mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Ku Klux Klan Klanin poliittisen vallan huipulla useat erittäin korkeat poliittisen vaikuttajat Yhdysvalloissa ja Kanadassa liittyivät Klaniin tai olivat läheisessä yhteistyössä sen jäsenistön kanssa. Klanin jäsenistöön tai sen piireihin on väitetty kuuluneen muun muassa kaksi korkeimman oikeuden tuomaria ja kaksi Yhdysvaltain presidenttiä, joista toinen oli Harry S. Truman ja toinen Warren G. Harding. Truman kuului vuonna 1924 Klanin rivijäsenistöön, eikä ollut kovin aktiivinen. Hardingia on väitetty Klanin jäseneksi, mutta hänen jäsenyytensä on erittäin epätodennäköistä. Korkeintaan hän saattoi olla rivijäsen. Sen sijaan korkeimman oikeuden tuomari Hugo Black oli erittäin aktiivinen ja Klanin johtoa. Korkeimman oikeuden päätuomari Edward Douglass Whiten on sanottu väittäneen olleensa ensimmäisen Klanin jäsen, muttei toisen. Hän ainakin oli Konfederaation sotilas. Demokraattinen senaattori Robert Byrd taas taisteli Klanin arvojen ja aatteiden puolesta. Hän oli tunnetusti 1920-1930-luvuilla Klanin jäsen. Klanin on väitetty järjestäneen 16 miestä (yhdeksän republikaania ja seitsemän demokraattia) Yhdysvaltain senaattiin, 11 kuvernööriä (kuusi republikaania ja viisi demokraattia) osavaltion johtoon ja tietämättömän määrän kongressiedustajia Kongressiin.
Japanin keisari 1930-luvulle tultaessa Japanin hallitus koostui suurelta osin fasistityyppisistä sotilasjohtajista, jotka käyttivät keisarin jumalallisuusajatusta imperiumin laajentamispyrkimyksiin. Toisessa maailmansodassa keisari oli symboli, jonka puolesta sotilaat lähetettiin taistelemaan ja kuolemaan. Keisari Hirohito itse pysytteli taka-alalla, ja hänen roolistaan sodassa on kiistelty. Japanin antauduttua Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman olisi halunnut Hirohiton sotasyyllisyysoikeuteen, mutta miehityshallinnon johtaja Douglas MacArthur kannatti keisari-instituution säilyttämistä, koska se edusti jatkuvuutta ja yhtenäisyyttä Japanissa. Keisarius säilyi, mutta siitä tuli puhtaasti seremoniallinen instituutio. Naisilta oli poistettu mahdollisuus nousta hallitsevaksi keisarinnaksi preussilaismallisella vuoden 1889 perustuslailla, ja tämä este säilyi myös perustuslaissa, jonka Yhdysvaltain miehityshallinto saneli hyväksyttäväksi voimaan 1947.
USS Harry S. Truman (CVN-75) 15. elokuuta 2007 tapahtuneessa onnettomuudessa E-2 Hawkeye -tutkakone syöksyi mereen kolmen miehistön jäsenen saadessa surmansa.
James Knox Polk Nykyisin Polkin katsotaan onnistuneen presidenttinä suhteellisen hyvin. Presidentti Harry S. Truman kuvaili häntä: "James K. Polk, loistava presidentti. Hän kertoi, mitä hän aikoi tehdä, ja myös teki niin." Hänen mukaansa on nimetty lukuisia piirikuntia ja kaupunkeja, ainakin kaksi Yhdysvaltain laivaston alusta (USS James K. Polk ja USS President Polk) sekä tehty ainakin kolme postimerkkiä: 11 sentin merkki Presidential Series -sarjassa (1938), 22 sentin merkki AMERIPEX -sarjassa (1986) sekä itsenäisenä 32 sentin juhlamerkki (1995, syntymästä 200 vuotta).
Eleanor Roosevelt Vuonna 1946 Harry S. Truman nimitti Eleanor Rooseveltin Yhdysvaltojen edustajaksi YK:n yleiskokoukseen. Hän nousi YK:n ihmisoikeuskomission puheenjohtajaksi ja osallistui aktiivisesti ihmisoikeuksien julistuksen luonnostelemiseen.
Harry S. Truman Presidenttinä Truman osallistui Potsdamin konferenssiin 17. heinäkuuta–2. elokuuta 1945. Hän kertoi Stalinille aikovansa käyttää uudenlaista asetta Japania vastaan, mistä Stalin tiesikin vakoojiensa vuoksi. Saksan sotakorvauskysymykset ja Neuvostoliiton osallistuminen sotaan Japania vastaan sekä Neuvostoliiton oikeus Japania koskeneisiin aluevaatimuksiin olivat ongelmakysymyksiä. Stalin otti neuvotteluissa esille oikeuden siirtää tehtaita Mantšuriasta Neuvostoliittoon. Saksan kysymyksessä luotiin jakolinja, joka johti Euroopan jakautumiseen Itä- ja Länsi-Eurooppaan.
Robert P. Patterson Vuodet 1930–1939 oli New Yorkin eteläisen piirin piirioikeuden tuomarina ja tämän jälkeen vuoden muutoksenhakutuomioistuimen tuomarina. Vuonna 1940 presidentti Franklin D. Roosevelt nimitti Pattersonin apulaissotaministeriksi. Hän työskenteli läheisesti apulaislaivastoministeri James Forrestalin kanssa. Harry S. Truman nimitti Pattersonin sotaministeriksi vuonna 1945. Patterson kannatti sotaministerinä Yhdysvaltain voimakasta sotilaallista läsnäoloa muilla mantereilla. Kun vuonna 1947 armeijan eri siivet yhdistettiin, niin Patterson kieltäytyi taloudellisten syiden takia puolustusministerin virasta. Hän palasi lakimieheksi, mutta oli edelleen poliittisesti aktiivinen. Hän kannatti julkisesti Trumanin ulkomaanpolitiikkaa.
Presidential Medal of Freedom Presidentti Harry S. Truman perusti Presidential Medal of Freedomin vuonna 1945 kunnianosoituksena toisessa maailmansodassa palvelleille. John F. Kennedy otti mitalin uudelleen käytäntöön vuonna 1963 ja laajensi sen kohdetta.
Rebecca West Vuonna 1948 Yhdysvaltojen presidentti Harry S. Truman antoi Westille "Women's Press Club"-järjestön journalismipalkinnon, ja kutsui häntä "maailman parhaaksi reportteriksi". Hän sai Brittiläisen imperiumin komentajan arvonimen vuonna 1949 ja ritarikomentajan arvon vuonna 1959.
Toinen maailmansota Japanin antautuminen liittoutuneille johti Yhdysvaltain miehityshallintoon. Japanin yhteiskunta oli ensimmäiset miehitysvuodet sekasorron tilassa ja pommitetuissa kaupungeissa vallitsi kodittomuus ja elintarvikkeiden pula. Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman nimitti kenraali Douglas MacArthurin Japanin miehityshallinnon ylipäälliköksi ja SCAP-valvontakomission komentajaksi johtamaan maan demokratisoitumista ja aseistariisuntaa. Miehitykseen osallistui yhdysvaltalaisten lisäksi myös kansainvälisiä joukkoja Brittiläisestä kansainyhteisöstä. Vuonna 1952 Japanista tuli suvereeni valtio, mutta Okinawa oli Yhdysvaltain hallussa vuoteen 1972 asti ja saarella on toiminut nykypäivään asti yhdysvaltalainen sotilastukikohta. Alueluovutuksissa Japani menetti 1900-luvun alussa valtaamansa Korean Yhdysvalloille ja Neuvostoliitolle, Taiwanin saaren Kiinalle, Etelä-Sahalinin ja Kurillit Neuvostoliitolle ja Ryūkyūsaaret Yhdysvalloille, mutta viimeksi mainitut annettiin takaisin Japanille Okinawan miehityksen päätyttyä. Mantšukuossa, Koreassa ja Taiwanissa asuneet japanilaiset karkotettiin kotimaahansa. MacArthur jätti keisari Hirohiton ja keisarillisen perheen sotarikosoikeudenkäyntien ulkopuolelle saadakseen symbolin Japanin kansan yhtenäisyydelle. Keisarin virasta tuli seremoniallinen instituutio ja keisarikultin purkamiseksi Hirohiton oli ilmoitettava kansalle, ettei hän ollut jumalallista alkuperää. Sotatappio oli suunnattoman kansallisen häpeän ja syvän nöyryytyksen aihe japanilaisille, joilla oli ikivanhoista kansanperinteistä juontuva vahva kunniantunto. Yhdysvallat aloitti Japanin modernisoimisen ja länsimaalaistamisen, joka kulminoitui pasifistiseen vuoden 1947 perustuslakiin. Sen mukaan Japani on parlamentaarinen demokratia ja ihmisoikeuksia noudattava oikeusvaltio. Perustuslain yhdeksännessä artiklassa varmistettiin Japanin demilitarisointi kieltämällä Japanilta sodankäynti kaikissa poliittisissa ja sotilaallisissa selkkauksissa sekä asevoimien ylläpito. Maassa myös annettiin naisille äänioikeus, hajotettiin zaibatsuiksi kutsutut konglomeraatit ja toimeenpantiin maa- ja koulutusreformit. 1950-luvulla Japani koki ilmiömäisen talouskasvun yhdeksi maailman teknologisesti kehittyneimmistä maista ja johtavista talousmahdeista.
Potsdamin julistus Potsdamin julistus eli Potsdamin deklaraatio määritteli liittoutuneiden ehdot Japanin antautumisen hyväksymiselle. Julistuksen antoivat 26. heinäkuuta 1945 Harry S. Truman, Winston Churchill ja Tšiang Kai-šek Potsdamin konferenssin yhteydessä. Potsdamin julistuksen mukaan sodan jatkaminen johtaisi Japanin nopeaan ja syvään tuhoon, ”"prompt and utter destruction".” Japanin pääministeri Suzuki Kantarō ei kuitenkaan vastannut virallisesti julistukseen, koska julistus oli Japanin hallinnon mukaan liian epämääräinen, muun muassa keisarin asema antautumisen jälkeen oli täysin vailla mainintaa. Potsdamin julistukseen kirjatut tavoitteet toimivat osaltaan myöhemmin eräinä Yhdysvaltain Japanin miehityksen päämäärinä.
Harold Hitz Burton Presidentti Harry S. Truman nimitti Burtonin korkeimpaan oikeuteen vuonna 1945 eläkkeelle jääneen Owen J. Robertsin tilalle. Vaikka Truman oli itse demokraatti, hän valitsi Burtonin, joka oli ensimmäinen republikaaninen nimitys yli kymmeneen vuoteen. Senaatti ei järjestänyt edes kuulemisia, vaan vahvisti nimityksen yksimielisesti yhdessä päivässä. Myös korkeimmassa oikeudessa Burton oli maltillinen, ja hän kirjoitti lausuntonsa erittäin tarkkaan ja siten, että ne miellyttäisivät mahdollisimman monia hänen kollegoitaan. Hän puolusti perustuslaillisten oikeuksien antamista afroamerikkalaisille, mutta toisaalta hän usein äänesti hallituksen toimivallan puolesta ja henkilökohtaisia vapauksia vastaan silloin, kun kyseessä olivat kansalaisoikeudet tai kansallinen turvallisuus.
Andréas Papandréou Papandréou otti kylmässä sodassa ainakin ulkoisesti neutraalin kannan ja toivoi maan olevan riippumattomampi Yhdysvalloista. Hän arvosteli Yhdysvaltain asevoimien ja tiedustelun vahvaa läsnäoloa Kreikassa ja halusi erottaa antidemokraattiset upseerit asevoimista. Hän yritti myös lopettaa CIA:n kanssa läheistä yhteistyötä tekevän tiedustelupalvelun tavan nauhoittaa poliitikkojen keskustelut.
Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvosto Toisen maailmansodan jälkeen neuvosto perustettiin virallisesti National Security Act -lailla, jonka presidentti Harry Truman allekirjoitti vuonna 1947. Merijalkaväen komentaja ei ollut neuvoston täysivaltainen jäsen ennen vuotta 1975, jolloin virkaan astui kenraali Louis H. Wilson. Varapuhemiehen virka perustettiin vuonna 1986 Goldwater-Nichols Act -lailla. Kenraali Colin Powell oli ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa afroamerikkalainen puheenjohtaja.
National Institute of Mental Health Presidentti Harry S. Truman kirjoitti lain NIMH:n perustamisesta 3. heinäkuuta 1946. Virallisesti laitos perustettiin 15. huhtikuuta 1949, ja se oli yksi neljästä ensimmäisestä NIH:n tutkimusyksiköistä. NIMH:n tavoitteena on lisätä psyykkisten häiriöiden ymmärrystä, ja parantaa niiden hoitoa perustutkimusten ja kliinisten tutkimusten kautta.
Earl Warren Vuosina 1939–1943 Warren toimi Kalifornian oikeusministerinä. Hän vaati japanilaisten siirtämistä pois länsirannikolta Japanin hyökättyä Pearl Harboriin. Oikeusministerin kauden jälkeen hänet valittiin Kalifornian kuvernööriksi. Presidentinvaaleissa vuonna 1948 hän pyrki republikaanipuolueen ehdokkaana Thomas Deweyn varapresidentiksi. Vaalit voitti istuva presidentti Harry S. Truman.
Baltimore/Washington International Thurgood Marshall Airport Ensimmäiset suunnitelmat Baltimoren-Washingtonin kansainvälisen lentoaseman rakentamiseksi tehtiin vuonna 1946 ja rakennustyöt aloitettiin seuraavana vuonna. Lentoaseman alkuperäinen nimi oli Friendship International Airport ja se toimi aluksi Baltimoren kaupungin alaisuudessa. Presidentti Harry S. Truman vihki lentoaseman käyttöön 24. kesäkuuta 1950.
Berliinin saarto Neuvostoliitto katkaisi 24. kesäkuuta 1948 kaiken tie-, rautatie- ja kanavaliikenteen Länsi-Berliiniin. Saarron tarkoituksena oli saada liittoutuneet hylkäämään jaettu kaupunki. Tällöin Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeen komentaja Lucius D. Clay kannatti aluksi saarron murtamista voimakeinoin, mutta Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman ei sitä hyväksynyt. Sen sijaan länsivallat järjestivät tämän vuoksi kaikkien aikojen suurimman ilmasillan, eli kuljetukset järjestettiin lentokoneiden avulla Berliiniin. Tämä operaatio Vittlesiksi kutsuttu ilmasilta toteutettiin Yhdysvaltain ilmavoimien kuljetuskoneilla Lucius D. Clayn johdolla. Näiden suojaksi siirrettiin Saksaan ja Isoon-Britanniaan 50 B-29-pommikonetta. Heinäkuussa pystyttiin kuljettamaan 3 000 tonnia elintarvikkeita päivää kohti. Vilkkaimpina aikoina Länsi-Berliiniin laskeutui lentokoneita puolentoista minuutin välein. Lento-onnettomuuksia sattui paljon, noin 60 lentäjän arvioidaan kuolleen saarron aikana. Lentokenttiä laajennettiin lisää, ja näin pystyttiin nostamaan päivittäistä tonniston määrää. Parhaimpaan aikaan pystyttiin kuljettamaan 8 000 tonnia päivässä. Tärkeimmät lentokentät olivat Tempelhof, Gatow ja Tegel.
Sherman Minton Senaatissa Minton oli ystävystynyt Harry S. Trumanin kanssa. Vuonna 1949 presidentti Truman nimitti Mintonin korkeimpaan oikeuteen edesmenneen Wiley B. Rutledgen tilalle. Senaatti vahvisti nimityksen 4. lokakuuta 1949 äänin 48–16. Korkeimmassa oikeudessa Minton tuki sitä näkökantaa, että oikeuslaitoksen pitäisi puuttua mahdollisimman vähän lainsäätäjien ja toimeenpanovallan toimintaan.
Truman Capote Truman Capoten alkuperäinen nimi oli Truman Streckfus Persons. Capoten äiti oli 17-vuotias pojan syntyessä. Capoten vanhemmat erosivat, kun Capote oli nelivuotias, jolloin hänet lähetettiin Alabamaan äitinsä sukulaisten hoiviin. Hänen läheisin ystävänsä oli vanha sukulaistäti, jota hän kutsui nimellä Sook. Täti esiintyy useissa Capoten kirjoituksissa, kuten novellissa ”Joulumuisto” (1956). 
Vuonna 1933 Capote muutti New Yorkiin äitinsä ja tämän uuden aviomiehen luo. Isäpuoli Joseph Capote nimesi hänet uudelleen Truman Garcia Capoteksi. 17-vuotiaana Capote lopetti koulun ja siirtyi "The New Yorkerin" reportteriksi. Tuolloin hän oli kirjoittanut jo pitkään ja saanut jo ensimmäisen palkintonsa kirjoituskilpailusta.
Kennedy-oppi Kennedy-oppi perustuu olennaisin osin Dwight D. Eisenhowerin ja Harry S. Trumanin hallintojen ulkopolitiikan jatkamiseen ja sen yleiseen syventämiseen. Näiden kahden presidentin politiikka oli keskittynyt kommunismiin ja keinoihin, joita Yhdysvaltojen tuli käyttää estääkseen kommunismin eteneminen Länsi-Euroopassa. Truman-oppi keskittyi taloudellisen avun antamiseen Länsi-Euroopan ei-kommunistisille valtioille eli Marshall-avun antamiseen, jotta nämä maat eivät luisuisi kommunistiseen leiriin.
Yhdysvaltain asevoimien roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Yhdysvaltain asevoimien roomalaiskatolinen arkkihiippakunta on katolisen kirkon arkkihiippakunta, joka palvelee Yhdysvaltain asevoimissa työskenteleviä. Sen palveluksessa oli 359 pappia vuonna 2013.
Bernard Baruch Suurimmilleen Baruchin arvovalta nousi presidentti Franklin D. Rooseveltin aikana. Hän nimitti Baruchin toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltojen sotatoimia koordinoivan Office of War Mobilizationin johtajan neuvonantajaksi. Presidentti Harry S. Truman nimitti Baruchin Yhdysvaltojen edustajaksi YK:n ydinenergiakomiteaan. Tässä tehtävässä hän laati niin sanotun ”Baruchin suunnitelman”, joka pyrki varmistamaan ydinenergian kehittämisen ennen kaikkea rauhanomaiseen käyttöön. Suunnitelman toteuttaminen kariutui Neuvostoliiton vastustukseen.
Kreikan sisällissota Molemmat Jugoslavian ja Albanian kommunistihallitukset hyväksyivät Kreikan kommunistipuolueen KKE:n taistelijat. DSE värväsi noin 10 000 partisaania eri puolelta Kreikkaa. Kreikan armeijassa oli noin 90 000–100 000 ammattisotilasta. Iso-Britannia oli antanut Kreikalle taloudellista tukea 95 miljoonaa puntaa. Presidentti Harry S. Truman ilmoitti Yhdysvaltojen auttavan Kreikkaa kommunistien painostusta vastaan. Tätä ilmoitusta kutsuttiin myöhemmin termillä Trumanin oppi.
Bess Truman Trumanit jättivät Valkoisen talon vuonna 1953 ja palasivat Independenceen. Miehensä kuoltua 1972 rouva Truman eli vielä kymmenen vuotta pääosin hiljaiseloa – hän on saavuttamallaan 97 vuodella Yhdysvaltain kaikkien aikojen pitkäikäisin ensimmäinen nainen.
C. Douglas Dillon Sveitsissä syntynyt Dillon sai jo nuorena perusteellisen koulutuksen finanssikysymyksissä, etenkin Yhdysvaltojen ja Euroopan välisistä talousasioissa. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa. Sodan jälkeen presidentti Harry S. Truman käytti häntä neuvonantajanaan. Vuonna 1953 Dillon nimitettiin suurlähettilääksi Pariisiin ja vuonna 1958 ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi ("undersecretary") talouskysymyksissä. Vuosina 1961–1965 hän toimi valtiovarainministerinä, koska Kennedy katsoi ettei Dillon ollut osallistunut republikaanina puoluepoliittiseen toimintaan.
Office of Strategic Services Presidentti Harry S. Truman lakkautti OSS:n toisen maailmansodan päätyttyä 1945, ja sen yksiköt tehtävineen jaettiin ulkoasiainministeriölle ja puolustusministeriölle. Puolustusministeriössä kaksi entisen OSS:n yksikköä, Salaisen tiedustelun yksikkö ja Vastavakoiluyksikkö X-2, sulautettiin yhteen Strategic Services Unit (SSU) -nimikkeen alle. Strategic Services Unit ehti olla puolustusministeriön hallussa vain muutamia kuukausia ennen sen siirtämistä väliaikaiselle Central Intelligence Group (CIG) -organisaatiolle.
Pavel Sudoplatov Eräs merkittävä paljastus oli ns. ”Berliinin kriisin” vuonna 1948 olleen puhdas Stalinin tekemä manipulaatio. Stalin olisi masinoinut eli luoneen provosoidusti Berliinin saarron, siirtääkseen lännen huomion kokonaan pois Kiinan tapahtumista. Kommunistit ottivat Kiinan alueet valtakomentoonsa vuoteen 1949 mennessä. Stalin oli suhtautunut Mao Zedongiin kunnioittavasti - mutta nuorempana kolleganaan. Yhdysvaltain presidentti Harry S. Truman oli suunnitellut peräti atomipommituksia Tsiang Kai-sekin johtamien kansallismielisten voiton turvaamiseksi ja kommunisteja vastaan, joutuen kuitenkin tästä suunnitelmasta luopumaan. Korean sotaa alettiinkin sotimaan jo tästä vain vuoden, pari myöhempänä. Tuon sodan kaikkein kriittisimmässä vaiheessa, esitti länsiliittoutuneiden ylipäällikkö Douglas MacArthur vaatimuksen atomipommituksien tekemisestä. Nämä kuitenkin torjuttiin.
Venäläiset olivat laatineet omat suunnitelmansa sen laskelman varaan, ettei länsi kykenisi kahdella rintamalla käytyyn atomisotaan samanaikaisesti. Salaisia raportteja Neuvostoliitolle toimitti muun muassa Donald Mclean.
Yhdysvaltain asevoimat Yhdysvaltain asevoimat () on Yhdysvaltain puolustusministeriön alainen sotilasorganisaatio.
Gary Sinise Ensimmäinen teatterielokuva, jossa Sinise näytteli, oli vuonna 1992 ilmestynyt "Tahdon voitto". Vuonna 1994 hän esitti luutnantti Dan Tayloria elokuvassa "Forrest Gump" ja sai roolityöstään Oscar-ehdokkuuden sarjassa paras miessivuosa. Vuonna 1995 hän esitti presidentti Harry S. Trumania televisioelokuvassa "Truman" ja sai suorituksestaan Golden Globen sarjassa paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa. Vuonna 1998 hän sai Emmy-palkinnon samassa kategoriassa roolityöstään George Wallacena televisioelokuvassa "George Wallace".
James P. McGranery McGranery valittiin 1936 edustajainhuoneeseen, jossa hän istui lokakuulle 1943, jolloin hänestä tuli oikeusministerin apulainen. McGraneryn vastuulla olivat FBI:n, Citizenship and Immigration Servicesin ja Federal Bureau of Prisonsin valvonta. J. Howard McGrath erosi huhtikuussa 1952 oikeusministerin paikalta, ja presidentti Harry S. Truman nimesi McGraneryn uudeksi oikeusministeriksi. Hän pysyi tehtävässä vuoteen 1953, jolloin presidentiksi nousi Dwight D. Eisenhower. McGranery kuoli joulukuussa 1962 ollessaan lomalla Floridassa.
Stuart Symington Symington opiskeli Yalen yliopistossa, muttei suorittanut tutkintoa. Hän avioitui senaattori James W. Wadsworth Juniorin tyttären kanssa, toimi 12 vuotta liikkeenjohtotehtävissä appiukkonsa yrityksessä, keräsi näin huomattavan omaisuuden ja yritti vetäytyä työelämästä 37-vuotiaana. Hänelle tarjottiin kuitenkin johtajuutta missourilaisesta Emerson Electric -yrityksestä, joka kaipasi saneeraajaa. Sodan alettua presidentti Harry S. Truman kutsui hänet hallituksensa erityistehtäviin, jotka huipentuivat ilmailuministerikauteen 1947–1950. Missourin senaattoriksi hänet valittiin 1953.
Gerald R. Ford -luokka Jos "USS Enterprise" ja Nimitz-luokka korvataan täysin uudella luokalla niin rakennettaisiin yksitoista uutta alusta. Toisaalta Nimitz-luokan kaksi viimeisintä alusta ovat valmistuneet vasta 2000-luvulla, ("USS Ronald Reagan" ja "USS George H. W. Bush", joka luovutettiin 2009) ja kolme muuta ("USS George Washington", "USS John C. Stennis", "USS Harry S. Truman") 1990-luvulla. Alusten suunniteltu palvelusikä on kuitenkin jopa 50 vuotta.
Joseph M. Schenck Vuonna 1941 Schenck joutui oikeuteen veronkierrosta. Hänen puolestaan todistivat oikeudessa muun muassa näyttelijä Charles Chaplin, Kalifornian korkeimman oikeuden puheenjohtaja Phil S. Gibson ja säveltäjä Irving Berlin. Valamiehistö totesi Schenckin syylliseksi kahteen neljästä asetetusta syytteestä ja hänet tuomittiin vankeuteen yhdeksi vuodeksi ja yhdeksi päiväksi. Presidentti Harry S. Truman kuitenkin armahti Schenckin syyskuussa 1942 neljän kuukauden vankeuden jälkeen. Oikeusministeriön lausunnon mukaan armahdus tapahtui ”merkittävien henkilöiden” suosituksesta. Schenck joutui luopumaan johtokunnan puheenjohtajan tehtävästä, mutta sai paikan 20th Century Foxilta vastaavana tuottajana.
Alice Walker Alice Walker (s. 9. helmikuuta 1944 Eatonton, Georgia, Yhdysvallat) on afroamerikkalainen kirjailija, jonka tunnetuimpia teoksia on Yhdysvaltain rotuerotteluun pureutuva "Häivähdys purppuraa" ("The Color Purple") vuodelta 1982. Steven Spielberg on ohjannut kirjaan pohjautuvan elokuvan. Suomeksi on ilmestynyt myös Walkerin teos "Meridian" (1984; alkuteos "Meridian", 1976).
Harry Reid Harry Mason Reid (s. 2. joulukuuta 1939 Searchlight, Nevada) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän edusti Nevadaa Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1987–2017.
Life (lehti) Henry Lucen Life oli ensimmäinen puhdas kuvajournalismia edustava lehti Yhdysvalloissa, ja se hallitsi markkinoita yli neljäkymmentä vuotta. Lehteä myytiin jossakin vaiheessa viikossa yli 13,5 miljoonaa kappaletta, ja se oli niin suosittu, että presidentti Harry S. Truman, Winston Churchill ja kenraali Douglas MacArthur julkaisivat muistelmansa sarjana sen sivuilla. Lehden paikkaa kuvajournalismin historiassa pidetään sen merkittävimpänä antina alalla. Life oli menestyvä lehti kahden sukupolven ajan, kunnes taloudelliset seikat ja lukijoiden maun muuttuminen aiheuttivat sen ilmestymisen takeltelun ja lopulta lakkaamisen.
Oder–Neisse-linja Potsdamin konferenssissa vuonna 1945 Yhdysvaltain ja Ison-Britannian edustajat väittivät, että Puola oli vaatimassa liian suuria alueita Saksasta. Tähän Stanisław Mikołajczyk vastasi, että läntiset alueet ovat tarpeellisia, jotta niihin voitaisiin asuttaa ”Curzonin linjan itäpuolelta paenneet puolalaiset, sodan aikana länteen paenneet puolalaiset sekä osa Puolan keskeisten, ylikansoitettujen maakuntien asukkaista.” Yhdysvallat ja Iso-Britannia eivät myöskään kannattaneet ajatusta, että Puola saisi oman miehitysvyöhykkeensä Saksasta. Kuitenkin 29. heinäkuuta presidentti Harry S. Truman esitti Vjatšeslav Molotoville väliaikaista ratkaisua, jonka mukaan Puola saisi hallintaansa Oderin ja itäisemmän Neissen itäpuoliset alueet, kunnes lopullinen rauhankonferenssi päättäisi rajoista. Vastikkeeksi tästä myönnytyksestään Yhdysvallat vaati, että jokainen miehitysvalta saisi miehitysvyöhykettään vastaavan osan sotakorvauksista ja että Italia olisi hyväksyttävä Yhdistyneiden kansakuntien jäseneksi. Ehdotus ei kelvannut Neuvostoliitolle, koska se ”ei myöntänyt Puolan hallintaan kahden Neissejoen välistä aluetta”. Samana päivänä Stalin kuitenkin vaati Bolesław Bierutia hyväksymään amerikkalaisten ehdotukset.
Harry Bild Harry Bild (s. 18. joulukuuta 1936 Växjö, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija. Bild aloitti pääsarjauransa IFK Norrköpingissä, josta hän siirtyi ammattilaiseksi FC Zürichiin vuonna 1964. Yhden kauden jälkeen Bild vaihtoi Feyenoordiin ja palasi kauden 1967 lopuksi Ruotsiin, Östersiin. Hän lopetti pääsarjauransa vuonna 1973.
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1930–1940-luvut) Tämä on kronologinen luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista vuosina 1930–1949. Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista Franklin D. Rooseveltistä Harry S. Trumaniin.
Rotuerottelu Yhdysvalloissa rotuerottelu perustui juridisesti Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1896 antamaan päätökseen Plessy vastaan Ferguson Päätöksen mukaan Louisianan osavaltion laki, joka teki mustille ja valkoisille tarkoitetut erilliset mutta yhdenvertaiset tilat rautatieliikenteessä pakollisiksi, ei ollut perustuslain vastainen. Päätös muodosti osavaltioiden ja paikallishallintojen rotuerottelukäytäntöjen juridisen perustan aina vuoteen 1954 asti, jolloin korkein oikeus kumosi sen päätöksellä Brown vastaan Topekan koululautakunta. Tässä yksimielisessä (9–0) päätöksessä katsotaan, että rotuerottelu on perustuslain neljännentoista lisäyksen, joka takasi kaikille kansalaisille yhtenäisen kohtelun lain edessä, vastainen. Päätös aloitti Yhdysvalloissa koulutusjärjestelmän ja yleisemmän sosiaalisen reformin ja toimi innoittajana kansalaisoikeusliikkeen syntymiselle.
Suomen puolustusvoimat Kylmän sodan aikana ulkopoliittiset ja kansainväliset tekijät kuten YYA-sopimus, noottikriisi ja Berliinin kriisi vaikuttivat puolustusvoimien kehittämiseen. Ulkomaankaupan kansainväliset kytkennät vaikuttivat puolestaan materiaalihankintoihin. Ilmavoimien käyttöön hankittiin ensin Draken- ja MiG-hävittäjiä, jotka korvattiin 1990-luvulla Horneteilla.
Suomen ilmavoimien Saab J35 Drakenit Syksyllä 1990 tehtiin esitys uuden korvaavan kaluston selvitystyön aloittamisesta. Hallitus teki päätöksen 6. toukokuuta 1992 Hornet kaluston hankinnasta. Hävittäjälentolaivue 21 vastaanotti ensimmäiset uudet Hornetit vuonna 1995. Laivue luopui Drakeneista syyskuussa 1997 Hornetien tullessa operatiiviseen käyttöön. Drakenit keskitettiin Rovaniemelle hävittäjälentolaivue 11:een, jossa ne jatkoivat palvelustaan 16. elokuuta 2000 saakka.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat Hornetit ovat kaikkien lennostojen käytössä. Marraskuussa 2001 kaksi Satakunnan lennoston Hornetia (HN-413 ja HN-430) törmäsivät ilmassa yhteen. HN-430 tuhoutui ja HN-413 vaurioitui pahoin. HN-413 korjattiin kaksipaikkaiseksi D-versioksi vuosina 2006–2009. Tosin kyseinen kone tuhoutui maahansyöksyssä koelennolla, alkuvuodesta 2010. Toukokuussa 2006 kaksi Karjalan lennoston Hornetia (HN-415 ja HN-438) törmäsivät yhteen ilmassa ja vaurioituivat.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat (1945–) Hornetit ovat kaikkien lennostojen käytössä. Marraskuussa 2001 kaksi Satakunnan lennoston Hornetia (HN-413 ja HN-430) törmäsivät ilmassa yhteen. HN-430 tuhoutui ja HN-413 vaurioitui pahoin. HN-413 korjattiin kaksipaikkaiseksi D-versioksi. Korjattu kone syöksyi maahan testilennolla Juupajoella 2010 ja tuhoutui täysin. Toukokuussa 2006 kaksi Karjalan lennoston Hornetia (HN-415 ja HN-438) törmäsivät yhteen ilmassa ja vaurioituivat.
Lapin lennosto Lennoston pääkaluston ovat 2000-luvun alusta muodostaneet F-18 Hornet-torjuntahävittäjät. Ensimmäiset neljä Hornet-hävittäjää lennosto otti vastaan tammikuussa 1999. Tyyppikoulutus aloitettiin välittömästi ja operatiivinen valmius vaihtui vuonna 2000 Drakenista Hornettiin. Lennosto käytti Hornetien tuloon asti kuitenkin Draken-kalustoa.
Suomen ilmavoimat 1970-luvun alusta alkaen ilmavoimat ja valtiojohto ovat pyrkineet hankkimaan suorituskykyisempiä hävittäjäkoneita. Tuolloin suuret lentokonetuottajat alkoivat myydä yhtä suorituskykyisiä koneita sotilasliittojensa ulkopuolisiin maihin. Tässä jouduttiin valtiotasolla ulkopoliittiseen tasapainoiluun länsimaisten ja neuvostoliittolaisten koneiden välillä 1970- ja 1980-luvulla. 1990-luvulla tapahtunut siirtyminen yhteen hävittäjäkoneeseen, Hornetiin, on globaali trendi, myös suurissa maissa. Hornetien rooli Suomessa oli torjuntahävittäjä. Nykyisin Hornet kykenee myös ilmasta maahan kykyyn. Sillä on silti aivan yhtä hyvä ilmasta ilmaan kyky. Koneen rooli on siis nykyisin monitoimihävittäjä. Torjuntahävittäjä roolia on harjoiteltu myös ulkomaisten ilmavoimien koneita vastaan, esimerkiksi 2000-luvulla Hornetit ovat käyneet ilmataisteluharjoituksia Luftwaffen MiG-29-koneita vastaan Saksassa. Puolustuspoliittisen selonteon linjausten myötä 2010-luvulle mennessä lisätään F-18 Hornet -hävittäjiin ilmasta maahan -iskukykyä, toisin sanoen niiden rynnäkkökoneominaisuuksia otettaisiin käyttöön. Näin ollen F-18 Hornetista tulisi F/A-18 Hornet aseistuksensa perusteella, jolloin se olisi muutakin kuin tutka- ja infrapunaohjuksin varustettu torjuntahävittäjä.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat Puolustusvoimien logistiikkalaitos lähetti huhtikuussa 2016 Hornetin seuraajahankintaa (HX-hävittäjähanke) koskevan tietopyynnön neljän valtion hallituksille, jotka välittivät sen edelleen maansa ilmailuteollisuudelle. Tietopyyntöön saatiin vastaukset viideltä lentokonevalmistajalta marraskuussa 2016. Tarjouspyyntö Hornetin seuraajasta lähetetään keväällä 2018 viidelle lentokonevalmistajalle.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat Keväällä 1992 lennettyjen koelentojen jälkeen päädyttiin F/A-18 Hornetiin, jonka hankintapäätös julkistettiin saman vuoden toukokuussa. Koneita päätettiin hankkia 57 yksipaikkaista C- ja 7 kaksipaikkaista D-versiota. Ensimmäiset kaksipaikkaiset D-versiot saatiin Suomeen marraskuussa 1995. Kaksipaikkaiset lennettiin Yhdysvalloista ja yksipaikkaiset C-versiot koottiin Kuorevedellä vuosina 1996–2000.
AMC Hornet Ennen AMC Hornetia AMC oli valmistanut Rambler-mallisia autoja. Mallin maine oli kuitenkin kärsinyt, joten yhtiö alkoi valmistaa kokonaan uudenlaisia autoja uudella nimellä. Viimeistä Rambler-mallia, Rambler Americaniä, seurasi ensimmäinen AMC-mallin auto, AMC Hornet. Sen suunnitteli Richard A. Teague. Hornet tuli myyntiin vuonna 1970 ja samana vuonna AMC esitteli myös AMC Gremlinin, joka oli 30 senttimetriä lyhyempi versio Hornetista. Hornetista oli kaksi- ja nelipaikkaiset versiot. Kuten vuonna 1969 julkistetussa, suositussa Ford Maverickissa, Hornetin akseliväli oli noin 275 senttimetriä, se oli sedan-mallinen ja aikansa tyylin mukaisesti siinä oli pitkä konepelti ja lyhyt perä. AMC Hornetia valmistettiin vuoteen 1977 asti, jolloin sen korvasi uusi AMC Concord -malli.
Suomen puolustusvoimat Suomen ilmavoimien historia alkoi ruotsalaisten ja venäläisten vanhoista koneista. Ensimmäiset tukikohdat olivat vesilentoasemia. Jatkosotaan asti kalustoa hankittiin haalimalla koneita sieltä, mistä sai.
Honda CB Hornet Mallivuodeksi 2014 Hornet mallinimenä siirtyi vihdoin 17 vuoden jälkeen eläkkeelle, kun lyhyesti ja ytimekkäästi vain CB650F:ksi nimetty uuden sukupolven nakupyörä esiteltiin Hornetin seuraajaksi. Vaikka manttelinperijä hieman muistuttikin viimeisintä Hornetia, uudessa mallissa ei valmistajan mukaan ollut yhtään vaihtokelpoista osaa edeltäjän kanssa. Tämän julkistamalla valmistaja ilmeisesti halusi tehdä selväksi, että Hornet on lopulta siirretty historiaan. Uuden mallin täysin uutta moottoria oli suurennettu Hornetin vastaavasta ja sitä oli kehitetty mm. parempaa vääntöä, polttoainetaloutta ja päästöjä silmällä pitäen. Mm. uuden moottorin sisäisiä kitkoja oli saatu pienennettyä. Huipputeho kuitenkin putosi viimeisempään Hornettiin nähden ja mm. keula vaihtui USD-mallisesta takaisin perinteisempään ratkaisuun.
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet Hornetien ostaminen ja 30 vuoden käyttö tulevat maksamaan arviolta 8 miljardia euroa. Se on yli kaksinkertaisesti rahaa verrattuna siihen arvioon, jolla Hornetit aikoinaan myytiin päättäjille. Hornetien hankinnan ja käytön piti maksaa nykyrahassa laskettuna noin 3,9 miljardia euroa. Todellisuudessa rahaa kuluu 8 miljardia. Eliniän käyttökustannusarvio jäi pahasti alakanttiin verrattuna toteutuneisiin kustannuksiin.
Ambulanssi Suomessa otettiin käyttöön ensimmäiset hevosvetoiset sairaankuljetusvaunut Turussa vuonna 1901, ja pian sellaiset hankittiin myös muihin suuriin kaupunkeihin. Hevosajoneuvoilla suoritettu sairaankuljetus on ollut Suomessa kuitenkin kokonaisuuden kannalta hyvin vähämerkityksistä.
Suomen ensimmäiset tietokoneet Vuonna 1970 Suomen korkeakouluille ja tutkimukselle hankittiin ensimmäinen yhteinen keskustietokone, Univac 1108. Suomen Pankilla oli 20 miljoonan markan ylijäämäsumma, joka haluttiin käyttää jotenkin tieteen hyväksi. Idea tietokoneen hankkimisesta keksittiin Suomen itsenäisyyden juhlarahaston Sitran syyspalaverin saunassa.
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet Vuonna 2007 ilmavoimissa otettiin käyttöön kypärätähtäimet ja Sidewinder-infrapunaohjusten uusin kehitysversio (AIM-9X) osana koneiden elinkaaren keskivaiheen päivitystä (MLU1). Syksyllä 2008 saatiin myyntivahvistus tilauksesta, joka arvioitiin optioineen 400 miljoonan dollarin arvoiseksi. Tilaukseen kuului muun muassa 70 kappaletta radioita, kypärätähtäimiä ja näyttöpaneeleita sekä 15 JSOW-liitopommia. Marraskuussa 2011 Yhdysvaltain kongressi antoi myyntiluvan kehittyneemmälle AGM-158 JASSM -risteilyohjukselle. 1. maaliskuuta 2012 vahvistettiin kaupat 70 JASSM-ohjukselle. Kauppaan sisältyy taisteluohjukset, harjoitusohjuksia, koulutusta ja tarvittavat muutokset koneiden järjestelmiin. Maataistelukyvyn ja ilmasta-maahan-ohjusten sekä pommien käyttöönotto muutti Hornetien tyyppiluokituksen F-mallista F/A-malliin. Vastaava elinkaaren keskivaiheen päivityksen myötä tapahtunut maataistelukyvyn lisäys tehtiin Sveitsissä. Kolmatta MLU-ohjelmaa ei tule, vaan Hornetien suorituskyky korvataan HX-hävittäjähankkeella.Yli puolet koneista oli päivitetty 1. kesäkuuta 2015 mennessä. Kyseisellä viikolla ilmavoimat pudotti ensimmäiset kovat pomminsa (JDAM), jonka jälkeen Horneteille julistettiin alustava ilmasta maahan -toimintakyky. Patria luovutti viimeisen päivitetyn koneen ilmavoimille 9. joulukuuta 2016. Neljä päivää aikaisemmin Yhdysvaltain ulkoministeriö oli hyväksynyt 90 MIDS-radiojärjestelmän myynnin Suomelle. Kaupan, johon kuului lisäksi tukea, varusteita ja koulutusta, arvo oli 156 miljoonaa dollaria. Täysi ilmasta maahan -toimintakyky odotettiin saatavan käyttöön vuonna 2018.
Dassault Rafale Rafale on yksi HX-hävittäjähankkeen ehdokkaista F/A-18 Hornetin seuraajaksi Suomen Ilmavoimille.
Eurofighter Typhoon Typhoon on yksi HX-hävittäjähankkeen ehdokkaista F/A-18 Hornetin seuraajaksi Suomen Ilmavoimille.
Saab JAS 39 Gripen Gripen on yksi HX-hävittäjähankkeen ehdokkaista F/A-18 Hornetin seuraajaksi Suomen Ilmavoimille.
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet Suomen ilmavoimilla oli alkuvuodesta 2012 seitsemän käyttökelpoista F-18D- ja 55 F-18C-torjuntahävittäjää. Suomessa käytettiin aiemmin merkintää ”F-18”, joka tarkoittaa vain hävittäjätehtäviin käytettävää konetta (F, "fighter"), erotukseksi myös rynnäköintiin soveltuvasta koneesta (A, "attack"). Erottelu oli poliittinen, sillä kone on lähes identtinen Yhdysvaltain laivaston käyttämiin nähden – ilmasta-maahan-aseistus vain päätettiin jättää ostamatta. Päätökseen palattiin 2000-luvun alussa ja Hornetien ilmasta-maahan-ominaisuudet päätettiin ottaa käyttöön. Tämän mahdollistamiseksi tilattiin elinkaaren keskivaiheen päivityksen (MLU2) yhteydessä muun muassa Litening AT -maalinosoituslaitteita. Hornetien uudistuksen kokonaissumma nousee Ilmavoimien arvion mukaan 1,625 miljardiin euroon. Nykyään ilmavoimat viittaa koneisiin F/A-18-tyyppimerkinnällä.
Jaktfalken II Timo Heinonen, Thulinista Hornetiin, Keski-Suomen ilmailumuseon julkaisuja 3, 1992. ISBN 951-95688-2-4.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat Ensimmäisen hävittäjälaivueen kalustoksi valittiin Gourdou-Leseurre GL-21, joita hankittiin vuonna 1923 hankitun vertailukoneen lisäksi 18 kpl vuonna 1924.
Suomen ilmatilan loukkaukset Venäjä jatkoi ilmatilanloukkausten kiistämistä. Suomen puolelta oli todettu, että ilmatilanloukkauksia olisi ollut yksitoista, joista yhdeksän tunnistettua. Suomen osalta korostettiin, että myös kansainvälisessä ilmatilassa lentäminen voi johtaa tunnistuslentoon F-18 Hornetilla Pirkkalasta, ellei lentosuunnitelmaa ole ilmoitettu Suomelle. Lentosuunnitelman ilmoittaminen kansainvälisessä ilmatilassa ei ole velvollisuus.
Lockheed Martin F-35 Lightning II F-35 on yksi HX-hävittäjähankkeen ehdokkaista F/A-18 Hornetin seuraajaksi Suomen Ilmavoimille.
Pankkiautomaatti Seteliautomaatit edelsivät Suomessa varsinaisia pankkiautomaatteja. Ensimmäiset 8 seteliautomaattia hankittiin koekäyttöön 1971. Seteliautomaatit eivät olleet yhteydessä pankkijärjestelmiin, eikä automaatilla asioiminen saanut suoraan aikaan tilitapahtumaa pankissa.
Suomen ilmatilan loukkaukset Liikkeiden seurannasta ja niistä raportoimisesta vastaa Rajavartiolaitos. Hornetien käytöstä ja tunnistuslennoista puolestaan raportoi poliitikoille Puolustusvoimat. Jos esimerkiksi ulkomaisen sotilaskoneen käytyä Suomen ilmatilassa tarvitaan lisätietoja tapahtumien kulun selvittämiseksi joltakin valtiolta, pyytää tietoja ja niistä poliitikoille raportoi Ulkoasiainministeriö.
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet Boeing F/A-18 Super Hornet on yksi HX-hävittäjähankkeen ehdokkaista F/A-18 Hornetin seuraajaksi Suomen Ilmavoimille.
Paperikone Suomessa paperin valmistus alkoi vuonna 1667 Pohjan pitäjän Thomasbölessä. Tuolloin paperi valmistettiin käsityönä. 1800-luvulla Suomessa toimi toistakymmentä paperitehdasta, joista vain kaksi koneisti tuotantonsa. Maamme ensimmäisen paperikoneen hankki Frenckellin suku v.1841 Tampereelle, 1853 hankittiin seuraava paperikone Tervakoskelle.
Turun VPK Toimitalo, , sijaitsee Turun keskustassa Eerikinkadun ja Eskelinkadun kulmassa.Turun VPK hankki ensimmäisen paloautonsa vuonna 1924, ja vuonna 1925 Turun VPK hankki kolme Ford -merkkistä autoa, ja hinattavan moottoriruiskun. Vuonna 1933 se hankki Packard avomallisen henkilöauton, joka muutettiin 1938 umpikoriseksi. Vuonna 1936 hankittiin Chevrolet kuorma-auto. Sotavuosina VPK sai Chevrolet kuorma-auton läänin palokuntaliitolta, joka oli saanut sen lahjoituksena Ruotsista. Vuonna 1954 VPK hankki ensimmäisen varsinaisen sammutusauton Vanajan, ja vuonna 1958 Dodge Power Wagonin. 1968 ja 1970 käyttöön hankittiin kaksi Internationalin sammutusautoa, joista luovuttiin vuonna 2000. Vuodesta 2004 vuoteen 2012 VPK:lla oli käytössä Varsinais-Suomen Aluepelastuslaitoksen Volvo F6 sammutusauto, tunnukseltaan T62.
Silja Line Suomen Höyrylaiva Oy (vuodesta 1976 Effoa Oy), ruotsalainen Svea-varustamo ja turkulainen Bore-varustamo perustivat vuonna 1957 yhteisyrityksen Oy Siljavarustamo – Ab Siljarederi. Ensimmäisenä aluksena yhtiölle hankittiin matkustajalaiva Heimdall, joka sai nimen S/S "Silja" vuonna 1957. Samana vuonna hankittiin rahtilaiva S/S "Warjo", joka kuljetti vain rahtia. Myöhempiä rahtialuksia olivat muun muassa M/S "Holmia" ja M/S "Silvia". Yhtiön ensimmäinen moottorialus ja samalla ensimmäinen yhtiölle rakennettu alus oli M/S "Sunnanhav", joka liikennöi kesän 1959.
Suomen ilmatilan loukkaukset Venäläiset kuljetuskoneet loukkasivat Suomen ilmatilaa kahdesti peräkkäisinä päivinä. Ensin tiistaina Porvoon eteläpuolella noin iltakuudelta ja keskiviikkona noin neljältä iltapäivällä Suomenlahdella. Suomen Hornet-hävittäjät eivät käyneet tunnistamassa loukkaavia venäläisiä sotilaskoneita, vaan tunnistus tehtiin etänä Rajavartiolaitoksen tutkalla. Puolustusvoimien Hornetit lähtivät matkaan vasta kun kolmas sotilaskone oli jo tulossa.
USS Hornet (CV-12) USS "Hornetin" lentokoneet hyökkäsivät 11. kesäkuuta 1944 Tinianille ja Saipanille, pommittivat Guamia ja Rotaa seuraavana päivänä sekä tulittivat 15. kesäkuuta Iwo Jiman ja Chichijiman lentokenttiä. Filippiinienmeren taistelu alkoi 19. kesäkuuta "Hornetin" pommitettua japanilaisten lentokenttiä.
Autoilun historia Suomessa Eri paikkakunnille hankittiin ensimmäisiä autoja 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenen aikana seuraavasti: Jyväskylään vuonna 1902, Imatralle ja Viipuriin vuonna 1903, Lahteen, Vaasaan ja Ouluun vuonna 1906, Poriin vuonna 1907, Saloon vuonna 1908 sekä Alavudelle, Hämeenlinnaan, Kajaaniin ja Varkauteen vuonna 1909. Ahvenanmaalle tuli ensimmäinen auto vuonna 1911.
Sipoon uusi kirkko Messukasukat, kaksi messinkikruunua ja molemmat kirkonkellot tuotiin vanhasta kirkosta. Alttaritaulukseen kirkko sai vuonna 1892 Alexandra Frosterus-Såltinin tekemän jäljennöksen tanskalaisen kirkkomaalarin K. H. Blochin taulusta "Tulkaa minun tyköni". Kirkon ensimmäiset urut hankittiin vuonna 1890 Uudestakaupungista. Nykyiset urut ovat vuodelta 1951, ja ne olivat ensimmäiset uusbarokkiset urut Suomessa.
Randolph Bresnik Bresnik on Yhdysvaltain merijalkaväen lentäjä. Hän on lentänyt muun muassa F/A-18 Hornetilla. Hän valmistui laivaston koelentokoulusta (USNTPS) joulukuussa 1998 ja suoritti koelentoja F/A-18 Hornetilla ja toimi lennonopettajana. Hän lensi myös Irakin lentokieltovyöhykkeen valvontalentoja ja osallistui Irakin sodan taistelulentoihin.
Reikäkorttikone Suomen ensimmäiset reikäkorttikoneet hankittiin Tilastolliseen päätoimistoon (nykyinen Tilastokeskus) vuonna 1922. 1920-luvulla reikäkorttilaitteistoja hankkivat ainakin Henkivakuutusyhtiö Salama ja Vakuutusyhtiö Sampo. Kansaneläkelaitos otti ensimmäiset reikäkorttikoneensa käyttöön 1940-1941 ja sotavuosien jälkeen myös Yhdyspankki ja Postipankki hankkivat reikäkorttikoneita. Reikäkorttilaitteistojen valmistajana toimintansa aloittanut IBM perusti tytäryhtiön Suomeen 1936 ja vuonna 1952 IBM alkoi myös painaa reikäkortteja omassa painossaan Helsingissä. Vuonna 1955 noin 80 suomalaista organisaatiota käytti reikäkorttikoneita. Reikäkorttikoneita käytettiin Suomessa pienissä kirkkoherranvirastoissa ja koulujen kanslioissa vielä 1980-luvun alussa.
Nanoscience Center Jyväskylän yliopiston nanotiedekeskus perustettiin virallisesti maaliskuussa 2002, kun yliopiston rehtori Aino Sallinen allekirjoitti perustamissopimuksen. Samana vuonna Jyväskylän yliopistossa alkoi nanotieteen koulutus. Nanotiedekeskuksen ensimmäisenä nanotieteiden professorina toimi 2002–2009 Jorma Virtanen. Nanotiedeprojektin alkuvaiheen keskeinen vaikuttaja Jukka Pekola nimitettiin vuonna 2001 akatemiaprofessoriksi ja hän siirtyi samalla pois Jyväskylästä. Pekolan jälkeen nanotieteen kehittämistä ja nanotiedekeskuksen perustamista koordinoi muun muassa fysiikan professori Päivi Törmä, joka nimitettiin syksyllä 2001 nanoelektroniikan professoriksi. Törmä toimi 2003–2005 nanotiedekeskuksen ensimmäisenä johtajana. Törmän johtajakaudella nanotiedekeskukseen hankittiin merkittävä osa sen tutkimuslaitteista ja infrastruktuurista. Laitteistoa hankittiin EU:n aluekehittämisrahaston ja Suomen Akatemian myöntämällä rahoituksella. Nanotieteen tutkimuksen ja koulutuksen kehitystä tuki ministerikaudellaan 2003–2007 tuolloinen kauppa- ja teollisuusministeri Mauri Pekkarinen.
Tampere-Pirkkalan lentoasema Suomeen ilmavoimien Satakunnan Lennostoon kuuluva Hävittäjälentolaivue 21 lensi Pirkkalasta F-18 Horneteilla vuoteen 2014 asti. Lennosto aloitti toimintansa Pirkkalassa vuonna 1986 Saab 35 Draken -torjuntahävittäjillä.
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat (1945–) Keväällä 1992 lennettyjen koelentojen jälkeen päädyttiin F/A-18 Hornetiin, jonka hankintapäätös julkistettiin saman vuoden toukokuussa. Koneita päätettiin hankkia 57 yksipaikkaista C- ja 7 kaksipaikkaista D-versiota.
Hyvinkään–Karkkilan rautatie Veturi nro 1 myytiin ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjälle. Sen tilalle hankittiin vuonna 1917 Tampellan konepajalta veturi no. 5, joka oli ensimmäinen itsenäisessä Suomessa valmistunut veturi. Tyypiltään veturi oli samanlainen kuin aikaisemmin hankitut veturit 3 ja 4.
Lapinlahden kirkko Kirkkoon hankittiin ensimmäiset urut 1908, ne olivat 17-äänikertaiset ja ne valmisti Kangasalan urkutehdas. Uudet urut hankittiin 1984, ne ovat puolestaan Urkurakentamo Matti Erolan tekemät ja 26-äänikertaiset. Alkuperäisten urkujen julkisivu säilytettiin uudistuksen yhteydessä.
Toronto Raptors Joukkueen kokoaminen aloitettiin pian ja uudeksi päävalmentajaksi hankittiin Detroit Pistonsin entinen apuvalmentaja Brendan Malone. Seuran ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi valittiin Isiah Thomas. Kahden uuden NBA-seuran takia vuonna 1995 järjestettiin , jossa joukkueet saivat varata pelaajia. Arvonnan kautta Toronto sai ensimmäisen varauksen, ja joukkue valitsi ensimmäisenä pelaajana Chicago Bullsin B. J. Armstrongin. Hän kuitenkin kieltäytyi tulemasta Raptorsin harjoituksiin, joten hänen tilalleen hankittiin Carlos Rogers ja Victor Alexander.
Helsingin yliopiston piirustussali Piirustussalilla on myös laaja taidekokoelma. Teoksia hankittiin piirustusmalleiksi ja esikuviksi oppilaille ja ne olivat pitkään piirustuslaitoksen seinillä esillä. Alkuun hankittiin litografioita, kipsiveistoksia ja mallikuvia piirrettäväksi, myöhemmin myös pieniä maalauksia muun muassa Alexander Lauréukselta ja grafiikkaa. Ensimmäiset antiikin veistosjäljennökset hankittiin Pehr Adolf Kruskopfin ehdotuksesta 1830-luvulla. Samat veistokset olivat esillä maan ensimmäisessä taidenäyttelyssä, joka oli esillä piirustussalissa vuonna 1845. Esillä oli myös lahjoitetut kipsiveistosjäljennökset muun muassa Laokoon-ryhmästä ja Belvederen Apollosta. Kokoelmiin kuuluu myös arvokkaita teoksia, kuten Ateneumiin deponoitu piirustussalissa aikanaan opiskelleen Werner Holmbergin "Postitie Hämeessä". Kokoelmassa on runsaasti harjoitustöitä opiskelijoilta, kuten Albert Edelfeltiltä, Eliel Saariselta ja Tove Janssonilta.
Suomen ilmavoimien historia Kuljetuskone DC-3 hankittiin laskuvarjojääkäreitä varten sekä muuhun kuljetustarpeeseen. Neuvostoliittolainen pommikone Il-28 hankittiin tiedustelukoneeksi ja sitä käytettiin erityisesti maalinhinauksessa ilma-ammunnoissa.
Grumman F-14 Tomcat Tomcatilla on parempi toimintasäde ja asekuorma kuin sen Yhdysvaltain käytössä korvanneella F/A-18E/F Super Hornetilla. Yksi syy, miksi Super Hornet lopulta korvasi Tomcatin olivat Super Hornetin halvemmat huoltokustannukset. F-14 vaati osakseen paljon enemmän huoltoa lentotuntia kohden kuin Super Hornet, mihin osaltaan vaikutti varaosien loppuminen ja laitteiden vanheneminen.
Savonlinnan East Volley Ensimmäisellä kaudellaan Suomen korkeimmalla sarjatasolla East Volley sijoittui nousijajoukkueena hienosti kahdeksanneksi, ja vältti näin putoamiskarsinnat. Toisella kaudellaan joukkue sijoittui 10:nneksi, ja vältti edelleen liigakarsinnat. Kaudella 2002 joukkueen peräsimeen hankittiin huippuvalmentaja Vodek Sadalski. Puolasta kotoisin oleva Sadalski oli pelaajaurallaan voittanut olympiakultaa ja maailmanmestaruuden. Lisäksi hän oli johdattanut Seinäjoen Maila-Jussit kahteen peräkkäiseen Suomen-mestaruuteen, ja valmentanut Suomen miesten maajoukkuetta 1990-luvulla.
Riihimäen Lasi Osakeyhtiö Riihimäki oli ensimmäisen maailmansodan ajan vaikeuksista huolimatta päässyt kymmenen ensimmäisen toimintavuotensa aikana vakaalle pohjalle ja kohonnut maan lasitehtaiden eturiviin. Samalla se kasvoi Riihimäen suurimmaksi yksittäiseksi teollisuuslaitokseksi. Riihimäelle hankittiin 1935 kaksi O'Neil-merkkistä täysautomaatista pullokonetta, jotka olivat Suomen ensimmäiset. Yhtiö kulki tekniikaltaan maan lasitehtaiden kärjessä, ja 1930-luvun lopulle tultaessa Riihimäen lasiteollisuus oli ratkaisevasti muuttanut luonnettaan käsityöstä koneelliseksi suurteollisuudeksi, vaikka taide- ja käyttöesineitä edelleenkin tehtiin vanhaa suupuhallusmenetelmää käyttäen.
Ilmatankkaus Suomeen hankituilla lentotukialushävittäjä F-18 Horneteissa on ilmatankkausmahdollisuus. Prikaatikenraali Rädyn komitea esitti Finnairille hankittavaksi Airbus-lentokoneita, jotka kykenevät myös ilmatankkaukseen. Finnair piti asiaa ylimääräisenä kustannuksena pörssiyhtiölle sekä turvallisuusriskinä yhtiölle siinä tapauksessa, että ilmatankattavat koneet osallistuvat johonkin sotilasoperaatioon.
Ylikiimingin kirkko Kirkon ensimmäiset urut olivat kaksiääniset urut, jotka hankittiin Oulun lukkarinkoulusta vuonna 1890. Vuonna 1944 kirkkoon hankittiin 21-äänikertaiset urut jotka rakensi Kangasalan Urkutehdas. Urut uusittiin seuraavan kerran vuonna 1986, ja myös 21-äänikertaiset urut ovat Urkurakentamo Tuomen valmistamat.
Haltia (Arda) Haltiat olivat yksiavioisia ja laskivat sukunsa isän puolelta, milloin isä oli korkeampaa syntyperää, ja äidin puolelta, milloin äiti oli korkeampaa syntyperää. Finwë oli ainut haltia, joka meni uudelleen naimisiin hänen ensimmäisen vaimonsa, Mirielin, kuoltua Fëanorin synnytyksessä.
Milo Yiannopoulos Milo Yiannopoulos (s. 18. lokakuuta 1984 Kent, Englanti) on brittiläinen toimittaja, joka on työskennellyt oikeistokonservatiiviselle Breitbart-sivustolle. Hän on tullut tunnetuksi konservatiivisista mielipiteistään ja kritisoinut poliittista korrektiutta. Vuonna 2015 hän oli yksi ensimmäisistä, jotka käsittelivät julkisuudessa Gamergate-kohua.
Axel Niklas Herlin Axel Niklas Herlin (11. toukokuuta 1838 Naantali – 30. heinäkuuta 1906 Pori) oli suomalainen juristi, jota on kutsuttu ”Suomen ensimmäiseksi sosialistiksi”. Hän tutustui sosialismiin opiskellessaan Saksassa 1860-luvun alussa, mutta ei milloinkaan ollut aktiivisesti mukana suomalaisessa työväenliikkeessä tai juurikaan tekemisissä suomalaisten työväenjohtajien kanssa.
Douglas DC-3 Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimien ylijäämäkoneita hankittiin lukuisiin maihin. Suomessa niitä hankittiin muun muassa Finnairin, Veljekset Karhumäen ja Suomen ilmavoimien käyttöön. Suomen ilmavoimissa DC-3:a käytettiin Kuljetuslentolaivueessa mm. laskuvarjojääkärien hyppykoneena. Koneen lempinimi Ilmavoimissa oli "Dakota". Ilmavoimien sarjanumerointi aloitettiin DO-4:sta, sillä DO-1, DO-2 ja DO-3 olivat jo aikaisemmin käytössä olleita Douglas DC-2-kuljetuskoneita.