa Suomen virallisella albumilistalla.
Teheranin konferenssi Sotilaallisten toimien ohella konferenssissa keskusteltiin poliittisista linjauksista ja rajalinjoista. Esimerkiksi Stalin toi esille Neuvostoliiton kiinnostuksen Baltiasta ja Itä-Preussiin kuuluneesta Itämeren rannikkoalueesta.
Roosevelt oli valmis tiedustelemaan Neuvostoliiton kantaa brittiläisten ja yhdysvaltalaisten joukkojen tehokkaaksi käyttämiseksi. Churchill kannatti varauksin Neuvostoliiton tapaan hyökkäystä Pohjois- tai Luoteis-Ranskaan, mutta toisaalta myös operaatioita etelästä, jotka kuljetuskapasiteettivaikeuksien myötä siirtäisivät Normandian maihinnousun toteutumisajankohtaa myöhäisemmäksi, jolloin Neuvostoliitto todennäköisesti kykenisi etenemään hitaammin kohti Berliiniä. Churchill ehdotti ennen maihinnousua suoritettavaksi hyökkäystä Roomaan sen valtaamiseksi ja maihinnousua Adrianmerellä. Tarkoituksena oli lisäksi tukea Normandian maihinnousua hyökkäyksellä Etelä-Ranskasta. Näin maihinnousu olisi siirtynyt touko–kesäkuulta 1944 elokuuhun 1944.
Suurhyökkäys Syväriltä 1944 Maihinnousua oli todistamassa myös Itämeren laivaston komentaja amiraali V. Tributs.
Päämaja suhtautui maihinnousu-uhkaan vähätellen. Laiminlyönteihin kuului johtosuhteiden organisoimattomuus maihinnousun varalta ja merimaalien tulittamiseen soveltuvan materiaalin siirtäminen Karjalankannakselle.
Normandian maihinnousu Poliittisesti maihinnousua Länsi-Euroopan mantereelle oli ajanut Josif Stalin keventääkseen puna-armeijan tappioita jo vuodesta 1942 alkaen, mutta länsiliittoutuneet olivat torjuneet toiveet. Kun Teheranin konferenssissa oli sovittu maihinnoususta varsinainen ajoitus operaatiolle riippui säästä.
HMS Hambledon Alus vapautettiin 31. heinäkuuta maihinnoususta, minkä jälkeen se palasi 58. Hävittäjäviirikköön Maltalle suojaamaan saattueita sekä valvomaan meriliikennettä. Alus määrättiin elokuussa kuljettamaan amiraali Cunninghamia, joka oli määrätty läntisen maihinnousun joukkojen komentajaksi, Salernon maihinnousun aikana.
HMS Euryalus (42) "HMS Euryalus" osallistui Sisilian maihinnousun ja myöhemmin Salernon maihinnousun tukemiseen yhdessä 12. Risteilijäviirikön kanssa. Alus oli osa Force V:tä, joka oli muodostettu Saattuetukialusryhmän ympärille. Salernon maihinnousun päätyttyä alus palasi lokakuussa 1943 Englantiin huollettavaksi.
HMS Dulverton Alus määrättiin kesäkuussa Sisilian maihinnousuun. Se siirtyi heinäkuun alussa Aleksandriaan, josta alus lähti 3. heinäkuuta saattueen MWS36 mukana. Alus erkani 7. heinäkuuta saattueesta matkaten Benghaziin, jossa se liittyi saattueeseen MWF36 suojaten matkan sillanpäähän. Alus saapui 10. heinäkuuta Bark Westiin, jossa se erkani saattueesta aloittaen maihinnousun tukemisen tykkitulella, antaen ilmasuojaa sekä estäen sukellusveneiden pääsyn alueelle. Alus osallistui Sisilian maihinnousuun, kunnes se määrättiin elokuussa laivueen mukana osallistumaan Salernon maihinnousuun.
Röyttä Pietarsaarelaiset Ingvar ja Ragnar Nars perustivat uuden sahan Röyttään vasta 1951. Sahalle rakennettiin pistoraide, maantie kunnostettiin ja satamaa ruopattiin. Henkilöjunaliikenne alkoi 1954. Rauma-Repola osti Röytän sahan 1962, jolloin siitä tuli Suomen suurin vientisaha ja se teki tuotantoennätyksensä vuonna 1982. Röyttään kehittyi tänä aikana asukasyhdyskunta kauppoineen ja kouluineen. Saha lakkautettiin 1985.
HMS Eggesford Alus matkasi heinäkuun alussa saattajaryhmän mukana Sfaxiin, josta se lähti 7. heinäkuuta saattueen SBS1 mukana merelle. Alus erkani 10. heinäkuuta saattueesta, minkä jälkeen se tuki maihinnousua tykkitulella. Alus jatkoi elokuussa maihinnousun tukemista, kunnes se määrättiin Salernon maihinnousuun.
HMS Orion (85) "HMS Orion" palasi Välimerelle 1943, jolloin se liitettiin osaksi 15. Risteilijäviirikköä. Se otti osaa Sisilian ja Salernon maihinnousuihin. Se siirrettiin kotivesille Normandian maihinnousuun kesäkuussa 1944, jolloin se liitettiin Force K:hon Gold rannan maihinnousua tukemaan. "HMS Orion" siirrettiin kuitenkin pian takaisin Välimerelle elokuisia Etelä-Ranskan maihinnousuja varten, mistä se siirrettiin syys-lokakuun vaihteessa Aegean merelle Ateenan valtauksen tueksi ja edelleen tukemaan San Remon hyökkäystä tulittamalla saksalaisten asemia. Se oli osallisena Korfun Kanavan tapahtumissa.
HMS Rodney (29) "HMS Rodney" palasi Kotilaivastoon, jossa se palveli aina lokakuuhun, kunnes se sai jälleen kerran määräyksen siirtyä osaksi Force H:ta osallistumaan Pohjois-Afrikan maihinnousuun, jonka aikana alus tulitti rannikkokohteita kuten rannikkotykistön linnakkeita ja erillisiä pattereita. Alus palasi toukokuussa Scapa Flowhun valmistautumaan Sisilian maihinnousuun. Alus purjehti 17. kesäkuuta Scapa Flowsta liittyäkseen Force H:hon ja osallistuakseen Sisilian maihinnousuun. Se tulitti elokuun lopulla Calabriaa valmistauduttaessa operaatio Baytowniin. Alus tuki syyskuussa Force H:n lippulaivana Salernon maihinnousua.
HMS Valiant (1914) "HMS Valiant" oli osana suojaavaa osastoa Sisilian maihinnousussa 7. heinäkuuta asemapaikkana Joonian meri. Syyskuun alussa se tulitti maakohteita tukiessaan maihinnousua Calabriaan ja tuki samoin Salernon maihinnousua 9.-16. syyskuuta. Lokakuussa "HMS Valiant" palasi Englantiin huollettavaksi.
Ferdinand Granberg Granberg oli monen pohjoissuomalaisen sahan osakas, muun muassa Kynkään sahan (Pudasjärvi), Kestilän sahan (Ii) ja Röytän sahan (Tornio). Muiden oululaisten kauppiaiden kanssa Granberg osti 1859 suomussalmelaisen Ämmän ruukin, johon myöhemmin yhdistettiin utajärveläinen Kurimon ruukki. Uutta yritystä Kurimon-Ämmän Rautatehdasta ei kuitenkaan saatu kannattavaksi, ja se jouduttiin luovuttamaan velkojille. Granberg teki konkurssin 1875.
Oulun Konepaja Konepaja valmisti monenlaisia käyttöesineitä kuten valurautaisia ja taottuja ruoanlaittovälineitä, työkaluja, peltiä ja muuta käyttötavaraa. Merkittävintä tuotantoa olivat kuitenkin konepajan valmistamat sahakoneistot sekä laivanrakennus. Konepaja toimitti sahakoneistoja ainakin Kestilän sahalle, Korkeasaaren sahalle, Saaren sahalle ja Röytän sahalle. Ensimmäiset konepajan valmistamat laivat olivat "Alku" ja 1878 valmistunut "Wilho", joka liikennöi Oulun alueella vuoteen 1888 asti.
Länsirintama (toinen maailmansota) Koska Saksan ilmavoimat eivät saavuttaneet ilmaherruutta Kanaalin alueella, maihinnousu Britanniaan ei ollut mahdollinen. Operaatio mahdollisuuksien puuttuminen ja saman aikainen Saksan joukkojen siirto itärintamalle valmistauduttaessa hyökkäämään Neuvostoliittoon poisti uhan maihinnoususta Britanniaan. Saksa aloitti liittoutuneiden maihinnousun estämiseksi Atlantin vallin rakentamisen Ranskan rannikolle. Valli koostui Kanaalin rannikolle valmistelluista vahvoista linnakkeista ja niitä miehittävistä joukoista.
Valtavien kuljetusvaikeuksien takia, joita liittoutuneet voisivat kohdata Englannin kanaaliin ylityksessä, päätti liittoutuneiden johto tehdä harjoitushyökkäyksen Ranskan rannikolle. Liittoutuneet aloittivat 19. elokuuta 1942 maihinnousun Dieppeen Ranskaan. Suurin osa joukoista oli kanadalaisia, mutta mukana oli myös brittejä, yhdysvaltalainen joukko-osasto sekä Vapaan Ranskan yksiköitä. Isku oli katastrofi lähes kahden kolmasosan hyökkäysjoukoista tuhoutuessa. Paljon kuitenkin opittiin tämän operaation seurauksena ja opit tulivat hyvään käyttöön myöhemmissä maihinnousuissa.
Suomen sota 25. toukokuuta annettiin käsky maihinnoususta, joka tehtäisiin Turun ja Uudenkaupungin välille. Ensisijaisena tavoitteena oli vallata takaisin Turku, mutta myöhemmin maihinnousseitten joukkojen oli tarkoitus liittyä Klingsporin armeijan tueksi. Ahvenanmaan saariston ja Turun välisen Kihdin selän ylitti 2 600 sotilasta ja 70 alusta. Koko maihinnousuoperaatiota johti kenraalimajuri Ernst von Vegesack, jonka tehtäviä vaikeutti vaillinaiset tiedot Suomen mantereesta, vanhentuneet kartat ja melko kokemattomat sotilaat. Maihinnousulaivasto saapui Lemuun huomaamattomasti 19. kesäkuuta 1808. Maihinnousun alettua iltapäivällä Ala-Lemun kartanon omistaja Per-Johan Ekbomin luona ollut kasakkapartio huomasi ruotsalaisten maihinnousun ja he matkasivat kiireesti Turkuun kertomaan näkemästään. Venäläiset onnistuivat ryhmittymään nopeasti ja 3 600 venäläissotilaan voimin maihinnousu torjuttiin 14 tunnin taisteluiden jälkeen. Jo aikalaiset kritisoivat Ruotsissa maihinnousua liian voimattomaksi.
Pelastakaa sotamies Ryan Toisen maailmansodan veteraani (Harrison Young) käy perheineen Normandian maihinnousussa kaatuneiden amerikkalaisten sotilaiden hautausmaalla Colleville-sur-Merissä Ranskan Normandiassa. Elokuva jatkuu takaumana Normandian maihinnousun ensimmäiseen päivään 6. kesäkuuta 1944. Yhdysvaltalaiset ovat valmistautumassa maihinnousuun Omaha Beachille. He taistelevat saksalaista jalkaväkeä, konekiväärejä sekä tykistöä vastaan ja menettävät miehiä. Kapteeni John H. Miller (Tom Hanks), joka on 2. sissipataljoonan Charlie-komppanian komentaja, selviytyy maihinnoususta hengissä ja kerää joukon sotilaita, joiden on määrä tunkeutua saksalaisten puolustuksen läpi pois rannalta.
Burman sotaretki Liittoutuneiden alkuperäisenä Burman valtaamissuunnitelmana oli XV armeijakunnan maihinnousu Rangooniin japanilaisten selustaan jo 14. armeijan etenemisen aikana. Draculaksi nimettyä operaatiota kuitenkin siirrettiin myöhäisemmäksi useaan otteeseen, koska maihinnousuun tarvittava kalusto tarvittiin Euroopassa ja lopulta operaatio peruutettiin korvaamalla se Thaimaan länsirannikolle Phuketiin tehtävällä maihinnousulla.
Operaatio Soihtu Näiden ongelmien takia Franklin D. Roosevelt teki ehdotuksen läntisten liittoutuneiden maihinnoususta Pohjois-Afrikkaan. Valtaamalla Pohjois-Afrikan takaisin akselivalloilta merenkulku Välimerellä sekä maihinnousu Italiaan olisivat mahdollisia. Operaatiolla sidottaisiin myös paljon akselivaltojen sotilaita, mikä helpottaisi Neuvostoliiton tilannetta itärintamalla ja tekisi myös maihinnousun Ranskaan mahdolliseksi.
HMS Dido (37) "HMS Dido" palasi palvelukseen kesäkuussa palaten Välimerelle Sisilian maihinnousuun, Anzion maihinnousuun ja tulitukitehtäviin pitkin Italian rannikkoa. Alus liitettiin elokuussa osastoon, joka tuki maihinnousua Etelä-Ranskaan (operaatio Dragoon), minkä jälkeen se palasi Englantiin. Alus palveli pohjoisilla merialueilla ja Norjan rannikolla sodan loppuun.
HMAS Arunta Alus liitettiin kesäkuussa risteilijäosastoon (TG 74.3) tukemaan Brunein maihinnousua. Se suojasi 7. kesäkuuta Bruneinlahden miinanraivausta. Alus oli 10. kesäkuuta tulitukiosastossa TG74.3:n mukana tehtäessä varsinainen maihinnousu, joka ei kohdannut vastarintaa. Alus tuki 20.–25. kesäkuuta Lutongin, Serian ja Mirin maihinnousuja TG74.1:n kanssa.
Lars Lundahl Lundahl oli vuosina 1874–1880 maissa J. W. Snellmanin kauppahuoneen omistaman Röytän sahan esimiehenä Torniossa. Vuosina 1880–1884 hän toimi parkki "Ahkeran" ja parkki "Jennyn" kapteenina tehden matkoja muun muassa Kuubaan, Meksikonlahdelle ja Rioon. Lundahl suoritti sitten höyrylaivakapteenin tutkinnon ja toimi kesäisin Laatokalla Valamon luostarisaarelle liikennettä hoitaneiden alusten kapteenina. Talvikaudet hän vietti Oulussa.
HMS Acute (J106) Heinäkuussa "Acute" siirrettiin Huskya varten yhdessä "Albacoren" ja "HMS Circen" kanssa 14. miinanraivaajalaivueeseen. Alukset siirtyivät 10. heinäkuuta samalla saattuetta suojaten maihinnousun itäiselle alueelle, jossa ne aloittivat 12. heinäkuuta maihinnousua edeltäneen miinanraivauksen. Maihinnousun aikana alukset olivat sukellusveneidentorjuntatehtävissä sekä suojaamassa saattueita Maltan, Bizertan ja maihinnousualueen välillä.
HMS Attacker (D02) Alus määrättiin heinäkuussa Etelä-Ranskan maihinnousuun operaatio Dragooniin. Ennen maihinnousua alus oli huollettavana Algerissa, jossa sen koneet siirrettiin siksi aikaa maihin. Huollon päätyttyä koneet palasivat alukselle ja se lähti Maltalle liittyäkseen maihinnousun lentotukialusosastoon TF88.1:een. Alus osallistui elokuun alussa osaston mukana maihinnousuharjoitteluun Maltan rannikolla.
Tornionlaakson taistelut Tiistaina 3. lokakuuta aloite siirtyi saksalaisille. He pyrkivät Kemin tien suunnassa kohti Torniota, mutta hyökkäys torjuttiin. Halsti pyrki koukkauksella hyökkäävien joukkojen selustaan, mutta suomalaisjoukot harhautuivat liian kauas. Iltapäivällä saksalaiset aloittivat tykistön ja panssarivaunujen tukeman laajan rintamahyökkäyksen ja murtautuivat suomalaislinjojen läpi. Joukot onnistuttiin kuitenkin vastahyökkäyksellä lyömään takaisin. Suomalaisille tuotti lisäongelmia huono sää, jonka vuoksi Röytässä ei illalla saatu tykistökuljetusta purettua laivoista, päivän aikana saatiin vahvistukseksi kuitenkin kaksi pataljoonaa jalkaväkeä sekä panssarivaunu-, tykki- ja pioneerikomppaniat.
Seuraavana päivänä Stuka-lentue upotti Röytän satamassa olleet kaksi laivaa lasteineen ja Laivaniemen it-patteristo tuhosi satamalaiturit. Materiaalin, erityisesti tykistön saanti rantaan vaikeutui huomattavasti. Saksalaiset pyrkivät ratkaisemaan tilanteen ja hyökkäsivät Kemin tien suunnassa länteen kahden vahvistukseksi saadun konekivääripataljoona voimin taisteluosasto Krenzerin ja tykistön tukemina. Tornion pohjoispuolella Alavojakkalassa olevia kahta suomalaispataljoonaa vastaan hyökkäsi pohjoisesta kolme saksalaispataljoonaa panssarivaunupataljoonan tukemina. Hyökkäykset mursivat puolustuslinjat nopeasti, ja suomalaiset vetäytyivät pohjoisesta sekasorron vallitessa kohti etelää ja Torniota. Pari päivää aikaisemmin hyökkäystä johtamaan saapunut kenraalimajuri Pajari määräsi pohjoisen joukoille uuden komentajan, joka onnistui kokoamaan joukot ja pysäyttämään saksalaisten etenemisen kolmen kilometrin päähän Torniosta. Kemin suunnassa vetäydyttiin Raumojokilinjalle.
HMS Ceres (D59) Normandian maihinnousuun saakka alus palveli tukikohta-aluksena Dartmouthissa. Huhti-toukokuussa 1944 alukseen asennettiin tutkat 290 sekä 273 ja kolme tuumainen ja yksiputkiset kaksinaulaiset korvattiin kahdeksalla yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. "HMS Ceres" liitettiin Yhdysvaltain TF124:ään lippulaivaksi Normandian maihinnousun ajaksi. Alus osallistui Normandian maihinnousuun.
Inchonin maihinnousu Inchonin maihinnousu oli YK:n ensimmäinen suuri offensiivi Korean sodassa.
Iin Röyttä Röyttä, yleisesti Iin Röyttä (erotuksena Tornion edustalla sijaitsevasta Röytän saaresta), on saari Perämerellä, Iin edustalla. Saari sijaitsee noin 40 kilometriä Oulusta pohjoiseen ja noin neljän kilometrin päässä mannermaalta. Sen pinta-ala on noin 56 hehtaaria ja korkein kohta runsaan viiden metrin korkeudella merenpinnasta. Saarella on aallonmurtajien suojaama venesatama. Röyttä tarkoittaa nykysuomeksi riuttaa. Saari kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Bernard Montgomery Liittoutuneiden seuraava suurhyökkäys oli operaatio Husky, maihinnousu Sisiliaan. Montgomeryn ja yhdysvaltalaisten komentajien väliset jännitteet alkoivat juuri Sisilian operaation aikana. Montgomery onnistui muuttamaan maihinnoususuunnitelmaa varovaisempaan suuntaan. Liittoutuneiden sisäiset jännitteet kasvoivat, kun yhdysvaltalaiset komentajat Eisenhower, Patton ja Bradley loukkaantuivat Montgomeryn asenteiden ja mahtailun vuoksi. He olivat närkästyneitä hänelle, mutta samalla arvostivat hänen taitojaan kenraalina. Montgomery jatkoi 8. armeijan komennossa maihinnousuissa Italian mantereelle. Pian tämän jälkeen hänet kutsuttiin takaisin Britteinsaarille osallistumaan operaatio Overlordin, Normandian maihinnousun, suunnitteluun. Montgomeryn vastuulle tuli 21. armeijaryhmän komentajan tehtävät ennen Normandian maihinnousua ja tätä yhtymää hän komensi Euroopan sodan loppuun.
880 Naval Air Squadron Laivue siirrettiin lokakuussa "HMS Argukselle" ja seuraavien kuukausien ajan laivue suojasi Pohjois-Afrikan maihinnousua. "HMS Indomitablen" korjausten valmistuttua laivue palasi maaliskuussa 1943 alukselle, jonka mukana siirryttiin Gibraltarille ja edelleen Välimerelle kesäkuussa. Laivue suojasi heinäkuussa Sisilian maihinnousua sekä syyskuussa Salernon maihinnousua, jossa laivue lensi kaikkiaan 120 tuntia.
HMS Farndale Alus määrättiin lokakuussa suojaamaan Pohjois-Afrikan maihinnousuun matkanneita saattueita. Se suojasi saattueita Gibraltarille, kunnes se sijoitettiin "HMS Avon Valen", "HMS Calpen" ja "HMS Puckeridgen" kanssa Gibraltarille sijoitettuun 59. Hävittäjäviirikköön. Alus liittyi viirikön mukana maihinnousun keskiseen osastoon. Se tuki 7. marraskuuta Oranin edustan rannan R/2 maihinnousua tykkitulella.
Pitsundin taistelu Keväällä 1809 venäläiset tunkeutuivat Länsipohjaan. Hörneforsin taistelun jälkeen ruotsalaiset katsoivat, että venäläisiä ei voinut karkottaa Länsipohjasta pelkällä maahyökkäyksellä. Ruotsilla oli Pohjanlahdella meriherruus ja ruotsalaiset päättivät tehdä maihinnousun venäläisten selustaan. Maihinnousulaivasto lähti liikkeelle 8. elokuuta ja ruotsalaiset aloittivat maihinnousun 16. elokuuta Ratanissa. Maihinnousu kuitenkin epäonnistui ja ruotsalaiset vetäytyivät 22. elokuuta.
Solmu (täsmennyssivu) Solmu on solminnan lopputulos.
Sainte-Marie-du-Mont (Manche) Sainte-Marie-du-Montin rannikko kuului Normandian maihinnousun suunnitelmissa osana kohdetta nimellä Utah Beach, joka oli maihinnousun pääkohteita. Rannikolla olevassa maihinnousumuseossa ("Musée du Débarquement Utah Beach") käy vuosittain noin 120 000 vierasta. Museo on rakennettu vuonna 1962 juuri siihen paikkaan, jossa amerikkalaiset sotilaat tekivät 6. kesäkuuta 1944 maihinnousun.
Sikojenlahden maihinnousu Sikojenlahden maihinnousu (, , "Invasión de Playa Girón tai Batalla de Girón") oli Yhdysvaltojen tukema yritys syöstä Fidel Castron hallitus vallasta CIA:n kuubalaispakolaisista kouluttamilla joukoilla vuonna 1961. Maihinnousu alkoi 17. huhtikuuta, mutta Castron joukot kukistivat maihinnousseet joukot 20. huhtikuuta mennessä. Taistelu oli merkittävä poliittinen tappio Yhdysvalloille, minkä lisäksi se johti osaltaan Kuuban ohjuskriisiin.
HMS Argonaut (61) "HMS Argonautiin" osui 14. joulukuuta kaksi torpedoa, jotka aiheuttivat suuria vaurioita aluksen keulaan ja perään. Alus valmistui marraskuussa 1943 Philadelfiasta telakalta palaten Englantiin, minkä jälkeen alus liitettiin Kotilaivastoon. Alus kuului Normandian maihinnousun aikana Force K:hon, joka tuki Gold Beachin maihinnousua. Alus siirrettiin elokuussa Välimerelle tukemaan maihinnousua Etelä-Ranskaan.
HMCS Algonquin Saattue J11, johon kuuluivat maihinnousualus "HMS Hilary" (Force J:n lippulaiva), kutteri sekä kolme suurta maihinnousun tukilaivaa, lähti 5. kesäkuuta kohti Juno rantaa, jonka edustalle se saapui seuraavana aamuna. "HMCS Algonquin" tuki "HMCS Siouxin" kanssa maihinnousua tykistöllään. Alus osallistui maihinnousun tukemiseen ja suojaamiseen, kunnes se vapautui 27. kesäkuuta operaatiosta palaten laivueensa mukana Kotilaivastoon.
Normandian maihinnousu Maihinnousuun osallistui Yhdysvallat, joka oli liittynyt sotaan verrattain myöhään. Normandian maihinnousu on tapahtuma, jossa Yhdysvaltojen joukot tulivat Eurooppaan. Tapahtuma oli merkittävä sodan kulun kannalta, sillä natsi-Saksa oli tuleva joutumaan kahden rintaman sotaan eli sekä itärintamalla että länsirintamalla sodittiin samaan aikaan. Lännestä päin joukot etenivät kohti Berliiniä ja myöhemmin sota päättyi Berliinin valloittamiseen ja natsi-Saksan antautumiseen.
Riemannin integraali Edeltävästä esimerkistä seuraa lopputulos
Todd Martin Vuosi Turnaus Finaalivastustaja Lopputulos
Chris Evert Vuosi Turnaus Finaalivastustaja Lopputulos
Talvisota Suomessa 14. huhtikuuta 1938 saapui Neuvostoliiton Helsingin lähetystön toinen sihteeri Boris Jartsev tapaamaan ulkoministeri Rudolf Holstia. Jartsevin mukaan neuvostohallitus oli varma, että Saksa suunnitteli hyökkäystä Neuvostoliittoon ja että suunnitelmiin kuului sivustaisku Suomen kautta. Siten Suomen suhtautuminen saksalaisten maihinnousuun oli tärkeää Neuvostoliitolle. Puna-armeija ei jäisi odottamaan Rajajoelle, mikäli Suomi sallisi maihinnousun. Toisaalta mikäli Suomi vastustaisi saksalaisten maihinnousua, Neuvostoliitto antaisi sotilaallista ja taloudellista apua, sillä Suomen kykyyn torjua saksalaisten maihinnousu omin voimin ei luotettu. Jartsev-neuvottelujen aloittamiseen johti Anschluss eli Itävallan liittäminen Hitlerin Saksaan maaliskuussa 1938, mikä Moskovan näkökulmasta merkitsi ensimmäistä repeämää Neuvostoliiton läntisessä puskurivyöhykkeessä.
Islannin maihinnousu Islannin maihinnousu, koodinimeltään operaatio Fork, oli Britannian kuninkaallisen laivaston suorittama sotatoimi Islannissa toisessa maailmansodassa.
Vietnam Vietnamilaiset nimet noudattavat muotoa "sukunimi – välinimi – etunimi"; esimerkiksi Nguyễn Văn Anh. Lapset saavat sukunimen isältään. Välinimi kertoo henkilön sukupuolesta (naisilla useimmiten Thi) tai asemasta perheessä (esikoinen, kuopus, toinen poika). Puhuttelumuoto poikkeaa myös totutusta. Edellä mainittua henkilöä kutsutaan etunimellä (”Anh”) eikä sukunimellä (”Nguyễn”). Henkilöstä keskusteltaessa häneen viitataan useimmiten koko nimeltä ”Nguyễn Văn Anh”. Nguyễn on vietnamilaisten yleisin sukunimi.
Sukunimi Sukunimet ovat usein syntyneet isännimen, asuinpaikan tai ammatin mukaan. Isännimistä ovat saaneet alkunsa myös esimerkiksi Ruotsissa ja Tanskassa yleiset "-sson" ja "-sen" -loppuiset sukunimet.
Virtanen Näin syntyneeseen sukunimityyppiin, josta nimistöntutkija Sirkka Paikkala käyttää tyypin yleisimmän nimen mukaan nimitystä "Virtanen-tyyppi", kuuluu Suomen kymmenestä yleisimmästä sukunimestä viisi: Suomen toiseksi yleisin sukunimi Virtanen, Suomen kolmanneksi yleisin sukunimi "Mäkinen", Suomen neljänneksi yleisin sukunimi "Nieminen", Suomen yhdeksänneksi yleisin sukunimi "Koskinen" ja Suomen kymmenenneksi yleisin sukunimi "Järvinen". Nimityyppiä on pidetty nousevan suomalaisuuden ilmentäjänä.
Maalaji Liejut ovat useimmiten syntyneet siten, että muualta tullut (alloktoninen) aines on kerrostunut avoveteen. Turpeet sen sijaan ovat syntyneet paikalla kasvaneen kasvillisuuden jäännöksistä eli autoktonisesta aineksesta.
Pälvi (nimi) Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity noin 170 Pälvi-nimistä naista ja muutama mies. 2000-luvulla syntyneitä tämän nimisiä on alle kymmenen, 2010-luvulla syntyneitä ei yhtäkään. Pälvi on myös sukunimi.
Kääriäinen Kääriäinen on vanha lähinnä savolaista, jonkin verran myös karjalaista alkuperää oleva sukunimi. 1890-luvulla se kuului Savon yleisimpiin sukunimiin. Viljo Nissilä on pitänyt nimeä Kääriäinen sanasta "käärijä" (ammatinnimitys) syntyneenä. Tunnettuja nimenkantajia:
Amissit Amissinimet ovat useimmiten sveitsiläisperäisiä. Yleisimpiin sukunimiin kuuluvat muun muassa Miller, Stolzfus, Hershberger, Yoder, Hochstetler, Troyer, King, Schwarz, Fisher ja Lapp. Etunimet ovat perinteisen raamatullisia. Lancasterin yhteisössä kuusi yleisintä sukunimeä kattavat yli 70 prosenttia koko väestä, minkä vuoksi ihmiset käyttävät toisistaan usein kuvaavia lempinimiä.
Suomalaiset nimet Suomalaiset nimet ovat suomalaisilla käytössä olevia henkilönnimiä. Suomen lain mukaan henkilöllä tulee olla sukunimi ja vähintään yksi etunimi, joita voi antaa korkeintaan kolme. Yleisessä käytössä puhuttelu- eli kutsumanimenä on tavallisesti yksi etunimistä, useimmiten ensimmäinen. Aluksi ihmisille annettiin vain etunimi sukunimien tullessa käyttöön myöhemmin.
Uljanovsk Uljanovsk on nimetty kaupungissa syntyneen Vladimir Leninin alkuperäisen sukunimen (Uljanov) mukaisesti.
Taatila Taatila on suomalainen sukunimi. Se on verrattain harvinainen, sillä Väestörekisterikeskuksen mukaan vain 73 elossa olevalla (38 miestä, 35 naista) on se nykyisenä ja 21:llä entisenä sukunimenä. Kuolleista henkilöistä se löytyy vain 30:ltä: 15 naiselta ja 15 mieheltä (tilastoissa huomioitu vain vuoden 1968 jälkeen syntyneet).
Virpi Virpi on suomalaisen naisen etunimi. Nimi johtuu ohutta puun tai pensaan oksaa tarkoittavasta sanasta virpi. Virpin nimipäivä on vuodesta 1950 ollut 12. marraskuuta. Marraskuuhun 2018 mennessä Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan 10 339 naista on saanut nimekseen Virpi. Heistä yli puolet on 1960- tai 1970-luvulla syntyneitä. Virpi esiintyy myös sukunimenä. Marraskuussa 2018 Suomessa asui 183 henkilöä, joilla oli tämä sukunimi.
Virtanen Virtanen kuuluu vasta 1800-luvun loppupuolella nopeasti yleisiksi tulleisiin, lukuisien toisilleen mitään sukua olemattomien henkilöiden samoihin aikoihin itselleen ottamiin nousevaa suomalaista kansallisromantiikkaa heijastaviin sukunimiin, jotka on muodostettu liittämällä johonkin luontoaiheiseen sanaan (ei kuitenkaan eläinlajin nimeen) monien vanhojen itäsuomalaisten sukunimien (kuten vaikkapa "Korhonen", "Heikkinen", "Turunen", "Kinnunen", "Laitinen") mallista omaksuttu johdin -"nen", joka käsitettiin suomenkielisten sukunimien alkuperäiseksi päätteeksi. Se kansallisromanttinen luontosana, josta nimi -"nen"-johtimella johdettiin, saatettiin valita asuinpaikan, kotitalon tai torpan nimen perusteella. Näin ollen joskus "Virtanen"-nimen taustalla voi olla asuinpaikan, kotitalon tai torpan "virta"-alkuinen-nimi, jota ei sellaisenaan haluttu ottaa sukunimeksi kenties siksi, että -nen-johtimelliset nimet käsitettiin juuri sukunimiksi luontevammin kuin -la/-lä-loppuiset nimet ja yhdyssanat ja siksi että talon nimi ja sukunimi haluttiin pitää erillään toisistaan. Silti vain paikoin nimen Virtanen taustalla oli asuinpaikan nimi, ja muiden Virtanen-tyypin nimien tapaan se useimmiten omaksuttiin muodissa olleen sukunimimallin mukaisesti.
Richard Limo Richard Limo on naimisissa Rose Tarusin kanssa ja heillä on vuosina 2000 ja 2002 syntyneet lapset. Sukunimestään huolimatta hän ei ole sukua kenialaisille kestävyysjuoksijoille Benjamin Limolle ja Felix Limolle.
Mykrä Myyry ja Myyryläinen sukunimet taas viittaavat Suomalaisen Nimikirjan (Otava 1984) mukaan "alun perin kivijalkaa tai rajamerkkiä, pyykkiä tarkoittavaan sanaan 'myyry' (< ruots. mur)". Saman teoksen mukaan kuitenkin jotkin vanhat myyry-kantaiset nimet saattaisivat olla yhdistettävissä Myyrä-nimeen. Sukunimen Myyryläinen kerrotaan myös syntyneen ammatin mukaisesta nimestä Muurmies Mikkelin seudulla (muuri on tarkoittanut itämurteissa myös uunia ja tulisijaa, muurmies niiden tekijää eli muuraria).
Parkour Alkuperäisiä parkour-liikkeitä eli etenemisen seurauksena syntyneitä ja jalostuneita liikkeitä ovat erilaiset hypyt, laskeutumiset, ylitykset, alitukset ja seinäponnistukset. Liikkeet ovat useimmiten syntyneet vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa. Liikkeiden motiivina voi olla mikä tahansa luonnon tai ihmisen muovaama asia. Parkourissa liikkeitä sovelletaan ja yhdistetään oman mielen mukaan. Omia tapoja ja tyylejä ratkaista ympäristöstä löytyviä haasteita on useita, ja pitkään lajia harrastaneille onkin usein kehittynyt oma tyyli tehdä tietyt liikkeet ja valita liikkeet sekä reitit.
José Luis Rodríguez Zapatero Poiketen normaalista espanjalaisesta käytännöstä häneen viitataan useimmiten toisella sukunimellään Zapatero. Vaalikampanjan aikana PSOE kehitti sloganin "ZP" ("Zapatero Presidente"), jonka media on sittemmin ottanut omakseen.
Pentti Iisalo Pentti Iisalon vanhemmat olivat rautatievirkamies Jaakko Antero Iisalo ja Siiri Aino. Perheessä oli kuusi lasta, neljä poikaa ja kaksi tyttöä. Myös vuonna 1916 syntyneestä Taunosta tuli Mannerheim-ris­tin ritari. Tämän lisäksi ristiä ehdotettiin vuonna 1918 syntyneelle Aulikselle. Neljäs veli Viljo haavoittui vakavasti jatkosodassa. Isä Jaakko Antero Iisalo (1885 Toholampi – 1950 Sievi) oli vuonna 1906 ajan tapaan suomentanut Ingman-sukunimensä Iisaloksi.
Vanamo (nimi) Heinäkuun 2017 loppuun mennessä etunimi Vanamo on annettu hieman yli 920 naiselle, joista suurin osa on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä, ja noin 30 miehelle. Henkilöitä, joiden sukunimi on Vanamo, oli tuolloin elossa 216.
Rokka Rokka on perinteinen keitto, joka on melko sakeaa. Useimmiten sen aineksina on hernettä tai papua (härkäpapu). Useisiin rokkiin käytetään suurusta, kuten ohrasuurimoita. Rokka-sanalla on vastineensa volgalaisissa sukukielissä saakka, esimerkiksi udmurtissa dźuk.Rokka on myös kannakselainen sukunimi:
Työväenmusiikki Työväenmusiikki on vasemmiston useimmiten poliittista musiikkia ja osa poliittista työväenkulttuuria. Työväenlaulut ottavat sanoillaan yleensä kantaa politiikkaan. Vanhaan työväenmusiikkiin kuuluvat myös marssit. Työväenmusiikin juuret ovat Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä syntyneeseen vallankumoukselliseen musiikkiin.
Narcissen käärmeenpesät Ennen siirtymistään maan alle käärmeet parveilevat runsaslukuisina alueella, varsinkin neljässä käärmeenpesässä, joissa heikentynyt kalkkikivikallion katto on romahtanut ja täten tarjoaa helpon reitin maanalaisiin onkaloihin. Keväisin käärmeet palaavat maanpinnalle lämmittelemään kevätauringossa ja parittelemaan ennen kuin levittäytyvät lähiympäristöön. Useimmiten syntyneet poikaset viettävät ensimmäisen talven syntymäalueellaan sijaitsevissa onkaloissa ja muurahaispesissä. Ne hakeutuvat käärmeenpesiin vasta toisena elinvuotenaan, seuraten muiden käärmeiden jättämiä hajujälkiä. Useimmiten käärmeet hakeutuvat samoihin pesiin vuosi vuoden jälkeen, mutta tutkimusten mukaan joissakin tapauksissa muuttavan toiseen pesään.
Populaatio Syntyvyydellä tarkoitetaan tietyssä ajassa syntyneiden yksilöiden lukumäärää jaettuna populaation koolla ja kuolleisuudella kuolleiden määrää. Sekä syntyneiden ja kuolleiden määrää on hyvin hankala laskea. Usein jopa yli puolet yksilöistä kuolee, ennen kuin niiden syntymä voidaan todistaa. Kuolleet yksilöt eivät puolestaan säily kovin kauaa luonnossa. Syntyvyyteen vaikuttaa useita eri tekijöitä. Kun olot ovat suotuisat, syntyy useimmiten lajityypillinen enimmäismäärä jälkeläisiä. Tällaiseen tilanteeseen päästään luonnossa kuitenkin vain harvoin. Luonnonoloissa valtaosa eläin- ja kasvilajeista kuolee johonkin muuhun syyhyn kuin vanhuuteen.
Ronnie James Dio Dio sairasti viimeisinä elinvuosinaan vatsasyöpää johon hän menehtyi kotonaan Texasissa vuonna 2010. Hän ei koskaan paljastanut ikäänsä julkisesti, mutta hänen arvellaan syntyneen vuonna 1942. Taiteilijanimi Ronnie Jamesin sukunimi Dio on italiaa ja tarkoittaa Jumalaa.
Sikhiläisyys Kasteessa naiset saavat sukunimen Kaur, joka merkitsee prinsessaa. Miesten sukunimeksi tulee Singh, leijona. Tosin sikhiperheisiin syntyneet lapset saavat nämä nimet jo syntyessään. Käytännössä vain osa sikheistä päättää ottaa kasteen. Myös kastamattomat sikhit kuitenkin yleensä kantavat esimerkiksi kara-rannerengasta ja usein myös jättävät hiuksensa koskemattomiksi. Sikhi-miehet pukeutuvat turbaaniin, ja naiset voivat halutessaan peittää päänsä huivilla tai turbaanilla. Gurdwarassa kaikkien vierailijoiden on verhottava päänsä kunnioituksesta Sri Guru Granth Sahibia kohtaan.
Bock Suomalaisessa paikannimistössä Bock-nimi esiintyy useimmiten kirjoitusmuodossa "Box", joka on Bock-sanan genetiivi (Bock's). Tällaisia nimiä ovat muun muassa edellä mainittu Boxbacka (nyk. Bocksbacka, suom. Pukinmäki) sekä Snappertunan kylät Box ja Boxby. Boxström-sukunimi on jäljitetty Snappertunan Boxiin.
Aljaksandr Lukašenka Lukašenka syntyi virallisen vuoden 1997 elämäkertansa mukaan Kopysin kylässä Vitsebskin alueella. Vuoden 1994 presidentinvaalikampanjan aikana hän sanoi vielä syntyneensä viereisessä Aleksandrian kylässä Mahiljoun alueella . Lukašenka kasvoi ilman isää ja sai sukunimensä äidiltään.
Horoskooppi Nykyään horoskoopeista puhuttaessa tarkoitetaan useimmiten aikakauslehdissä julkaistuja horoskooppipalstoja, joissa on otettu huomioon vain, missä Eläinradan merkissä Aurinko sijaitsi henkilön syntyessä. Niissä sama koskee siis kaikkia, jotka ovat syntyneet Auringon ollessa samassa Eläinradan merkissä. Kiista lehtihoroskooppien merkityksestä jakaa astrologeja.
Luettelo ennen vuotta 1820 syntyneistä taiteilijoista Suomessa Suurvalta-ajan varhaisimmat tunnetut kuvataiteilijat olivat useimmiten konterfeijareita eli kiertäviä kirkko- ja muotokuvamaalareita. Heistä eräs tunnettuja oli Isokyrössä vuonna 1647 syntynyt Elias Brenner. Hän toimi sekä taidemaalarina että kuvittajana. Brenner tunnetaan erityisesti Ruotsissa tekemistään miniatyyrimaalauksistaan.
Axel Jonsson Fjällby Axel Jonsson Fjällby (s. 10. helmikuuta 1998 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Djurgårdens IF:ssä lainalla NHL-joukkue Washington Capitalsista. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Jonsson Fjällby käyttää pelipaidassa useimmiten sukunimestään vain osaa Jonsson.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko Kirkko vastusti elokuussa 1985 voimaan astunutta uutta sukunimilakia, joka mahdollisti naisen säilyttää sukunimensä solmiessaan avioliiton. Kirkon edustajan mukaan kristillisen katsomuksen ja avioliittoetiikan kannalta olisi ongelmallista, jos aviottomat lapset ja avioliitossa syntyneet lapset eivät millään tavoin erottuisi toisistaan.
Yksipuoluejärjestelmä Äärioikeistolaiset (muun muassa fasistiset) yksipuoluejärjestelmät ovat yleensä syntyneet oikeistopuolueiden tukemista vallankaappauksista, jotka on tehty vasemmiston toiminnan estämiseksi. Valtaan päästyään äärioikeistolaiset ryhmät ovat kuitenkin lopettaneet ja kieltäneet myös muiden oikeistopuolueiden toiminnan. Näin kävi esimerkiksi Saksassa ja Chilessä. Yksipuoluevaltiot ovat useimmiten diktatuureja (Pohjois-Korea).
Joe Perry (muusikko) Joe Perry syntyi 19. syyskuuta 1950 Lawrencessa Massachusettsissa. Hänen isänsä vanhemmat olivat syntyneet Portugalissa ja äidin vanhemmat Italiassa. Suvun alkuperäinen sukunimi on portugalilainen Pereira, jonka Joen isoisä vaihtoi Perryksi muutettuaan Yhdysvaltoihin. Joen lapsuusvuosina kotona puhuttiin vain englantia.
Romi Paku Romi Paku (, Hanja: 朴璐美, s. 22. tammikuuta 1972) on naispuolinen japanilainen ääninäyttelijä. Pakun sukunimi on itse asiassa yleinen korealainen nimi Park, mutta se kirjoitetaan useimmiten japanilaistetussa muodossa Paku. Romi opiskeli Tohu Gakuen Collegessa näyttelemistä ja musiikkia. Hän on opiskellut myös Etelä-Koreassa.
Maatila Ennen 1900-luvun alkupuoliskolla tapahtunutta pientilavaltaistumista suurta, vanhaa maatilaa sanottiin Suomessa taloksi. Siihen kuuluivat rakennusten lisäksi viljelykset, metsät, karjat ja ihmiset. Talon omistajaa eli isäntää sanottiin talolliseksi. Kirkonkirjoissa kylien ihmiset on luetteloitu taloittain. Useimmiten myös talollisen perhe alkoi sukunimien yleistyessä käyttää talon nimeä sukunimenään. Varsinkin suurissa taloissa saattoi tällöin joskus asua koko suku ja tila siirtyi isältä pojalle. Perheen vanhat ihmiset saattoivat jäädä asumaan tilalle ja heille oli turvattu ns. syytinki, joka tavallaan vastaa nykyistä eläkettä. Seuraava sukupolvi viljeli maata ja kasvatti edelleen uuden sukupolven tilan jatkajaksi.