mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Suheil al-Hassan Suhail al-Hassanin johtamat joukko-osastot taistelivat menestyksekkäästi muun muassa Aleppossa 2013–2014 ja Hamassa 2014, ja valtasivat erään kaasukentän Isisiltä 2014 yhdessä muiden joukkojen kanssa. Legenda väittää, ettei Hassan olisi hävinnyt ainuttakaan taistelua, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Hassanin Tiikerijoukot epäonnistuivat opposition rintaman murtamisessa 2015. Sitä ennen Hasan koki Wadi Deifin toisen saarron vuonna 2014 tappion henkilökohtaiseksi häviöksi. Tässä taistelussa kapinalliset ja islamilaistsistelijat valtasivat kaksi hallituksen tukikohtaa ja tarkastuspisteitä mm tunnelipommien avulla. Hassan haavoittui Al-Ghaban taistelussa kesällä 2015 kranaatin sirpaleesta. Heinäkuussa 2016 Hassanin johtamat Tiikerijoukot onnistuivat katkaisemaan Itä-Aleppon viimeisen huoltotien.
Aleppon maakunta Maakunta rajoittuu idässä Rakkan (ar-Raqqan), etelässä Haman ja lännessä Idlibin maakuntaan sekä pohjoisessa Turkkiin.
Aleppon taistelu 2012–2016 Kapinallisten keskinäiset taistelut haittasivat kapinallisten omia operaatioita. Parhaat kapinallistaistelijat olivat jyrkkiä islamisteja.
Aleppo Kutvonen Kutvosen esikoisromaanin "Valot sammuvat" (1944) tapahtumat sijoittuivat Utran lasitehtaalle ja sahalle 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen.
Aleppon taistelu 2012–2016 Venäjän ja Syyrian ilmavoimat keskeyttivät pommitukset torstaina 20. lokakuuta 2016. Siviileille ja kapinallistaistelijoille avattiin kahdeksan väylää, joita pitkin he voisivat poistua kaupungista. Asukkaat eivät kuitenkaan uskaltaneet poistua Alepposta, koska he pelkäsivät joutuvansa ammutuiksi. YK suunnitteli kaupungissa olevien haavoittuneiden evakuoimista ja avustuskuljetusten toimittamista kaupunkiin, mutta kuljetusten turvallisuutta matkalla ei pystytty takaamaan. Tulitauko päättyi 22. lokakuuta, ja Venäjän sekä Syyrian ilmavoimat jatkoivat pian sen jälkeen pommituksia kapinallisalueille. Tarkkailijat uskoivat Venäjän ja Syyrian ilmavoimien pommittavan kapinallisalueen vuoden loppuun mennessä hajalle. Länsimaat syyttivät Venäjän ja Syyrian ilmavoimia palopommien ja bunkkerinmurtajapommien käytöstä tiheästi asutulla alueella. Ranska vaati YK:n turvallisuusneuvoston kokouksessa sotilaslentojen lopettamista. Venäjä julisti 2. marraskuuta lyhyen 10 tunnin tulitauon.
Syyrian sisällissota ja Venäjä Syyrian sisällissota ja Venäjä käsittelee lähinnä Venäjän toimia Syyrian sisällisodassa,
Venäjä on ollut Syyrian liittolainen 1950-luvulta lähtien, ja Assadin vallan aikana maahan perustettiin pieni laivastotukikohta. Venäjä pyrkii Syyriassa säilyttämään vakaan, itselleen ystävällismielisen hallituksen ja taistelemaan terrorismia vastaan. Venäjä on sodan alusta alkaen tukenut YK:ssa antamilla lausunnoillaan ja sotilasavulla Assadin hallitusta. Toisaalta venäläiset poliitikot Vladimir Putinia myöten ovat ottaneet joissain lausunnoissa etäisyyttä Assadiin. Maa aloitti syksyllä 2015 Syyriassa ilmaiskut Isisiä ja muita kapinallisia vastaan. Venäjä keskeytti yllättäen pääosan ilmaoperaatiostaan maaliskuussa 2016. Venäjän lentokoneet pommittivat saarrettua Aleppoa syksyllä 2016 yhdessä Syyrian ilmavoimien kanssa. Maa torppasi Ranskan esittämän YK:n turvallisnnusneuvoston 
Aleppon pommitukset tuomitsevan päätösehdotuksen.
Johannes II Komnenos Vuonna 1136 Johannes teki sotaretken Kilikiaan armenialaista prinssiä Leonia vastaan. Samalla hän yritti saada aikaan avioliiton nuorimman poikansa Manuelin ja Antiokian ruhtinaskunnan Bohemond II:n tyttären Constancen välillä. Yrityksestä ei lopulta tullut mitään ja Constance meni naimisiin Poitiers'n Raimondin kanssa. Johannes aloitti Antiokian piirityksen ja sai pian kaupungin antautumaan. Päätettiin että Raymond saisi pitää Antiokian keisarin vasallina siihen asti että Aleppo saataisiin kukistettua. Vuonna 1138 heidän yhteinen armeijansa valtasi Buza'ahin ja etenivät Aleppoa kohti. Edessan kreivi Joscelin liittyi heidän seuraansa, mutta he joutuivat perääntymään turkkilaisen atabegin Zengin armeijan edellä. Johannes palasi Antiokiaan jossa kansa nousi häntä vastaan ja hänen oli palattava Konstantinopoliin, mukanaan veljensä Isaak.
Aleppo Vuonna 2004 Aleppossa oli yhteensä 2 132 100 asukasta. Viimeisten sadan vuoden aikana kaupungin väestö on lisääntynyt noin 1000 %. Vuonna 1900 asukkaita oli noin 120 000, vuonna 1950 320 000 ja vuonna 1995 jo 1,8 miljoonaa. Väestön suuri enemmistö on sunnimuslimeja, mutta kaupungissa on myös merkittäviä määriä alaviittejä ja kristittyjä. Suurin kristitty vähemmistö ovat armenialaiset, joita tuli kaupunkiin Turkin Anatoliasta ensimmäisen maailmansodan aikana. Erään arvion mukaan kristittyjen kokonaismäärä kaupungin asukkaista oli ennen sotaa noin 3,3 % ja joidenkin toisten tietojen mukaan jopa 12 %. Kaupungissa on ollut historiallinen juutalainen vähemmistö, mutta sen viimeiset rippeet muuttivat maasta vuonna 1994. Muita vähemmistöjä ovat kurdit ja Syyrian turkmeenit. Suuri osa kaupungin asukkaista on paennut taistelujen tieltä sodan takia.
Anthony Hopkins Hopkins syntyi Margamissa, Port Talbotissa. Hänen vanhempansa olivat Muriel Anne Yeats ja Richard Arthur Hopkins, jotka lähettivät hänet kouluun Pontypooliin. Sen jälkeen hän kävi Cowbridge Grammar Schoolia. 15-vuotiaana hän tapasi Richard Burtonin, jonka innoittamana päätti ryhtyä näyttelijäksi. Hopkins lähti opiskelemaan Cardiffiin Royal Welsh College of Music & Dramaan, josta valmistui vuonna 1957. Tämän jälkeen hän oli kaksi vuotta armeijassa ja sen jälkeen muutti Lontooseen opiskelemaan Royal Academy of Dramatic Artsiin.
Anthony Hopkins Hopkins sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 2000. Vuonna 1993 kuningatar oli aateloinut Hopkinsin, mikä antoi hänelle kunnian käyttää Sir-liitettä nimensä edessä. Poikkeuksellisesti Hopkins sai luvan käyttää sitä vielä saatuaan Yhdysvaltain kansalaisuuden. Hopkinsilla on diagnosoitu Aspergerin oireyhtymä.
Anthony Hopkins Hopkins meni ensimmäisen kerran naimisiin 30-vuotiaana Petronella Barkerin kanssa. He saivat liitostaan yhden lapsen, näyttelijä Abigail Hopkinsin. 1970-luvun alussa Hopkins erosi ensimmäisestä vaimostaan ja oli jo kihloissa Jennifer Lyntonin kanssa. Hopkinsin ja Lyntonin liitto kesti lähes 30 vuotta. Hopkins avioitui kolmannen kerran, kun hän nai kolumbialaisnäyttelijä Stella Arroyaven 2003.
Anthony Hopkins Sir Philip Anthony Hopkins, CBE (s. 31. joulukuuta 1937 Margam, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta) on walesilais-yhdysvaltalainen elokuva-, teatteri- ja televisionäyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Hannibal Lecterin roolista, josta hän sai Oscar-palkinnon parhaasta miespääosasta elokuvassa "Uhrilampaat". Hän on saanut urallaan lisäksi kolme BAFTA-, kaksi Emmy-palkintoa ja yhden Golden Globen.
Anthony Hopkins Hopkins aloitti uransa teatteriseurueessa, ja teki debyyttinsä "The Quare Fellow" -näytelmässä 1960. Hänen ensimmäiset vuotensa meni teatteriseurueessa, mutta Laurence Olivier pyysi vuonna 1965 häntä liittymään Kansallisteatteriin, jossa Hopkins aloitti varamiehenä. Hän pääsi esiintymään muun muassa "Julius Caesarissa". Vaikka Hopkins saikin jo mainetta teatterissa, hän halusi esiintyä myös elokuvissa. Vuonna 1968 hän sai roolin elokuvasta "Leijona talvella", jossa hän esitti Rikhard I Leijonamieltä. Hopkins oli roolistaan BAFTA-palkintoehdokkaana. Hopkins jatkoi samaan aikaan uraansa myös teatterissa ja esiintyi muun muassa Broadway-näytelmässä "Equus" vuonna 1974.
Anthony Hopkins Vuonna 1991 Hopkins matkusti Australiaan kuvaamaan elokuvaa "Spotswood – elämää tohvelitehtaassa". Samoihin aikoihin ilmestyi teattereihin "Uhrilampaat", jossa hän esitti murhanhimoista ihmissyöjää Hannibal Lecteriä. Hopkins voitti elokuvasta Oscar- ja BAFTA-palkinnon, ja se muutti hänen asemansa Hollywoodissa pienten elokuvien luonnenäyttelijästä suureksi elokuvatähdeksi. Seuraavaksi hän esiintyikin suuressa brittituotannossa "Talo jalavan varjossa".
Anthony Hopkins Vuonna 2011 Hopkins näytteli pääosan jännityselokuvassa "The Rite", ja Marvel Comicsin sarjakuvahahmo Thoriin pohjautuvassa elokuvassa "Thor" hän esitti nimihahmon isä Odinia. Seuraavana vuonna Hopkins esiintyi elokuvien "360" ja "Hitchcock" päärooleissa, ja vuonna 2013 hän oli mukana toimintakomediassa "Red 2" ja "Thorin" jatko-osassa "". Vuonna 2014 hän esiintyi elokuvissa "Noah", "Solace" ja "Kidnapping Freddy Heineken".
Budd Hopkins Budd Hopkins (15. kesäkuuta 1931 – 21. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen ufotutkija ja taiteilija. Hän valmistui Oberlin Collegesta ja muutti New Yorkiin vuonna 1953. Hän oli sukua Anthony Hopkinsille. Hänen töitään on esillä useissa pysyvissä kokoelmissa, kuten Whitney Museumissa, Guggenheim-museossa, Hirshhorn Museumissa ja Museum of Modern Artissa. Hän oli keskeinen hahmo abduktiotutkimuksen alkamisessa ja UFO-tutkimuksessa.
Anthony Hopkins Hopkins esiintyi vielä 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa enemmän televisiotuotannoissa kuin elokuvissa. Hän oli mukana muun muassa sellaisissa palkituissa tuotannoissa kuin minisarjassa "QB VII – Natsilääkäri" ja "Lindberghin kidnappauksessa" sekä "Bunkkerissa", jossa hän esitti Adolf Hitleriä. Viimeksi mainituista Hopkins voitti Emmy-palkinnon. Yhdysvaltalaisen "QB VII – Natsilääkärin" ansiosta Hopkins sai nimeä myös Yhdysvalloissa. Seuraavien vuosien aikana hänet liitettiin usein neuroottisiin ja intensiivisiin rooleihin, joita hän esitti elokuvissa "Henkimaailman kahleissa", "Lumous", jossa hän oli outo vatsastapuhuja, ja "Bounty – kapina laivalla", jossa hän oli kapteeni William Bligh.
Anthony Hopkins Vuonna 1999 kuvatun Shakespeare -sovituksen "Titus" jälkeen Hopkins jäi sapattivapaalle ja teki vain ääniroolit elokuvissa "M:I-2 Vaarallinen tehtävä 2" ja "The Grinch". Hopkins palasi, kun hän sai tilaisuuden näytellä jälleen Hannibal Lecteriä "Uhrilampaiden" jatko-osassa "Hannibal" (2001). Hän uusi roolinsa jälleen vuotta myöhemmin elokuvassa "Punainen lohikäärme". "Hannibal" menestyi hyvin lippuluukuilla, mutta kriitikot eivät pitäneet elokuvasta eivätkä myöskään seuraavaksi valmistuneista "Pedon sydämestä" eikä toimintakomedia "Bad Companystä", jotka eivät pärjänneet myöskään lippuluukuilla. "Punainen lohikäärme" palautti kuitenkin Hopkinsin jälleen kriitikkojen suosioon.
Anthony Hopkins Hopkins sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2003, jolloin valmistui myös elokuva "Ihmisen tahra". Hänen seuraaviin rooleihinsa kuuluivat Ptolemaios I elokuvassa "Aleksanteri" ja Burt Munro elokuvassa "Maailman nopein intiaani". Vuonna 2006 Hopkins sai urastaan Golden Globen Cecil B. DeMille -palkinnon. Samana vuonna hän esiintyi "Bobbyssä", jonka kaikki näyttelijät palkittiin Hollywoodin elokuvajuhlilla yhteispalkinnolla parhaana näyttelijäryhmänä. Vuonna 2007 Hopkins palasi ohjaajaksi, kun hän ohjasi itse kirjoittamansa tieteistarinan "Slipstream". Hopkins on harrastanut uransa aikana myös maalaustaidetta, ja hänen tekemiään maisemia ja abstrakteja muotokuvia esiteltiin lontoolaisessa galleriassa vuonna 2010. Samana vuonna valmistui myös "The Wolfman", uusintaversio vuoden 1941 elokuvasta "Ihmissusi". Lisäksi Hopkins näytteli vuonna 2010 Woody Allenin käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvassa "You Will Meet a Tall Dark Stranger".
Anthony Hopkins Vuonna 1992 Hopkins näytteli Francis Ford Coppolan elokuvassa "Bram Stokerin Dracula" vampyyrimetsästäjä Van Helsingiä. Hänen seuraavia roolejaan olivat "Pitkän päivän illassa" alistettu ja uhrautuva hovimestari, "Varjojen maissa" kirjailija C. S. Lewis ja "Nixonissa" Richard Nixon. "Varjojen maista" ja "Nixonista" Hopkins sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta miespääosasta, ja "Varjojen maista" hän voitti BAFTA-palkinnon. 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla Hopkins teki sekä vaativia luonnerooleja että rooleja suurissa elokuvissa. Ensimmäiseksi mainittuihin kuuluu muun muassa suoritus Pablo Picassona elokuvassa "Vuodet Picasson kanssa". Suuren budjetin elokuvia olivat muun muassa Steven Spielbergin ohjaama "Amistad", joka kertoi orjalaivan kapinasta ja sitä seuranneesta oikeudenkäynnistä ja jossa Hopkins näytteli Oscar-ehdokkuuden arvoisesti John Quincy Adamsia, "Zorron naamio" ja "". Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä "Elokuun tunteita" valmistui 1996.
Kun kello lyö Elokuvan on ohjannut Etienne Périer ja pääosissa ovat muun muassa Anthony Hopkins, Robert Morley ja Nathalie Delon.
Pitkän päivän ilta Anthony Hopkins ja Emma Thompson saivat kumpikin osasuorituksestaan David di Donatello -palkinnon, ja itse elokuva oli ehdokkaana monien palkintojen saajaksi.
Rob Hopkins Rob Hopkins syntyi vuonna 1968 Lontoossa. Hän on suorittanut sosiaalitutkimuksen maisterintutkinnon sekä tohtorintutkinnon Plymouthin yliopistosta.
Talo jalavan varjossa Elokuvan pääosissa näyttelivät menestyksekkäästi Emma Thompson ja Anthony Hopkins. Thompson voitti roolistaan niin Oscarin, Baftan kuin vielä Golden Globe -palkinnonkin.
The Wolfman Joe Johnstonin ohjaaman elokuvan keskeisissä rooleissa esiintyvät Benicio del Toro, Anthony Hopkins, Emily Blunt, Hugo Weaving ja Geraldine Chaplin.
Bad Company (vuoden 2002 elokuva) Bad Company on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Joel Schumacher ja pääosissa ovat Chris Rock ja Anthony Hopkins.
Harry Hopkins Harry Lloyd Hopkins (27. elokuuta 1890 – 29. tammikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen poliittinen taustavaikuttaja ja presidentti Franklin D. Rooseveltin monivuotinen läheinen avustaja. Hän oli yksi New Dealin pääarkkitehdeistä. Toisen maailmansodan aikana Hopkins toimi Rooseveltin ehkä tärkeimpänä neuvonantajana. Hän kävi useita neuvotteluja Winston Churchillin ja Josef Stalinin kanssa Rooseveltin edustajana. Hopkins toimi monta vuotta Rooseveltin kabinetissa ilman ministerin salkkua ja sai siksi lempinimekseen ”avustava presidentti”. Hän työskenteli lyhyen ajan elinkeinoministerinä "(Secretary of Commerce)" vuosina 1938-1940. Ammattitaustaltaan Hopkins oli sosiaalityöntekijä. Hän oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäisessä avioliitossa syntyi kolme lasta. Hopkins kärsi pitkään mahasyövästä ja siihen liittyvään leikkauksen komplikaatioista. Hän kuoli 55-vuotiaana.
Harry Klinefelter Klinefelter syntyi Baltimoressa 20. maaliskuuta 1912. Hän opiskeli Charlottesvillessä Virginian yliopistossa ja sittemmin Johns Hopkins medical schoolissa, josta valmistui 1937. Hän harjoitteli tämän jälkeen sisätautilääketiedettä Johns Hopkins hospitalissa. Vuodet 1941–1942 hän työskenteli Harvardissa Massachusetts General Hospitalissa, mutta palasi 1943 Johns Hopkins medical schooliin.
David Lynch Lynch nousi suuren yleisön tietoisuuteen seuraavalla elokuvallaan. Tositapahtumiin ja Sir Frederick Trevesin kirjaan perustuva "Elefanttimies" ("The Elephant Man", 1980) oli kaukana "Eraserheadista", vaikka tyyli pysyikin painostavana. Elokuvan tuotti Mel Brooks, ja päärooleissa nähtiin John Hurt sekä Anthony Hopkins. Elefanttimieheksi kutsutun John Merrickin elämästä kertovaa filmiä ylistivät niin kriitikot kuin yleisökin, ja se sai peräti kahdeksan Oscar-ehdokkuutta. Vuonna 1982 syntyi Austin, David Lynchin toinen lapsi. Sittemmin hänellä on ollut kaksi pientä roolia isänsä töissä: Pierre Tremond "Twin Peaksissa" sekä Devon Berkin kuski "Inland Empiressä".
Bruno Hauptmann Vuonna 1976 tehtiin televisioelokuva "Lindberghin kidnappaus" () Lindberghin lapsen kidnappauksesta, murhasta ja rikollisen kiinniotosta. Hauptmannin osan tulkitsi Anthony Hopkins ja Lindberghinä nähtiin Cliff De Young.
Ristin varjossa Ristin varjossa ("Peter and Paul") on yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka kuvaa Paavalin ja Pietarin elämää. Paavalia esittää Anthony Hopkins ja Pietaria Robert Foxworth. Elokuvan ohjasi Robert Day.
Wentworth Miller Miller näytteli vuosina 1998–2001 pienissä rooleissa, kuten televisiosarjoissa "Buffy, vampyyrintappaja", "Aavekuiskaaja", "Joanin salaisuus", "Suositut" ja "Teho-osasto". Ensimmäisen kunnollisen roolin hän sai vuonna 2002 ABC:n minisarjassa "Dinotopia", jossa hän näytteli David Scottia. Näiden jälkeen Miller nähtiin muissa pienissä televisiorooleissa, kunnes vuonna 2003 hän sai sivuroolin elokuvassa "Ihmisen tahra". Elokuvan pääosissa esiintyvät Anthony Hopkins ja Nicole Kidman. Kyseisessä elokuvassa Miller näytteli Hopkinsin esittämää Coleman Silk -hahmoa nuoremmassa iässä.
Ristin varjossa "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Roope Lehtinen ihmettelee, mitä Anthony Hopkins tekee tässä pitkästyttävässä draamassa, jossa ohjauksesta ei ole tietoakaan. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Pedon sydän Pedon sydän ("Hearts in Atlantis", 1999) on Stephen Kingin kirjoittama kokoelma, joka sisältää viisi kertomusta. King kuvaa tässä 1960-lukua. Romaanista on tehty samanniminen elokuva (2001), jonka pääosassa nähdään Anthony Hopkins.
Uhrilampaat Uhrilampaat () on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Jonathan Demmen ohjaama jännityselokuva, joka perustuu Thomas Harrisin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät Jodie Foster ja Anthony Hopkins. Se voitti kaikki viisi tärkeintä Oscar-palkintoa.
Zorron naamio Zorron naamio () on Martin Campbellin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 1998. Pääosissa ovat Antonio Banderas, Catherine Zeta-Jones ja Anthony Hopkins. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvun alkupuolelle.
Charing Cross Road "Rakas vanha kirja" () on Helene Hanffin kirjoittama kirjeromaani vuodelta 1970. Siihen perustuva elokuva "84 Charing Cross Road" sai ensi-iltansa vuonna 1987. Elokuvan pääosissa näyttelevät Anthony Hopkins ja Anne Bancroft.
Nixon (elokuva) Nixon on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva poliittinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Stone oli myös yksi elokuvan käsikirjoittajista. Elokuva perustuu Richard Nixonin elämään. Nixonia elokuvassa esittää Anthony Hopkins.
Kymmenes mies (televisioelokuva) Derek Jacobi palkittiin roolisuorituksestaan parhaan miessivuosan Primetime Emmyllä. Lisäksi hän oli ehdolla parhaan miessivuosan Golden Globen saajaksi. Anthony Hopkins oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan miespääosan ja televisioelokuva parhaan minisarjan tai televisioelokuvan Golden Globen saajaksi.
Pedon sydän (elokuva) Pedon sydän ("Hearts in Atlantis") on Scott Hicksin vuonna 2001 ohjaama draamatrilleri. Elokuva perustuu Stephen Kingin samannimisen kirjan pienoisromaaniin ”Keltatakkiset alhaismiehet”. Elokuvan pääosassa on muun muassa Anthony Hopkins ja David Morse.
Gary Oldman Oldman näytteli Jeff Bridgesin kanssa elokuvassa "Kandidaatti" (2000), jossa Oldman näytteli intohimoista republikaanin kongressimiestä Sheldon Runyonia. Oldman oli myös yksi elokuvan tuottajista. Oldman sai suorituksestaan Screen Actors Guild-palkintoehdokkuuden. Vuonna 2001 Oldman näytteli Mason Vergeriä Anthony Hopkinsin kanssa elokuvassa "Hannibal". Elokuvassa Verger on ainoa eloonjäänyt Hannibal Lecterin uhreista. Oldman kertoman mukaan vietti kuusi tuntia päivässä pukuhuoneessa saavuttaakseen roolin kammottavasti häiriintyneen ulkonäön. "Hannibal" oli toinen Oldmanin ja Hopkinsin yhteistyö; Hopkins oli edellisen kerran näytellyt Oldmanin kanssa elokuvassa "Bram Stokerin Dracula", jossa hän oli ollut sivuroolissa. Oldman ja Hopkins ovat ystäviä keskenään. Oldman sai Emmy-palkintoehdokkuuden vierailuroolistaan kahdessa jaksossa tilannekomediasarjasta "Frendit" vuonna 2001, jossa Oldman oli vieraillut Richard Crosby'na kaksiosaisessa jaksossa "Monican ja Chandlerin häät". "Frendeissä" Richard Crosby oli pikkutarkka näyttelijä, joka väittää että "oikeat" näyttelijät sylkevät kun he puhuvat. Se johti kuuluisaan sylkemiskohtaukseen Joey Tribbianin (Matt LeBlanc) kanssa. Oldman oli suostunut vierailemaan sarjassa kun he olivat LeBlancin kanssa tavanneet elokuvan "Lost in Space – matkalla avaruuteen" lavasteilla vuonna 1998.
Reunalla (vuoden 1997 elokuva) Reunalla (engl. "The Edge") on vuonna 1997 valmistunut jännityselokuva. Sen käsikirjoitti David Mamet ja ohjasi Lee Tamahori. Pääosissa näyttelevät Anthony Hopkins ja Alec Baldwin. Maailman kuuluisin kodiakinkarhu, eläintarhakarhu Bart, esiintyy verenhimoisena villikarhuna.
Uhrilampaat "Uhrilampaat" oli ilmestymisvuonnaan suuri menestys. Se keräsi avausviikonloppuna Yhdysvalloissa yli 13 ja yhteensä yli 130 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 272,7 miljoonaa dollaria. Uhrilampaat voitti kaikki merkittävimmät viisi Oscar-palkintoa: paras elokuva, paras miespääosa, paras naispääosa, paras ohjaus ja paras sovitettu käsikirjoitus. Se oli kolmas elokuva, joka voitti viisi tärkeintä kategoriaa (muut ovat "Tapahtui eräänä yönä" ja "Yksi lensi yli käenpesän"). Lisäksi Jodie Foster palkittiin roolistaan myös Baftalla ja Golden Globella, Anthony Hopkins Baftalla. Hopkins esiintyy elokuvassa vain 17 minuutin ajan, ja se on edelleen lyhin roolisuoritus, jolla on voitettu miespääosan Oscar.
Fracture – murtumaton Fracture – murtumaton ("Fracture") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Gregory Hoblitin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, jonka pääosaa esittää Anthony Hopkins. Elokuva kertoo uskottoman vaimonsa ampuneesta miehestä ja syyttäjän yrityksestä estää miestä manipuloimasta oikeudenkäyntiä saadakseen vapauttavan tuomion.
Titus (elokuva) "Tituksen" nimiroolissa on Anthony Hopkins ja goottien kuningatarta näyttelee Jessica Lange. "Titus" on "Titus Andronicuksen" ensimmäinen elokuvasovitus. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Overseas Filmgroup ja Clear Blue Sky Productions ja levittäjänä Fox Searchlight Pictures. "Titus" on ohjaaja ja käsikirjoittaja Taymorin esikoisohjaus elokuvassa.
Uhrilampaat Hannibal Lecterin roolia varten Demme lähestyi alun perin Sean Connerya, joka kuitenkin kieltäytyi osasta. Tämän jälkeen roolia tarjottiin Anthony Hopkinsille, jonka roolisuorituksesta draamaelokuvassa "Elefanttimies" Demme oli hyvin vaikuttunut. Lecterin rooliin harkittiin myös Derek Jacobia ja Daniel Day-Lewisia.
Noah (vuoden 2014 elokuva) Noah on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Darren Aronofskyn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, jonka on käsikirjoittanut Aronofsky ja John Logan. Elokuvan pääosissa ovat Russell Crowe, Anthony Hopkins, Jennifer Connelly, Douglas Booth, Logan Lerman, Emma Watson ja Ray Winstone.
Varjojen maat Varjojen maat ("Shadowlands") on brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1993. Sen on ohjannut Richard Attenborough, ja käsikirjoituksen laati William Nicholson omasta tositapahtumiin pohjautuvasta näytelmästään. Pääosia, amerikkalaista runoilijaa Joy Greshamia ja englantilaista professori C. S. Lewisia, näyttelevät Debra Winger ja Anthony Hopkins.
Kauhuelokuva Kauhun ja jännityselokuvan raja hämärtyi 1990-luvulla. Slasher-elokuvat olivat menettäneet tehonsa ylituotannon takia, ja Peter Jacksonin "Aivokuollut" (1992) oli enää kauhukomedia, jossa kauhu ei ollut pääosassa. Psykologiset jännityselokuvat tarjosivat kauhua aikuisemmalle väestölle. "Vaarallisen suhteen" (1987) menestyksen jälkeen ilmestyi teattereihin useita jännityselokuvan ja kauhun sekoituksia, joiden joukosta syntyi myös 1990-luvun tunnetuin antisankari, Hannibal Lecter. Lecteriä näytteli Jonathan Demmen ohjaamassa "Uhrilampaissa" (1991) Anthony Hopkins, joka voitti roolistaan myös Oscar-palkinnon. Kauhuelokuvat palasivat todelliseen maailmaan, kuten kävi myös "Psykon" jälkeen 30 vuotta aiemmin. Slasher-elokuvien murhaajissa oli usein yliluonnollisia piirteitä, mutta psykologisissa jännityselokuvissa murhaajat olivat inhimillisiä. Lajityypin toinen mestariteos 1990-luvulla oli David Fincherin ohjaama "Seitsemän".
Brett Ratner Brett Ratner syntyi Miami Beachillä, Floridassa, Marcia Ratnerille, kuubalais-syntyiselle juutalaiselle viihdyttäjälle. Ratner ohjasi musiikkivideoita ennen kuin menestyi kaupallisesti toimintakomedia-elokuvallaan "Rush Hour – rankka pari", jossa olivat pääosassa Jackie Chan ja Chris Tucker, jotka esiintyivät myös Ratnerin vuonna 2001 ohjaamassa jatko-osassa "Rush Hour 2". Ratner oli aikeissa ohjata elokuvat "X-Men" (2000) ja "Superman Returns" (2006), mutta lopulta Bryan Singer ohjasi nämä. Ratner ohjasi (2002) tuottoisan "Punainen lohikäärme" -elokuvan. Elokuvan pääosissa esiintyvät muun muassa Edward Norton, Anthony Hopkins, Ralph Fiennes ja Harvey Keitel. Singerin siirryttyä "X-Men"-elokuvista "Superman Returnsiin" Ratner pääsi sattumalta ohjaamaan elokuvan "" (2006).
Tulipunainen kirjain (vuoden 1995 elokuva) Ennen Demi Mooren palkkaamista Hester Prynnen rooliin harkittiin myös Sharon Stonea ja Meg Ryania, joka olisi halunnut roolin. Ennen Gary Oldmanin ja Robert Duvallin kiinnittämistä Richard Gereä, Daniel Day-Lewisia, Liam Neesonia ja Anthony Hopkinsia kaavailtiin elokuvan miespääosiin.
Kymmenes mies (televisioelokuva) Kymmenes mies () on vuonna 1988 ensiesityksensä saanut Jack Goldin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka pääosia näyttelevät Anthony Hopkins ja Kristin Scott Thomas. Televisioelokuva perustuu Graham Greenen samannimiseen jännitysromaaniin "Kymmenes mies" (engl. "The Tenth Man", 1985), jonka pohjalta Lee Langley sovitti käsikirjoituksen.
Reunalla (vuoden 1997 elokuva) Miljonääri Charles Morse (Anthony Hopkins) rahoittaa valokuvausmatkan Alaskan jylhille maille. Kuvausmatkalla lentokone putoaa keskelle erämaata mukanaan Morse ja valokuvaaja Robert Green (Alec Baldwin). Selviytyäkseen hengissä miehet joutuvat kamppailemaan luonnonvoimien, verenmakuun päässeen karhun ja ennen kaikkea omien mieltensä kanssa.
Maailman nopein intiaani Maailman nopein intiaani ("The World's Fastest Indian") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Andrew Dominikin ohjaama elokuva. Siinä Anthony Hopkins esittää 1950–1960-lukujen moottoripyörien nopeusennätyksiä tehnyttä uusiseelantilaista Burt Munroa, joka käytti ennätyksissään muunneltua Indian Scout-moottoripyörää, josta elokuvan nimen "intiaani" tulee.
Bounty – kapina laivalla Bounty – kapina laivalla () on vuonna 1984 valmistunut Britannian amiraliteetin aluksen "HMS Bountyn" kapinasta kertova draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Mel Gibson Fletcher Christianina ja Anthony Hopkins kapteeni Willian Bligh’na, sekä muissa rooleissa muun muassa Daniel Day-Lewis, Edward Fox, Bernard Hill, Laurence Olivier ja Liam Neeson.
Royal Academy of Dramatic Art RADAn alkuaikoina sen johtokuntaan kuului George Bernard Shaw, joka tuki koulua taloudellisesti lahjoittaen sille näytelmistään saamiaan rojalteja. Kuuluisia RADAn käyneitä näyttelijöitä ovat muun muassa Richard Attenborough (koulun johtaja 1973–2003), John Gielgud, Anthony Hopkins, Kenneth Branagh, Ralph Fiennes, Maggie Gyllenhaal ja Vivien Leigh.
Esko Salminen Parhaimpana elokuvanaan Salminen pitää Veikko Aaltosen ohjaamaa teosta "Tuhlaajapoika" (1992), jossa hän näyttelee sadomasokistista psykiatria. Elokuva sai neljä Jussi-palkintoa, yksi niistä Salmiselle parhaasta miessivuosasta. Iltalehden Olli Manninen vertasi Salmisen suoritusta Anthony Hopkinsin Hannibal Lecteriin. Vuonna 1999 Salminen näytteli sivuroolin Aaltosen draamaelokuvassa "Rakkaudella, Maire".
Marija Karan Karan esiintyi kotimaassaan "Ljubav, navika, panika" -komediasarjassa vuosina 2005–2006, kunnes teki vierasroolin brittiläisessä draamasarjassa "Sairaalaelämää". Tammikuussa 2011 Karan esiintyi ensimmäisen kerran Hollywood-elokuvassa "The Rite", jossa pääosaa esittivät Colin O’Donoghue ja Anthony Hopkins. Hänellä oli myös rooli vuonna 2011 ilmestyneessä toimintaelokuvassa "Assassination Games".
Anthony Shaffer Anthony Shaffer syntyi Liverpoolissa juutalaiseen perheeseen, jonka isä oli kiinteistönvälittäjä. Anthony opiskeli lakia Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Hän työskenteli 1950-luvulla asianajajana ja siirtyi sitten elokuvatuotantoyhtiöön.
Henrietta Lacks Henrietta Lacks syntyi köyhään mustaan perheeseen Virginiassa. Viidennen lapsensa syntymän jälkeen hän tunsi kipua, joka ilmeni kohdunkaulan syöväksi. Tällöin hän asui Baltimoren kaupungissa Marylandissa. Diagnoosi tehtiin Johns Hopkinsin sairaalassa, missä hoidettiin mustia ihmisiä. Syöpäsoluista otettiin soluja tutkimuskäyttöön hänen tietämättään. Lacks kuoli 31-vuotiaana John Hopkins-sairaalassa ja hänet haudattiin nimettömänä synnyinseudulleen Cloverin kaupunkiin Virginiassa.
Hitchcock (elokuva) Hitchcock on yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Sacha Gervasi ja se perustuu Stephen Rebellon kirjaan "Alfred Hitchcock and the Making of Psycho". Elokuva kertoo elokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin ja hänen vaimonsa Alma Revillen suhteesta elokuvan Psyko aikaan. Elokuvan pääosissa ovat Anthony Hopkins, Helen Mirren, Scarlett Johansson, Toni Collette, Danny Huston, Jessica Biel ja James D’Arcy.
Bonnie Tyler Bonnie Tyler syntyi Walesissa kuusilapsiseen perheeseen. Hänen alkuperäinen nimensä oli Gaynor Hopkins.
Ihmisen tahra 1990-luvun lopulla kirjailija Nathan Zuckerman (Gary Sinise) on asettunut Uuden Englannin järvenrantamökkiin erottuaan toistamiseen ja toivuttuaan eturauhassyövästä. Hänen hiljaiselonsa keskeyttää Coleman Silk (Anthony Hopkins), paikallisen Athena Collegen entinen dekaani, joka pakotettiin eroamaan hänen lauottuaan rasistisia huomautuksia luokassa. Pian tämän jälkeen Silkin vaimo kuoli, ja nyt hän haluaa kostaa kirjoittamalla tapahtumista kirjan. Tähän hän pyytää Zuckermanin apua, ja tämä suostuu.
Kankaantaan Kisa Kankaantaan Kisan miesten edustusjoukkue pelasi miesten SM-sarjassa kausilla 1968–1969 ja 1970–1971 ja Kisanokia-nimisenä kaksi kautta peräkkäin vuosina 1995–1997. Parhaimmillaan se sijoittui kaudella 1995–1996 neljänneksi. Kisanokiaa edustivat miespelaajista muun muassa Pasi Riihelä, Harri Jokinen ja Jussi Kumpulainen sekä ulkomaalaispelaajat Ron Rutland, Anthony Cade ja suomalaistunut Garcia Hopkins.
Robert Williams Wood Wood syntyi Concordin kylässä Massachusettsissa vuonna 1868. Vuonna 1891 Woodista tuli kandidaatti (B.A.) Harvardin yliopistosta. Tämän jälkeen hän opiskeli myös Johns Hopkinsin yliopistossa, Chicagon yliopistossa sekä Berliinin yliopistossa, muttei koskaan tullut tohtoriksi. Wood opetti Wisconsisin yliopistossa ja neljä vuotta myöhemmin, vuonna 1901, hänestä tuli kokeellisen fysiikan professori Johns Hopkinsin yliopistoon ja vuonna 1938 emeritus professori.
Bounty – kapina laivalla Elokuva perustuu tositapahtumiin luutnantti William Blighin (Anthony Hopkins) kokemuksista eräällä merimatkalla, kun ensimmäinen perämies Fletcher Christian (Mel Gibson) ryhtyi johtamaan kapinaa häntä vastaan. Elokuva seuraa Fletcher Christianin yrityksiä johtaa miehensä turvaan Britannian aluksilta sekä uhkaavalta rangaistukselta, mutta se kuvaa myös kapteeni Blighin ja hänen uskollisten miestensä eeppistä matkaa Tyynenmeren halki Alankomaiden Itä-Intiaan pienellä soutuveneellä.
Kazuo Ishiguro Ishiguron toinen romaani "Menneen maailman maalari" ilmestyi vuonna 1986. Se käsittelee Japanin suhdetta toisen maailmansodan tapahtumiin. Teos voitti Whitbreadin Vuoden kirja -palkinnon ja oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi. Vuonna 1989 ilmestyi Ishiguron kolmas romaani, sodanjälkeiseen Englantiin sijoittuva "Pitkän päivän ilta". Se sai Booker-palkinnon ja siitä tehtiin samanniminen elokuva, jonka pääosia näyttelivät Anthony Hopkins ja Emma Thompson.
Patrick Flueger Minnesotan Red Wingistä kotoisin olevan Fluegerin ensiesiintyminen valkokankaalla nähtiin vuonna 2001 Disneyn elokuvassa "Prinsessapäiväkirjat" (), jossa hän esitti Jeremiahia. Elokuvan miespääosa meni Fluegerin harmiksi toiselle näyttelijälle, mutta ohjaaja Garry Marshall ihastui Fluegeriin niin, että työsti pelkästään häntä varten uuden sivuosan elokuvaan. Vuonna 2005 Flueger näytteli pientä roolia elokuvassa "Maailman nopein intiaani" (), jonka pääosaa esitti Anthony Hopkins.
Painostus (elokuva) Painostus ("The Offence") on vuonna 1973 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu John Hopkinsin vuonna 1968 kantaesitettyyn näytelmään "This Story of Yours". Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Sean Connery, Trevor Howard, Vivien Merchant, Ian Bannen, Peter Bowles, Derek Newark, Ronald Radd, John Hallam, Richard Moore ja Anthony Sagar. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet.
John Dutton Frost Vuonna 1978 Arnhemissa Reinin ylittävä silta nimettiin hänen kunniakseen uudelleen John Frost -sillaksi, joskin hän suhtautui kunnianosoitukseen aluksi epäilevästi. Hänen osuutensa tuli tunnetuksi Cornelius Ryanin menestysteoksesta "A Bridge Too Far" (1974). Frost toimi sotilaskonsulttina Richard Attenboroughin tehdessä Ryanin teoksen pohjalta elokuvasovitusta "Yksi silta liikaa". Elokuvassa Frostia näytteli Anthony Hopkins. Frost on kirjoittanut kaksiosaisen omaelämäkerran.
Joel Schumacher Schumacher palasi suuren budjetin elokuviin vuonna 2002 teoksella "Bad Company", jossa oli pääosassa Anthony Hopkins ja Chris Rock. Schumacher madalsi budjettia jälleen kiistanalaisella elokuvalla "Phone Booth", joka yhdisti hänet jälleen Colin Farrellin kanssa. Elokuva oli ollut hyllyllä melkein kaksi vuotta, ja se joutui odottamaan vielä kuukauden lokakuun 2002 ampumavälikohtausten vuoksi. Elokuva menestyi hyvin, suurelta osin Colin Farrellin sen aikaisen suosion vuoksi.
Chaplin (elokuva) Chaplin on vuonna 1992 valmistunut brittiläinen elokuva, joka kertoo koomikko Charles Chaplinin elämästä 5-vuotiaasta 88-vuotiaaksi. Elokuvan on ohjannut Richard Attenborough. Chaplinia näyttelee Robert Downey Jr., joka ansaitsi roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Sivurooleissa esiintyvät muun muassa Dan Aykroyd, Kevin Kline, Geraldine Chaplin ja Anthony Hopkins. Elokuvaan musiikin säveltänyt John Barry sai myös työstään Oscar-ehdokkuuden.
Anthony Wilding Anthony Frederick Wilding (31. lokakuuta 1883 – 9. toukokuuta 1915) oli uusiseelantilainen tennispelaaja. Hän syntyi Christchurchissä ja opiskeli urheilu-uransa ohella lakimieheksi.
Frank Hopkins Frank Hopkins (Frank T. Hopkins), (1865–1951) oli yhdysvaltalainen ammattiratsastaja ja mustangihevosten suojelua edistänyt cowboy. Hänen väitetään voittaneen yli neljäsataa pitkän matkan ratsastuskilpailua. Hän jatkoi tätä harrastustaan yli 60-vuotiaaksi. Hopkinsilla itselläänkin oli mustangi, nimeltä Hidalgo. Hopkinsista ei tiedetä paljoa, mutta sanotaan että hänen äitinsä oli intiaani, johon Frank Hopkinsin isä rakastui saapuessaan Amerikkaan.
Abraham Van Helsing Abraham van Helsing on hahmo Bram Stokerin vuonna 1897 kirjoittamassa klassisessa kauhuromaanissa "Dracula". Van Helsing tunnetaan eräänä kauhukirjallisuuden sankareista. Tohtori van Helsingiä ovat näytelleet muun muassa Anthony Hopkins, Laurence Olivier, Edward Van Sloan, Peter Cushing ja Hugh Jackman. Stoker loi van Helsingin vanhaksi ja viisaaksi mieheksi, jolla on muun muassa seuraavat oppiarvot: lääketieteen tohtori, filosofian tohtori ja kirjallisuuden tohtori. Lisäksi hänelle on myönnetty professorin arvonimi.
Pedon sydän (elokuva) Elokuva kertoo menneisyyttään muistelevan keski-ikäisen miehen, Robert ”Bobby” Garfieldin (David Morse), tarinan. Elokuvan tapahtumat keskittyvät erityisesti siihen kesään, jolloin Bobby (Anton Yelchin) oli vasta 11-vuotias nuori poika. Sinä kesänä Bobby ja hänen kaksi ystäväänsä, Carol Gerber (Mika Boorem) ja John ”Sully” Sullivan (Will Rothhaar), kokivat yhdessä monia asioita, joista merkillisimmäksi osoittautui iäkkään Ted Brautigan-nimisen kulkurin (Anthony Hopkins) kohtaaminen.
Bryan Hopkins Hopkins pelasi high school -koripalloa Lincolnissa samassa joukkueessa Chris Boshin kanssa. Joukkue ei hävinnyt kauden aikana kertaakaan. Yliopistossa Hopkins edusti SMU:ta vuosina 2002–2006. Yliopiston jälkeen Hopkins siirtyi pelaamaan Eurooppaan, Ukrainan pääsarjaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi belgialaiseen Liège Basketiin. Viisi kautta, vuodet 2008–2013, Hopkins edusti belgialaista Antwerp Giantsia, joka pelasi maan pääsarjan lisäksi EuroChallengea. EuroChallenge-kaudella 2012–2013 Hopkins teki sarjan yhden ottelun ennätyksekseen 42 pistettä, ja samalla kierroksella hänet valittiin kierroksen pelaajaksi. Kauden 2013–2014 Hopkins aloitti Israelin pääsarjassa, ja siirtyi kesken kauden Kreikan pääsarjaan. Syksyn 2014 Hopkins oli pelaamatta lapsensa syntymän johdosta. Tammikuussa 2015 hän siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. Try-out-jakson jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin loppukaudeksi. Pyrintö sai Hopkinsista loppukaudeksi kaipaamaansa heittovoimaa.Hopkinsin vanhemmat ovat Paula ja Leonard Hopkins. Hänellä on kaksi siskoa ja kaksi veljeä. Veljistä kaksoisveli Ryan pelasi samaan aikaan koripalloa SMU:ssa, ja isoveli Leonard Hopkins oli myös ammattilaiskoripalloilija.
Anthony Powell (kirjailija) Anthony Powell syntyi Lontoossa joulukuussa 1905 upseeriperheeseen. Työkomennukset veivät isää ympäri maailman, ja Etonissa ja Oxfordin yliopistossa opiskellut Anthony-poika vieraili lomilla usein isänsä luona, myös Helsingissä ja Viipurissa. Duckworth-kustantamon palveluksessa Powell tutustui muun muassa George Orwelliin, John Galsworthyyn, Evelyn Waugh’hon ja W. Somerset Maughamiin.
Lightnin’ Hopkins Hopkinsin tyyli ei löytänyt enää yleisöä 1950-luvun lopussa, ja hän palasi Houstoniin. Hopkinsin musiikki kuulosti ilmeisesti liian vanhahtavalta rock and rollista innostuneen yleisön korville. Folkloristiikan tutkija Mack McCormick löysi kuitenkin kitaristin ja esitteli hänet yleisölle ”folk-blues” artistina. Vuonna 1959 Folkway Records julkaisi Hopkinsilta hänen asunnossaan levyttämänsä albumin, jonka avulla Hopkins alkoi tehdä nimeään uudestaan tunnetuksi. 1960-luvun bluesboomin myötä Hopkins esiintyi televisiossa ja lähti Euroopan-kiertueelle. Hän myös levytti yhä innokkaasti lukuisille merkeille. Vuodelta 1960 on peräisin hänen tunnettu kappaleensa ”Mojo Hand”. Vuonna 1967 Hopkinsista tehtiin dokumenttifilmi nimeltä "The Blues Accordin’ to Lightnin’ Hopkins".
Russell Baker Russell Wayne Baker (14. elokuuta 1925 – 21. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän syntyi Virginiassa, muutti nuorena Baltimoreen ja valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta.
John Astin Astin syntyi Baltimoressa, Marylandissa, Margaret Linnie Mackenzien ja tri Allen Varley Astinin pojaksi. Hän opiskeli matematiikkaa Johns Hopkinsin yliopistolla ja Washington & Jefferson Collegessa.
Caleb Deschanel Deschanel syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, yhdysvaltalaiselle äidille ja ranskalaiselle isälle, jotka kasvattivat hänet kveekariksi. Hän opiskeli Johns Hopkinsin yliopistolla, Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa ja AFI-konservatoriossa.
Antonio Banderas Vuonna 1998 Banderas esitti Zorroa elokuvassa "Zorron naamio", jonka päärooleissa esiintyivät lisäksi Catherine Zeta-Jones ja Anthony Hopkins. Vuodesta 2001 vuoteen 2003 Banderas esiintyi elokuvatrilogiassa "Spy Kids". Vuonna 2003 hän myös näytteli "Desperadon" jatko-osassa "Once Upon a Time in Mexico" ja kaksi vuotta myöhemmin hän esiintyi elokuvassa "Zorron legenda". Banderas on lisäksi antanut äänensä Saapasjalkakissalle elokuvassa "Shrek 2" (2004), "Shrek 3" (2007) ja "Shrek ja ikuinen onni" (2010).
Sybil Thorndike Sybil Thorndiken viimeiseksi näyttelysuoritukseksi jäi televisioelokuvassa "The Great Inimitable Mr. Dickens" Anthony Hopkinsin kanssa vuonna 1970. Samana vuonna Thorndikelle myönnettiin Kunniaritarien ritarikunnan jäsenyys ja sai oikeuden käyttää kirjaimia CH nimensä perässä. Thorndike ja Casson olivat yksi harvoista pariskunnista, jotka molemmat pitivät hallussaam CH-arvonimeä hallussaan omista saavutuksistaan. Hänelle oli myös myönnetty kunniajäsenen oppiarvo Manchesterin yliopistosta vuonna 1922 sekä hänelle myönnettiin kunnioituksena D.Litt (Doctor of Letters) -oppiarvo Oxfordin yliopistosta vuonna 1966.
Johns Hopkinsin yliopisto Johns Hopkinsin yliopisto on nimetty Johns Hopkinsin mukaan, joka jätti kuollessaan vuonna 1873 seitsemän miljoonaa dollaria Johns Hopkinsin yliopistolle ja sairaalalle. Tuohon aikaan Johns Hopkinsin lahjoitus oli suurin Yhdysvaltain historiassa. Yliopisto avattiin 22. helmikuuta 1876. Yliopiston ensimmäinen rehtori oli Daniel Coit Gilman.
Lightnin’ Hopkins Tunnetuin Hopkinsin musiikista vahvasti vaikutteita saanut muusikko on 1980-luvun kuuluisin blueskitaristi Stevie Ray Vaughan, joka muun muassa teki uuden version kappaleesta ”Hopkins’ Sky Hop” nimellä ”Rude Mood”. Muita muusikoita, jotka ovat nimenneet Hopkinsin tärkeäksi vaikuttimekseen ovat muun muassa Jimmie Vaughan, Rog ”Pigpen” McKernan (Grateful Deadin kosketinsoittaja) ja Doyle Bramhall II. Myös Jimi Hendrix kuunteli Hopkinsin levyjä lapsena isänsä kanssa. R.E.M.-yhtye on levyttänyt Hopkinsin mukaan nimetyn kappaleen levyllään "Document".
Anthony Wayne Anthony Wayne syntyi tammikuussa 1745 vauraan maanomistajan poikana Pennsylvanian provinssissa. Lyhyen opiskelun jälkeen hän liittyi maakeinotteluun erikoistuneeseen yritykseen Nova Scotiassa. Työn päätyttyä hän palasi kotiinsa ja auttoi sukuaan liiketoimien hoidossa.
Sofia Black-D’Elia Sofia syntyi New Jerseyn Cliftonissa Eleanor ja Anthony V. D'Elialle. Sofia on perimältään äitinsä puolelta aškenasijuutalainen ja isänsä puolelta italialainen. Sofian isä Anthony V. työskentelee tuomarina New Jerseyn ylioikeudessa.
Adele Anthony Adele Anthony on australialainen viulisti. Hän syntyi Tasmaniassa ja aloitti viulunsoiton 2-vuotiaana. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa Adelaiden sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1983. Hän opiskeli vuoteen 1987 saakka Adelaidessa Beryl Kimberin johdolla, jonka jälkeen hän pääsi Juilliard Schooliin.
Anthony Šerić Anthony Šerić syntyi kroaattiperheeseen Australian Sydneyssä. Hän sai stipendin Australian urheiluinstituuttiin. Šerić aloitti ammattilaisuransa Kroatiassa Hajduk Splitissä. Sitten hän muutti Italiaan Serie A:han, jossa pelasi Veronassa, Bresciassa, Parmassa ja Laziossa ennen siirtymistään Panathinaikosiin.
Piers Anthony Piers Anthony Dillingham Jacob (s. 6. elokuuta 1934) on yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hän syntyi Oxfordissa, Englannissa, mutta muutti jo nelivuotiaana perheineen Yhdysvaltoihin, jonka kansalainen hän on ollut suurimman osan eliniästään. Hän asuu vaimonsa Carol Marblen kanssa Floridassa. Heillä on kaksi tytärtä.
Ruotsalaiset amerikkalaisessa elokuvateollisuudessa Edellä mainitun kuvaajan Sven Nykvistin ura Yhdysvalloissa sai nostetta 1980-luvulla, kun Bergmanin "Fanny ja Alexander" -elokuva menestyi hyvin. Nykvist oli ollut mukana useissa amerikkalaisissa projekteissa jo 1970-luvun alussa, mutta 80-luvulla hän tuli kunnolla tunnetuksi. Hän sai työskennellä kuuluisien ohjaajien kuten Woody Allenin, Martin Scorsesen ja Philip Kaufmanin kanssa. Hän toimi kuvaajana muun muassa elämäkerrallisessa suurelokuvassa "Chaplin", jossa näyttelevät Robert Downey Jr. ja Anthony Hopkins. Elokuvan on ohjannut Oscar-palkittu Richard Attenborough.
Titus (elokuva) "Titus" kertoo roomalaisesta kenraalista, Titus Andronicuksesta (Anthony Hopkins), joka palaa sodasta voitokkaana ja tuo mukanaan kuningasperheelle arvokkaita panttivankeja. Goottien kuningatar Tamora (Jessica Lange) on juonittelija, ja Tituksen pystypäisyys johtaa veritaisteluihin ja lopulta tuhoon.
"Tituksen" kuvaukset alkoivat 5. lokakuuta vuonna 1998. Näyttelijät olivat harjoitelleet kolme viikkoa ennen kuvausten alkua. Elokuva kuvattiin Floridan Tampassa, Kroatian Pulassa ja Italian Roomassa sekä siellä sijaitsevalla Cinecittàssa 20 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset päättyivät tammikuussa vuonna 1999.
Punainen lohikäärme Emily Watson ja Tyler Patrick Jones palkittiin roolitöistään elokuvassa. Philip Seymour Hoffmanin sijaisnäyttelijä Keii Johnston palkittiin Taurus World Stunt Awards -palkintogaalassa kategoriassa ”Best Fire Stunt” kohtauksesta, jossa Hoffmanin roolihahmo Freddy Lounds surmataan sytyttämällä tämä tuleen tuleen samalla, kun hänet on kiinnitetty ihostaan liimalla pyörätuoliin. Kauhuelokuvien erikoislehti "Fangoria" palkitsi Fangoria Chainsaw Awards -palkintogaalassaan Ralph Fiennesin parhaan miessivuosan palkinnolla, ja huomioi myös Anthony Hopkinsin ja Emily Watsonin roolisuoritukset palkintoehdokkuuksilla kategorioissa ”Paras näyttelijä” ja ”Paras naissivuosa”.
Tornion terästehdas Tornion terästehdas on Outokumpu Oyj:n omistama terästehdas Torniossa Pohjanlahden rannikolla lähellä Kemin kaivosta. Tornion terästehdas on maailman suurin ruostumattoman teräksen integroitu tuotantolaitos, eli kaikki jalostusketjun vaiheet ovat samalla tehtaalla. Se on myös yksi maailman suurimpia ruostumattoman teräksen tuotantoyksiköitä vuotuisella 1,6 miljoonan tonnin kapasiteetillaan.
Tornion terästehdas Outokumpu teki päätöksen tehtaan laajennuksesta vuonna 1999 ja seuraavana vuonna vielä kasvattivat sitä. Tornion terästehtaan laajennus 2000-vuosikymmen alussa oli Suomen taloushistorian suurin tehdasinvestointi. Rakentaminen kesti viisi vuotta ja maksoi 1,1 miljardia euroa. Laajennettu terästehdas oli valmistuessaan maailman suurin integroitu ruostumattoman teräksen tuotantolaitos.
Tornion terästehdas Tornion terästehdas on Pohjoismaiden suurin yksittäinen sähkönkäyttäjä. Outokummun Tornion tehdasalue on Suomen suurin sähkönkuluttaja, kokonaiskulutukseltaan 3,5 TWh eli noin 4 prosenttia koko Suomen kulutuksesta. Tornion tehtaiden energiakulutus on kuitenkin pienempi kuin useimmilla kilpailijoilla. Suurimmaksi sähkönkuluttajaksi tehdas nousi vuonna 2003, jolloin kulutus oli noin 2,1 TWh. Vielä vuonna 2000 se oli 1,5 TWh.
Ruostumattoman teräksen tuotannossa Kemi-Tornio tuotantoketjun hiilijalanjälki on maailman pienin. 2000-luvulla Outokumpu on tehnyt 10 vuoden aikana noin 200 miljoonan euron suorat ympäristöinvestoinnit Tornion tehtaille, joka on vähentänyt hiilijalanjälkeä 25 prosenttia.
Tornion terästehdas Tehdasalueella sijaitsee kaikki terästuotannon osastot: terässulatto, kuumavalssaamo ja kylmävalssaamo. Myös ferrokromitehdas ja Tornion satama sijaitevat samalla tehdasalueella. Pinta-alaltaan yli 600 hehtaarin tehdasalueella työskentelee tehtailla 2 150 henkilöä ja urakoitsijoilla sekä yhteistyökumppaneilla noin 300 henkilöä. Rakennettuja kerrosneliömetrejä alueella on yli 560 000 neliömetriä eli 56 hehtaaria. Tornion terästehtaan merkittävin raaka-aine on kierrätysteräs, jonka osuus on yli 80 prosenttia valmiista tuotteesta. Keminmaalla sijaitsevassa Kemin kaivoksessa louhittua ruostumattoman teräksen valmistuksessa keskeisenä raaka-aineena käytettävää ferrokromia kuljettaa Tornion terästehtaalle yli 30 kuorma-autoa päivässä. Lyhyen kuljetusmatkan takia kaivoksen merkitys terästehtaalle on suuri. Kilpailuetuna pidetään myös sitä, että ferrokromi siirretään sulana teräksen valmistukseen. Tehtaan valmiit tuotteet kuljetetaan meriteitse sekä osa raaka-aineista tuodaan myös laivoilla. Vuonna 2016 kylmävalsaammon tuotantokapasiteetti oli 900 000 tonnia vuodessa ja tehdas oli Euroopan suurin ruostumattoman teräksen tuottaja 3-4 prosentin osuudella. Tornion terästehtaan työllistävä vaikutus koko seutukunnalle on arviolta 7 500–8 000 henkilöä. Terästehtaan kylmävalssaamo oli Suomen suurin rakennus vuonna 2003. Kylmävalssaamo 2 on lähes 800 metriä pitkä ja pituudeltaan Suomen toiseksi pisin rakennus.
Tornion terästehdas Outokummulla oli teräksen valmistamiseen tarvittavaa kromia ja nikkeliä, mutta ei omaa tuotantolaitosta ruostumattoman teräksen valmistamiseen. Keminmaalta löydettiin kromimalmio ja paikalle perustettiin Kemin kaivos vuonna 1968. Saman vuonna aloitti toimintansa myös Tornion ferrokromitehdas. 1960-luvun alusta selvitettiin ruostumattoman teräksen valmistamista. Outokummun hallintoneuvosto suunnitteli uutta terästehdasta Poriin, mutta muun muassa valtiovalta, lappilaiset ja kehitysaluepolitiikka ajoivat sitä Tornioon, jossa oli jo ennestään tehdasalueella ferrokromitehdas sekä läheinen Kemin kaivos. Tornion kannalla olivat myös pääministeri Ahti Karjalainen, sekä tasavallan presidentti Urho Kekkonen.
Suomen hallitus suositteli 31. joulukuuta 1970 sijoitupaikaksi Torniota, mutta Outokumpu suunnitteli toimitusjohtaja Petri Brykin johdolla tehdasta Poriin aina vuoteen 1973 saakka ja teki laskelmat ja suunnitelmat sitä varten. Lopulta valtioneuvoston päätös helmikuussa 1973 sinetöi tehtaan rakentamisen Tornioon. Outokummun hallintoneuvosto hyväksyi hankkeen 8. helmikuuta ja rakennustyöt alkoivat vielä samana vuonna. Terästehtaan peruskivi muurattiin syyskuussa 1974.
Elijärven kaivos Kemin kaivos on Suomen suurin maanalainen kaivos 2,7 miljoonan malmitonnin vuosituotantokapasiteetillaan. Se on myös osa Outokummun omistamaa integroitua ferrokromin ja ruostumattoman teräksen valmistusketjua Kemi-Tornion alueella. Kemin kaivoksella käy päivittäin töissä noin 550 henkeä sekä outokumpulaisia että palveluntarjoajien työntekijöitä.
Outokumpu (yritys) Tornion tehtaat käsittää Outokummun merkittävimmät tuotantolaitokset, ferrokromisulaton ja terästehtaan, joka valmistaa n. miljoonan tonnin vuosikapasiteetilla valssattuja ruostumattomia teräksiä. Tornion laitokset muodostavat maailman suurimman yhtenäisen ruostumattoman teräksen tuotantoketjun. Terässulaton tuotanto käynnistyi toukokuussa 1976. Tornion tehtaat kuluttavat eniten sähköä Suomessa yksittäisenä tehdaslaitoksena.
Terneuzen Terneuzenissa sijaitsee Outokumpu Oyj:n omistama ruostumattoman teräksen tuotantolaitos.