mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Saturn V Näistä vain Johnson Space Centerissä oleva koostuu kokonaan lentoon tarkoitetuista osista. U.S. Space & Rocket Centerissä on myös täysikokonen pystyssä oleva malli Saturn V:stä.
Saturn V Presidentti John F. Kennedyn 1961 antama lupaus ihmisen lähettämisestä Kuuhun vuosikymmenen loppuun mennessä toi lisää pontta koko Nasan toimintaan ja varsinkin Saturn-ohjelmaan.
Saturn V Saturn V muodostui kolmesta rakettivaiheesta; S-IC ensimmäisenä vaiheena, S-II toisena vaiheena ja S-IVB kolmantena vaiheena, sekä instrumentointiyksiköstä.
Kaikissa kolmessa vaiheessa hapettimena oli nestemäinen happi (LOX). Ensimmäisen vaiheen polttoaineena oli RP-1 ja toisen sekä kolmannen vaiheen polttoaineena nestemäinen vety (LH2). Ylemmissä vaiheissa oli myös pienet ullagemoottorit, joilla avustettiin vaiheiden irtoamista ja varmistettiin, että nestemäiset ajoaineet olivat oikeassa asennossa pumppuihin imettäviksi.
S-II S-II oli North American Aviationin rakentama Saturn V -kantoraketin toinen vaihe. Viittä J-2-rakettimoottoria käyttäen se kiihdytti Saturn V:tä läpi ylemmän ilmakehän 5 MN työntövoimalla.
Saturn V 10. tammikuuta 1962 Nasa julkaisi suunnitelman rakentaa C-5 -raketti. Tässä kolmivaiheisessa raketissa olisi ensimmäisessä vaiheessa 5 F-1 -moottoria, toisessa 5 J-2 -moottoria ja kolmannessa 1 J-2 -moottori. C-5 oli voimakkain Silverstein-komitean ehdotuksista ja nähtiin kaikkein sopivimmaksi konstruktioksi kuulennon toteuttamiseksi. Tässä vaiheessa kaikki vaiheet olivat olemassa, tosin vain paperilla. Huomattiin, että hyvin todennäköisesti varsinainen kuualus olisi valmis testattavaksi ennen rakettia. Nasa päätti siksi jatkaa C-1:n (myöhemmin Saturn I) kehittämistä testiraketiksi, sillä sen ensimmäinen vaihe perustui olemassa olevaan tekniikkaan ja sen ylempi vaihekin oli jo kehitteillä.
RS-68 (rakettimoottori) Moottorin suunnittelu tehtiin Canoga Parkissa. Kehitysmalli tehtiin Santa Susana Field Laboratoryssa, missä aikoinaan kehitettiin ja testattiin Apollo-ohjelman Saturn V-kantoraketin moottorit. RS-68-moottorin testausta tehtiin myös Edwards Air Force Base-lentotukikohdan laboratoriossa ja NASAn John C. Stennis Space Center-avaruuskeskuksessa. Ensimmäinen onnistunut testipoltto tehtiin Air Force Research Laboratoryssä ja Stennisissä . Ensimmäinen onnistunut koelaukaisu tehtiin .
Saturn V Konstruktiot olivat:
Crawler-transporter Crawler-transporter on suuri telaketjuajoneuvo, jota käytettiin Kennedyn avaruuskeskuksen laukaisukompleksissa 39 Saturn V- ja Saturn IB-kantorakettien kuljettamiseen Vehicle Assebly Building -kokoonpanohallista laukaisupaikoille Apollo-, Skylab- ja Apollo-Sojuz -ohjelmissa. Vuosina 1981-2011 sitä käytettiin avaruussukkuloiden siirtämiseen.
Saturn V Instrument Unit Saturn-lentojen
rakenne vaihteli suuresti eri lentojen välillä. Kaikki lennot alkoivat kuitenkin samalla lailla. Liikkeellelähdön rauhoittamiseksi rakettia pidettiin kiinni ja sen lähtöä hidastettiin ensimmäisen matkalla pitämällä siitä kiinni ensimmäisen vaiheen tyvestä neljästä kohdasta.
Saturn Relay Saturn RELAY on tila-auto, jota General Motors valmisti vuosina 2004-2006. Ensimmäinen mallivuosi oli 2005, ja viimeinen 2007. Autoa myytiin Saturn-brändin alla.
AS-201 AS-201 (tai SA-201 - "Apollo-Saturn 201") oli Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen Saturn IB -kantoraketin lento ja ensimmäinen komento- ja huoltomoduulin lento.
Saturn V Avaruussukkulan huipputyöntövoima on 30,1 MN
Apollo 8 Nasa valmistautui lentoon ainoastaan neljä kuukautta. Lennossa käytettyä laitteistoa oli käytetty vain muutaman kerran – Saturn V -kantoraketti oli laukaistu ainoastaan kahdesti, ja Apollo-avaruusalus oli vasta lopettanut ensimmäisen miehitetyn lentonsa, Apollo 7:n. Saturn V -kantorakettia käytettiin nyt ensimmäistä kertaa miehitetyssä lennossa. Alun perin Apollo 8 -lento oli suunniteltu komento- ja kuumoduulin testaamista varten Maan kiertoradalla, mutta suunnitelmaa muutettiin kunnianhimoisemmaksi Kuun kiertoratatehtäväksi. Näin tehtiin, koska kuumoduulin valmistuminen viivästyi. Lento asetti miehistön koville, koska siihen valmistauduttiin niin lyhyen aikaa.
Saturn V Neljä ulkokehällä olevaa moottoria suuntautuivat pois keskustasta, jotta yhden moottorien sammuessa liian varhain kokonaistyöntövoima olisi kohti aluksen massakeskipistettä. Saturn V kiihdytti nopeuteen 500 m/s 2 km:n korkeudessa. Alkuvaihe kului korkeuden saavuttamiseen ja lopussa nostettiin nopeutta tarvittava määrä.
80 sekunnin kohdalla raketti saavutti dynaamisen paineen maksimin, Max Q:n. Dynaaminen paine riippuu ilman tiheydestä ja raketin nopeuden neliöstä. Max Q:n jälkeen raketin nopeus kasvaa edelleen mutta ilman tiheys laskee niin nopeasti, että dynaaminen paine vähenee.
Saturn V ja hyötykuormakapasiteetti 118 000 kg LEO:lle.
Saturn V Avaruuskeskusta käytettiin myöhemmin muun muassa Avaruussukkulan päämoottorin testaukseen ja uudemman, Delta IV -raketin EELV käyttämän RS-68 kehitykseen. Tulevaisuudessa siellä testataan Ares V-raketteja.
Mobile Launcher Platform Kaikki kolme MLP:ää tehtiin alun perin Apollo-ohjelman Saturn V -rakettien laukaisuun ja siihen niitä käytettiin 1960 ja 1970-lukujen vaihteessa. Kussakin MPL:ssä oli Saturn V:n laukaisussa tarvittu 120 metriä korkea laukaistorni, jossa oli juuri ennen laukaisua sivuun käännettävät käsivarret ja muita toimintoja.
Saturn V Von Braunin ryhmä tutki kahta lähestymistapaa. Ensimmäinen oli useamman rakettimoottorin käyttäminen yhdessä. Toisessa tulisi kehittää uusi aiempaa tehokkaampi rakettimoottori, joka riittäisi yksin työntövoimaksi. Todettiin, että käytännöllisin tapa olisi yhdistää olemassa olevia moottoreita yhteen klusteriksi ja tätä von Braun ehdottikin. Samaan aikaan kuitenkin Rocketdyne suunnitteli moottoria, joka korvaisi yhdellä moottorilla suunnitellut klusterit, tunnukseltaan se oli F-1.
Saturn V Instrument Unit IU kommunikoi radiolla maa-asemaan useista syistä. Mittaus ja telemetriajärjestelmä kommunikoi sisäisten prosessien ja Saturn V:n tilaa koskevaa dataa. Seurantajärjestelmä lähetti dataa maa-asemalle (Mission Ground Station eli MGS), joka määritti raketin sijaintia. Radioyhteys mahdollisit myös MGS:n lähettää komentoja IU:hun.
Neuvostoliiton kuuohjelma N-1:n ja kuualusten kehitys viivästyi 1967–1968. Yhdysvalloissa tiedettiin kehitettävästä jättiraketista jo vuonna 1967, ja arvattiin oikein ettei raketti lentäisi ennen vuotta 1969. Kongressissa ei uskottu NASA:n ilmoitusta venäläisten jättiraketista, puheet siitä väitettiin yritykseksi saada kongressilta lisää rahoja avaruusohjelmaan. Kuusi N-1-rakettia valmistui viivytyksistä huolimatta. N-1 saatettiin laukaista vasta vuoden 1969 talvella, vuosi sen jälkeen kuin amerikkalaisten Saturn V -raketti.
Apollo (avaruusohjelma) Miehitetyillä lennoilla käytettiin Saturn IB ja V -kantoraketteja.
Saturn V Kolme miehistöä eli Skylabissä toukokuun 25. 1973 helmikuun 8. 1974 välillä. Skylab pysyi kiertoradalla heinäkuun 11. 1979. Sen toivottiin pysyvän kiertoradalla niin pitkään, että avaruussukkulat olisivat ennättäneet tehdä sinne lentoja ja korottaa sen kiertorataa, mutta ensimmäinen sukkula lensi vasta 1981. Skylabin olisi ajateltu toimivan tukikohtana uudemmille asemille, mutta jälkikäteen tarkasteluna on todettu että siitä ei kuitenkaan olisi ollut juurikaan apua, sillä sitä ei oltu suunniteltu kunnostettavaksi ja täydennettäväksi.
Saturn V C-1:stä kehitettiin lopulta Saturn I. C-2:n kehitys lopetettiin jo suunnittelun alkuvaiheessa ja keskityttiin C-3:een. Siinä aiottiin käyttää ensimmäisessä vaiheessa kahta F-1 -moottoria, toisessa vaiheessa neljää J-2 -moottoria ja S-IV -vaihetta, jossa olisi kuusi RL-10 -moottoria.
Saturn V Peruutetun toisen Saturn V:n tuotantoerän ensimmäisessä vaiheessa olisi ollut todennäköisesti F-1A-moottorit, mikä olisi parantanut suorituskykyä huomattavasti.
Muita muutoksia olisivat luultavasti olleet siivekkeiden poisto, sillä ne eivät massaansa nähden tarjonneet paljonkaan hyötyä, sekä pidennetty S-IC-vaihe tehokkaampia F-1A-moottoreita varten ja uudet versiot J-2-moottoreista ylempään vaiheeseen.
Saturn V Vuodesta 1964 vuoteen 1973 Saturn V:hen käytettiin 6,5 miljardia dollaria, eniten vuonna 1966 1,2 miljardia.
Eräs pääsyistä Apollo-ohjelman keskeyttämiseen oli sen hinta. 1966 Nasan budjetti oli suurimmillaan 4,5 miljardia dollaria, noin 1,5 prosenttia Yhdysvaltain bruttokansantuotteesta. Samana vuonna puolustusministeriön budjetti oli 63,5 miljardia eli 7 %.
Energija (raketti) Sen suunnitteli TsAGI-tutkimuskeskus osana Buran-sukkulaohjelmaa. Raketti oli Buran-sukkulan laukaisuväline. Sen nostokyky matalalle kiertoradalle oli 98 000 kg eli jonkin verran vähemmän kuin NASAn kuulennoilla käytetyllä Saturn V-raketilla. Suunnitteilla oli myös järeämpiä malleja, joiden nostokyky olisi ollut jopa 175 000 kg eli selvästi enemmän kuin Saturn V:llä.
Saturn V S-II putosi Maahan noin 4200 km:n päähän laukaisualustasta.
Saturn V Instrument Unit Raketin asento määritettiin kolmen akselin suhteen:
Saturn V 1959 von Braun ehdotti, että raketin nimeksi tulisi vaihtaa "Saturn", mikä on yksi askel eteenpäin Jupiterista Maasta katsottuna, ja ARPA hyväksyi muutoksen. Samaan aikaan armeija päätti, ettei sillä ole välitöntä tarvetta niin suurelle raketille, ja luovutti hankkeen vasta perustetulle Nasalle. Nasa suunnitteli siihen aikaan omaa suurta Nova-rakettiaan, mutta päätti tutustua von Braunin työhön tosissaan. Samalla von Braunin ryhmä siirtyi kehittämään raketin ylempiä vaiheita. Vuonna 1960 von Braun nimitettiin Marshall Space Flight Centerin johtajaksi ja Saturn-ohjelma pääsi kunnolla käyntiin.
Perunalajikkeet Tärkkelysperunalajikkeista eniten viljeltyjä Suomessa olivat v. 2016 Posmo, Kuras, Kardal ja Saturna.
Lyndon B. Johnson Space Center Avaruuskeskukseen on tallennettu lentokykyinen Saturn V -kantoraketti.
Joanna Saturna Joanna Saturna on kahvelikuunari, joka valmistui Vlaardingenissa, Hollannissa vuonna 1903. Alus ostettiin Suomeen vuonna 2000 suoraan rahtiliikenteestä. Purjealus on hyväksytty Museoviraston ylläpitämään perinnepurjelaivarekisteriin. Alus on Suomen vanhin charter-toimintaa harjoittava purjealus.
Kurt H. Debus Kurt Heinrich Debus (29. marraskuuta 1908 – 10. lokakuuta 1983) oli saksalainen rakettitiedemies, joka osallistui V-2 raketin kehittelyyn toisen maailmansodan aikana. Hän kuului SS:ään ja antoi erään kollegansa ilmi Gestapolle. Hänet siirrettiin sodan jälkeen operaatio Paperiliittimessä Yhdysvaltoihin, jossa hänestä tuli Kennedyn avaruuskeskuksen ensimmäinen johtaja (1962–1974). Hän johti Saturn-rakettienlaukaisuaseman rakentamista Cape Canaveralissa. Debus työskenteli Wernher von Braunin työtoverina NASAlle. Hän kuoli vuonna 1983.
Saturn-rakettiperhe Saturn C-5 (myöhemmin nimettiin Saturn V:ksi) oli voimakkain Silverstein-komitean ehdotuksista ja nähtiin kaikkein sopivimmaksi konstruktioksi. Tässä vaiheessa kaikki vaiheet olivat olemassa tosin vain paperilla. Huomattiin että hyvin todennäköisesti varsinainen kuualus olisi valmis testattavaksi ennen rakettia. NASA päätti siksi jatkaa C-1:n (myöhemmin Saturn I) kehittämistä testiraketiksi, sillä sen ensimmäinen vaihe perustui olemassa olevaan tekniikka (Redstone ja Jupiter IRBM) ja sen ylempi vaihe oli jo kehitteillä.
Saturn V Suurinta työntövoimaa pidetään usein raketin suuruuden mittana mutta sen määrittäminen ei ole ongelmatonta mm. seuraavista syistä:
Saturn V C-5 suunniteltiin hyötykuormakapasiteetiltaan sellaiseksi, että sillä voitaisiin tehdä kuulento yhdellä laukaisulla. Raketti pystyisi viemään 41 000 kg Kuun kiertoradalle.
C-5 -raketin kolmatta vaihetta käytettiin C-IB -raketin (myöhemmin Saturn IB) toisena vaiheena. C-IB:tä käytettiin todistamaan konseptin toimivuus ja C-5:n toimintavarmuus sekä C-5:n kehittämisessä tarvittavan lentodatan keräämiseen.
Saturn V Kolmas vaihe ja instrumentointiyksikkö voitiin kuljettaa Aero Spacelinesin erikoisvalmisteisilla lentokoneilla Pregnant Guppyllä ja Super Guppyllä.
Saturn V 135,5 sekunnin kohdalla keskimmäinen moottoreista sammutettiin kiihtyvyyden vähentämiseksi, sillä ajoaineen vähetessä keventynyt raketti kiihtyi nopeammin. F-1-moottoria ei voi sammuttaa asteittain, joten tämä oli helpoin tapa. Loput moottorit paloivat kunnes polttoaine tai hapetin loppui. Miehistö koki suurimman kiihtyvyyden 4 G:tä eli 39 m/s², juuri ennen ensimmäisen vaiheen sammutusta. Ensimmäinen vaihe irtosi 300 ms moottorien sammumisen jälkeen. Tämä tehtiin kahdeksan pienen kiinteän polttoaineen moottorin avulla noin 62 km:n korkeudella. Ensimmäinen vaihe jatkoi vielä 110 km:n korkeuteen ja putosi sitten Atlanttiin 560 km:n päähän laukaisualustasta.
Saturn V Aiemmilla lennoilla Kuuhun jätetyillä seismometreillä voitiin havaita törmäykset. Saatu data auttoi selvittämään Kuun sisustan olemusta.
Kuumoduuli Laukaisussa kuumoduuli sijaitsi Saturn V -kantoraketin kolmannen osan (S-IVB) päässä kapselissa, jonka yläpuolella sijaitsi komento- ja huoltomoduuli.
FK Saturn Moskovan alue Saturn perustettiin paikallisen tehtaan joukkueeksi vuonna 1946. Vuoteen 1957 saakka se tunnettiin nimellä Krylja Sovetov (Крылья Советов), vuosina 1958–1959 nimellä Trud (Труд) ja vuosina 2002–2004 nimellä Saturn-REN TV (Сатурн-REN TV). Venäjän pääsarjassa joukkue on pelannut kaudesta 1999 lähtien, ja se on sijoittunut sarjassa parhaimmillaan viidenneksi kaudella 2007. Sijoituksen myötä joukkue pääsi mukaan kesän 2008 Intertoto Cupiin, mikä oli sen ensimmäinen kerta eurocupeissa. Venäjän cupissa Saturn on yltänyt välieriin.
Formula 1 -kausi 2000 Kausi oli alusta asti Michael Schumacherin ja Mika Häkkisen välistä kamppailua maailmanmestaruudesta. Kauden alku sujui Schumacherin selvässä hallinnassa hänen voittaessaan kaksi ensimmäistä kilpailua ja Häkkisen keskeyttäessä ne. Kahden ensimmäisen GP:n jälkeen Häkkinen alkoi kuitenkin nousta sijoittumalla kaksi kertaa toiseksi ja voittamalla kerran ja kamppailu muuttui tasaisemmaksi.
Formula 1 -kausi 1993 Sennan tallitoverin, Michael Andrettin vauhti ei ollut toivotulla tasolla, joten McLaren korvasi yhdysvaltalaisen kuljettajansa suomalaisella Mika Häkkisellä.
DTM-kausi 2008 DTM-kausi 2008 (Deutsche Tourenwagen Masters -kausi 2008) oli uuden DTM-sarjan yhdeksäs kausi. Se alkoi 13. huhtikuuta ja päättyi 11 kilpailun jälkeen 26. lokakuuta. Edelliskauden mestari ruotsalainen Mattias Ekström ajoi numerolla yksi Audilla. Saksalainen Ralf Schumacher jatkoi entisten Formula 1 -kuljettajien edustamista sarjassa. Hän korvasi Mika Häkkisen Mercedes-Benzillä.
Formula 1 -kausi 2001 Formula 1 -kausi 2001 oli Formula 1 -sarjan historian 52. maailmanmestaruuskausi. Kausi oli muun muassa Kimi Räikkösen, Fernando Alonson ja Juan Pablo Montoyan ensimmäinen. Kautta hallitsi ylivoimaisesti Michael Schumacher, joka ajoi kauden seitsemästätoista kilpailusta peräti neljätoista kertaa palkintosijoille. Suomalaisista Mika Salo piti välivuoden, koska oli kehittämässä tulevalle Toyota F1 -tallille autoa kaudelle 2002. Kausi jäi myös Mika Häkkisen ja Jean Alesin viimeiseksi F1-sarjassa. Kauden aikana Alesi riitaantui Prost-tallin kanssa ja siirtyi Unkarin kisassa Jordanille. Heinz-Harald Frentzen puolestaan siirtyi Jordanilta Alesin tilalle Prost-talliin.
FIA pyrki hidastamaan autoja sekä parantamaan niiden turvallisuutta tekemällä sääntömuutoksia. Kun edellisellä kaudella auton etusiiven tuli olla 5 cm korkeamalla kuin auton pohja, sääntö muutettiin kaudelle 2001 niin, että siiven korkeus tuli olla 10 cm lukuun ottamatta 50 senttimetrin osuutta siiven keskiosassa. Muutos vähensi etusiiven aiheuttamaa pitovoimaa huomattavasti. Takasiipeen kohdistui myös uusia rajoituksia. Takasiiven yläosassa sai tästä kaudesta lähtien olla vain kolme tasoa ja alaosassa yksi taso, kun aiemmin tasojen määrää ei ollut rajoitettu. Alaosan ainoa taso sai olla myös korkeintaan 7,5 cm korkeudella takasiiven alaosasta.
F1 Challenge ’99–’02 F1 Challenge ’99–’02 (myös nimellä F1 Career Challenge) on EA Sportsin julkaisema Formula 1-aiheinen ajopeli. Peli on EA:n toistaiseksi viimeisin Formula 1 -peli. Peli on julkaistu 24. kesäkuuta 2003 ja pelissä pääsee ajamaan niin Kimi Räikkösen, Mika Salon kuin Mika Häkkisenkin autoa. Peli sisältää nimensä mukaisesti vuodet 1999–2002.
Formula 1 -kausi 1998 Kausi oli Mika Häkkisen ja Michael Schumacerin taistelua. Häkkinen voitti kahdeksan kilpailua kauden aikana, eli puolet ajetuista kilpailuista. Toiseksi kuljettajien MM-sarjassa sijoittunut saksalainen Ferrari-kuljettaja Michael Schumacher saavutti kuusi voittoa. Coulthard sekä Jordan-kuljettaja Damon Hill voittivat molemmat yhden kilpailun. Samanlainen tilanne oli kymmenen vuotta aikaisemmin, jolloin Ayrton Senna ja Alain Prost taistelivat molemmat maailmanmestaruudesta. Silloin ei tullut erillistä voittoa kuin yhden kerran, kun voittajana oli joku toinen kuin Ayrton Senna tai Alain Prost.
Mika Häkkisen aukio Mika Häkkisen aukio on aukio Vantaan Martinlaaksossa uimahallin ja Martinlaakson koulun vieressä Martinlaaksonkujan ja Martinlaaksonpolun risteyksessä. Se on nimetty Mika Häkkisen kunniaksi ja sen juhlalliset avajaiset olivat 1. kesäkuuta 1999.
Formula 1 -kausi 1994 Formula 1 -kausi 1994 oli järjestyksessään 45. FIA:n Formula 1 -kausi. Se alkoi 27. maaliskuuta 1994 ja viimeinen kuudestatoista kilpailuista ajettiin 13. marraskuuta.
Mika Häkkinen Häkkisen Formula 1 -ura alkoi vuonna 1991, jolloin hän pääsi kilpailemaan Lotuksella. Tosin ensimmäistä kertaa, kun Häkkinen kokeili F1-autoa, oli autona Benetton.
David Coulthard David Marshall Coulthard, MBE (s. 27. maaliskuuta 1971 Dumfries, Skotlanti, Iso-Britannia) on skotlantilainen entinen Formula 1 -kuljettaja, joka aloitti kilpauransa Williams-tallissa korvaten rataonnettomuudessa menehtyneen Ayrton Sennan. Ennen F1:tä Coulthard kilpaili muun muassa Formula Fordissa, Formula 3:ssa ja Formula 3000:ssa. Suomalaiset tuntevat Coulthardin Mika Häkkisen ja Kimi Räikkösen tallitoverina.
Nick Heidfeld Heidfeld aloitti Formula 1 -uransa kaudella Prost-tallissa, tallikaverinaan kokenut Jean Alesi. Prost-tallin kalusto ei kuitenkaan osoittautunut kilpailukykyiseksi; Heidfeld ja Alesi keskeyttivät yli puolet kilpailuista. Seuraavalla kaudella hän siirtyi hieman vahvempaan Sauber-talliin tulokaskuljettaja Kimi Räikkösen tallikaveriksi kolmivuotisella sopimuksella, tarkoituksenaan siirtyä sitä kautta uraansa tukeneen McLarenin kilpakuljettajaksi Mika Häkkisen lopettaessa uransa. Hyvin sujunut ja kuljettajien MM-sarjan kahdeksannen sijan tuonut kausi päättyi kuitenkin pettymykseen, kun McLaren valitsikin Häkkisen korvaajaksi ennakkolupauksistaan huolimatta Räikkösen. Heidfeldin myöhemmän kannanoton mukaan lupaavan Räikkösen valinnassa ei kuitenkaan ollut hänelle mitään ongelmaa, vaan siinä, että McLaren päätti säilyttää Heidfeldin itseään hitaampana pitämän David Coulthardin toisena kilpakuljettajanaan.
Formula 1 ja suomalaiset MTV3:n selostajaksi vaihtui vuonna 2001 Tomi Tuominen, ja kommentaattorina oli Jyrki Järvilehto ja välillä myös Mika Arpiainen. Tuominen selosti muun muassa Mika Häkkisen viimeisen ja Kimi Räikkösen ensimmäisen voiton. Varikkokommentaattorin työ siirtyi kaudeksi 2001 aluksi Antti Haajaselle ja myöhemmin Timo Pulkkiselle.
Martinlaakso Martinlaaksossa on asunut kaksi tunnettua Formula 1 -kuljettajaa: Mika Häkkinen ja Mika Salo. Häkkinen vietti lapsuutensa Raiviosuonmäki 6:ssa, Salo kadun toisella puolella Raiviosuonmäki 3:ssa. Häkkiselle on myös nimetty aukio Martinlaaksoon. Myös Virve Rosti, Annikki Tähti ja Jorma Hynninen ovat martinlaaksolaisia. Samoin metalliyhtye Amorphis on kotoisin Martinlaaksosta.
Formula 1 -kausi 1983 Formula 1 -kausi 1983 on järjestyksessään 34. Formula 1 -kausi. Se alkoi 13. maaliskuuta 1983 ja päättyi 15. lokakuuta 15 kilpailun jälkeen. Kausi oli huomattava, koska se oli viimeinen kausi, jolloin järjestettiin mestaruussarjaan kuulumaton kilpailu, Race of Champions. Se pidettiin Brands Hatchissa, ja sen voitti Suomen Keke Rosberg Williams -tallin autolla.
Britannian Formula 3 Britannian Formula 3 oli kansainvälinen moottoriurheilusarja, jossa kaikki kilpailut ajettiin pääasiassa Isossa-Britanniassa. Joitakin kilpailuja ajettiin Manner-Euroopassa. Moni Britannian F3 mestareista ovat ajaneet Formula 1:ssä, joista tunnetuimpia kuljettajia ovat Nelson Piquet , Mika Häkkinen , Ayrton Senna , Emerson Fittipaldi , Rubens Barrichello ja Jackie Stewart. Lisäksi Jyrki Järvilehto, Mika Salo, Jim Clark, Takuma Satō, Nelson Piquet Jr, Jaime Alguersuari, Daniel Ricciardo ja Jean-Éric Vergne ovat nousseet tästä sarjasta Formula 1:siin.
Taru Rinne Rinne aloitti uransa karting-kuljettajana kilpailemalla tulevia formula-1 -kuljettajia Mika Häkkistä, Mika Saloa ja Jyrki Järvilehtoa vastaan. Hän voitti Suomen mestaruuden 85cc -luokassa ennen Häkkistä vuonna 1979, sijoittui seuraavana vuonna toiseksi Salon jälkeen - Häkkinen oli neljäs - ja taisteli vuonna 1981 jälleen Häkkistä vastaan sijoittuen tämän jälkeen toiseksi. Vuonna 1982 Rinne voitti taas mestaruuden Häkkisen ollessa toinen. 1983 Rinne sijoittui niin ikään ensimmäiseksi loppupisteissä, mutta hylättiin viimeisessä kilpailussa sääntöjen vastaisen bensiinin vuoksi, ja mestaruus meni Häkkiselle. Lisäksi Rinne sai vuoden ajokiellon, joka päätti hänen lupaavan karting-uransa.
Mika Häkkinen Häkkisestä käytettiin F1-uransa aikana usein lempinimeä ”The Flying Finn” eli ”Lentävä suomalainen”. Kaikkien aikojen menestynein Formula 1 -kuljettaja Michael Schumacher on kertonut kunnioittavansa Häkkistä kaikista vastustajistaan eniten. The Times -sanomalehdessä äänestettiin kaikkien aikojen Formula 1 -kuljettaja vuonna 2009, ja Häkkinen oli listan kymmenes. Muita suomalaisia olivat muun muassa Kimi Räikkönen sijalla 13 ja Keke Rosberg sijalla 23.
Jesse Anttila Aloitusluokakseen pikkuformuloissa Anttila valitsi Formula Ford –luokan, josta on vuosien saatossa noussut moottoriurheilun kirkkaimmalle huipulle useita tähtinimiä. Ayrton Sennan, Michael Schumacherin, Mika Häkkisen ja Mika Salon kaltaiset nimet ovat Anttilan tapaan siirtyneet karttingista suoraan Formula Ford –luokkiin.
Mika Salo Salo aloitti uransa karting-radoilla ja voitti neljä suomenmestaruutta. Sen jälkeen hänen uransa jatkui Formula Fordeissa, joissa Salo hallitsi SM-, PM- ja EM-sarjoja. Vuosina 1989 ja 1990 hän ajoi Britannian Formula 3 -sarjaa. Vuoden 1990 F3-kautta Salo hallitsi yhdessä Mika Häkkisen kanssa. Salo voitti kuusi osakilpailua ja Häkkinen mestaruuden, minkä takia sarjasta puhuttiin Mika–Mika-sarjana. Kauden lopussa Salo ajoi kuuluisassa Macaon Grand Prix'ssa toiseksi Michael Schumacherin vietyä voiton. Mika Salo sijoittui Formula 3-luokan Englannin mestaruussarjassa toiseksi.
Formula 3000 -kausi 2004 Formula 3000 -kausi 2004 oli Formula 3000 -sarjan 20. ja viimeinen kausi. Kausi alkoi 24. huhtikuuta Italian San Marinosta ja päättyi 11. syyskuuta Italian Monzaan. Kilpailut ajettiin Formula 1 -sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä. Kausi jäi viimeiseksi sillä sarjan korvasi vuonna 2005 GP2-sarja.
Euroopan Grand Prix 1997 Euroopan Grand Prix 1997 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. lokakuuta 1997 Jerezissä. Kilpailun voitti Mika Häkkinen, jolle voitto oli uran ensimmäinen. Jacques Villeneuve, josta tuli maailmanmestari, päästi Häkkisen ja David Coulthardin viimeisellä kierroksella ohitseen.
Olivier Panis Kaudella 2003 Panis siirtyi Toyotalle Mika Salon tilalle, mutta tilanne ei parantunut. Kausi 2004 oli Panisin viimeinen, ja hänen viimeiseksi kisakseen jäi Japanin GP. Formula 1 -sarjassa ei ollut nyt mukana yhtään ranskalaista ensimmäistä kertaa sitten 1960-luvun . F1-uransa päätyttyä Panis on ajanut testejä Toyotan F1 -tallille ja auttanut F1-auton kehitystyössä.
Mika Häkkinen Kausi 1999 oli sen puoliväliin asti jälleen mestaruustaistoa Häkkisen ja Schumacherin välillä. Britannian GP:ssä tilanne kuitenkin muuttui, kun Schumacher loukkaantui ulosajossa, ja Ferrarin kakkoskuljettaja Eddie Irvine aloitti taistelunsa mestaruudesta Häkkisen kanssa. Vaikka Häkkinen hallitsi aika-ajoja suvereenisti starttaamalla paalulta 11:ssä kauden 17:stä osakilpailusta, tuli mestaruustaistosta tiukka Häkkisen keskeytettyä omaan ajovirheeseen molemmissa Italiassa ajetuissa osakilpailuissa, Imolassa ja Monzassa, ja tallin tehdessä virheitä – muun muassa Britannian GP:ssä – kun Häkkisen kilpailu jäi kesken renkaan irrottua. Kauden toiseksi viimeisen kilpailun, Malesian GP:n, jälkeen Häkkinen ehdittiin kuitenkin jo julistaa maailmanmestariksi, kun Ferrari-tallin kaksoisvoitto hylättiin sääntöjenvastaisen ilmanohjaimen vuoksi ja kolmanneksi sijoittunut Häkkinen nostettiin voittajaksi. Tulokset palautettiin kuitenkin ennalleen, joten Irvine johti MM-sarjaa ennen viimeistä kilpailua, ja Häkkiseltä vaadittiin mestaruuteen voitto kauden päättävästä Japanin GP:stä. Sen Häkkinen myös teki ja voitti uransa toisen mestaruuden.
Kausi lähti Häkkiseltä vaihtelevasti käyntiin hänen keskeytettyä kauden kaksi ensimmäistä kilpailua Schumacherin hallitessa alkukautta. Schumacherin keskeytettyä kauden puolivälissä kolme kilpailua Häkkinen pääsi hänen kantaansa voittamalla kilpailun ja sijoittumalla kahdesti toiseksi ja siirtyi MM-pistejohtoon kahden seuraavan kilpailun loisteliaalla voitollaan. Vielä kolme kilpailua ennen kauden päätöstä Häkkinen johti kahdella pisteellä Schumacheria, mutta Yhdysvaltain GP:n moottoririkko oli takaisku hänen MM-haaveilleen, ja Schumacherin voitettua myös Japanin GP:n hän voitti maailmanmestaruuden. Häkkinen jäi MM-pisteissä toiseksi. Vuonna 2001 McLarenin tallipäällikkö Ron Dennis sanoi auton luotettavuusongelmien maksaneen Häkkiselle mestaruuden.
Mark Slade (insinööri) Mark Slade on brittiläinen Renaultin Formula 1 -tallin strategiapuolen pääinsinööri. Slade aloitti uransa McLarenilla vuonna 1991. Hän on toiminut muun muassa suomalaisten kuljettajien Mika Häkkisen, Kimi Räikkösen ja Heikki Kovalaisen kilpailuinsinöörinä. Vuodesta 2016 lähtien Slade toiminut Renaultin strategiapuolen pääinsinöörinä.
Espanjan Grand Prix 1999 Espanjan Grand Prix 1999 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1999 Circuit de Catalunyan radalla Barcelonassa, Espanjassa. Kilpailun voitti McLaren-tallin kuljettaja Mika Häkkinen ja toiseksi sijoittui hänen tallikaverinsa David Coulthard. Voitto oli Häkkiselle kauden toinen.
Formula 1 -kausi 1999 Kuljettajien MM-sarjan voitti suomalainen Mika Häkkinen, joka ajoi McLaren -tallissa. Ferrari saavutti valmistajien mestaruuden.Seuraavat tallit ja kuljettajat taistelivat Formula 1 -luokan maailmanmestaruudesta kaudella 1999.
Formula 1 ja suomalaiset Kausi 1999 oli Häkkiselle vaikeampi; MM-sarjan kärkikuljettaja vaihtui useaan otteeseen. Häkkinen voitti kaudella viisi kilpailua ja varmisti jälleen mestaruuden vasta kauden päätöskilpailussa Japanin GP:ssa, tällä kertaa Ferrarin Eddie Irvinea vastaan. Häkkisestä tuli siis ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa suomalainen, joka on voittanut mestaruuden kaksi kertaa. Hän taisteli mestaruudesta vielä kaudella 2000, mutta jäi MM-pisteissä toiseksi. Kausi 2001 sujui sen sijaan vaisusti, ja Häkkinen päätti lopettaa uransa kauden päätteeksi. Vuonna 2006 hän kuitenkin palasi F1-auton rattiin, kun hän testasi McLarenin autoa Barcelonan radalla Espanjassa.
Euroopan Formula BMW -kausi 2010 Euroopan Formula BMW -kausi 2010 oli sarjan kolmas ja viimeinen kausi. Sarjassa ajettiin Formula 1:sten kilpailuviikonlopun yhteydessä, lukuun ottamatta Zandvoortin kilpailua Hollannissa. Kausi alkoi Espanjasta ja päättyi Italiaan. Sarjan mestaruuden voitti hollantilainen Robin Frijns, toiseksi sijoittui brittiläinen Jack Harvey ja kolmanneksi ruotsalainen Timmy Hansen.
Formula 1 ja suomalaiset Lajin suosio oli Suomessa korkealla, kun Häkkinen voitti kaksi mestaruutta. MTV3:n F1-selostaja Matti Kyllösen mukaan Mika Häkkisen mestaruuden ratkaisevaa Suzukan kilpailua kaudella 1998 jännitti parhaimmillaan 1,6 miljoonaa suomalaista. Hänet valittiin vuonna 1998 vuoden urheilijaksi maailmanmestaruuden ansiosta, aivan kuten Rosberg 16 vuotta aikaisemmin.
Formula 1 ja suomalaiset Tämä artikkeli kertoo Formula 1 -sarjasta suomalaisten näkökulmasta. Näkyvimmässä roolissa suomalaiset ovat olleet Formula 1:ssä kuljettajina. Ensimmäinen suomalainen F1-kuljettaja oli Leo Kinnunen, joka osallistui yhden kilpailun lähtöön vuonna 1974. Ensimmäisenä suomalaisena vakituisesti ajoi Keke Rosberg, joka myös on ensimmäinen suomalainen maailmanmestari. Hänen lisäkseen F1-sarjan maailmanmestaruuden on voittanut suomalaisista kahdesti Mika Häkkinen ja kerran Kimi Räikkönen. Muut sarjassa ajaneet suomalaiset ovat Mikko Kozarowitzky, Jyrki Järvilehto, Mika Salo, Heikki Kovalainen ja Valtteri Bottas. Kozarowitzky tosin ei selviytynyt karsinnoista kertaakaan lähtöön. Suomalaisia F1-kuljettajia on ollut sarjan historiassa kaikkiaan yhdeksän, kun Saksan kilpailulisenssillä ajava Nico Rosberg lasketaan mukaan. Hänet on laskettu kansalaisuutensa vuoksi tämän artikkelin tilastoihin.
Formula 1 Vuodesta 1996 alkanut projekti Ferrarin nostamiseksi jälleen kärkitalliksi huipentui vuosituhannen vaihteen jälkeen. Kaudella 2000 McLaren ei enää kyennyt tarjoamaan Mika Häkkiselle kalustoa, jolla hän olisi kyennyt haastamaan Schumacherin ohjastaman Ferrarin. Erityisen ratkaisevaksi nousivat McLarenin luotettavuusongelmat, ja Schumacher voittikin Ferrarin ensimmäisen kuljettajien mestaruuden sitten Jody Scheckterin mestaruuden kaudella 1979.
Minardi Kausi päättyi Tueron kannalta harmillisesti. Japanin GP:ssä hän törmäsi Toranosuke Takagin perään Suzukan radan viimeisessä shikaanissa, koska hän painoi vahingossa kaasua jarrun sijaan. Tilanne päättyi pieneen käsirysyyn. Takagin ja Tueron kolarin seurauksena radalle jäi autoista irronnutta romua, johon muutamaa kierrosta myöhemmin ajoi mestaruudesta taistellut Michael Schumacher. Schumacherin rengas puhkesi ja hän joutui keskeyttämään, ratkaisten mestaruustaiston Mika Häkkisen hyväksi. Kauden jälkeen Tuero jätti formulat ja siirtyi muualle kilpailemaan.
Formula 1 -kausi 2007 Formula 1 -kausi 2007 oli Formula 1 -historian 58. maailmanmestaruuskausi. Se alkoi 18. maaliskuuta 2007 ja päättyi 21. lokakuuta yhteensä 17 osakilpailun jälkeen. Mestaruuden voitti Ferrari-tallin suomalaiskuljettaja Kimi Räikkönen. Kauden pistetilanne oli kuljettajien MM-sarjassa erityisen tiukka. Viimeinen osakilpailu, Brasilian Grand Prix, ratkaisi kuljettajien maailmanmestaruuden Räikkösen eduksi yhden pisteen erolla toisena olleisiin Lewis Hamiltoniin ja Fernando Alonsoon.
Allan McNish McNishin ensiesiintyminen Formula 1 -sarjassa tapahtui vuonna 2001, kun hän ajoi kaudeksi 2002 mukaan tulleen Toyota-tallin testikuljettajana Mika Salon kanssa. Kun talli oli ensimmäistä kauttaan F1:ssä kilpailemassa kaudella 2002, McNish oli tallin toinen kuljettaja. Ensimmäinen kausi jäi McNishille kuitenkin ainoaksi huonojen esitystensä takia: hän ei saavuttanut yhtäkään pistettä kaudella ja sai potkut. McNishin kauden parhaaksi sijoitukseksi jäi kauden toisen kilpailun Malesian seitsemäs sija. Lisäksi McNish keskeytti kahdeksan kertaa. Aika-ajoissa McNish oli parhaimmillaan kymmenes.
McLaren MP4/12 McLaren MP4/12 oli Adrian Neweyn suunnittelema auto, jolla McLaren-talli kilpaili Formula 1:ssä kaudella 1997. Autoa ajoivat Mika Häkkinen ja David Coulthard.
San Marinon Grand Prix 1998 San Marinon Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 26. huhtikuuta 1998 Autodromo Enzo e Dino Ferrari -radalla Imolassa, Italiassa. Kilpailun voitti McLarenin David Coulthard, joka lähti kilpailuun paalupaikalta. MM-sarjan kannalta tilanne tiukentui Mika Häkkisen keskeytyksen myötä. Kolme kärkikuljettajaa oli kuuden pisteen sisällä.
Formula 1 ja suomalaiset Mika Häkkinen loukkaantui vakavasti kauden 1995 päättäneen Australian GP:n perjantain aika-ajoissa. Radalla annetun ensiavun jälkeen hänet vietiin Adelaiden radan lähellä olleeseen sairaalaan. Hän vaipui koomaan. Häkkisen tila parani, mutta monikaan ei uskonut hänen enää nousevan F1:n huipulle. Toisin kuitenkin kävi, sillä hän ajoi heti kauden 1996 ensimmäisessä kilpailussa Australiassa pisteille.
Formula 1 -kausi 1995 Mika Häkkinen ajoi hengenvaarallisen ulosajon Australian GP:ssä. Vain lääkäreiden nopea toiminta pelasti hänen henkensä.
Formula 1 Kaudeksi 1998 tehtiin edelleen suuria sääntömuutoksia kun autoja kavennettiin ja sliksirenkaista siirryttiin urarenkaisiin, jotta kaarrenopeudet saataisiin pienemmiksi. Takarenkaissa oli neljä uraa ja eturenkaissa kolme. Kautta edeltäneet testit lupailivat menestystä McLarenille, joka ei ollut viimeisinä vuosina pystynyt tarjoamaan huippulahjakkaalle ja -lupaavalle suomalaiselle Mika Häkkiselle tarpeeksi suorituskykyistä kalustoa, jotta tämä olisi kyennyt taistelemaan mestaruudesta. Jo kauden avauskilpailussa Australian Melbournessa McLaren antoi ymmärtää mistä tulevalla kaudella 1998 on kyse, kun Häkkinen otti ylivoimaisen kaksoisvoiton yhdessä tallitoverinsa David Coulthardin kanssa ohittamalla kaikki muut kuljettajat kierroksella. Schumacher tarjosi Häkkiselle tiukan vastuksen ja vei MM-tittelin ratkaisun kauden viimeiseen osakilpailuun, jossa kuitenkin Häkkinen voitollaan varmisti mestaruuden.
Formula 1 -kausi 1994 Suomalaisia kuljettajia oli tuona vuonna mukana kolme: Jyrki Järvilehto Benettonilla ja Sauberilla, Mika Häkkinen McLarenilla, sekä Mika Salo Lotuksella. Damon Hill sai toisena vuotena peräkkäin ajaa autoa, jonka numero oli nolla, koska mestaruuden voittanut Alain Prost päätti uransa.
GP3-kausi 2018 GP3-kausi 2018 oli GP3-sarjan yhdeksäs ja viimeinen kausi. Kausi oli viimeinen sillä sarja yhdistyi Euroopan Formula 3 mestaruussarjan kanssa vuonna 2019. GP3:sten korvasi kaudella 2019 FIA Formula 3 Championship -sarja.
Formula 1 Seuraavana vuonna eturenkaisiin lisättiin yksi ura lisää. Kauden mestaruustaistelu muuttui tiukemmaksi. Schumacher katkaisi jalkansa Ison-Britannian osakilpailussa, ja kamppailu käytiin Häkkisen sekä Ferrarin Eddie Irvinen kesken. Mestaruustaistelu venyi jälleen viimeiseen osakilpailuun, jonka Häkkinen toistamiseen voitti vieden samalla mestaruuden nimiinsä. Irvine, Schumacher ja Schumacheria tuurannut Mika Salo kykenivät kuitenkin tuomaan Ferrarille sen ensimmäisen valmistajien mestaruuden sitten vuoden 1983.
Science Museum Science Museum on Lontoon Kensingtonissa sijaitseva tiede- ja tekniikkamuseo. Museo on perustettu vuonna 1857. Sinne sijoitettiin osa vuoden 1851 Lontoon maailmannäyttelyn esineistöstä. Välillä museon nimi oli Suuri Patenttimuseo, mikä viittaa siihen, että museon kokoelmissa on lähinnä keksintöjä. Museon kokoelmissa on yli 300 000 esinettä, joiden joukossa on maailman vanhin höyrykone, ensimmäinen suihkumoottori, jäljennös Francis Crickin ja James Watsonin DNA:n rakennemallista sekä Mika Häkkisen kolaroima Formula 1 -auto.
Belgian Grand Prix 2000 Belgian Grand Prix 2000 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 27. elokuuta 2000 Spa-Francorchamps'n radalla. Kilpailun voitti Mika Häkkinen, joka ohitti kilpailua johtaneen Michael Schumacherin kilpailun viimeisillä kierroksilla. Kemmel-suoralle tultaessa Schumacherin ja Häkkisen edellä oli kierroksella ohitettava Ricardo Zonta. Schumacher lähti ohittamaan häntä vasemmalta, mutta Häkkinen oikealta. Häkkinen pääsi Les Combes -mutkaan tultaessa sekä Zontan että Schumacherin ohi ja ajoi kilpailun voittoon.
Formula 1 -kausi 2000 Kauden puolivälin jälkeen Schumacher alkoi kärsiä epäonnistumisista. Hän keskeytti kolme kilpailua peräkkäin, ja Häkkinen voitti niistä yhden ja sijoittui kahdessa muussa toiseksi. Häkkisen voitettua vielä kaksi seuraavaakin kilpailua Schumacherin jäädessä toiseksi molemmissa McLaren-kuljettaja siirtyi kärkeen maailmanmestaruustaistelussa. 
Häkkinen johti kautta kolmanneksi viimeiseen kilpailuun, Indianapolisiin asti. Siellä Häkkinen keskeytti moottoririkon myötä kesken lupaavasti alkaneen kilpailun ja Schumacher karkasi kahdeksan pisteen päähän. Mestaruus ratkesi Schumacherille kauden toiseksi viimeiseksi kilpailussa Japanin Suzukassa kun hän voitti tiukan kilpailun Häkkisen jäädessä toiseksi. Tästä kaudesta alkoi Schumacherin huikea peräti viisi kautta jatkunut mestaruusputki. Kaikki kauden voitot oli Ferrarin ja McLaren-Mercedeksen ottamia. Voittoihin ylisivät Häkkisen ja Schumacherin lisäksi Rubens Barrichello ja David Coulthard.
Formula Renault 3.5 -kausi 2007 Formula Renault 3.5 -kausi 2007 oli Formula Renault 3.5 -sarjan kolmas kausi. Kausi alkoi 14. huhtikuuta Italiasta ja päättyi 28. lokakuuta Espanjaan. Kausi oli viimeinen jolloin ajettiin Dallara T05 -autolla.
Formula Renault 3.5 -kausi 2015 Formula Renault 3.5 -kausi 2015 oli Formula Renault 3.5 -sarjan yhdestoista ja viimeinen kausi. Kausi alkoi 25. huhtikuuta Espanjan Alcañizista ja päättyi 18. lokakuuta Espanjan Jereziin.
Mika Häkkinen Häkkisen viimeinen kilpailukausi oli vaikea. McLarenin ongelmat tuntuivat kasautuvan Häkkisen päälle, josta osoituksena dramaattinen keskeytys ylivoimaisesta johtoasemasta kytkinrikkoon Espanjan GP:n viimeisellä kierroksella. Ferrarin tekninen etumatka etenkin automaattisessa lähtöjärjestelmässä antoi sille huomattavan edun kilpailijoihinsa, ja lehdistö aloitti spekulaatiot Häkkisen lopettamisesta. Häkkinen voitti kauden aikana kaksi kilpailua: Britannian GP:n ja kauden toiseksi viimeisenä ajetun Yhdysvaltain GP:n. Kauden loppupuolella Häkkinen ilmoitti siirtyvänsä vuoden sapattivapaalle F1:stä, ja hänen tuuraajakseen palkattiin toinen suomalainen Kimi Räikkönen. Häkkinen ei kuitenkaan koskaan palannut sapattivapaaltaan, vaikka hänen paluustaan kaudelle huhuttiin vahvasti.
Erja Häkkinen Formula 1 -uransa jälkeen pariskunta pääsi usein iltapäivälehtien otsikoihin mm. avioliitto-ongelmiensa takia. Avioliittoa heikensi muun muassa se, että Häkkinen alkoi viettää kevyempää elämää uransa päätettyään. Pian hän kuitenkin palasi autourheilun pariin DTM-sarjassa. Häkkiset olivat runsaasti keltaisen lehdistön aiheissa ja erohuhuja liikkui vuosien varrella useita kertoja. Ilta-Sanomien mukaan pariskunnan välit alkoivat mutkistua, kun Mika Häkkinen lopetti uransa DTM-sarjassa syksyllä 2007. Heidän erostaan tiedotettiin 6. helmikuuta 2008.
Talbot Talbot osallistui myös samana vuonna ajettuun ensimmäiseen Formula 1 -kauteen. Myös tällöin Louis Rosier oli kuljettajana, ja kausi päättyi Talbotin kolmanteen ja Rosierin neljänteen sijaan. Kauden jälkeen Talbot vetäytyi kilpailuista, mutta Rosier ajoi vielä kaudella 1951 yksityistallissa Talbotilla. Vuonna 1952 Talbotin tarina formuloissa päättyi yksityistallienkin osalta, kun Formula 1:ssä siirryttiin kaksilitraisiin F2-autoihin.
Formula 1 -kausi 1995 Kausi 1995 oli viimeinen Jean Alesille ja Gerhard Bergerille Ferrarilla. Molemmat vaihtoivat Benettonille kaudeksi 1996 ikään kuin korvaukseksi siitä, kun Michael Schumacherin mukana Ferrarille meni myös muuta henkilökuntaa.
Grand Prix -kausi 1949 Grand Prix -kausi 1949 oli viimeinen GP-kausi ennen virallisen Formula 1-sarjan alkamista vuonna 1950. Kaudessa ajettiin viisi kilpailua sekä sarjan ulkopuolisia kilpailuja ympäri Eurooppaa. Kauden mestariksi selvitytyi lopulta italialainen Alberto Ascari.
Formula 1 ja suomalaiset Yleisradio ja sen yhdessä MTV:n kanssa omistama Kolmoskanava näyttivät 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alkupuolella F1-kilpailuja vuorotellen. Kolmoskanava oli saanut vuonna 1987 oikeudet näyttää kilpailuja, mutta tv-oikeuksien hinnat kiristyivät ja vuoteen 1990 mennessä Kolmosen panostus oli hiipumassa YLE:n vastaavan panostuksen suhteen. Radiolähetykset muuttuivat Keken lopetettua uransa kaudesta 1987 eteenpäin vain koostelähetyksiksi. Tänään Sunnuntaina-ohjelmassa f1-kilpailuja usein kuultiin vuosien 1987-1990 aikana. Aluksi kilpailuja selosti Raimo Häyrinen ja myöhemmin säännöllisemmin Juhani Sipilä. Vuonna 1991 kaksi kuljettajaa nimiltään Mika Häkkinen ja JJ Lehto pääsivät mukaan vakituisiin tiimeihin Dallaralle ja Lotukselle. Panostus lisääntyi merkittävästi kaudelle 1991. Niinpä YLE näytti muun muassa Mika Häkkisen ensimmäisen kilpailun suomeksi selostettuna. Selostajana toimi Markku Pentikäinen YLE TV1:n puolella. Vuonna 1992 näytettiin viimeistä kertaa Suomen televisiossa kolmella kanavalla Formula 1-kilpailuja. TV1:n viimeisen lähetyksen Magny-Coursilta Ranskasta selosti Tapio Suominen.
Formula 1 -kausi 1950 Formula 1 -kausi 1950 oli kautta aikain ensimmäinen Formula 1 -luokan MM-sarjan kausi.
Formula 1 -kausi 1951 Formula 1 -kausi 1951 oli kautta aikain toinen Formula 1 -luokan MM-sarjan kausi.
Formula 1 -kausi 2013 Formula 1 -kausi 2013 oli Formula 1 -sarjan historian 64. maailmanmestaruuskausi. Kyseinen kausi oli myös viimeinen kun sarjassa käytettiin 2,4-litraisia vapaasti hengittäviä V8-moottoreita. Kaudesta 2014 alkaen tallit tulevat käyttämään ympäristöystävällisempiä 1,6-litraisia V6-turbomoottoreita. Kuljettajien maailmanmestaruutta puolusti Sebastian Vettel ja valmistajien mestaruutta Red Bull Racing. Vettel oli ollut kuljettajien ja Red Bull valmistajien mestari kolmena edellisenä vuotena peräkkäin, ja putket jatkuivat tälläkin kaudella. Lisäksi Vettel rikkoi tukun F1-ennätyksiä, kuten eniten pisteitä yhden kauden aikana, eniten peräkkäisiä alusta loppuun johdettuja kilpailuja, eniten peräkkäisiä voittoja yhdellä kaudella (sivuaa Alberto Ascarin kaikkien aikojen ennätysputkea), suurin piste-ero sarjan ensimmäisen ja toisen välillä ja hän myös sivusi Michael Schumacherin yhden kauden voittoennätystä. Kauden melko tasaisesta alusta huolimatta tästä kaudesta tuli Vettelille loppujen lopuksi jopa hiukan ylivoimaisempi kuin kausi 2011.
Formula 2 -kausi 2012 Formula 2 -kausi 2012 oli Formula 2 -luokan neljäs ja samalla viimeinen kausi. Kausi alkoi Englannin, Silverstonessa ja päättyi Italian Monzassa. Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Luciano Bacheta, toiseksi sijoittui sveitsiläinen Mathéo Tuscher ja kolmanneksi sveitsiläinen Christopher Zanella.
Formula 3 Euroseries -kausi 2012 Formula 3 Euroseries -kausi 2012 oli kymmenes kausi ja samalla viimeinen nykyiselle Formula 3 Euroseries -sarjalle. Sarjan mestaruuden voitti Daniel Juncadella. Toiseksi sijoittui Raffaele Marciello ja kolmanneksi Felix Rosenqvist.
Formula 1 -kausi 2014 Formula 1 -kausi 2014 oli Formula 1 -sarjan historian 65. maailmanmestaruuskausi. Kausi oli ensimmäinen, jossa käytettiin 1,6-litraisia V6-turbomoottoreita.
Saksan Formula 3 Saksan Formula 3 oli kansainvälinen moottoriurheilusarja, jossa kaikki kilpailut ajettiin pääasiassa Saksassa. Joitakin kilpailuja ajettiin muun muassa Itävallassa, ja Alankomaissa. Moni Saksan F3 mestareista ovat ajaneet Formula 1:ssä, joista tunnetuimpia kuljettajia ovat Karl Wendlinger, Michael Schumacher, Pedro Lamy, Jos Verstappen, Norberto Fontana, Jarno Trulli, Nick Heidfeld, Christijan Albers ja Giorgio Pantano. Muita tunnettuja Saksan F3:ssa ajaneita kuljettajia ovat muun muassa Mika Häkkinen, Heinz-Harald Frentzen, Tom Kristensen, Sakon Yamamoto, Alexander Wurz, Ralf Schumacher, Bernd Schneider ja Gary Paffett.
Adrian Newey Newey on työskennellyt Formula 1- ja IndyCar-sarjoissa menestyksellisesti kilpailuinsinöörinä, aerodynaamikkona ja teknisenä suunnittelijana sekä teknisenä johtajana. Hän suunnitteli mm. Williamsin ja McLarenin maailmanmestariautot. McLarenille tullessaan Newey muutti huomattavasti tallin toimintatapoja: Aikoinaan McLarenilla ajanut Mika Häkkinen totesi v. 2012 Monacossa ”Documentary about the F1 Legend”-nimisessä ohjelmassa antamassaan haastattelussa McLarenin autonkehittelystä, että sellainen autonosien kokeillaan tuota ja katsotaan tyyli loppui. Newey teki ensin virtauslaskelmat ja sitten myöhemmin tulokseksi saatu muutos laitettiin autoon; Häkkisen mukaan muutokset toimivat lähes aina. Nyttemmin Adrian Newey työskentelee Red Bull Racingille ja menestys on näyttänyt seuraavan hänen mukanaan kyseiseen talliin. Tästä osoituksena on Red Bull Racing:in valmistajien maailmanmestaruus Formula ykkösissä vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013.
Formula 1 -kausi 1976 Formula 1 -kausi 1976 oli 27. Formula 1 -kausi. Se alkoi 25. tammikuuta ja päättyi 24. lokakuuta 1976 16. kilpailun jälkeen.
Sauber Kausi 2000 oli Sauberin seitsemäs vuosi Formula 1 -sarjassa. Talli nimesi autonsa C19-nimiseksi. Rengasmerkkinä säilyi Bridgestone. Moottorit olivat Ferrarin rakentamia Petronasiksi nimitettyjä V10-koneita. Kuljettajina olivat Diniz ja suomalainen Mika Salo.
Formula 1 -kausi 1980 Formula 1 -kausi 1980 oli 31. Formula 1 -kausi. Kausi alkoi 13. tammikuuta ja päättyi 5. lokakuuta. Kauden aikana ajettiin yhteensä 14 kilpailua. Mestariksi kruunattiin kauden päätyttyä Alan Jones ja Williams otti 1. valmistajien mestaruutensa.
Formula 1 -kausi 2016 Formula 1 -kausi 2016 oli Formula 1 -sarjan 67. maailmanmestaruuskausi. Kausi oli järjestyksessään kolmas, jolla käytettiin kaudella 2014 lanseerattuja 1,6-litraisia turbomoottoreita.
Formula 1 -kausi 2000 Formula 1 -kausi 2000 oli 51. FIA:n Formula 1 -kausi. Se alkoi 12. maaliskuuta 2000 ja päättyi 22. lokakuuta seitsemäntoista kilpailun jälkeen.
Formula 1 -kausi 1977 Formula 1 -kausi 1977 oli 28. Formula 1 -kausi. Se alkoi 9. tammikuuta ja päättyi 23. lokakuuta 1977 17:n kilpailun jälkeen.
Formula 1 -kausi 1984 Formula 1 -kausi 1984 oli järjestyksessään 35. Formula 1 -kausi. Se alkoi 25. maaliskuuta 1984 ja päättyi 21. lokakuuta 16 kilpailun jälkeen.
Formula 3000 -kausi 1999 Formula 3000 -kausi 1999 oli Formula 3000 -sarjan 15. kausi. Kausi alkoi 1. toukokuuta Italian San Marinosta ja päättyi 25. syyskuuta Saksan Nürburgringille. Kilpailut ajettiin Formula 1 -sarjan kisaviikonloppujen yhteydessä.
Circuit de Spa-Francorchamps Eniten voittoja Span radalta Formula 1:ssä on saksalaisella Michael Schumacherilla. Hän voitti kilpailun vuosina 1992, 1995, 1996, 1997, 2001 ja 2002. Suomen kansalaisista Spassa on voittanut Mika Häkkinen (vuonna 2000), Kimi Räikkönen (vuosina 2004, 2005, 2007 ja 2009), sekä Nico Rosberg (vuonna 2016).
Roberto Moreno Morenon viimeinen tilaisuus Formula 1 -sarjassa tuli vuonna 1995 uuden Forti Corse-tallin kanssa. Fortilla ei kuitenkaan ollut asiaa edes keskijoukkoon, joten Morenon viimeinen kausi kului lähinnä taistellessa tallikaveri Pedro Dinizin ja Pacific-tallin kuljettajien kanssa.
Formula 1 -kausi 2017 Formula 1 -kauden 2017 20. ja samalla viimeinen osakilpailu ajettiin 26. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla. Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Valtteri Bottas joka ajoin paalulta myös voittoon tehden samalla ”hattutempun” eli ottamalla kilpailun nopeimman kierroksen myös nimiinsä. Lewis Hamilton oli toinen ja Ferrari-kaksikko Vettel-Räikkönen miehitti seuraavat sijoitukset.
Yhdysvaltain Grand Prix 2001 Yhdysvaltain Grand Prix 2001 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. syyskuuta 2001 Indianapolis Motor Speedway -radalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti McLaren-kuljettaja Mika Häkkinen, jolle voitto oli hänen uransa 20. ja samalla viimeinen.
Formula 1 -kausi 1995 Formula 1 -kausi 1995 oli Formula 1 -sarjan 46. maailmanmestaruuskausi.
Formula 1 -kausi 1993 Williams jatkoi kaudella 1993 F1-sarjan dominoimista. Muun muassa aktiivijousituksella varustettu ajokki oli lähes lyömätön. Alain Prost palasi Formula ykkösiin vuoden tauon jälkeen. Prost voitti seitsemän kilpailua kuudestatoista ja lähti kolmetoista kertaa paalupaikalta, saavuttaen uransa neljännen maailmanmestaruuden. Hänen arkkivihollisensa Ayrton Senna ajoi tasaisen vahvasti McLarenin heikolla ajokilla sijoittuen MM-sarjassa toiseksi. Damon Hill otti uransa ensimmäisen voiton kaudella ja sai kunnian ajaa niin kutsuttua nolla-autoa, koska hallitseva mestari Nigel Mansell ei jatkanut uraansa Formula 1:ssä.
Formula 1 -kausi 1988 Formula 1 -kausi 1988 oli historian 39. Formula 1 -kausi. Se alkoi 3. huhtikuuta 1988 ja päättyi yhteensä 16 ajetun osakilpailun jälkeen 13. marraskuuta.
Marco Werner Vuonna 1990 Werner sijoittui Formula Opel -sarjassa hopealle Mika Häkkisen takana, ja seuraavana vuonna Saksan Formula 3 -sarjassa hopealle Pedro Lamyn takana. Kun Werner ei kyennyt tekemään läpimurtoa Formula ykkösiin, hän alkoi keskittyä urheilu- ja vakioautoihin. 1990-luvulla hän kiersi kotimaassaan Super Tourenwagen Cupia, DTM-sarjaa sekä Porsche Supercupia. Vuonna 1995 hän voitti Daytonan 24 tunnin ajon kölniläisen Kremerin Porschella. Vuodesta 2001 Werner on ajanut American Le Mans -sarjaa Joest-tallissa. Hän on voittanut Le Mansin 24 tunnin kilpailun kolmesti, vuosina 2005–2007.
Formula 1 -kausi 1959 Formula 1 -kausi 1959 oli kymmenes Formula 1 -kausi. Se alkoi 10. toukokuuta ja päättyi 12. joulukuuta 1959 yhdeksän kilpailun jälkeen. Mestaruuden vei nimiinsä Jack Brabham ja talleissa Cooper.
Formula 1 -kausi 1981 Formula 1 -kausi 1981 oli 32. Formula 1 -kausi. Se alkoi 15. maaliskuuta ja päättyi 17. lokakuuta 1981 15 kilpailun jälkeen. Kuljettajien mestaruuden vei Nelson Piquet ja valmistajissa Williams.
Formula 1 -kausi 2009 Formula 1 -kausi 2009 oli Formula 1 -sarjan historian 60. kausi ja toinen uuden Concorde-sopimuksen alla. Kaudella ajettiin yksi uusi kilpailu, kauden päättänyt Abu Dhabin Grand Prix.