mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Jihadismi Jihadismi perustuu jihadiin, joka on kuulunut islamiin jo sen alkuajoista alkaen. Koraanin Medinan-aikaisissa suurissa käsitellään usein jihadia eli profeetta Muhammedin johtaman nuoren muslimivaltion puolustautumista ulkoisia hyökkääjiä vastaan ja valtakunnan alueen väkivaltaista laajentamista islamin levittämiseksi. Nykyajan jihadistit korostavat fyysisen taistelun tärkeyttä jihadin toiseen merkitykseen, muslimin sisäiseen kamppailuun nähden. Abdallah Azzam korotti jihadin muslimin tärkeimmäksi velvotteeksi heti islamin uskoon tulon ja uskontunnustuksen lausumisen jälkeen. Hänen jälkeensä toiminut Anwar al-Aulaqi julisti, että edes hyökkäyksellisen jihadin eli valloituksen ja islamin levittämisen julistamiseen ei tarvita maallista johtajaa vaan ainoastaan Jumala. Afganistanissa jihadistit kävivät vielä puolustuksellista jihadia miehittäjää vastaan. Kun Yhdysvaltain vääräuskoiset sotajoukot oli päästetty 1990-luvun alussa Saudi-Arabiaan ajamaan Kuwaitia miehittänyt Irakin johtaja Saddam Hussein takaisin, sen ja monen muun Yhdysvaltain, muiden länsimaiden ja YK:n toimen johdosta Osama bin Laden oikeutti hyökkäyksellisen jihadin käytön itsepuolustuksena julistamalla vuonna 1996 sodan Yhdysvalloille. Bin Laden oikeutti myös iskut läntisen maailman siviilejä kohtaan, koska muslimitkin olivat kaikkialla maailmassa läntisen maailman hyökkäyksen kohteena. Siitä alkaen jihadistit ovat katsoneet terrorihyökkäyksensä olevan oikeutettua puolustuksellista jihadia. Monet salafiajattelijat eivät ole hyväksyneet tällaista puolustuksellisen jihadin käsitteen venyttämistä.
John Howard Howard pyrki toisella kaudelle tavoitteenaan laajapohjaisen arvonlisäveron käyttöönotto (Goods and Services Tax; GST). Liberaali- ja Tim Fischerin kansallispuolue menettivät vaalissa yhteensä 14 paikkaa ja Kim Beazleyn johtama Labor sai 18 lisää ja nousi suurimmaksi puolueeksi, mutta jäi Liberaali- ja kansallispuolueen yhteisen paikkaluvun jälkeen. Toisella kaudellaan Howard rikkoi Australian perinteisen puolueettomuuspolitiikan Indonesian suhteen ja maan johti rauhanturvaajaosastoa Itä-Timorille, jossa Indonesian armeijan tukemat kuolemanpartiot terrorisoivat itsenäisyyden puolesta äänestänyttä siviiliväestöä. Tämän johdosta Osama Bin Laden arvosteli myöhemmin Australiaa ”ristiretkivaltioksi” ja Balin vuoden 2002 pommi-iskujen uskotaan olevan kostoa tästä.
Khalid al-Mihdhar Mihdhar syntyi Saudi-Arabiassa ja soti Bosnian sodassa 1990-luvulla. Vuoden 1999 alussa hän matkusti Afganistaniin, missä Osama bin Laden valitsi hänet kokeneena ja arvostettuna jihadistina osallistumaan syyskuun 11. päivän iskuihin. Mihdhar matkusti Kaliforniaan yhdessä toisen suunnitelmaan osallistuneen terroristin, Nawaf al-Hazmin, kanssa tammikuussa 2000, käytyään ensin Malesiassa al-Qaidan kokouksessa. CIA oli tuolloin tietoinen Mihdharista ja tätä kuvattiin Malesiassa yhdessä USS Colen pommi-iskuun osallistuneen terroristin kanssa. CIA ei kuitenkaan informoinut FBI:ta saatuaan tietää Mihdharin ja Hazmin saapumisesta Yhdysvaltoihin eikä Mihdharia lisätty millekään tarkkailulistalle ennen elokuuta 2001.
IHH Ranskan tiedusteluraporttien mukaan IHH:n terrorismimyönteiset yhteydet ulottuivat järjestön johtotasolle asti. Terrorisminvastaisen toiminnan asiantuntija Jean-Louis Bruguieren tutkimusten mukaan IHH:n johtaja Bulent Yildrim oli itse mukana 1990-luvun puolivälissä rekrytoimassa kokeneita sotilaita tulevaa pyhää sotaa, jihadia, varten. Joitakin miehiä lähetettiin muslimimaiden taistelualueille saamaan taistelukokemusta. Järjestö lähetti myös näihin maihin talousapua, tuliaseita, teräaseita ja räjähdysaineita. IHH:n puhelutiedot Istanbulissa osoittivat puheluita soitetun Al-Qaidan vierastaloon Milanoon ja useille algerialaisille terroristeille, jotka oleilivat eri puolilla Eurooppaa. Eräänä esimerkkinä Abu el-Ma`ali, jota yhdysvaltalaiset ovat kutsuneet "Osama bin Laden junioriksi".
Terrorisminvastainen sota Noin kuukausi iskujen jälkeen Yhdysvallat hyökkäsi Taliban-liikkeen hallitsemaan Afganistaniin, jossa iskujen päätekijän Osama bin Ladenin uskottiin olevan. Myöhemmin pääasialliseksi vastustajaksi useissa yhteyksissä nimitettiin al-Qaida. Varsinaiset sodan syyt olivat monimutkaisemmat. Terrorisminvastainen sota oli nimi, jota käytettiin operaatiosta, jonka tavoitteeksi ilmoitettiin Osama bin Ladenin ja muiden terroristien tuhoaminen.
Osama bin Ladenin kuolema Hyökkäykseen lähdettiin Afganistanista ja se vietiin päätökseen Osama bin Ladenin linnoitetussa turvatalossa Bilalin alueella Abbottabadissa (Pakistan). Iskun jälkeen amerikkalaiset joukot veivät bin Ladenin ruumiin mukanaan Afganistaniin tunnistusta varten ja hautasivat sen sitten mereen ennen kuin kuolemasta oli kulunut 24 tuntia. Al-Qaida vahvisti toukokuun 6. päivänä verkkosivuillaan tapahtuneen ja se vannoi kostavansa johtajansa kuoleman. Myös toiset sotaisat pakistanilaisryhmät, kuten Tehrik-i-Taliban Pakistan julistivat rankaisevansa Yhdysvaltoja ja Pakistania siitä, etteivät ne estäneet operaatiota.
Bamiyanin laakson kulttuuriympäristö ja arkeologiset jäännökset Syistä, joiden vuoksi talibanit tuhosivat patsaat, on esitetty useita versioita. Patsaat oli alun perin päätetty säilyttää, ja YK:lta oli pyydetty rahoitusta niiden kunnostukseen. Julkisesti esitetty hävityssyy oli, että islam kieltää jumalankuvat. Taliban kiristi länsimaita, jotka olivat alkaneet painostaa sitä. Yhdysvallat sulki Talibanin edustuston New Yorkissa helmikuussa 2001, jolloin patsaat päätettiin tuhota. On myös esitetty, että Osama bin Laden sai mullah Omarin perumaan säilytyspäätöksen. Syyksi on esitetty myös, että seudun vaikutusvaltaiset talibanit suuttuivat, kun ruotsalainen arkeologi antoi rahaa patsaiden kunnostukseen eikä köyhille asukkaille. Julkisuuteen esitetyn perustelun vuoksi Taliban päätti hävittää kaikki Afganistanin patsaat.
Puna-armeija 1979 neuvostoarmeija kuitenkin puuttui suoraan sisällissotaan, joka riehui Afganistanissa. Neuvostoliiton tavoitteena oli tukea ystävällismielistä maallista hallintoa, jota uhkasivat muslimifundamentalistisissit (joihin kuului muun muassa Osama bin Laden). Yhdysvallat tuki näitä sissejä taloudellisesti ja sotilaallisilla varusteilla, muun muassa toimittamalla niille amerikkalaisia Stinger-ilmatorjuntaohjuksia, joilla oli tarkoitus taistella neuvostojoukkojen ilmaherruutta vastaan. Teknisestä ylivertaisuudestaan huolimatta neuvostoarmeija ei onnistunut saamaan maata kontrolliin ja kärsi jatkuvia tappioita sissien iskuissa ja väijytyksissä. Mihail Gorbatšov veti viimein joukot maasta 1988. Afganistanin sotaa 1980–1988 voidaan verrata Yhdysvaltain käymään sotaan Vietnamissa: molemmat olivat kylmän sodan sijaissotia ja molemmat päättyivät nöyryyttävään tappioon teknisesti alivoimaista, mutta lopulta voitokasta sissivastustajaa vastaan.
Peshawar 1930-luvulla Peshawarissa vaikutti Khān Abdul Ghaffār Khānin perustama punapaitojen pataanien asiaa ajanut liike, joka ennen Intian jakoa Intiaan ja Pakistanin oli liittoutunut monista muista muslimeista poiketen Intian kansalliskongressin kanssa. Jaon jälkeen valtaan alueella nousi Muslimiliitto. Neuvostoliiton tunkeuduttua Afganistaniin 1979, monet pakolaiset siirtyivät Peshawariin, heidän joukossaan vaikustusvaltaisia muslimijohtajia. Kaupunkia on pidetty monien äärimuslimijärjestöjen kotipaikkana, ja se on usein yhdistetty Al-Qaidaan. Suomen ulkopoliittisen instituutin raportin 7/2004 mukaan Osama bin Laden perusti sinne 1984 värväystoimiston, joka rekrytoi ja koulutti ulkomaalaisia vapaaehtoisia Afganistanin sotaan. Talibanin toiminta on levinnyt Pakistanin Afganistanin vastaiselta rajalta muualle Pakistaniin ja järjestö on tehnyt iskuja myös Peshawarissa.
Khalid al-Mihdhar Mihdhar ja Hazmi muuttivat asunnostaan toukokuun lopussa ja Mihdhar siirsi Toyotansa omistuksen Hazmille. 10. kesäkuuta Mihdhar toimi Mohammedin käskyjen vastaisesti ja lensi Jemeniin tapaamaan vaimoaan. Mohammed suuttui niin paljon, että päätti poistaa Mihdharin suunnitelmasta, mutta Osama bin Laden torjui ajatuksen. Tämä halusi pitää Mihdharin osana juonta, jotta hän voisi toimia lihaksena kaappauksessa. Aal-Qaidan jäsenet ajoivat 12. lokakuuta pienen räjähtein varustetun aluksen päin "USS Colea". Pommituksen jälkeen Jemenin pääministeri Abdul Karim al-Iryani raportoi Mihdharin olleen yksi hyökkäyksen suunnittelijoista, sillä tämä oli tuolloin maassa. Mihdharia ei kuitenkaan syytetty, ja hän lähti maasta Saudi-Arabiaan, missä hän oleskeli serkkunsa luona Mekassa.
Syyskuun 11. päivän terroriteot Bin Laden johti suunnitelmia, antoi taloudellista tukea ja oli valitsemassa tekijöitä. Bin Laden valitsi ensin tehtävään Nawaf al-Hazmin ja Khalid al-Mihdharin, jotka molemmat olivat kokeneita jihad-sotureita ja olivat taistelleet Bosniassa. Hazmi ja Mihdhar saapuivat Yhdysvaltoihin tammikuussa 2000 osallistuttuaan sitä ennen al-Qaidan kokoukseen Kuala Lumpurissa Malesiassa. Keväällä 2000 Hazmi ja Mihdhar kävivät lentotunneilla San Diegossa Kaliforniassa. He osasivat englantia vain vähän, joten eivät menestyneet lentotunneilla. Loppujen lopuksi he toimivat vain apureina.
Al-Qaida Al-Qaida on periaatteessa ollut pääkohde Yhdysvaltojen presidentti George W. Bushin syyskuussa 2001 julistamassa sodassa terrorismia vastaan. Yhdysvallat hyökkäsi loppuvuodesta 2001 Afganistaniin ja kukisti sitä johtaneen ääri-islamilaisen Taliban-ryhmittymän näiden kieltäydyttyä luovuttamasta Osama bin Ladenia ja al-Qaidaa Yhdysvalloille. Osama bin Ladenin onnistui kuitenkin ilmeisesti päästä pakoon. Monia al-Qaidan jäseniä kuitenkin piileskelee Afganistanissa ja Pakistanin Afganistanin vastaisella rajaseudulla.
Abdallah Azzam Azzamin toiminnan seurauksena Afganistaniin matkusti noin 20 000 ulkomaista jihadistia vuosien 1980–1992 välillä. Yksi heistä oli saudiarabialainen Osama bin Laden, josta tuli Azzamin oppipoika sekä seuraaja globaalin jihadin ja al-Qaidan johtajana. Azzamin värväämillä jihadisteilla ei ollut kovinkaan suurta merkitystä sodassa, sillä suurin osa heistä tuli maahan vasta sodan päättymisen jälkeen, eivätkä he esimerkiksi kielivaikeuksien vuoksi pystyneet yhteistyöhön oppositiojoukkojen kanssa. Azzam kuitenkin otti opposition voitosta kunnian omassa propagandassaan sodan jälkeen ja näin sai seuraajansa uskomaan siihen, että mikään vihollinen ei ole voittamaton. Hän myös perusti liikkuvat taistelujoukot, joiden tarkoituksena oli jatkossa taistella missä tahansa islamin aluetta miehitettäisiinkin. Azzam halusi taistella vain vääräuskoisia sotilaita vastaan ja jättää siviilit rauhaan.
Afganistanin sota (2001–) Pohjoisessa Afganistanissa 10 000 Taliban-taistelijaa vetäytyi Kondozin kaupunkiin, joka saarrettiin 16. marraskuuta mennessä. Tällöin talibanjoukot olivat perääntyneet etelässä jo Kandahariin asti. 13. marraskuuta lähtien noin 2000 Al-Qaida-taistelijaa, joukossa melko varmasti myös Osama bin Laden, oli linnoittautunut Tora Boran vuoristoon 50 kilometriä lounaaseen Jalalabadista. Yhdysvaltain ilmavoimat aloittivat massiiviset pommitukset linnoitusten tuhoamiseksi. Konduz antautui 25. marraskuuta, ja noin 2 000 taistelijaa teloitettiin välittömästi tai tukehtui kuoliaaksi kuljetuksen aikana. Qala-e-Jangin vankilassa alkoi samana päivänä kapina noin 600 vangin noustua vangitsijoitaan vastaan. Kapinan tukahduttaminen kesti kolme päivää ja merkitsi taisteluiden loppua pohjoisessa Afganistanissa.
Sukellusvene Saukko "Saukkoa" alettiin rakentaa 1928 Hietalahden sulkutelakalla Helsingissä. Se suunniteltiin saksalaisen Pu110 ("pienemmän nopeasti koottavan sukellusveneen prototyyppi") mukaisesti. Telakka toimi tiiviissä yhteistyössä yhdysvaltalaisen Electric Boat Companyn kanssa, mutta aluksen suunnittelusta vastasi saksalaisten hollantilainen bulvaaniyritys Ingenieurskantoor voor Scheepsbouw, eli I.v.S. Samainen yritys oli suunnitellut myös sukellusvenelaivaston pääalusluokan l. "Vetehinen-luokan" alukset. Rakennusprosessi oli varsin pulmallinen. Telakan ja sen alihankkijoiden jatkuva myöhästely aikatauluista, työn heikko laatu ja dieselmoottorin toimitusvaikeudet sekä "lastentaudit" aiheuttivat sen, että työt aiottiin keskeyttää jo toukokuussa 1929. Tilanne korjaantui telakan hankittua ulkomaista, lähinnä saksalaista työvoimaa. Tämän jälkeen alus valmistuikin ripeästi. Sukellusvene laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1930 ja rakentamistyöt päättyivät 16. joulukuuta 1930. "Saukko" oli valmistuessaan maailman pienin sukellusvene. Sen uppouma oli virallisesti ainoastaan 99 tonnia.
Vanguard-luokka (sukellusvene) Aluksille suunniteltiin uusi komentojärjestelmä SMCS (), joka on sittemmin otettu käyttöön Trafalgar-luokan sukellusveneissä.
Sukellusvene Muitakin kuin dieselsähköisiä voimanlähteitä on testattu. Öljypolttimen ja höyryturbiinin yhdistelmä toimi brittiläisen K-luokan sukellusveneiden voimanlähteenä ensimmäisen maailmansodan aikana ja myöhemmin, mutta sukellusveneluokka ei saavuttanut menestystä. Saksalaisiin tyyppi XVIII-sukellusveneisiin suunniteltiin vetyperoksidikäyttöisiä moottoreita, joilla olisi saatu pitkä sukellusaika, koska järjestelmä ei tarvinnut sukellusveneen ulkopuolista ilmaa.
Odin-luokka (sukellusvene) Luokan suunnitelmien pohjalta suunniteltiin Chilen laivastolle kolme Capitan O'Brien -luokan sukellusvenettä vuonna 1929.
120 mm/45 type 3 Ase suunniteltiin vuonna 1914 ja se oli pääaseena yksiputkisena asennuksena Kawakaze-, Momi-, Minekaze-, Wakatake-, Kamikaze- ja Mutsuki-luokkien hävittäjillä. Ase suunniteltiin uudelleen metristä järjestelmää käyttäväksi 5. lokakuuta 1917. Se suunniteltiin vuonna 1922 käyttämään lyhyempää putkea sekä paranneltua lukkoa, jolloin tykki nimettiin tyypin 11 aseeksi. Paranneltua tykkiä asennettiin sukellusveneisiin sekä Chidori- ja Otori-luokkien torpedoveneisiin.
USS Halibut (SSGN-587) "USS Halibut" aloitti vastaanottotestit 11. maaliskuuta 1960. Matkalla Australiaan aluksesta tuli 25. maaliskuuta maailman ensimmäinen risteilyohjuksen laukaissut sukellusvene. Sukellusveneen siirrettiin 18. kesäkuuta Mare Islandin telakalle testeissä havaittujen vikojen ja puutteiden korjaamiseksi. Lyhyen koulutusjakson jälkeen alus lähti palvelukseen palattuaan 7. marraskuuta Pearl Harboriin liittyäkseen Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon.
H. L. Hunley H. L. Hunley (joskus myös CSS "H. L. Hunley") oli varhainen yhdysvaltalainen sukellusvene vuodelta 1863. Se oli etelävaltioiden käytössä Yhdysvaltain sisällissodassa. "Hunley" oli maailman ensimmäinen sukellusvene, joka upotti toisen aluksen: sen kiinnittämä miina tuhosi 1 800 tonnia painavan potkurisluupin USS "Housatonicin". Samassa yhteydessä "H. L. Hunley" kuitenkin upposi itsekin vieden koko miehistönsä mukanaan.
Odin-luokka (sukellusvene) Luokan alukset suunniteltiin korvaamaan vanhentuneet L-luokan sukellusveneet, joiden toimintasäde ei riittänyt palvelukseen Tyynellä valtamerellä. Luokan alusten sukellussyvyys oli teoreettisesti laskettuna 500 jalkaa, mutta sitä ei testattu yli 300 jalan syvyyteen. Aseistuksena oli kahdeksan torpedoputkea, joista kuusi oli keulassa ja kaksi perässä. Lisäksi aluksilla oli neljän tuuman kansitykki.
USS Halibut (SSGN-587) USS Halibut (runkonumerot SSGN-587 ja SSN-587) oli Yhdysvaltain laivaston risteilyohjuksin varustettu ydinsukellusvene, joka oli palveluksessa 1960-1976. Alus oli maailman ensimmäinen risteilyohjusten laukaisuun suunniteltu sukellusvene.
TIROS-1 TIROS 1 (tai TIROS-I) oli maailman ensimmäinen sääsatelliitti. Se oli ensimmäinen TIROS-satelliittien sarjasta. Se suunniteltiin testaamaan tekniikoita, joilla saataisiin kiertoradalta otettua televisiokuvaa maapallon säätiloista. Satelliitti laukaistiin 1. huhtikuuta 1960 Floridan Cape Canaveralista. Vaikka satelliitti oli toimintakykyinen vain 78 päivää, se oli paljon onnistuneempi kuin Vanguard 2 esiteltäessä satelliittien hyödyllisyyttä ilmakehän olosuhteiden tarkkailuun avaruudesta.
World Heavy Events Association World Heavy Events Association (Kansainvälinen Voimalajiliitto ry) on 1.1.2015 alkaen maailman ensimmäinen vahvin mies ja nainen - kilpailuiden järjestäjä, jolla on WADA-tasoinen antidopingohjelma ja urheilijat ovat sitoutuneet antidopingsopimukseen, jonka puitteissa heille voidaan tehdä doping-testejä missä vain, milloin vain testauksesta vastaavan organisaation toimesta.
Ohio-luokka Ohio-luokka on Yhdysvaltain laivaston kahdeksantoista sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset suunniteltiin alun perin strategisiksi ydinohjusveneiksi. Maailmanpolitiikan muutosten takia osa veneistä on varusteltu taktisiin erikoisoperaatioihin. Muutostöiden jälkeen 14 venettä on aseistettu 24:llä ballistisella Trident II - ohjuksella ja loput neljä ovat Tomahawk-risteilyohjuksin varustettuja hyökkäysveneitä. Luokan alukset ovat Yhdysvaltain laivaston suurimpia sukellusveneitä.
Projekti 955 Uuden veneen suunnittelu aloitettiin 1996 ja ensimmäinen vene laskettiin vesille helmikuussa 2008. Sitä varten aloitettiin uuden ballistisen ohjuksen suunnittelu. Ohjuksen suunnittelu kuitenkin hylättiin ja se korvattiin Topol-M:n sukellusveneestä laukaistavalla versiolla, joka sai nimen Bulava (NATO: SS-NX-30). Vene suunniteltiin uudelleen uutta ohjusta varten, tässä yhteydessä myös projektikoodi muuttui. Borei-luokan veneet ovat ensimmäiset uudet strategiset ohjusveneet Venäjän laivastossa sitten Neuvostoliiton romahtamisen 1991 ja niiden oletaan olevan palveluksessa aina 2040-luvulle saakka.
Narcís Monturiol Narcís Monturiol i Estarriol (1819–1885) oli espanjalainen keksijä. Hän tutki navigointia veden alla ja rakensi oman sukellusveneen. Ictineo-niminen vene laskettiin vesille Barcelonan satamassa vuonna 1859. Se oli tehty oliivipuusta, tammesta ja kahden millin kuparilevyistä. Rahtialus murskasi Ictineo I:n mutta Monturiol alkoi heti suunnitella uutta isompaa venettä. Ictineo II laskettiin vesille 1864, ja sen höyrykoneella toimiva versio vuonna 1867. Siitä tuli maailman ensimmäinen polttomoottorikäyttöinen sukellusvene. Telakka romutti sen, koska Monturiol ei maksanut laskujaan.
Mark 45 -ydintorpedo Mark 45 -ydintorpedo (engl. "Mark 45 anti-submarine torpedo" eli ASTOR) oli Yhdysvaltain laivaston käyttämä sukellusveneestä laukaistava lankaohjattu ydintorpedo, joka oli tarkoitettu vihollisen nopeiden ja syvällä kulkevien sukellusveneiden tuhoamiseen. 48 cm:n läpimittainen torpedo sisälsi W34-ydinkärjen. Torpedo suunniteltiin 1957 ja 600 asetta valmistettiin vuosien 1959 ja 1976 välillä, kunnes ASTOR korvattiin Mark 48 torpedolla.
Astute-luokka Aluksille suunniteltiin uusi taistelunjohtojärjestelmä ACMS (), joka on paranneltu versio Trafalgar-luokassa käytetystä SMCS-järjestelmästä (). Järjestelmä kerää tiedot sukellusveneen järjestelmistä ja esittää ne tilannekuvana.
Merenkulun historia Sukellusveneitä oli yritetty kehittää aiakaisemminkin, mutta ensimmäiset käytännöllisesti toimivat sukellusveneet kehitettiin vasta, kun keksittiin sähköinen moottori ja siihen pystyttiin yhdistämään dieselkone. Ensimmäinen sota, jossa käytettiin sukellusveneitä, oli I maailmansota. Ensimmäinen ydinsukellusvene oli Uss Nautilus.
Sionismi Sionistisen liikkeen perusti Theodor Herzl, joka vuonna 1896 esitti sionismin perusperiaatteet kirjassaan "Juutalaisvaltio" ja järjesti maailman ensimmäinen sionistisen kongressin Sveitsissä vuonna 1897. Juutalaisten kotimaaksi suunniteltiin Palestiinan ohella myös Argentiinaa ja Ugandaa, mutta vuoden 1906 sionistikongressi määritteli juutalaisten kotimaaksi Palestiinan.
Los Alamos (kaupunki) Los Alamos on kaupunki New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui 12 019 ihmistä vuonna 2010. Kaupunki tunnetaan Los Alamosin tutkimuslaitoksesta, jossa suunniteltiin maailman ensimmäinen ydinase. Los Alamos oli suljettu kaupunki vuosina 1943–1962, jolloin sen olemassaolo kiistettiin.
Neuvostoliiton laivasto 1930-luvulla, kun teollistuminen ja tulevaan sotaan varautuminen Neuvostoliitossa käynnistyi, neuvostolaivastosta suunniteltiin yhtä maailman voimakkaimmista laivastoista. Tähän ohjelmaan kuuluivat muun muassa "Sovetski Sojuz" ("Советский Союз") -luokan taistelulaivat, joita alettiin rakentaa neljää vuodesta 1938 eteenpäin. Näistä yksikään ei ehtinyt valmistua ennen Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon kesällä 1941, ja sodan jälkeen niiden rakennusta ei jatkettu. Saman kohtalon kokivat kaksi Kronštadt-luokan risteilijää. Ainoa ennen sotaa valmistunut projekti oli kuuden Kirov-luokan risteilijän (projekti 26) sarja 1935–1944. Neuvostotelakat alkoivat kuitenkin rakentaa kiireisesti sukellusveneitä, joita oli käytössä joitain kymmeniä sodan alkaessa.
Sukellusvene Käyttökelpoisia aseita sukellusveneet olivat ensimmäisessä maailmansodassa. Yleisen käsityksen mukaan saksalaiset sukellusveneet olivat kehittyneimpiä. Kehitys jatkui toisessa maailmansodassa, jossa sukellusveneet olivat merkittävä merisota-ase. Sukellusveneiden pääaseeksi vakiintui torpedo. Vuonna 1954 otettiin käyttöön ensimmäinen ydinkäyttöinen sukellusvene, USS Nautilus (SSN 571). Ydinkäyttöisyys mahdollisti sukellusveneiden omavaraisen toiminnan kuukausiksi.
Dmitri Donskoi (sukellusvene) Dmitri Donskoi (TK-208) on Venäjän laivaston sukellusvene. Alus on maailman suurin yhä käytössä oleva ydinsukellusvene. Sukellusvene on 172 metriä pitkä ja 23 metriä leveä.
Puolan merivoimat Saksan sotilaallisen mahdin nousu aloitti Puolan varustautumisen. Laivasto teki 1936 suunnitelman, jonka mukaan seuraavien kuuden vuoden aikana tuli hankkia kahdeksan hävittäjää, 12 sukellusvenettä, miinalaiva, 12 miinanraivaajaa ja 10 moottoritorpedovenettä. Ohjelmaa kuitenkin supistettiin esiteltäessä voimakkaasti, ja lopulta se sisälsi ainoastaan kaksi hävittäjää, kaksi sukellusvenettä, kaksi miinanraivaajaa ja kaksi moottoritorpedovenettä, jotka tilattiin ennen sodan puhkeamista. Lisäksi suunniteltiin kahden miinanraivaajan ja viiden moottoritorpedoveneen hankintaa sekä Wicher-luokan alusten nykyaikaistamista.
Sukellusvene Venäjällä laskettiin 1903 vesille ensimmäinen aseistettu sukellusvene "Delfin". Venäjän-Japanin sodan aikana Venäjä tilasi saksalaisen Kruppin Germaniawerftilta kolme venettä, jotka eivät kuitenkaan ehtineet sotaan. Saksassa samojen suunnitelmien mukaan valmistettu ensimmäinen Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM U-1 otettiin käyttöön 1906.
HMS Hazard (1894) Alus muutettiin vuonna 1901 maailman ensimmäiseksi sukellusveneiden emälaivaksi. Alus törmäsi 2. helmikuuta 1912 sukellusvene "HMS A.3:een", jolloin sukellusvene vei syvyyksiin 14 miehistönsä jäsentä.
Keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneet Keisarillisen Japanin laivaston sukellusveneet kehittyivät viidestä vuonna 1904 Yhdysvalloista ostetusta Holland-tyyppisestä sukellusveneestä. Japanin sukellusvenease kehittyi toiseen maailmansotaan mennessä määrän ja tietotaidon kasvaessa yhdeksi voimakkaimmista ja monipuolisimmasta maailmassa.
Suomen merivoimat Suomen hallitus teki 1925 esityksen laivastolaiksi, jossa esitettiin kahden panssarilaivan, neljän sukellusveneen, neljän moottoritorpedoveneen ja koululaivan hankintaa. Esitystä muutettiin seuraavana vuonna lisäämällä yksi panssarilaiva ja 4–5 sukellusvenettä. Vuonna 1927 hyväksyttiin esitysten pohjalta laivastolaki, jonka puitteissa rakennettiin lopulta kaksi panssarilaivaa, joista tuli merivoimien kaikkien aikojen raskaimmat alukset, ja viisi sukellusvenettä, joista on nykyään jäljellä enää "Vesikko". Ensimmäinen laivastolain puitteissa rakennettu alus oli sukellusvene Vetehinen, joka oli samalla ensimmäinen itsenäisessä Suomessa rakennettu sota-alus.
FS Aconit (D609) Tyypin C65 korvetin oli tarkoitus olla vastine 1960-luvulla tapahtuneelle sukellusveneiden kehitykselle ja alus suunniteltiin käyttämään kahta uutta järjestelmää: hinattavaa aktiivista kaikuluotainta DUBV43 ja Malafon-sukellusveneentorjuntaohjusta. Vaikka alusta pidettiin T45 tyypin paranneltuna versiona sen suorituskyky ei vastannut odotuksia ja propulsiojärjestelmän valmistus kesti paljon odotettua pidempään. Helikopterien käytön vaatimien tilojen puuttuminen heikensi sukellusveneiden torjunnan suorituskykyä merkittävästi ja alus olikin viimeinen Ranskan laivaston suurempi alus ilman helikopterien laskeutumisalustaa. Lopulta suunnitelmaan kuuluneiden viiden aluksen tilaukset peruutettiin.
General Dynamics Electric Boat Ensimmäinen telakan valmistama sukellusvene oli "Holland VI", joka nimettiin myöhemmin "USS Hollandiksi" runkonumerolla SS-1. Alus oli 11. huhtikuuta 1900 ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston käyttöön ottama sukellusvene ja sen onnistunut palvelus teki mahdolliseksi uuden mallin A- eli Plunger-luokan suunnittelun, jonka lähtökohtana oli telakan valmistama koealus "Fulton". Tämä myytiin Venäjän keisarilliselle laivastolle ja jossa se sai nimen Som. Onnistumisen myötä heräsi ulkomailla kiinnostus sukellusveneisiin ja John Hollandin viimeisimmät suunnitelmien lisenssit lunastettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle, Japanin keisarilliselle laivastolle, Venäjän keisarikunnan laivastolle ja Alankomaiden kuninkaalliselle laivastolle.
Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö ja sen alihankkijat valmistivat Yhdysvaltain laivastolle 85 sukellusvenettä ja 722 sukellusveneidentorjunta-alusta. Sodan päätyttyä Yhdysvallat ei tilannut uusia sukellusveneitä ennen vuonna 1931 tilattua "USS Cuttlefishiä", mutta Perun laivastolle valmistettiin kaksi sukellusvenettä. Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti laivastolle 74 sukellusvenettä.
Victory-alus Victory-alus oli Yhdysvalloissa toisen maailmansodan aikana rakennettu rahtilaivatyyppi. Alustyyppi kehitettiin korvaamaan saksalaisten sukellusveneiden aiheuttamia tappioita liittoutuneiden kauppalaivastolle ja se suunniteltiin mahdollisimman halvaksi valmistaa. Victory perustui aikaisempaa Liberty-alustyyppiin ja sen valmistaminen alkoi vuonna 1944.
HMS Conqueror (S48) HMS Conqueror (viirinumero S48) on Britannian kuninkaallisen laivaston Churchill-luokan sukellusvene. Alus oli palveluksessa 1971-1990. Se on edelleen Britannian laivaston ainoa ydinkäyttöinen sukellusvene jota ei ole valmistettu Barrow-in-Furnessissä. Alus on myös maailman ainoa ydinkäyttöinen sukellusvene, joka on upottanut vihollisaluksen torpedoimalla.
Pariisin metro Pariisin metro on Lontoon (1863), Glasgow'n (1896) ja Budapestin (1896) metrojen jälkeen maailman neljänneksi vanhin. Ensimmäinen linja (Porte de Vincennes – Porte Maillot) otettiin käyttöön 19. heinäkuuta maailmannäyttelyn vuonna 1900 pitkän poliittisen kädenväännön jälkeen. Alun perin metrosta suunniteltiin kuusilinjaista, mutta jo vuonna 1913 se käsitti kymmenen linjaa. Linja 14 on uusin ja täysin automatisoitu.
Isaac Peral (A0) Isaac Peral (runkonumero A0) oli Espanjan laivaston vuonna 1916 vesille laskettu ensimmäinen sukellusvene. Alus oli samankaltainen kuin Yhdysvaltain laivaston ensimmäinen kaksirunkoinen sukellusvene "USS M-1" (SS-47).
Keltainen sukellusvene "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Keltaisen sukellusveneen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Projekti 633 Projekti 633 (NATO-koodi: Romeo) oli Neuvostoliiton laivastolle 1957-1962 valmistettu dieselkäyttöinen sukellusveneluokka. Se oli edelleenkehitelmä projekti 613:sta ja veneitä suunniteltiin alun perin rakennettavaksi 560, mutta Neuvostoliiton palvelukseen tuli vain 21 venettä kiinnostuksen siirtyessä ydinkäyttöisiin sukellusveneisiin.
Birger Ek Kapteeni Ek oli ensimmäinen suomalainen suto- eli sukellusveneentorjuntalentäjä; hän huomasi miltei heti, etteivät hänen koneidensa pienet lentopommit pystyneet venäläisten sukellusveneiden vahvoihin painerunkoihin; muuta oli keksittävä, ja hän kuuli eräältä meriupseeriystävältään, että laivasto käytti samaan tarkoitukseen syvyyspommeja. Kapteeni Ek onnistui saamaan muutamia syvyyspommeja kokeiltavaksi - itse asiassa juuri hän ensimmäisenä maailmassa keksi sijoittaa näitä aseita lentokoneen pommikuiluun.
U-vene Tanskan hallituksen ostettua kaksi tyypin 205 sukellusvenettä Saksan hallitus ymmärsi sukellusveneen vientimahdollisuudet. Kolme parannetun tyypin 206 sukellusvenettä myytiin Israelin laivastolle (Gal-luokka). Saksalainen tyypin 209 diesel-sähkö sukellusvene oli maailman kaikkein suosituin vientisukellusvene 1960-luvulta 2000-luvun alkuvuosille. Suuremmalla 1 000–1 500 tonnin uppoamallaan luokka oli hyvin muunneltavissa ja vuoteen 2006 mennessä 51 valmistettua alusta ovat palvelleet 14 maan laivastossa.
Viljutšinsk Rybatšin kaupunginosassa sijaitsee ydinsukellusvenetukikohta, johon on sijoitettu Oscar II –luokan ristelyohjus-sukellusveneitä sekä Delta III- ja Akula-luokkien sukellusveneitä. Kaupungissa on lisäksi sukellusveneiden korjaustelakka. Vuosina 1959-1994 kaupungissa oli ”Tyynenmerenlaivaston hydrografisen tutkimusyksikön” (4 и 5 Тихоокеанская гидрографическая экспедиция) tukikohta, jonka alukset toimivat Neuvostoliiton avaruusalusten ja mannertenvälisten ohjusten tukiasemina maailman valtamerillä.
Rubis-luokka (sukellusvene) Ranskan merivoimien ensimmäisen ydinkäyttöisen taistelusukellusveneen hankinta vahvistettiin vuonna 1964. Sen nimeksi ilmoitettiin "Rubis" ja sen uppouman piti olla noin 4 000 tonnia. Aluksen aseistukseksi suunniteltiin neljä torpedoputkea. Tilaus kuitenkin peruutettiin jo vuonna 1968 eli samana vuonna, jolloin rakennustöiden piti alkaa.
Alexi Laiho Mitä missä milloin 2012 juniorissa Alexi Laiho on merkitty maailman parhaaksi kitaristiksi.
HMS Birmingham (1913) "HMS Birminghamin" miehistö havaitsi 9. elokuuta 1914 Saksan laivaston sukellusveneen "U-15" pinnalla Fair Islen edustalla. Sukellusveneestä kuului kovaa kilkettä aivan niin kuin korjattaessa, jolloin risteilijä avasi tulen osumatta sukellusveneeseen. Sukellusveneen aloittaessa sukeltamisen risteilijä törmäsi siihen leikaten sen kahtia. "U-15" upposi miehistöineen ollen samalla ensimmäinen sodassa upotettu sukellusvene. Vielä saman kuukauden aikana risteilijä upotti kaksi saksalaista kauppalaivaa. Se otti osaa Helgolandin taisteluun 28. elokuuta sekä Doggermatalikon taisteluun tammikuussa 1915.
Sukellusvene Saukko Sukellusvene Saukko ei ollut teknisiltä ominaisuuksiltaan kovinkaan onnistunut, eikä se monin paikoin täyttänyt niitä odotuksia joita sille tilauksen yhteydessä asetettiin. Syynä tähän saattaa olla sen "prototyyppimäinen" rakentaminen, jossa mm. eri koneistojen ja laitteistojen paikkoja muuteltiin rakennustyön aikana useasti. Aluksessa korvattiin mm. vakavuustankit paine- ja ulkorungon väliin sijoitetulla puutäytteellä, mikä teki aluksesta vaikeasti hallittavan. Saukko oli kuitenkin aikanaan maailman pienin sukellusvene ja jo siksi ainutlaatuinen.
Otto Kretschmer Kretschmer suosi pintahyökkäystä pimeällä, milloin sukellusvene oli huomaamaton ja eritoten nopeampi, jolloin alus pääsi nopeasti pois taistelualueelta, tutkaa kun ei vielä ollut sota-aluksissa. Myös se, miten Kretschmer pyrki ampumaan vain yhden torpedon alusta kohti selittää, miksi hän on kiistaton tonnistokuningas. 17. maaliskuuta 1941 yöllä Kretschmerin hyökättyä jopa kymmenen aluksen kimppuun, hävittäjä "HMS Walker" havaitsi "U-99:n" pinnalla ja hyökkäsi syvyyspommein, jolloin alus sai vakavia vaurioita, pakottaen sukellusveneen pintaan. Hävittäjät kaartelivat "U-99:n" ympärillä ja Kretschmer antoi käskyn jättää alus ja upottaa se. 43:sta miehistön jäsenestä 40 selvisi hengissä, mukaan luettuna veneen päällikkö. Joulukuussa 1947 hän pääsi pois sotavankileiriltä.
KDM Nordkaperen (S321) KDM Nordkaperen (runkonumero S321) oli Tanskan laivaston Narhvalen-luokan sukellusvene. Se oli ensimmäinen pohjoisnavan jäätikön alittanut tanskalainen sukellusvene.
Sukellusvene Ensimmäinen ei-ihmisvoimaa käyttävä sukellusvene oli Narcís Monturiolin peroksidikäyttöinen "Ictineo II" vuodelta 1864. Se oli alun perin suunniteltu korallin keräämiseen merestä.
U-39 (1938) U-39 oli Saksan laivaston IXA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Alus oli ensimmäinen toisessa maailmansodassa upotettu saksalainen sukellusvene.
USS Enterprise (CVN-65) USS Enterprise CVN-65 (alun perin CVAN-65) luovutettiin Yhdysvaltain laivastolle vuonna 1961, jolloin se oli maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen lentotukialus ja toinen ydinkäyttöinen pinta-alus Yhdysvaltain laivastossa risteilijä "USS Long Beachin" valmistuttua muutamaa kuukautta aiemmin. (Ydinkäyttöinen sukellusvene USS Nautilus otettiin käyttöön 1954 ja Neuvostoliiton siviilikäytössä oleva jäänmurtaja "Lenin" 1957.) Alus on ainoa Enterprise-luokan alus.
Atlantin taistelut Atlantin taistelut ensimmäisessä maailmansodassa olivat pääosin Saksan keisarikunnan laivaston ja Britannian kuninkaallisen laivaston sotalaivojen välisiä taisteluita ja Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneiden harjoittamaa upotussotaa, jolla se häiritsi ympärysvaltojen merikauppaa. 1915 saksalainen sukellusvene "U-20" upotti matkustajalaiva RMS Lusitanian, joka vei mukanaan syvyyksiin 1 198 ihmistä, joista 128 amerikkalaista ja noin 100 lasta. Sukellusveneet 
upottivat kaikkiaan noin 5 000 ympärysvaltain laivaa ja tappoivat 15 000 siviiliä. Sukellusveneet olivatkin vihattuja ympärysvalloissa. Saksalaiset menettivät sodan kuluessa 365 sukellusveneestään 178, ja 13 000 sukellusvenemiehestään 5 000.
Vuoden 1917 alussa Saksa aloitti rajoittamattoman upotussodan maailman merillä upottaen myös amerikkalaisia kauppalaivoja, joka osaltaan veti Amerikan mukaan sotaan.
Purppuravyöhyke Al Pacinoa alun perin suunniteltiin kommodori Frank Ramseyn roolia varten, ennen kuin Hackman valittiin. USS "Alabaman" ohjaamon lavasteita käytettiin myös vuoden 1996 katastrofielokuvassa "Independence Day – Maailmojen sota" kohtauksessa, joka sijoittui "Ohio"-luokan sukellusvene USS "Georgialle". Oikean USS "Alabaman" päällikkö Skip Beard tekee cameoroolin elokuvan lopussa.
U-30 (1936) Sukellusveneen uran ensimmäinen upotus oli matkustaja-alus "Athenia" (13581 brt) toisen maailmansodan ensimmäisenä sukellusveneupotuksena. Sukellusveneen komentajana toimi Fritz-Julius Lemp.
Messerschmitt Me 328 Me 328:aa suunniteltiin käytettäväksi japanilaisen Yokosuka MXY7:n tapaan pommikoneen kyydistä pudotettavana semi-itsemurhapommina. Japanilaisesta vastikkeestaan poiketen Me 328:n pilotin olisi ollut tarkoitus pystyä poistua koneesta ennen törmäystä viholliseen, jolloin hän olisi teoriassa voinut selvitä hengissä. Pommikoneesta pudotettaviin Me 328 -koneisiin oli tarkoitus asentaa 500 kilogramman taistelukärki, muttei minkäänlaista voimalaitetta.
Pommikoneista pudottamisen lisäksi konetyyppiä suunniteltiin käytettäväksi myös sukellusveneiden aseistuksena. Me 328:aa kuljettamaan varustetut veneet olisivat saaneet lentokonekatapultin kannelleen, millä hävittäjät olisi nostettu ilmaan hyökkäyksiä vihollislaivoja tai rannikkokohteita vastaan. Tätä tarkoitusta varten konetyyppi oli tarkoitus varustaa 500 kilogramman taistelukärjellä ja kahdella Argus As 014 -sysäysputkimoottorilla, mikä olisi tehnyt siitä myöhemmin käyttöön tulleiden varhaisten risteilyohjusten edeltäjän.
Dharma Initiative Peili on vedenalainen Dharma-asema 18 metrin syvyydessä. Asema suunniteltiin sukellusveneiden uudelleentoimitukseen, mutta myöhemmin asemalle rakennettiin häirintälaite, joka häiritsi viestittelyä saarella. Asema saa voimansa pitkän kaapelin kautta, jonka Sayid löytää jaksossa "Erakko". Asemaa vartioivat naiset nimeltä Greta ja Bonnie. Charlie onnistuu sammuttamaan häirintälaitteet, mutta hukkuu asemalle Mikhailin räjäyttäessä aseman ikkunan kranaatilla.
Crichton-Vulcan Staffans oli jo aiemmin hakeutunut yhteistyöhön saksalaisten sukellusveneiden rakentamiseen erikoistuneiden telakoiden kanssa. Saksalaisilta oli sukellusveneiden rakentaminen kielletty Versailles'n rauhansopimuksen perusteella, mutta suomalaistelakka tarjosi oivan mahdollisuuden tekniikan kehittämiseen salassa. Suomessa oli koko 1920-luvun mietitty meripuolustuksen järjestämistä ja sukellusveneiden tarpeellisuutta pidettiin itsestään selvänä. Staffans oli allekirjoittanut hollantilaisen insinööritoimisto IvS:n kanssa salaisen sopimuksen jonka mukaan Crichton-Vulcan saisi kaiken tarpeellisen tietotaidon mikäli rakentaisi Suomen laivastolle sukellusveneitä. Vuonna 1927 Crichton-Vulcan sai kolmen sukellusaluksen tilauksen Suomen valtiolta. Suomen ensimmäinen sukellusvene, Vetehinen, laskettiin vesille 1930, Vesihiisi myöhemmin samana vuonna ja Iku-Turso 1931.
Kapselihotelli Ensimmäinen kapselihotelli perustettiin vuonna 1977 Osakaan. Kiinan Shanghaihin suunniteltiin avattavan maan ensimmäinen kapselihotelli vuonna 2010.
Ranska Pariisin Louvre on maailman suurimpia ja tunnetuimpia taidemuseoita, ja siellä on runsaasti sekä ranskalaista että ulkomaista taidetta Leonardo da Vincin "Mona Lisasta" Milon Venukseen.
HMS Sturgeon (73S) Alus yritti 14. syyskuuta Norjan rannikolla upottaa sisaraluksensa "HMS Swordfishin" laukaisemalla kolme torpedoa, mutta kaikki menivät ohitse. Tapauksen seurauksena Amiraliteetti kasvatti sukellusveneiden toiminta-alueiden välisen etäisyyden neljästä kuuteentoista merimailiin. Alus yritti tuloksetta upottaa Saksan laivaston sukellusveneen "U-23". Alus siirrettiin 5. marraskuuta sukellusveneiden uudelleen organisoinnin yhteydessä 6. sukellusvenelaivueeseen. Alus upotti 20. marraskuuta ensimmäisen aluksensa Saksan laivaston sukellusveneidentorjuntatroolari "V-209":n, joka oli samalla ensimmäinen brittiläisen sukellusveneen tekemä upotus toisessa maailmansodassa.
Pakistanin laivasto Intian–Pakistanin sota 1965 oli ensimmäinen laivaston käymä sota. Sodan aikana laivasto tulitti Dwarkan rannikkokaupunkia. Maiden seuraava sota syttyi 4. joulukuuta 1971 Intian laivaston iskiessä Pakistanin laivaston tärkeimpään tukikohtaan Karachiin, jolloin kolme sen aluksista tuhoutui. Pakistanin laivaston sukellusvene upotti 8. joulukuuta Intian laivaston fregatin, mikä oli ensimmäinen sukellusveneen tekemä sotalaivan upotus taistelussa sitten toisen maailmansodan.
U-31 (1936) Sukellusveneen uran ensimmäinen upotus oli toisen maailmansodan ensimmäinen saattueesta upotettu alus.
HMS Ark Royal (91) "HMS Ark Royal" lähti 10. syyskuuta sukellusveneidentorjuntapurjehdukselle suojanaan hävittäjät "HMS Eskimo", "HMS Faulknor", "HMS Firedrake" ja "HMS Foxhound". Alus otti 14. syyskuuta vastaan "S/S Fanad Headilta" hätäkutsun, jossa alus ilmoitti joutuneensa sukellusveneen ahdistelemaksi noin 200 merimailin päässä rannikosta. Tukialus kääntyi ja kiihdytti vauhtiaan lähettääkseen 3 Blackburn Skua -lentokonetta hätään joutuneen aluksen avuksi, mutta joutui samalla itse sukellusvene "U-39:n" maaliksi. Sukellusvene laukaisi kaksi torpedoa, jotka menivät väistöliikkeen vuoksi ohi. Tukialuksen saattajina toimineet kolme F-luokan hävittäjää hyökkäsivät sukellusveneen kimppuun ja pakottivat sen pintaan. "U-39" oli ensimmäinen toisessa maailmansodassa upotettu saksalainen sukellusvene.
HMS A.13 HMS A.13 oli Britannian Kuninkaallisen laivaston A-luokan sukellusvene. Alus oli ensimmäinen brittiläinen sukellusvene, johon oli asennettu dieselmoottori. Vene oli muuten samanlainen kuin sisaraluksensa. Asennetun dieselmoottorin suurempi massa kompensoitiin pienentämällä polttoaineenmäärää.
Luettelo väestönlaskennoista maittain Intiassa joka kymmenes vuosi suoritettava väestönlaskenta on Intian väestöä koskeva ensisijainen tietolähde. Vuoden 2011 väestönlaskenta on yksi suurimmista, mitkä maailmassa on milloinkaan suoritettu.
Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari on vuonna 2002 ilmestynyt Kuusumun Profeetan viides studioalbumi ja yhtyeen toinen suomenkielinen julkaisu. Levy sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Vuonna 2012 verkkomedia Nuorgam valitsi sen avauskappaleen "Ei aurinko milloinkaan laske" 2000-luvun kotimaiset pop-helmet -listalleen sijalle 30.
Sukellusvene Ensimmäinen tunnettu toimiva sukellusvene oli Cornelius Drebbelin noin 1620 rakentama laite, jota testattiin Thamesjoella useampaan kertaan. Laite oli soutukäyttöinen ja se sukelsi 4–5 metrin syvyyteen. Aluksessa oli jopa jonkinlainen ilmanpuhdistinkin eli astiallinen alkalista ainetta, joka imi hiilidioksidia.
Consolidated PBY Catalina Konetyyppiä käytettiin myös liittoutuneiden laivojen turvana Saksan sukellusveneitä vastaan Atlantilla. Tämä oli ensimmäinen kokeilu myöhemmin "mustan taivaan sukellusveneentorjunta" -nimellä kutsutusta puolustustaktiikasta, jossa mahdollisimman runsaalla ilma-aseen läsnäololla pyritään ehkäisemään vastapuolen sukellusveneiden toimintaa.
Itämetro Itämetron ensimmäinen suunniteltu osa Mellunmäestä Majvikiin olisi noin kymmenen kilometriä pitkä ja osittain maanalainen. Sille suunniteltiin alun perin kolmesta kuuteen uutta asemaa, joista vuoden 2014 joulukuussa valmistuneessa yleiskaavaehdotuksessa esitettiin toteutettavaksi viittä Vantaan Länsisalmeen, Helsingin Salmenkallioon, Östersundomiin ja Sakarinmäkeen, sekä Sipoon Majvikiin. Uusista asemista neljää suunniteltiin maanalaisiksi.
Dornier Do J Valmistuksen siirryttyä Friedrichshafeniin koneesta suunniteltiin uusi versio, Dornier Do R Super Wal. Koneen mittoja kasvattamalla ja moottorien tehoa lisäämällä matkustajien määrää saatiin lisättyä alkuperäisestä kymmenestä yhdeksääntoista. Vuonna 1934 Wal-sarjan koneet nimettiin uudella nimellä, Do 15. Myöhemmin koneesta suunniteltiin nelimoottorinen versio sekä sotilasversio Do 16 Luftwaffen käyttöön.Dornier Do J-lentoveneitä käyttivät useat lentoyhtiöt ympäri maailman, ensimmäisenä saksalainen lentoyhtiö Lufthansa. Vuonna 1925 lentovene saavutti kuuluisuutta norjalaisen tutkimusmatkailijan, Roald Amundsenin käyttäessä kahta Wal-lentovenettä retkellään pohjoisnavalle. Dornier Do J saavutti myös useita matkalentoennätyksiä, esimerkiksi vuonna 1932 saksalaisen Wolfgang von Gronaun lentäessä maailman ympäri 300 tunnissa.
Kursk (sukellusvene) Kurskin rakentaminen aloitettiin Severodvinskin telakalla Arkangelin alueella Venäjällä vuonna 1992. Kursk kuului 1980-luvulla Neuvostoliitossa suunniteltuun Projekt 949A Antei -luokkaan, joka tunnetaan myös NATO-nimellä Oscar II -luokka. Oscar II -luokan sukellusveneiden pituus on 154 metriä ja uppouma 13 400 tonnia pinnalla, mikä tekee niistä maailman suurimpia hyökkäyssukellusveneitä. Kursk oli viimeinen kymmenestä valmistuneesta Oscar II -luokan sukellusveneestä, ja se valmistui vuonna 1994. Vuonna 1995 sukellusvene siirrettiin Venäjän pohjoiseen laivastoon, jonka ankkuripaikkana oli Andreajevan lahti, joka sijaitsee noin sadan kilometrin päässä Murmanskista, ja se nimettiin Kurskiksi samannimisen kaupungin mukaan. Kurskissa käytiin vuonna 1943 Kurskin taistelu, joka on maailmanhistorian suurimpia taisteluita. Kurskin valmistumisajankohdan vuoksi sitä ei poistettu palvelukäytöstä, kun Venäjän laivasto 1990-luvun aikana romutti useimmat neuvostoaikaiset ydinsukellusveneensä budjettileikkausten seurauksena.
U214-luokan sukellusvene Kreikka tilasi 15. helmikuuta 2000 kolme U214-luokan sukellusvenettä ja se tilasi neljännen aluksen kesäkuussa 2002. Ensimmäinen tilatuista aluksista valmistettiin Kielissä HDW:n telakalla ja loput Hellenic Shipyards Companyllä Skaramangasissa Kreikassa. Kreikan laivasto nimesi alusluokan Papanikolikseksi.
Sargo-luokka Luokan sukellusvene "USS Swordfish" oli ensimmäinen japanilaisen laivan upottanut Yhdysvaltain laivaston alus toisessa maailmansodassa. Yhteensä Sargo-luokan sukellusveneet upottivat 73 alusta mukaan lukien yhden japanilaisen sukellusveneen.
"USS Sailfish" upotti 3. joulukuuta 1943 keisarillisen Japanin laivaston lentotukialus "Chūyōn", joka kuljetti kahtakymmentäyhtä pelastettua "USS Sculpinin" miehistön jäsentä, joista vain yksi selvisi hengissä. "USS Sculpin" oli 1939 avustanut haaksirikkoutunutta "USS Squaluksen", joka myöhemmin nostettiin ja nimettiin uudelleen "USS Sailfishiksi".
HMS Castleton Marraskuun alussa palvelukseen palatessa alus liitettiin Läntisen reitin alaisuuteen 17. hävittäjälaivueeseen Liverpooliin. Alus suojasi 17. marraskuuta saattuetta OB244, joka oli ensimmäinen saattue marraskuun 5. päivän saattuekiellon jälkeen. Saksan laivaston sukellusvene "U-137" havaitsi seuraavana päivänä saattueen, joka joutui 21. marraskuuta sukellusveneiden hyökkäyksen kohteeksi. Sukellusveneet upottivat saattueesta kauppalaivat "SS Day-dawn" ja "SS Victoria". Saattue määrättiin seuraavana päivänä hajaantumaan, minkä jälkeen alus palasi saattajien mukana Plymouthiin.
UGM-27 Polaris Polaris oli sukellusveneestä laukaistava kaksivaiheinen kiinteää polttoainetta käyttävä mannertenvälinen ballistinen ydinohjus (SLBM). Lockheed rakensi kylmän sodan aikana Polariksia Yhdysvaltain laivastolle. Se suunniteltiin täydentämään Yhdysvaltain ydinasearsenaalia laivaston osalta ja korvaamaan Yhdysvaltain laivaston vuosina 1955–1964 käyttämän ydinkärjellä varustetun SSM-N-8 Regulus -risteilyohjuksen. Fleet Ballistic Missile (FBM) -nimellä tunnetun ohjuksen ensilaukaisu tapahtui Cape Canaveralissa 7. tammikuuta 1960.
Koukkukätinen mies Hänen oikea nimensä on Fernald. Hänen sukunimeään ei tiedetä, mutta hän sanoi, ettei se ole sama kuin hänen isäpuolellaan kapteeni Vastakarvalla. Ennen liittymistään kreivi Olafin teatteriseurueeseen hän asui sisarensa Fionan kanssa Vastakarvan "Queequeg"-sukellusveneessä. He kaksi eivät kuitenkaan tulleet toimeen, ja Fernald karkasi kotoa. Ei tiedetä, milloin ja miten hän menetti kätensä. Läpi suurimman osan kirjasarjan kirjoja Fernald auttaa kreivi Olafia tämän juonissa yrittää viedä Baudelairien omaisuus. Olaf ei itse kutsu Fernaldia hänen oikealla nimellään. Hän ja Esmé Kurjimo kutsuvat häntä "Koukuksi". Yksi Fernaldin peitenimistä on O. Lucafont, joka on anagrammi Count Olafista.
Merenmittausalus Kaiku Merenmittausalus "Kaiku" on Suomen valtion omistama alumiinirunkoinen katamaraani, joka toimii merenmittausaluksena Meritaito Oy:n alaisuudessa. Alus luovutettiin Merenkulkulaitokselle Uudenkaupungin Työveneen telakalta 12. kesäkuuta 2003. Noin 1,5 miljoonaa euroa maksanut "Kaiku" suunniteltiin pääosin Uudenkaupungin Työveneessä. Se oli myös ensimmäinen monikeilajärjestelmään rakennettu mittausalus. "Kaiku" suunniteltiin matalien vesialueiden ja erityisesti sisävesien mittauksiin.
B-luokka (sukellusvene, Britannia) Kolme aluksista suojasi siirtoarmeijan kuljetusta Ranskaan 1914, mutta ne siirrettiin pian kotimaan puolustukseen ja koulutukseen. Kuusi aluksista oli sodan alkaessa Välimerellä, josta ne lähetettiin Dardanelleille estämään Saksan keisarillisen laivaston "SMS Goebenin" ja "SMS Breslaun" toimintaa itäisellä Välimerellä. "HMS B11" upotti joulukuussa Turkin laivaston "Mesudiyen". Uudempien sukellusveneiden saavuttua alueelle 1915 B-luokan veneet siirrettiin Maltalle, josta ne siirrettiin Italian liityttyä sotaan Venetsiaan. "HMS B10:stä" tuli 1916 ensimmäinen ilmahyökkäyksessä upotettu sukellusvene.
Arado Ar 196 Arado Ar 196 oli saksalainen meritiedusteluun, sukellusveneiden torjuntaan ja huoltokuljetusten suojaamiseen tarkoitettu yksimoottorinen vesitaso. Kone voitiin tarvittaessa laukaista alukselta katapultilla. Kone suunniteltiin yhtenä vaihtoehtona Saksan ilmailuministeriön toimeksiannosta korvaamaan epäonnistunut Heinkel He 114. Arado Ar 196:n viimeinen prototyyppi lensi ensilentonsa 1938 ja tuotanto alkoi samana vuonna. Prototyyppeinä toteutettiin sekä yksikellukkeinen lentovene- että kaksikellukkeinen vesitasoversio. Yhteensä tuotantoversioita valmistettiin 526 kappaletta. Aradoa käyttivät Saksan ohella Bulgaria ja Suomi.
Germaniawerft Vuonna 1908 telakka valmisti Max Oertzin suunnitteleman kuunari "Germanian" Gustav Krupp von Bohlen und Halbachille. Se kokoluokkansa ensimmäinen Saksassa valmistettu jahti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa telakka valmisti joukon taistelulaivoja Saksan keisarikunnan laivastolle. Sodan aikana telakka keskittyi sukellusveneiden valmistukseen ja se valmisti laivastolle kaikkiaan 84 sukellusvenettä.
Valesota Sotaa käytiin enemmän vain merellä, jossa Britannian kuninkaallinen laivasto aloitti sodan syttyessä Saksan satamien saarron. Lisäksi Britannia järjesti kauppalaivansa saattueisiin, vaikka niiden suojaamiseen ei voitu juurikaan osoittaa voimia. Saksalla oli sodan alussa vain 57 sukellusvenettä, jotka eivät vaikuttaneet merkittävästi Britannian merenkulkuun. Sukellusveneet upottivat kuitenkin lentotukialus "HMS Courageousin", ja yksi sukellusvene tunkeutui Scapa Flow’hun, jossa se upotti taistelulaiva "HMS Royal Oakin". Lisäksi Hitler oli siirtänyt ennen sotaa taskutaistelulaivoja maailman merille, joista "Admiral Graf Spee" häiritsi Intian valtamerellä ja Etelä-Atlantilla kulkeneita kauppalaivoja. Liittoutuneet onnistuivat kuitenkin saartamaan "Graf Speen" Montevideon satamaan, jossa laivan miehistö upotti sen. Tämä oli ainoa liittoutuneiden menestys sodan ensimmäisten kuukausien aikana.
Sisu-nestemoottori Moottorista suunniteltiin lukuisia sovelluksia erilaisiin käyttökohteisiin. Ensimmäinen tuotantosarja valmistui vuonna 1964.
Desmond Bagley Bagley seurasi aktiivisesti aikaansa ja oli kiinnostunut monista hyvinkin erilaisista asioista. Milloin hän ei matkustellut maailmalla etsimässä aiheita ja tutkimassa tarinoidensa taustoja, Bagley harrasti muun muassa purjehtimista, lukemista, klassista musiikkia, elokuvia, matematiikkaa, ohjelmointia ja sotahistoriaa.