mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Shin Megami Tensei: Persona 4 "Persona 4:n" protagonisti on edellisen pelin protagonistin tavoin ainut, jolla on kyky vaihtaa Persoonaa ("Persona") kesken taistelun. Sosiaaliset linkit ("Social Links") sekä Samettihuone ("Velvet Room") toimivat lähes samalla tavalla kuin aiemminkin. Kukin linkki alkaa tasosta 1 ja päättyy tasoon 10. Ja joidenkin linkkien muodostaminen riippuu sosiaalisista attribuuteista, joita tässä pelissä on viisi: ymmärrys ("Understanding"), ahkeruus ("Diligence"), rohkeus ("Courage"), tietämys ("Knowledge") ja ilmaisu ("Expression"). Ja riippuen linkin tasosta riippuu kuinka paljon ylimääräisiä kokemuspisteitä toisia Persoonia yhdistämällä luotu Persoona saa. Mutta nyt peliin on lisätty yhdistämisennuste ("Fusion Forecast"). Jos pelaaja luo tietyn Persoonan jonain päivänä, hän voi saada sen mukana muutamia lisäominaisuuksia.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista Tanakan japaninkielinen ääni CD-draamoissa, elokuvissa sekä "Persona 4: The Animationissa" on Bin Shimada.
Persona 5: The Animation Persona 5: The Animation on vuonna 2018 esitetty ja CloverWorksin tuottama japanilaiseen PlayStation 3- ja PlayStation 4 -konsolipeliin "Persona 5" perustuva animesarja. Sarjan on ohjannut Masashi Ishihama ja käsikirjoittanut Shinichi Inotsume, konsopeliversion musiikista vastanneen Shōji Meguron palatessa säveltäjäksi.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Marie on teini-ikäinen tyttö, joka esiintyy "Persona 4 Goldenissa". Hän on menettänyt muistinsa, eikä muista edes oikeaa nimeään. Margaret on se, joka antoi hänelle nimen "Marie". Yu tapaa Marien ensimmäistä kertaa heti saavuttuaan Inabaan ja saa myöhemmin tältä pyynnön auttaa löytämään tietoa hänen menneisyydestään. Marie edustaa myös Maailmankauden arkanan ("Aeon Arcana") sosiaalista linkkiä, jossa protagonisti esittelee hänelle Inabaa ja Maria tutustuu protagonistin ystäviin. "Persona 4: The Golden Animationissa" tätä edustaa Yu Narukamin kyky käyttää Persoonaa Kaguya Hime. Ainoa jäänne Marien menneisyydestä on hänen mukanaan kantama bambusta tehty kampa. Marien japaninkielinen ääni on Kana Hanazawa ja englanninkielinen ääni Eden Riegel.
Shin Megami Tensei: Persona 4 "Persona 4:n" pelitapa ei eroa paljon "" pelitavasta. Päivän aktiviteetit ovat itse valittavissa seuraavissa vaiheissa päivää: "koulun jälkeen" (vapaapäivinä "päiväsaika") tai "ilta". Protagonisti voi tiettyjen ihmisten kanssa ajanviettämisen lisäksi tehdä osa-aikatöitä ansaitakseen rahaa tai nostaakseen tiettyjä sosiaalisia attribuuttejaan.
Stefan Persson Carl Stefan Erling Persson (s. 4. lokakuuta 1947) on ruotsalainen yritysjohtaja, joka on H&M:n hallituksen puheenjohtaja ja suurin omistaja.
Shin Megami Tensei: Persona 3 Pelistä on julkaistu myös 10 vuotta pelin tapahtumien jälkeen sijoittuva, mutta jatkumoon virallisesti kuulumaton, animaatiosarja "". Pelistä on tehty myös sen tapahtumiin sijoittuva neljäosainen anime-elokuvasarja "Persona 3 The Movie".
Shin Megami Tensei: Persona 4 PlayStation Vitalle ilmestyneessä uudelleenjulkaisussa "Persona 4: Golden" esiintyy uusi hahmo nimeltä Marie, joka oleskelee Samettihuoneessa Igorin ja Margaretin kanssa. Marie ei muista kuka todella on tai mistä hän tulee, mutta protagonisti voi esitellä hänelle Inabaa ja auttaa kadonneiden muistojen etsinnässä muodostamalla hänen kanssaan Maailmankauden arkanan ("Aeon Arcana") sosiaalisen linkin.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Peliversiossa protagonistin luonne määräytyy täysin pelaajan tekemien valintojen mukaan. Mangaversion mukaan protagonistin vanhemmat työskentelevät hyvin paljon ulkomailla ja tämän vuoksi hän on joutunut muuttamaan aina toiseen kaupunkiin näiden kuukausien mittaisten työmatkojen ajaksi. Hän on ystävällinen, mutta myös hieman etäinen. Animesarjassa ja "Persona 4 Arenassa" hän on suorasanainen ja toisinaan vitsailee.
Proton Persona Proton Persona on kompakti 4-ovinen sedan, jota malesialainen PROTON Holdings on valmistanut vuodesta 1993. Auton kolmas ja nykyinen sukupolvi esiteltiin elokuussa 2016.
John Persson Kaudeksi 2015–2016 Persson palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Färjestad BK:hon. Hänen tulokaskautensa toi 52 runkosarjaottelussa tehot 12+4=16, viidessä playoff-ottelussa yhden maalin ja viidessä Mestarien liigan ottelussa kaksi maalia. Persson oli runkosarjassa Färjestadin kolmanneksi paras maalintekijä Mikael Johanssonin ja Joakim Nygårdin kanssa.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista "Persona 4 : Goldenissa" Adachi edustaa yhtä pelin uusista sosiaalisista linkeistä, Hovinarria ("The Jester"). joka Adachin paljastuessa murhaajaksi muuttuu Nälän ("The Hunger Arcana") tai Intohimon arkanaksi ("The Lust Arcana") Thoth-Tarotista tai pelaaja voi tuhota kaikki todisteet Adachin syyllisdestä ja aiheuttaa sitten rikoskumppanilopetuksen ("Accomplice Ending").
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Hi-no-Kagutsuchi pystyy naamioimaan itsensä Shadow Operativesin tai Tutkintaryhmän jäsenten Varjoiksi, lukuun otamatta Adachia, Fuukaa, Marieta, ja Samettihuoneen assistentteja. Hänen yleisin valeasunsa on kuitenkin "kenraali Teddie" – Teddien Varjoversio. Kerättyään riittävästi Persoonien sirpaleita, Kagutsuchi yrittää tappaa Yun, mutta Kagutsuchin motiiveja epäilevä Minazuki yritti estää sen. Kagutsuchi kuitenkin tappaa Minazukin ja riivaa Shon kehon, aikoen tuhota mailman, kunnes olisi ainut joka jäisi jäljelle, ja paljastaa todellisen liekehtivän olomuotonsa. "Persona 3:n" tarinaversiossa Labrys tuhoaa hänet, kun taas "Persona 4:n" tarinaversiossa Yu ja Adachi tekevät sen.
Joel Persson Joel Anton Persson (s. 4. maaliskuuta 1994 Kristianstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Växjö Lakers HC:ssä lainalla NHL-joukkue Edmonton Oilersista.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista Erebos esiintyy lyhyesti myös pelissä "Persona 4 Arena" Elizabethin tarinaosiossa. Elizabeth tuhoaa hänet yhdellä iskulla, mutta epäilee Ereboksen parantuvan entiselleen vuoden sisällä.
Persona 3 The Movie Persona 3 The Movie () on japanilainen AIC ASTA:n toteuttama neljäosainen anime-elokuvien sarja, joka perustuu japanilaiseen PlayStation 2 -konsolipeliin "". Elokuvaprojekti julkistettiin heinäkuussa 2012, kun "Persona 4: The Animation – The Factor of Hope", elokuvaksi tiivistetty versio animesarjasta "" julkaistiin elokuvateattereihin. Ensimmäinen elokuva Spring of Birth sai ensi-iltansa 23. marraskuuta 2013, toinen elokuva Midsummer Knight’s Dream 7. kesäkuuta 2014, kolmas elokuva Falling Down 4. huhtikuuta 2015, ja viimeinen elokuva Winter of Rebirth 23. tammikuuta 2016. Useimmat alkuperäisen konsolipelin ääninäyttelijöistä palasivat tuttuihin rooleihinsa.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista Kurosawa () on poliisikonstaapeli työskentelee poliisiasemalla Paulownian ostoskeskuksessa. Hän ei pysty kokemaan pimeää tuntia, mutta avustaa SEESiä myymällä heille aseita. "Persona 4 Arenassa" Kurosawa on ylennetty etsiväksi ja työskentelee Mitsurulle.
Joel Persson Persson on Kristianstads IK:n kasvatti. Hän oli kaudella 2010–2011 seuran J20-junioreiden tehokkain puolustaja tehoilla 4+8=12. Kaudella 2011–2012 Persson voitti pelipaikastaan huolimatta Kristianstadin J18-junioreiden sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoillam 5+6=11. Kaudella 2012–2013 hän oli Kristianstadin ja Osby IK:n J20-yhdistelmäjoukkueen paras pistemies tehoilla 9+9=18, joilla Persson jakoi myös joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Alexander Jönssonin kanssa ja sisäisen syöttöpörssin voiton Alexander Molldénin kanssa. Hän debytoi samalla kaudella myös Kristianstadin miesten joukkueessa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa, mutta Persson pelasi osan kaudestaan myös lainalla sarjatasoa alempana Osby IK:n II-divisioonajoukkueessa.
Joel Persson SHL:ssä Persson debytoi kauden 2017–2018 avauskierroksella 19. syyskuuta 2017 Brynäs IF:ää vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 15.51 minuuttia. Persson teki ottelussa myös SHL-uransa avausmaalin ylivoimalla. Kaikkiaan Perssonin tulokaskausi toi liigassa 51 runkosarjaottelussa tehot 6+28=34 ja 13 playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Hän oli runkosarjassa Lakersin toiseksi paras syöttäjä Elias Petterssonin jälkeen. Persson sijoittui koko SHL:n puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain HV71:n Lawrence Pilut. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Persona 4 Arena Taistelussa pelaajat voivat erilaisia toimintoja eri nappuloista. Kukin hahmo pystyy tekemään oman hyökkäyksen ja kutsumaan haluttaessa Persoonansa apuun. Persoonan käyttämisen jälkeen pelaajan on tehtävä neljä tavallista hyökkäystä voidakseen kutsua sen uudelleen.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista "Persona 4 Arena Ultimaxissa" Junpei valmentaa pienessä liigassa pelaavaa baseball-joukkuetta ja toimii toisinaan Shadow Operativesin jäsenenä. Hän joutuu sattuman kautta Inabaan juuri sillä hetkellä, kun punainen sumu ilmestyy sinne.
Carl Persson Persson on Kristianstads IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Tingsryds AIF:n J18-junioreihin kaudeksi 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Persson oli tehoilla 15+10=25 seuran J20-junioreiden paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonassa 21 runkosarja- ja kolme Kvalserien AS:n ottelua tehopistein 1+3=4.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Izanami on "Persona 4:n" tapahtumien todellinen päätekijä. Hän pyrkii levittämään sumun ihmisten maailmaan ja muuttamaan heidät Varjoiksi, jolloin nämä näkisivät vain sen minkä uskoivat olevan totta, eivätkä enää kärsisi. Hän esiintyi lähes kokon pelin ajan huoltoasema Moelin työntekijänä ja antoi harvoille ulkopuolisille kuten Tohru Adachille, Taro Namatamelle sekä protagonistille kyvyn kulkea television läpi. Hän loi myös Keskiyön kanavan nähdäkseen kuinka ihmiset käyttäisivät sitä.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista "Persona 4 Arenassa" hän tukee Varjotaistelijoita televisiomaailman ulkopuolelta, mikä osoittaa hänen kykyjensä olevan vahvempi kuin Rise Kujikawan. Hän myös vapauttaa Labryksen "pahansuovan olennon" otteesta. Muuten hän esiintyy pelissä vain vaihtoehtoisena kommentaattorina, eikä lainkaan pelattavana hahmona.
Niklas Persson Vuonna 2001 Leksands IF putosi Allsvenskaniin. Hän teki kaudella 2001–2002 runkosarjassa 22 pistettä, mutta keväällä 2002 joukkuetta takaisin Elitserieniin nostamassa mukana ollut Persson kuului Leksandin parhaimmistoon jakamalla yhdeksällä osumallaan Kvalserienin maalipörssin voiton Timrå IK:n Markus Matthiassonin kanssa sekä tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Thomas Forslundin kanssa lukemalla +13. Hänestä tuli kaudella 2002–2003 nousijajoukkueen kapteeni ja Persson teki läpimurtonsa Elitserienissä tekemällä runkosarjassa tehot 4+21=25, joilla hän sijoittui Leksandin sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Kaudella 2003–2004 Persson voitti tehoilla 14+19=33 joukkueen sisäisen pistepörssin, mutta Leksand kuitenkin putosi keväällä 2004 kuitenkin taas Allsvenskaniin.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista "Persona 4 Arena Ultimaxissa" Ken on pelattavana hahmona yhteistyössä Koromarun kanssa. Ken opiskelee nykyään Gekkoukanin yläasteella ja on oppilaskunnan jäsen. Punaisen sumun ilmestyessä Inabaan Labrys kutsuu Kenin ja Koromarun sekä Yukarin apuun pelastamaan Aigiksen, Mitsurun, Akihikon ja Fuukan.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Margaret on nainen, joka toimii Igorin assistenttina ja istuu hänen vieressään Samettihuoneessa, osallistuen mestarinsa ohella protagonistin avustamiseen. Hän korvaa sisarensa, Elizabethin, joka oli lähtenyt. Kun protagonistin tietämyksen taso on nostettu tarpeeksi korkealle, protagonisti tapaa seuraavalla kerralla Margaretin yksin Samettihuoneessa. Tällöin Margaret alkaa epyytää protagonistia luomaan tiettyjä Persoonia tietyillä kyvyillä. Jokaisen pyynnön suorittaminen nostaa Margaretin edustaman Keisarinnan arkanan ("Empress Arcana") sosiaalisen linkin arvoa. Vaikak Margaret näyttää sivistyneeltä, hänellä on oikukas huumorintaju. Toisen läpipeluun aikana hän haastaa protagonistin taisteluun käyttäen itsekin useaa eri Persoonaa. Hän haluaa näin oppia ymmärtämään syyn siihen, miksi hänen sisarensa lähti Samettihuoneesta. Hän paljastaa Elizabethin lähteneen löytämään keinoa pelastaa "Persona 3:n" protagonisti, ja totetaa, että tekisi "Persona 4:n" protagonistille itse saman, jos hänelle tapahtuisi jotain.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Sholla ei alun perin ole omaa Personaa, mutta hänellä on Auringon arkanan Persoonan-käyttäjää vastaavat yli-inhimilliset fyysiset voimat. Minazukilla puolestaan on Kuun arkanan Persoona nimeltä Tsukiyomi ja on pelihallitilassa myös viimeinen pomovastus. Hänen japaninkielinen äänensä on Kenichi Suzumura ja englanninkielinen ääni Todd Haberkorn.
Luettelo videopelin Persona 3 hahmoista "Persona 4 Arena Ultimaxissa" Yukari on nyt yliopiston opiskelija. Lisäksi hän työskentelee myös mallina sekä näyttelijänä televisiosarjassa nimeltä "Phoenix Ranger Featherman Victory" Pink Argusin roolissa. Punaisen sumun ilmestyessä Inabaan Labrys kutsuu hänet, Kenin ja Koromarun apuun pelastamaan Aigiksen, Mitsurun, Akihikon ja Fuukan.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Matematiikan opettaja.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Risen Varjoa vastaan taistellessa Teddie onnistuu lyömään sen pelastaakseen ystävänsä ja puristuu samalla litteäksi. Risen hyväksyessä oma Varjonsa Teddielle tulee identiteettikriisi ja hänen pelkonsa siitä, ettei ole mitään ruumiillistuu hänen omaksi Varjokseen. Teddien hyväksyttyä Varjonsa, se muuttuu Tähden arkanan ("Star Arcana") Persoonaksi nimeltä Kintoki-Douji. Toivuttuaan Varjonsa kohtaamisesta, Teddie luo onton pukunsa sisälle ihmisruumiin ja alkaa liikkua myös ihmisten maailmassa. Teddie edustaa myös Tähden arkanan sosiaalista linkkiä, joka nousee pelin aikana automaattisesti. Teddie vaipuu syvään masennukseen kun protagonistin serkun, Nanakon, sydän pysähtyy televisiomaailman tapahtumien vuoksi. Kun Nanako herää, Teddie ilmestyy Samettihuoneeseen ja muistaa olleensa alun perin Varjo, joka oli halunnut tulla ihmisten kaltaiseksi. Linkki maksimoituu ja Teddien päättäessä palata ystäviensä avuksi, Kintoki-Doujista kehittyy Persoona Kamui. "Persona 4 Goldenissa" Kamui voi vielä kehittyä Persoonaksi Kamui Moshiri.
Nestori Huhtanen Itselleen myönnetyistä apurahoista Nestori Huhtanen mainitsee vuonna 1965 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa omintakeisesti "Ei – mitään – mistään – milloinkaan".
Living with Michael Jackson Living with Michael Jackson on vuonna 2003 julkaistu dokumentti Michael Jacksonista. Jacksonin haastattelijana toimi brittiläinen tv-persoona Martin Bashir.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Labrys on androidi, joka mainittiin ensi kerran "" CD-draamassa "Moonlight", mutta teki virallisen ensiesiintymisensä "Persona 4 Arenassa". Kirijo Ergonomics rakensi Labryksen vuonna 1999 ja hänen kehittymiseensä panostettiin lähinnä pakottamalla hänet taistelemaan muita saman androideja vastaan. Hänestä tuli läheinen yhden sisarensa, #024:n, kanssa, mutta hänet pakotettiin tuhoamaan tämäkin. Kadottuaan Mitsuru Kirijon lentokoneesta, hän löytyy televisiomaailmasta, jossa Persoonan-käyttäjät olivat pakotettu taistlemaan toisiaan vastaan P-1 Grand Prix -turnauksessa. Labrys on pukeutunut Yasogamin lukion univormuun ja kutsuu itseään "neiti presidentiksi". Hän kantaa mukanaan suurta kyberneettistä kaksiteräistä kirvestä (labrys). Mangaversiossa Aigis kohtelee häntä isosiskonaan.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Englannin ja liikunnan opettaja. Hän toimii myös urheilukerhojen opinto-ohjaajana.
Gustave Aimard Aluksi Aimardin kirjoitukset ilmestyivät sanomalehtisarjoina. Vuodesta 1858 lähtien sanomalehtien "Le Moniteur", "la Presse" ja "La Liberté" sarjat julkaistiin kirjamuodossa. Julkaisijat aiheuttivat hänelle paineita, kun teoksia piti saada julkaistuksi tiiviillä tahdilla. Hän plagioi itseään. Koulutuksen puute aiheutti, että hänellä on ollut vaikeuksia käsitellä eri rooleja: ollako kirjailija, historioitsija, antropologi jne. Esimerkiksi toistuvasti hän seikkailuromaanissaan milloin puolustaa intiaaneja, etteivät he ole barbaareja, milloin taas kutsuu samoja intiaaneja "punaisiksi paholaisiksi".
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Mitsuon japaninkielinen ääni on Tsuyoshi Takahashi ja englanninkielinen ääni Kyle Hebert.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Kagutsuchin japaninkielinen ääni on Fumihiko Tachiki ja englanninkielinen ääni Patrick Seitz.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Nanakon japaninkielinen ääni on Akemi Kanda ja englanninkielinen ääni Karen Strassman.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Maantiedon opettaja, joka silloin tällöin tekee asiattomia kommentteja naispuolisista opiskelijoista.
Persoona (kielioppi) Persoona on kieliopillinen käsite, jolla ilmaistaan puhujan ja puhuteltavan suhdetta johonkin asiaan. Se voi olla esimerkiksi tekijä- tai omistussuhde. Persoona jaetaan kolmeen ryhmään: 1. persoona (puhuja), 2. persoona (puhuteltava) ja 3. persoona (joku muu). Monikossa persoona ilmaisee joukkoa, johon puhuja tai puhuteltava kuuluu.
Persona 4 Arena Ultimax Kaksi päivää "Persona 4 Arenan" tapahtumien jälkeen Keskiyön kanavalla ("Midnight Channel") näkyy uusi turnaus "P-1 Climax" sekä risteihin sidotut Shadow Operativesin jäsenet Aigis, Mitsuru Kirijo, Akihiko Sanada ja Fuuka Yamagishi. Lisäksi keskiyöllä Inaba kokee muutokseen, joka se muistuttamaan sekä televisiomaailmaa että pimeää tuntia ("Dark Hour"). Sähköt katkeavat, salaperäinen punainen sumu saartaa Inaban ja Tartaroksen ("Tartarus") kaltainen torni ilmestyy Yasogamin lukion tilalle. Syylliseksi tähän sekä P-1 Grand Prixin tapahtumiin paljastuu punatukkainen ystävyyssiteitä halveksiva nuori mies nimeltä Sho Minazuki, jonka tavoite on tuhota maailmasta kaikki muut ihmiset ja joka oli pakottanut vankilasta vapauttamansa Tohru Adachin apurikseen.
Persona 4 Arena Sekä Tutkintaryhmän ("Investigation Team") että Shadow Operativesin jäsenet joutuvat P-1 Grand Prixissä toisiaan vastaan ja he kohtaavat tuntemattoman pahansuovan olennon ("Malevolent Entity"), joka tekeytyy heidän omiksi Varjoikseen. He kohtaavat myös Samettihuoneesta ("Velvet Room") tulevan Elizabethin, joka oli jättänyt työnsä löytääkseen keinon vapauttaa "Persona 3:n" protagonisti Suuresta Sinetistä. Hän päättää taistella Yu:ta ja Aigista vastaan ymmärtääkseen Villikortti-kyvyn todellisen merkityksen ja saa lopulta itse käyttöön Narrin arkanan.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Todellisessa lopetuksessa käytävässä taistelussa hän paljastaa jumalattaren ulkomuotonsa. Mutta haavoitettuaan Izanamia tarpeeksi, protagonisti käyttää Igorin antamaa Näön kuulaa ("Orb of Sight") paljastaakseen tämän todellisen ulkomuodon: valtava luiseva ja kuolleelta näyttävä olento nimellä Izanami-no-Okami. Protagonisti kutsuu äärimmäisen Persoonansa, Izanagi-no-Okamin, joka tuhoaa Izanamin hyökkäyksellä nimeltä Lukemattomat totuudet ("Myriad Truths"). Samalla sumu katoaa myös televisiomaailmasta palauttaen sen alkuperäiseen muotoonsa.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Noriko Kashiwagi () on biologian opettaja Yasogamin lukiossa sekä luokan 2-2 uusi luokanvalvoja Morookan kuoleman jälkeen. Hänellä on tapana flirttailla oppilaille. Vaikka hän ei ole ankara kuten Morooka, oppilaat vihaavat häntä tätäkin enemmän. Kashiwagi teki cameoesiintymisen myös "Persona 3 Portablessa", protagonistin, Junpein ja Akihikon yrittäesä vaikutusta Yakushimassa lomaileviin naisiin. Kashiwagin japaninkielinen ääni pelissä on Sayaka Ohara ja animesarjassa Hitomi Nabatame. Englanninkielinen ääni on Mary Elizabeth McGlynn.
Luettelo videopelin Persona 4 hahmoista Klassisen kirjallisuuden opettaja ja kantaa mukanaan minikokoista nukkea itsestään, käyttäen sitä toisinaan vatsastapuhumiseen.
Dialektiikka G. W. F. Hegel kehitti kreikkalaisen dialektiikan menetelmiä eteenpäin. Dialektiikalla oli tärkeä rooli saksalaisen idealismin, kuten Hegelin ja J. G. Fichten ajattelussa. Hegel hyväksyi Kantin olettamuksen, jonka mukaan järki ajautuu aina ristiriitaan pyrkiessään ymmärtämään todellisuutta. Ristiriitoihin ajautuminen kuului kuitenkin osaksi todellisuuden perusluonnetta.
Hegeliläisyys Hegeliläisyys on G. W. F. Hegelin alulle laittama filosofinen suuntaus. Se voidaan tiivistää Hegelin tunnettuun lauseeseen ”mikä on järjellistä on todellista ja mikä on todellista on järjellistä”. Hegelin tavoitteena oli pelkistää todellisuus synteettisemmäksi ykseydeksi transsendentaalisen idealismin järjestelmän pohjalta.
Objektiivinen idealismi Objektiivinen idealismi erotetaan sekä George Berkeleyn subjektiivisesta idealismista että Immanuel Kantin transsendentaalisesta idealismista. Kantia edeltäneen uuden ajan filosofiassa Spinozaa ja Leibnizia voidaan pitää objektiivisen idealismin edustajina. Välittömästi Kantia seuranneena ajanjaksona objektiivista idealismia kehittivät erityisesti kolme Kantin seuraajaa, F. W. J. Schelling, J. G. Fichte ja G. W. F. Hegel.
Identiteetti (filosofia) G. W. F. Hegel katsoi, että asiat ovat luontaisesti ristiriitaisia itsensä kanssa, ja että ajatus jostakin itseidenttisenä olisi mielekästä vain jos se ei olisi myös epäidenttistä tai erilaista itsensä suhteen. Hegelin sanoin, ”identiteetti on identiteetin ja epäidentiteetin identiteettisyyttä”.
Filosofian ongelmat Luku XIV käsittelee filosofisen tiedon rajoja. Samalla kuvataan G. W. F. Hegelin ajattelua. Russellin mukaan emme voi todistaa kaikkeuden muodostavan kokonaisuutena yhtä ainoata sopusuhtaista järjestelmää, kuten Hegel uskoi.
Logiikan tiede Logiikan tiede () on G. W. F. Hegelin teos. Teoksen ensimmäinen osa on julkaistu suomeksi.
Vanhahegeliläisyys Vanhahegeliläiset eli oikeistohegeliläiset olivat saksalaisen filosofin G. W. F. Hegelin seuraajia, jotka kehittivät hänen ajatteluaan poliittisesti ja uskonnollisesti konservatiiviseen suuntaan. Vanhahegeliläiset asetetaan usein nuorhegeliläisiä eli vasemmistohegeliläisiä vastaan. Nuorhegeliläiset tulkitsivat Hegelin filosofian niin, että sen saattoi katsoa tukevan uudistusvaatimuksia politiikassa ja uskonnossa.
Subliimi Tämän ajan tunnettuja filosofeja ovat Friedrich von Schelling, G. W. F. Hegel ja Friedrich Vischer. Schellingin mukaan subliimi on äärettömän sisältyminen äärelliseen. Hegelin mukaan subliimi on aatteen yritys ilmaista koko äärettömyyttään. Vischerin mukaan subliimin suhde ilmiöön on kielteinen, kamppaileva, eli se ei sulaudu siihen kuten kauniissa.
Filosofia Uuden käänteen filosofiassa sai aikaan Immanuel Kant, jonka mielestä oleva itsessään ("Ding an sich") jää tietokyvyn ulkopuolelle, ja kaikki inhimillinen tieto voi koskea vain ilmiöitä eli olioita sellaisina, kuin ne meille näyttäytyvät. Kantin jälkeen niin sanottu saksalainen idealismi pyrki palaamaan rohkeisiin filosofisiin spekulaatioihin, joissa filosofi yrittää osoittaa ”hengen olemukseen” syventymällä, miten maailma on johtunut alkuhengestä. Tällaista filosofiaa edustivat erityisesti J. G. Fichte, F. W. J. Schelling ja G. W. F. Hegel.
Arthur Schopenhauer Vuonna 1820 Schopenhauer aloitti luennoitsijana Berliinin yliopistossa. Hän osallistui jälkikantilaisen J. G. Fichten ja teologi Friedrich Schleiermacherin luennoille. Hän alkoi kuitenkin vastustaa Fichten äärimmäistä idealismia. Tältä ajalta on peräisin myös vastakkainasettelu hänen ja G. W. F. Hegelin välillä. Schopenhauer ajoitti tarkoituksella luentonsa samaan aikaan kuin Hegel, houkutellakseen opiskelijat omille luennoilleen Hegelin luentojen sijasta. Hänen luennoilleen tuli kuitenkin ainoastaan viisi oppilasta, ja lopulta hän lähti yliopistosta eikä palannut enää koskaan opettamaan sinne. Hänen pettymyksensä yliopistofilosofiaa kohtaan ilmenee muun muassa hänen myöhemmin kirjoittamassaan esseessä nimeltä ”Yliopistofilosofiasta”.
Uusplatonismi Integraalifilosofi Allan Combs väittää esseessään "Inner and Outer Realities: Jean Gebser in a Cultural/Historical Perspective", että kymmentä uuden ajan ajattelijaa voidaan pitää uusplatonilaisina. Hänen mukaansa he ovat: J. W. von Goethe, Friedrich Schiller, F. W. J. Schelling, G. W. F. Hegel, S. T. Coleridge, R. W. Emerson, Rudolf Steiner, Carl Jung, Jean Gebser sekä Brian Goodwin. Hän näkee näiden ajattelijoiden olevan osa perinnettä, joka eroaa sekä empiristisestä, rationalistisesta, dualistisesta että materialistisesta länsimaisesta perinteestä.
Fenomenologia Termillä ”fenomenologia” on ollut filosofian historiassa kolme eri merkitystä, joista yksi on johdettu G. W. F. Hegeliltä (1807), yksi Edmund Husserlilta (1920) ja yksi Martin Heideggerilta (1927):
Om Begrebet Ironi med stadigt Hensyn til Socrates Lyhemmässä toisessa osassa Kierkegaard vertaa sokraattista ironiaa oman aikansa ironiatulkintoihin. Hän analysoi 1800-luvun merkittävien kirjailijoiden ja filosofien teoksia, mukaan lukien J. G. Fichte, Friedrich Schlegel ja G. W. F. Hegel.
Pohjoismainen filosofia 1800-luvulla saksalainen idealismi oli filosofian valtavirtaus myös Pohjoismaissa. Henrik Steffens (1773–1845) sai vaikutteita Schellingiltä, Benjamin Höijer (1767–1812) tämän lisäksi J. G. Fichteltä. Muuten keskeisin nimi oli G. W. F. Hegel. Hegeliläisiä olivat erityisesti norjalaiset Poul Martin Møller (1794–1838) ja Marcus Jacob Monrad (1816–97). Suomessa Johan Vilhelm Snellman (1806–81) kehitti Hegelin ajattelun pohjalta kansallishengen filosofiaa. Ruotsissa Erik Gustaf Geijer (1783–1847) vastusti Hegeliä, Tanskassa puolestaan Søren Kierkegaard. Hegeliläisyyden aikana filosofia alkoikin kehittyä eri Pohjoismaissa eri suuntiin.
Yhteiskuntasopimus Esimerkiksi G. W. F. Hegel arvosteli yhteiskuntasopimusteorioita kehämäisyydestä. Hänen mukaansa niitä esittäneet uuden ajan alkupuolen ajattelijat heijastivat oman aikansa ihmisen kaukaiseen, kuvitteelliseen menneisyyteen, jossa ”luonnontilaiset” ihmisyksilöt olisivat tehneet kyseisen sopimuksen. Kuitenkin Hegelin mukaan ihmisen näkeminen persoonallisena yksilönä on historiassa suhteellisen myöhäinen ilmiö, ja joka tapauksessa ristiriidassa sinänsä persoonattoman luonnon kanssa. ”Luonnontilainen” ihminen ei Hegelin mukaan voi olla ”yksilö” siinä mielessä kuin yhteiskuntasopimus edellyttäisi. Lisäksi ajatus ”sopimuksesta” edellyttää jo itsessään lakien ja järjestäytyneen yhteiskunnan olemassaoloa. Hegelin arvostelun ydin on, että puhe luonnontilassa tehdyistä sopimuksista on sisältöä vailla.
Oleminen Eksistentialistifilosofit, kuten Jean-Paul Sartre, samoin kuin jotkut aiemmat mannermaiset filosofit, kuten G. W. F. Hegel ja Martin Heidegger, ovat käsitelleet olemista paljon. Hegel erotti olioiden olemisen (oleminen itsessään) ihmisten olemisesta ("Geist"). Hän ei kuitenkaan uskonut, että ”olemiselle” voitaisiin hahmotella mitään määritelmää, koska jos olio riisutaan kaikista sen ominaisuuksista (predikaateista), jäljelle jää vain ei-mitään.
Uushegeliläisyys Uushegeliläisyys on nimitys G. W. F. Hegelin innoittamalle filosofiselle ajattelulle, joka heräsi uudelleen henkiin Euroopassa ja Yhdysvalloissa 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa. Uushegeliläisyys vaikutti merkittävimmin brittiläisenä idealismina.
Etiikka Kantin jälkeisistä 1800-luvun saksalaisista filosofeista Arthur Schopenhaueria, G. W. F. Hegeliä ja Friedrich Nietzscheä yhdistää kantilaisen etiikan vastustus. Schopenhauer vastusti sitä, että Kant erotti moraalin ihmisen luonnollisista tuntemuksista. Hegelin mukaan ihminen saattoi haluta kategorisen imperatiivin mukaiseksi universaaliksi laiksi mitä tahansa, ja ristiriidan havaitseminen saattoi johtua vain siitä, että moraaliarvot olivat jo annettuja. Hegelin mukaan ne tulivat yhteiskunnallisista laitoksista ja käytännöistä. Hänelle etiikka oli ennen kaikkea sosiaalinen ilmiö. Nietzschelle yhtä ”moraalia” ei ollut olemassa, oli vain erilaisia moraaleja.
Analyyttinen marxismi G. W. F. Hegelin analyyttinen marxismi on hylännyt kokonaan. Sosialismi on mahdollinen ja toivottava vaihtoehto kapitalismille, mutta analyyttinen marxismi ei usko sosialismin toteutuvat luonnonlain välttämättömyydellä. Sosialismia ei tarvitse perustella dialektisellä logiikalla.
Zachris Topelius Topeliuksen historiallisissa romaaneissa korostuvat isänmaallisuus, uskonto ja sääty-yhteiskunta, joka toimiakseen vaatii yhteiskuntaluokkien toimimista sopusuhtaisessa yhteistyössä. Topeliuksen historiakäsitys oli lähtöisin G. W. F. Hegeliltä. Hän katsoi, että Kaitselmus ohjasi historian kulkua, kun Hegel taas katsoi järjen ohjaavan sitä. Topelius ajatteli historian olevan kansojen historiaa, jossa kukin kansa pyrki tulemaan tietoiseksi kutsumuksestaan ja luomaan itselleen valtion.
Bruno Bauer Bauer opiskeli suoraan G. W. F. Hegelin alaisuudessa tämän kuolemaan 1831 saakka. Myöhemmin hän oli aluksi vanhahegeliläinen, mutta liittyi myöhemmin nuorhegeliläisiin. Bauer opetti Berliinin (1834–1839) ja Bonnin yliopistoissa (vuodesta 1839).
Marxilainen filosofia Karl Marxin varhaisten, 1840-luvulta peräisin olevien kirjoitusten perusteella on mahdollista seurata, miten hänen yhteiskuntafilosofiansa eriytyy hegeliläisyydestä ja saa itsenäisen muotonsa välien selvittelyissä sekä G. W. F. Hegelin että tiettyjen vasemmistohegeliläisten kanssa. Varsin nopeasti Marxin pääasiallinen mielenkiinto siirtyy uskonnon kritiikistä poliittisten, sosiaalisten ja taloudellisten olojen kritiikkiin. Tämä näkyy selkeästi esimerkiksi artikkelissa "Hegelin oikeusfilosofian kritiikkiä. Johdanto" (1844).
Minervan pöllö Minervan pöllö ("Athenen pöllö") on pöllö, joka roomalaisessa mytologiassa kulkee Minervan, viisauden jumalattaren, mukana. Kreikkalaisessa mytologiassa Minervaa vastasi Athene. Minervan pöllö on viisauden tunnus ja filosofian vertauskuva. Pöllöä on perinteisesti pidetty viisaana. G. W. F. Hegelin sanojen mukaan ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa”. Hegel viittasi tällä filosofian luonteeseen asioita jälkikäteen tarkastelevana ja ymmärtävänä toimintana.
Georges Bataille Vaikutteita Bataillen ajattelussa löytyy ainakin G. W. F. Hegeliltä, Sigmund Freudilta, Karl Marxilta, Marcel Maussilta, Markiisi de Sadelta, Alexandre Kojèvelta ja erityisesti Friedrich Nietzscheltä. Hän oli myös kiinnostunut Kaukoidän ja Amerikan alkuperäiskansojen kulttuureista.
Mestari Eckhart Eckhart on vaikutusvaltaisimpia kristittyjä uusplatonikkoja, ja vaikka hän olikin dominikaanina periaatteessa uskollinen tomisti, hän kirjoitti paljon metafysiikasta ja hengellisestä psykologiasta mystiseen sävyyn. Monet saksalaiset filosofit, kuten G. W. F. Hegel ja Martin Heidegger, ovat saaneet vaikutteita hänen teoksistaan.
John McDowell McDowell on saanut vaikutteita mm. seuraavilta ajattelijoilta: Philippa Foot, Aristoteles, Immanuel Kant, G. W. F. Hegel, Gottlob Frege, Peter Strawson, Wilfrid Sellars, Ludwig Wittgenstein, Donald Davidson, Richard Rorty ja Gareth Evans.
Susanna Lindberg Susanna Lindberg on suomalainen filosofi, joka on erikoistunut Martin Heideggerin ja G. W. F. Hegelin ajatteluun sekä saksalaiseen idealismiin. Hän on Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian dosentti, ja on toiminut vuodesta 2010 alkaen määräaikaisena yliopistonlehtorina Tampereen yliopiston filosofian oppiaineessa.
Entiteetti Entiteettiluokkia voidaan jaotella edelleen monella eri tavalla:Jaottelut eivät ole toisensa poissulkevia, joten yksi entiteetti voi olla esimerkiksi materiaalinen konkreettinen partikulaari (kuten atomi) tai episteeminen ei-materiaalinen abstrakti universaali (mikä kuvaa G. W. F. Hegelin absoluuttisen idealismin entiteettejä).
Eino Kaila Kaila näki filosofisilla kannanotoilla olevan käytännön seuraamuksia. Hän katsoi vuonna 1931 G. W. F. Hegelin muistolle omistetussa Suomalaisen tiedeakatemian esitelmässään, että hegeliläisyyden edustamat idealistit olivat usein välinpitämättömiä vaikenijoita, kun taas realistien, naturalistien ja materialistien joukosta löytyi maailmanparantajia.
Thomas Hill Green Thomas Hill Green (7. huhtikuuta 1836 – 26. maaliskuuta 1882) oli englantilainen filosofi, poliittinen radikaali ja raittiusmies. Green kuuluu brittiläisiin idealisteihin. Muiden brittiläisten idealistien tavoin hän sai huomattavasti vaikutteita G. W. F. Hegelin metafyysisestä historisismistä.Kokoelmia:Teoksia:
Brittiläinen idealismi Brittiläinen idealismi syntyi suurelta osin saksalaisesta idealistisesta liikkeestä. Siihen vaikuttivat eritoten Immanuel Kant ja G. W. F. Hegel, jotka Green näki monien muiden tavoin brittiläisen filosofian pelastajana empirismin väitetyn kuoleman jälkeen. Liike oli selvästi reaktio John Locken, David Humen, John Stuart Millin, Henry Sidgwickin ja monen muun empiristin ja utilitaristin ajattelua vastaan. Monet liikkeen jäsenet olisivat kuitenkin kieltäneet kaikki suuremmat vaikutteet, erityisesti suhteessa Hegeliin. James Hutchison Stirlingin teoksen "The Secret of Hegel" uskotaan kuitenkin voittaneen monia käännynnäisiä Britanniassa.
Subjekti (filosofia) Kant, G. W. F. Hegel ja heidän seuraajansa pyrkivät kuvaamaan, kuinka subjekti muodostuu tästä jatkuvasta aistihavaintojen virrasta. Esimerkiksi Hegel katsoi, että jotta ajatteleva subjekti (ihmisjärki tai tietoisuus) voisi lainkaan tuntea objektinsa (maailman), ajattelulla ja olemassaololla täytyy olla olemassa jossain mielessä identiteetti. Muussa tapauksessa subjekti ei voisi koskaan tavoittaa objektia emmekä voisi olla varmoja mistään, mitä tiedämme maailmasta. Hegel katsoi "Hengen fenomenologiassaan", että subjekti koostuu itsereflektiivisessä dialektisessa prosessissa, jossa asiat peilautuvat vastakohdikseen (negaatio) ja niiden vastakohdiksi (negaation negaatio). Subjekti kokee itsensä ykseytenä vain negatoimalla sen moninaisuuden, jonka se on itse tuottanut.
Walter Arnold Kaufmann Kaufmann muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1939. Siellä hän opiskeli filosofiaa Williams Collegessa sekä uskonnonfilosofiaa Harvardin yliopistossa. Hän sai vaikutteita erityisesti Martin Buberilta, G. W. F. Hegeliltä ja Friedrich Nietzscheltä. Kaufmannin väitöskirja Harvardista oli nimeltään "Nietzsche's Theory of Values".
Filosofiset tietosanakirjat Varsinaiset tietosanakirjat syntyivät keskiajalla ja sisälsivät paljon myös filosofista aineistoa. Filosofia oli keskeisellä sijalla valistusajan "Encyclopédiessa", jota toimittivat Denis Diderot ja Jean le Rond d'Alembert. Ensimmäisiä pelkästään filosofialle omistettuja tietosanakirjoja esittivät olevansa G. W. F. Hegelin "Filosofisten tieteiden ensyklopedia" ("Enzyklopaedie der philosophischen Wissenschaften", 1817–30) sekä J. F. Herbartin "Encyklopädie der Philosophie" (1841).
Judith Butler Judith Butler syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen. Hän väitteli tohtoriksi Yalen yliopistossa G. W. F. Hegelin filosofiasta ja toimii nykyään Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen retoriikan laitoksen professorina. Butler on kertonut olevansa lesbo ja feministi; hänen seksuaalista avoimuuttaan voidaan pitää myös poliittisena ratkaisuna.
Brittiläinen idealismi Brittiläinen idealismi on nimitys uushegeliläiselle absoluuttiselle idealismille, joka oli akateemisen filosofian valtavirtaus Britanniassa 1800-luvun loppupuolella. Se oli eräällä tavalla saksalaisen idealistisen liikkeen laajennos. Brittiläinen idealismi vastasi Immanuel Kantin ja G. W. F. Hegelin ajatteluun ja omaksui osan hegeliläisestä terminologiasta. Brittiläisistä idealisteista merkittävimmät olivat F. H. Bradley ja J. M. E. McTaggart. 1900-luvun alkupuolelle tultaessa sellaisten filosofien kuin Bertrand Russell ja G. E. Moore vastustus johti idealismin ajan nopeaan päättymiseen ja analyyttisen filosofian nousuun englanninkielisissä maissa. Idealistisesta ajattelusta ei jäänyt juurikaan näkyviä jälkiä analyyttiseen filosofiaan.
Aristotelismi Uuden ajan tieteen kehittyessä aristotelismi kohtasi yhä kasvavaa kritiikkiä, ja luonnonfilosofiassa ja luonnontieteessä se syrjäytettiin vaiheittain. Periaristoteelinen ajatus teleologiasta siirtyi kuitenkin Christian Wolffin ja Immanuel Kantin kautta G. W. F Hegelille, joka sovelsi sitä historianfilosofiassaan koko historian kulkuun. F. A. Trendelenburg ja Franz Brentano kritisoivat tätä projektia epäaristoteelisena, mutta Hegelin ja sitä kautta Aristoteleen vaikutus voidaan nähdä muun muassa Karl Marxin ajattelussa. Postmodernistit sen sijaan hylkäsivät aristotelismin väitteet teoreettisten totuuksien paljastamisesta. Tässä he seuraavat Martin Heideggerin Aristoteles-kritiikkiä. Myöhempi aristoteelinen eettinen ja käytännöllinen filosofia, kuten Hans-Georg Gadamerin ja John McDowellin ajattelu, on toisaalta perustunut aristotelismin perinteisen metafyysisen ja teoreettisen filosofian hylkäämiseen.
Nuorhegeliläisyys Nuorhegeliläiset eli vasemmistohegeliläiset olivat saksalaisen filosofin G. W. F. Hegelin seuraajia, jotka tulkitsivat hänen ajatteluaan niin, että sen saattoi katsoa tukevan uudistusvaatimuksia politiikassa ja uskonnossa. Nuorhegeliläisiin kuului Berliinin yliopiston opiskelijoita ja nuoria professoreja, jotka vastustivat valtavirran vanhahegeliläisyyttä. Vanhahegeliläiset pitivät hallussaan merkittävimpiä akateemisia oppituoleja ja muita keskeisiä virkoja yliopistossa ja hallinnossa.
Eksistentialismi Eksistentialismin varhaisina edustajina voidaan pitää 1800-luvun filosofeja Søren Kierkegaardia, Arthur Schopenhaueria ja Friedrich Nietzscheä, jotka kukin kehittelivät yksilön näkökulman huomioivaa filosofiaa kritiikkinä G. W. F. Hegelin abstraktille filosofialle. Kirjailijoista erityisesti venäläisen Fjodor Dostojevskin kuvaukset uskonnollisen ja maallisen elämän merkitystä etsivistä yksilöistä ovat eksistentialismin taustalla.
Absoluuttinen idealismi Brittiläinen idealismi on nimitys uushegeliläiselle absoluuttiselle idealismille, joka oli akateemisen filosofian valtavirtaus Isossa-Britanniassa 1800-luvun loppupuolella. Se oli eräällä tavalla saksalaisen idealistisen liikkeen laajennos. Brittiläinen idealismi vastasi Immanuel Kantin ja G. W. F. Hegelin ajatteluun ja omaksui osan hegeliläisestä terminologiasta. Brittiläisistä idealisteista merkittävimmät olivat F. H. Bradley ja J. M. E. McTaggart. 1900-luvun alkupuolelle tultaessa sellaisten filosofien kuin Bertrand Russell ja G. E. Moore vastustus johti idealismin ajan nopeaan päättymiseen ja analyyttisen filosofian nousuun englanninkielisissä maissa. Idealistisesta ajattelusta ei jäänyt juurikaan näkyviä jälkiä analyyttiseen filosofiaan.
Gnostilaisuus Aikojen kuluessa termiä 'gnostilainen' oli alettu käyttää yhä useammissa eri merkityksissä ja sen alkuperäinen tarkoitus oli hämärtynyt. Esimerkiksi vuonna 1835 Uuden testamentin tutkija Ferdinand Baur määritteli gnostilaisuuden niin, että se huipentui G. W. F. Hegelin ajatteluun. Harold Bloom etsi gnostilaisia aineksia Yhdysvaltain nykyaikaisista uskonnoista ja Eric Voegelin tutki totalitarismia gnostilaisuuden näkökulmasta.
Karl Marxin elämäkerta Juuri G. W. F. Hegeliltä Marx peri käsityksen dialektiikasta, joka tarkoittaa maailmanhistorian etenemistä ristiriitojen kautta. Tässä tapauksessa nuoret hegeliläiset uskoivat Preussin yhteiskunnan olevan teollisessa kehityksessään ja kehittyneine yliopistoineen senhetkisen dialektisen kehityksen huipentuma. Muutoksia kuitenkin oli vielä heidän mukaansa tulossa, sillä yhteiskunnassa oli vielä kehittymättömiä puolia kuten köyhyys, sensuuri ja uskonnollinen sorto.
Ralph Waldo Emerson Ralph Waldo Emerson (25. toukokuuta 1803 Boston, Massachusetts – 27. huhtikuuta 1882 Concord, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen esseisti, runoilija, filosofi ja 1800-luvun transsendentalistisen liikkeen johtaja. Transsendentalismin Emerson esitteli esseessään ”Luonto” vuonna 1836. Hän sai vaikutteita Michel de Montaignelta, William Wordsworthilta, Immanuel Kantilta, G. W. F. Hegeliltä ja Veda-kirjoista.
Mitsuo Taketani Mitsuo Taketani (1911-2000) oli japanilainen fyysikko ja marxilainen filosofi. Hän julkaisi teoksen "Doctrine of the Three Stages of Scientific Development" vuonna 1936. Tämä oli ensimmäinen merkittävä japanilainen panos tieteenfilosofian alalla. Taketani sovelsi ajattelussaan G. W. F. Hegelin dialektiikan teoriaa ja käsitteitä fenomenon, substanssi ja olemus. Hän työskenteli yhdessä Hideki Yukawan kanssa, ja käytti tämän löytämää mesonia esimerkkinä uudesta substanssista.
Entelekheia Saksalaisessa idealismissa "entelekheia" tarkoitti joskus voimaa, joka saa jonkun liikkumaan kohti itsensä toteutumista. Käsite oli tullut keskeiseksi Gottfried Leibnizin metafysiikassa, ja liittyi läheisesti hänen monadologiaansa siinä, että jokainen aistiva olio pitää koko kaikkeutensa sisällään. Leibniz käytti "entelekheiaa" monadi-termin rinnalla nimityksenä yksinkertaisesta substanssista, jolla ei ole korkeampia perseptioita. G. W. F. Hegel viittasi "entelekheiaan" teoksessaan "Hengen fenomenologia" (1807).
Murhe ja melankolia sekä muita kirjoituksia Artikkeli ”Konstruktionen in der Analyse” julkaistiin vuoden 1937 lopulla, ja siinä tarkastellaan konstruktioiden asemaa psykoanalyyttisessa terapiassa. Analyysityöskentelyssä etsitään ”luotettavaa ja olennaisilta osin täydellistä kuvaa potilaan unohtuneista elinvuosista”. Freud vertaa analyytikon työtä arkeologin työhön, sillä molemmat pyrkivät rekonstruoimaan jotakin tuhoutunutta tai peittynyttä. G. W. F. Hegelin tavoin Freud ajattelee, että totuutta on paitsi etsittävä myös konstruoitava.
Slavoj Žižek Žižek tunnetaan töistään, joissa hän erittelee kulttuuria Jacques Lacanin tekstien hengessä. Žižekin ajattelun keskeisiä lähtökohtia ovat lacanilaisen psykoanalyysin ja ideologiakritiikin lisäksi G. W. F. Hegelin ja Karl Marxin filosofiset näkemykset. Lacanilaisen psykoanalyysin tulkinnan lisäksi hän kirjoittaa esimerkiksi fundamentalismista, globalisaatiosta, ihmisoikeuksista ja postmodernismista. Žižekin kirjoitustyyli on räiskyvä. Hän käyttää paljon kärjistyksiä ja havainnollistaa teorioita esimerkeillä populaarikulttuurista, kuten David Lynchin ja Alfred Hitchcockin elokuvista.
Minervan pöllö G. W. F. Hegel kirjoitti filosofiaan viitaten teoksessaan "Oikeusfilosofian pääpiirteet" (1821) Minervan pöllöstä: ”Minervan pöllö lähtee lentoon vasta hämärän laskeutuessa” ja tarkoitti sillä, että filosofia ymmärtää elämää vasta, kun se kulkee ohi, todellisuutta vasta, kun asiat ovat jo tapahtuneet, ja aikakauden tarkoituksen ja olemuksen vasta sen lähetessä loppuaan. Filosofia ei voi olla ennalta määräävää eli määrätä millainen todellisuuden tulisi olla, koska se ymmärtää asioita vasta jälkiviisaasti.
Politiikka (Aristoteles) Juha Sihvolan mukaan Aristoteleen "Politiikalla" ei ollut vielä antiikin aikana suurtakaan jälkivaikutusta. Teos tuli laajemmin tunnetuksi Euroopassa vasta keskiajalla. Tuolloin yliopistojen politiikan tiede perustui Aristoteleen ajatteluun. Teos vaikutti muun muassa Tuomas Akvinolaisen, Marsilius Padovalaisen ja Dante Alighierin näkemyksiin. Myöhemmin aristoteelinen perinne on vaikuttanut muun muassa G. W. F. Hegeliin ja Karl Marxiin, ja nykyfilosofiassa edelleen uusaristoteelisen hyve-etiikkaan.
Estetiikka G. W. F. Hegelille kaikki kulttuuri oli ”absoluuttisen hengen” ilmentymää, taso tasolta. Taide oli ensimmäinen taso, jolla absoluuttinen henki ilmentyi välittömästi aistihavainnolle, ja siksi kyse oli enemmänkin objektiivisesta kuin subjektiivisesta kauneuden julkitulosta. Arthur Schopenhauerille esteettinen kokemus kauneudesta oli suurinta vapautta, jonka puhdas äly saattoi kokea tahdon määräysten alla. Siinä ihminen kokee muodon täydellisyyttä ilman mitään sanallista toimintaa, ja siten ilman, että hyöty tai politiikka tunkeutuisi pilaamaan kauneutta.
Jean-Luc Nancy Jean-Luc Nancy (s. 26. heinäkuuta 1940) on ranskalainen filosofi. Hän on toiminut vierailevana filosofian professorina monissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa, muun muassa Kalifornian yliopistossa ja Berliinin Freie Universitätissä. Hän on kirjoittanut paljon aiemmasta filosofiasta, muun muassa Immanuel Kantista, René Descartesista, G. W. F. Hegelistä ja Martin Heideggeristä. Näiden lisäksi hän on saanut vaikutteita muun muassa Jacques Derridalta, Georges Bataillelta, Maurice Blanchotilta ja Friedrich Nietzscheltä.
Vissarion Belinski Belinski opiskeli Moskovan yliopistossa, mutta hänet erotettiin sieltä vuonna 1832 poliittisen aktivismin takia. Hän julkaisi estetiikan alaan kuuluvia kirjoituksia aikakauslehdissä ja toimitti "Moskovski nabljudatel" -lehteä 1838–1839. Kun lehti kiellettiin, hän muutti Pietariin ja ryhtyi "Otetšestvennyje zapiski" -lehden avustajaksi. Hän julkaisi artikkeleita muun muassa Mihail Lermontovista, Aleksandr Puškinista, Ivan Turgenevista ja Nikolai Gogolista. Hän sai vaikutteita Länsi-Euroopan idealistisilta filosofeilta, erityisesti G. W. F. Hegeliltä ja Ludwig Feuerbachilta.
Absoluuttinen idealismi Absoluuttinen idealismi on ontologisesti monistinen filosofia, jonka alullepanijana pidetään G. W. F. Hegeliä. Absoluuttinen idealismi vaikutti 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella saksalaisessa idealismissa sekä uushegeliläisyydessä, kuten brittiläisessä idealismissa.
Absoluuttinen idealismi perustui Hegelin näkemykseen siitä, kuinka oleva on pohjimmiltaan käsitettävissä kaiken sisältäväksi yhdeksi kokonaisuudeksi. Hegel katsoi, että jotta ajatteleva subjekti (ihmisjärki tai tietoisuus) voisi lainkaan tuntea objektinsa (maailman), ajattelulla ja olemassaololla täytyy olla olemassa jossain mielessä identiteetti. Muussa tapauksessa subjekti ei voisi koskaan tavoittaa objektia emmekä voisi olla varmoja mistään, mitä tiedämme maailmasta. Jotta voisimme selittää eron ajattelun ja olemassaolon välillä, sekä kummankin rikkauden ja moninaisuuden, ajattelun ja olemassaolon ykseyttä ei voida esittää abstraktina identiteettinä "A=A". Absoluuttinen idealismi on pyrkimys osoittaa tämä ykseys käyttämällä uutta "spekulatiivista" filosofista menetelmää, joka vaatii uudenlaiset logiikan käsitteet ja säännöt. Hegelin mukaan olemassaolon absoluuttinen perusta on olemukseltaan dynaaminen, historiallinen välttämättömyyden prosessi, joka kehittyy yhä monimutkaisemmiksi olemassaolon ja tietoisuuden muodoiksi, synnyttäen lopulta kaiken moninaisuuden sekä maailmassa että käsitteissä, joilla ajattelemme ja teemme selkoa maailmasta.
Taikahuilu Johann Wolfgang von Goethe arvosti "Taikahuilua" erittäin paljon, ja tuotti sen näyttämölle lähes sata kertaa ollessaan Weimarissa teatterinjohtajana. Neljä vuotta Mozartin kuoleman jälkeen (1795) Goethe alkoi kirjoittaa "Taikahuilun" jatko-osaa, mutta työ ei edistynyt toisen näytöksen alkua pidemmälle. Myös Ludwig van Beethoven, G. W. F. Hegel ja Johann Gottfried von Herder kuuluivat "Taikahuilun" ihailijoihin. "Taikahuilu" on yksi kaikkien aikojen esitetyimmistä oopperoista ja kuuluu edelleen oopperatalojen vakio-ohjelmistoon.
Kriittinen teoria Yhteiskuntatieteissä kriittisellä teorialla tarkoitetaan Frankfurtissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntynyttä uusmarxilaista teoriasuuntausta. Sen keskeisiä edeltäjiä olivat G. W. F. Hegel ja Karl Marx. Suuntaus tunnetaan myös Frankfurtin koulukunnan nimellä.
Ilmaisu kriittinen teoria (saks. "Kritische Theorie") on peräisin Max Horkheimerin ohjelmajulistuksenomaisen artikkelin "Traditionelle und kritische Theorie" (1937) otsikosta. Horkheimer tarkoitti kriittisellä teorialla yhteiskuntateoriaa, joka arvostelee ja pyrkii muuttamaan yhteiskuntaa kokonaisuutena. Näin kriittinen teoria on vastakkainen perinteiselle yhteiskuntateorialle, joka pyrki ainoastaan ymmärtämään tai selittämään yhteiskuntaa ja sitä kautta tukemaan vallitsevaa järjestystä. Kriittisen teorian pääteoksena pidetään Horkheimerin ja Theodor W. Adornon 1944–47 julkaisemaa esseististä teosta "Valistuksen dialektiikka".
Wronskin determinantti Kahden funktion "f" ja "g" Wronskin determinantti on "W"("f", "g") = "fg"′ – "gf" ′.
Aristoteles 1800-luvulla G. W. F. Hegel ja Karl Marx olivat innokkaita Aristoteleen tutkijoita; Marxia on joskus kuvattu vasemmistolaiseksi aristoteelikoksi. Charles Darwin arvosti suuresti Aristoteleen biologian tutkimuksia ja piti tätä yhtenä esikuvistaan, vaikka hänen työnsä veivätkin sittemmin pohjan tämän teleologiselta ajattelulta biologiassa. Kaikkein suurin, edelleen kestävä vaikutus Aristoteleella on ollut ehkä logiikan kehittäjänä. Aristoteelinen logiikka eli perinteinen termilogiikka pysyi käytännössä muuttumattomana 1800-luvun loppupuolelle, nykyaikaisen predikaattilogiikan syntyyn saakka. Vielä Immanuel Kant ajatteli, että Aristoteles oli löytänyt kaiken, mitä logiikassa oli löydettävissä.
Tieteenfilosofia Eräitä muita filosofisia koulukuntia luetaan usein laajan mannermaisen filosofian käsitteen alle. Mannermaisessa perinteessä tiede on nähty usein maailmanhistoriallisesta näkökulmasta. Eräs ensimmäisiä tätä näkemystä kannattaneita ajattelijoita oli G. W. F. Hegel. Sellaiset filosofit kuten Ernst Mach, Pierre Duhem ja Gaston Bachelard ovat myös kirjoittaneet tällaisesta maailmanhistoriallisesta lähestymistavasta tieteeseen. Useita mannermaisen filosofian lähestymistapoja yhdistää tieteen tarkastelu historiallisesta ja sosiologisesta näkökulmasta, ja eletyn kokemuksen (eräänlaisen elämismaailman) painotus analyyttisen perinteen painottaman edistyskeskeisen ja epähistoriallisen näkökulman sijasta.