mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Bon Jovi Syyskuussa 2005 Bon Jovi julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa "Have a Nice Day", jonka oli tuottanut John Shanks. Albumi debytoi listan toisena Yhdysvalloissa ja Britanniassa, ja se nousi listaykköseksi viidessätoista maassa. Yhdysvalloissa albumi myi ensimmäisellä viikollaan yli 200 000 kappaletta. Se ylitti platinalevyrajan Yhdysvalloissa, Kanadassa, Sveitsissä, Japanissa, Saksassa ja Itävallassa. Singlenä julkaistu nimikkokappale ”Have a Nice Day” oli Top 10 -hitti kahdessatoista maassa, ja myi kultaa Yhdysvalloissa sekä Australiassa. Toisesta singlestä ”Who Says You Can't Go Home” levytettiin kaksi versiota, joista toinen oli duetto Sugarland-yhtyeen country-laulaja Jennifer Nettlesin kanssa. Duettoversio nousi Billboardin Hot Country Songs -listan ykköseksi, ja täten Bon Jovista tuli ensimmäinen kantrilistojen ykköseksi Yhdysvalloissa yltänyt rock-yhtye. Kappale voitti vuonna 2007 parhaan lauletun country-yhteistyön Grammy-palkinnon ja suosituimman rock-kappaleen People’s Choice -palkinnon.
Never Say Goodbye Never Say Goodbye on rockbändi Bon Jovin levyttämä kappale, joka julkaistiin 1986. Se on neljäs single yhtyeen "Slippery When Wet" -albumilta. Kappaleen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi ja Richie Sambora.
What About Now What About Now on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin vuoden 2013 maaliskuussa ja sen tuottivat John Shanks, yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora.
Tom Keifer Jon Bon Jovi, Bon Jovi-yhtyeen laulaja suositteli yhtyettä Andy Johnsille, josta tuli loppupeleissä yhtyeen albumin tuottaja. Vuoden 1986 debyyttilevy "Night Songs" ampaisi Yhdysvaltojen listan kärkeen, ja myi kolminkertaista platinaa. Kiertueella Cinderella oli Bon Jovin lämmittelijä. Singlet "Shake Me", "Nobody's Fool" ja "Somebody Save Me" menestyivät hyvin singlelistoilla. Vuonna 1988 julkaistu kakkosalbumi "Long Cold Winter" jatkoi menestystä ja myi myös kolminkertaista platinaa. Andy Johns tuotti myös tämän menestysalbumin. Kappale "Don't Know What You Got (Till It's Gone)" on myös Cinderellan menestynein single. Vuonna 1989 Cinderellasta oli tullut maailmanluokan yhtye. Vuonna 1990 julkaistiin kolmas studioalbumi "Heartbreak Station", joka on myös Keiferin henkilökohtainen suosikki. Albumi ei menestynyt enää niin hyvin kuin aiemmat, ja Glam rockin taso laski Grungen tullessa rymisten muotiin. Vuonna 1994 Keifer kutsui hätiin Ozzy Osbournen tuottajakaksikon, John Burdenin ja Duane Baronin. Neljäs ja toistaiseksi viimeisin Cinderella-albumi "Still Climbing" oli floppi, ja levy oli korkeimmillaan listoilla sijalla #178. Tämän jälkeen Cinderella on julkaissut ainoastaan livealbumeita ja kokoelmia. Tom Keifer julkaisi ensimmäisen soololevyn The Way Life Goes vuonna 2013.
These Days Albumin tuottajaksi palkattiin Peter Collins, joka oli aiemmin tehnyt yhteistyötä muun muassa Alice Cooperin sekä yhtyeiden Rush ja Queensrÿche kanssa. Myös Jon Bon Jovi ja Richie Sambora osallistuivat albumin tuottamiseen. Albumin äänittäminen aloitettiin vuoden 1994 lokakuussa Nashvillessa, mutta kymmenen päivää äänitysten alkamisen jälkeen tulokseen tyytymätön Jon Bon Jovi halusi aloittaa albumin työstämisen studiossa täysin alusta. Seuraavan neljän kuukauden kuluessa albumia äänitettiin hänen Sanctuary I -kotistudiollaan New Yorkin Woodstockissa sekä kolmella eri äänitysstudiolla Kalifornian Los Angelesissa. Bob Clearmountain miksasi albumin Los Angelesissa.
Crush (Bon Jovin albumi) Crush on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2000. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen studiolevytys viiden vuoden tauon jälkeen. Albumin hittikappaleiksi nousivat "It's My Life" ja "Thank You For Loving Me". Albumin ovat tuottaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Luke Ebbin.
Crush (Bon Jovin albumi) "It's My Life" oli myös vuoden 2000 menestynein kappale, ja se pysytteli listoilla Euroopassa neljä viikkoa. Kiertueella Bon Jovi konsertoi myös Suomessa, ja kiertueelta kuvattiin myös videotallenne "The Crush Tour".
Slippery When Wet Jon Bon Jovi vastusti alun perin ”Livin’ on a Prayerin” levyttämistä, koska hänen mielestään kappale ei ollut riittävän hyvä julkaistavaksi. Richie Sambora oli kuitenkin vakuuttunut kappaleen potentiaalista ja uskoi jo sävellysvaiheessa sen olevan tuleva hitti, joten kappale päätettiin lopulta ottaa mukaan albumille. Yksi "Slippery When Wetin" lopullisesta painoksesta pois jääneistä kappaleista oli ”Edge of a Broken Heart”. Jon Bon Jovi on myöhemmin kertonut, että kappaleen jättäminen pois albumilta oli virhe ja se olisi kuulunut juuri "Slippery When Wetille". Sittemmin ”Edge of a Broken Heart” julkaistiin elokuvan "Disorderlies" soundtrack-albumilla vuonna 1987 ja ”Livin’ on a Prayer” -singlen b-puolena. Vaikka kappale ei päätynyt albumille eikä sitä julkaistu singlen a-puolena, se sai osakseen myös radiosoittoa soundtrack-albumin johdosta vuonna 1987 ja oli korkeimmillaan "Billboardin" Hot 100 Airplay -listan sijalla 38.
Greatest Hits (Bon Jovi) Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Everyday Everyday on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin singlejulkaisu yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Bounce". Single julkaistiin elokuussa 2002. Single nousi kaikkein myydyimmäksi singleksi Kanadan singlelistalla. Kappaleen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Andreas Carlsson.
Have a Nice Day (Bon Jovin albumi) Have A Nice Day on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin yhdeksäs studioalbumi. Albumi on nauhoitettu Sanctuary II -studiolla yhtyeen kotiseudulla New Jerseyssä vuosien 2004–2005 aikana. Albumi julkaistiin 20. syyskuuta 2005, ja sen ovat tuottaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora, John Shanks, Dann Huff ja Rick Parashar.
Bounce Yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi kertoi terrori-iskujen vaikutuksesta albumiin seuraavasti:
New Jersey (albumi) New Jersey on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi-yhtyeen neljäs studioalbumi.
Born to Be My Baby Born to Be My Baby on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin hittisingle vuonna 1988 julkaistulta albumilta "New Jersey". Kappaleen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Desmond Child, ja se on yksi yhtyeen suosituimpia ja tunnetuimpia kappaleita. Single sijoittui ilmestymisvuonnaan kolmannelle sijalle "Billboard 200" -listalla, seitsemännelle sijalle "Mainstream Rock Tracks" -listalla, sijalle 22 Britannian singlelistalla ja sijalle 30 Australian singlelistalla.
Living in Sin "Living in Sin" on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi-yhtyeen kappale ja single.
Keep the Faith Keep the Faith on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi-yhtyeen viides studioalbumi.
100,000,000 Bon Jovi Fans Can’t Be Wrong Albumi oli Billboard 200 -listalla parhaimmillaan sijalla 53.
Misunderstood Misunderstood on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin singlejulkaisu vuodelta 2002. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen albumilla "Bounce", ja sen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Andreas Carlsson ja Desmond Child. Single ei saavuttanut mainittavaa menestystä, ja sen korkein listasijoitus oli 19. sija Kanadan singlelistalla.
Someday I’ll Be Saturday Night Someday I'll Be Saturday Night on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin singlejulkaisu vuodelta 1994. Kappale nauhoitettiin uutena raitana "Cross Road" -kokoelmalevylle. Kappaleen ovat kirjoittaneet laulaja Jon Bon Jovi, kitaristi Richie Sambora sekä lauluntekijä Desmond Child.
Bon Jovi "Slippery When Wet" teki yhtyeestä rockin kansainvälisiä supertähtiä. Albumia on pidetty eräänä koko 1980-luvun merkittävimmistä, sillä se oli keskeisin tekijä glam metal -tyylin suosion kasvun kannalta ja laajensi myös koko rockmusiikin suosiota vedoten helposti lähestyttävällä pop-tyylillään myös naispuoliseen yleisöön. Bon Jovi aloitti albumin tiimoilta Slippery When Wet Tour -kiertueen, joka oli yhtyeen siihen astisen uran kiertueista suurin. Yhtye esiintyi ensi kerran loppuunmyydyillä areenoilla, ja sen nostattama maailmanlaajuinen suosio muistutti pitkälti The Beatlesin 1960-luvulla aikaansaamaa mediakohua. Mittava Slippery When Wet Tour oli kuitenkin myös hyvin raskas, ja se asetti yhtyeen lujille. Erityisesti Jon Bon Jovin terveys ja äänihuulet, joita lääkittiin kortisonipistoksin, olivat läpi kiertueen koetuksella tiukan esiintymistahdin vuoksi. Kiertue päättyi vuoden 1987 lokakuussa kolmen Havaijilla soitetun konsertin merkeissä. Kaiken kaikkiaan yhtye oli soittanut 206 konserttia 16 maassa.
1980-luku Kevyemmän rockin puolella pinnalla olivat muun muassa Genesis, Bon Jovi, Toto, Europe, Dire Straits ja U2.
Living in Sin Kappaleen on kirjoittanut yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi, ja se on neljäs raita Bon Jovin vuonna 1988 julkaistulla studioalbumilla "New Jersey". Kappale julkaistiin albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä vuoden 1989 syksyllä kappaleiden "Bad Medicine", "Born to Be My Baby", "I'll Be There for You" ja "Lay Your Hands on Me" jälkeen. Yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa kappale sijoittui Billboardin singlelistalla sijalle 9, ja Hot Mainstream Rock Tracks-listalla kappaleen sijoitus oli 37.
Alec John Such Alexander ”Alec” John Such (s. 14. marraskuuta 1951 Yonkers, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet muistetaan parhaiten urastaan Bon Jovi -yhtyeen alkuperäisenä basistina. Such soitti yhtyeessä sen perustamisesta vuonna 1983 vuoteen 1994, jolloin hänet erotettiin yhtyeestä live-esiintymisissä ilmenneiden ongelmien vuoksi. Bon Jovin muut jäsenet eivät halunneet ottaa Suchin tilalle virallista korvaajaa, joten vuodesta 1994 yhtyeen basistina on toiminut sessiomuusikko Hugh McDonald.
Denise Richards Keväällä 2006 Richards alkoi seurustella Bon Jovi -yhtyeen kitaristin Richie Samboran kanssa, mutta he erosivat vuoden 2007 alkupuolella.
Undiscovered Soul Undiscovered Soul on Bon Jovi-kitaristi Richie Samboran toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 23. helmikuuta 1998 ja tuottajana toimi Don Was. Levyn kappaleiden kirjoittamiseen osallistui myös Bon Jovin kosketinsoittaja David Bryan, joka myös vastaa levyn kosketintuotanosta. Albumi ei ollut hääppöisempi menestys, vaikka 2002 Samboralle myönnettiin levystä kultaa.
See My Friends (albumi) See My Friends on brittiläisen muusikon Ray Daviesin vuonna 2010 julkaistu albumi. Levyllä hän tulkitsee entisen yhtyeensä, The Kinksin, kappaleita yhdessä nimekkäiden vierailijoiden kanssa. Mukana ovat muun muassa Bruce Springsteen, Jon Bon Jovi ja Metallica.
Bon Jovi Vuonna 2012 yhtye julkaisi digitaalisesti uuden livealbuminsa "Inside Out" ja julkisti myös tiedon tulevasta studioalbumista. Ensimmäisen kerran esimakua tulevasta saatiin vuoden 2013 talvella, kun yhtye julkaisi singlen ”Because We Can”. Itse albumi "What About Now" julkaistiin Yhdysvalloissa maaliskuussa 2013, ja se eteni kolmantena perättäisenä Bon Jovin studioalbumina suoraan Billboard 200 -listan ykköseksi. "What About Now" -albumia tukenut Because We Can Tour -kiertue käynnistyi Washington D.C.:sta jo helmikuussa ennen albumin julkaisua. Kahdenkymmenen ensimmäisen konsertin jälkeen kitaristi Richie Samboran ilmoitettiin jättävän kiertue kesken. Yhtye ilmoitti poisjäämisen johtuvan henkilökohtaisista syistä, ja Sambora kertoi haastattelussa haluavansa viettää enemmän aikaa tyttärensä kanssa, jonka elämästä hän oli yhtyeeseen sitoutumisensa vuoksi ollut paljon sivussa. Samboran tilalle pestattiin myös vuoden 2011 konserteissa häntä sijaistanut Phil X. Myös Tico Torresin terveydentila varjosti kiertueen kulkua, sillä hän joutui vuoden 2013 syyskuussa sairaalahoitoon, minkä vuoksi Bon Jovi joutui peruuttamaan yhden konserteistaan syyskuussa. Myöhemmin Torres joutui jättäytymään jälleen sivuun muutaman konsertin ajaksi, sillä hänen sappirakkonsa vaati leikkaushoitoa. Rich Scanella toimi Torresin tuuraajana.
Slippery When Wet Slippery When Wet on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi -yhtyeen kolmas studioalbumi. Albumi äänitettiin Kanadan Vancouverissa Little Mountain Sound Studios -äänitysstudiolla vuonna 1986 tammikuusta heinäkuuhun, ja albumin tuotti Bruce Fairbairn. Levy-yhtiö Mercury Records julkaisi albumin Yhdysvalloissa 18. elokuuta 1986, ja albumin kansainvälisestä julkaisusta vastasi brittiläinen Vertigo Records. "Slippery When Wet" oli lukuisten hittikappaleidensa johdosta valtava kaupallinen menestys ja Bon Jovin uran läpimurtoalbumi, ja se teki yhtyeestä suuren kansainvälisen tason esiintyjän.
These Days These Days on yhdysvaltalaisen rockyhtye Bon Jovin kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin vuoden 1995 kesäkuussa, ja sen tuottivat Peter Collins, yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi ja kitaristi Richie Sambora. "These Days" oli yhtyeen uran ensimmäinen albumi, jolla bassoa soitti yhtyeestä vuonna 1994 erotetun basisti Alec John Suchin korvannut Hugh McDonald. Albumi on musiikiltaan ja sanoituksiltaan hyin erilainen yhtyeen muun tuotannon rinnalla, ja se on tyyliltään yhtyeen synkin albumi. Sitä on pidetty kriitikoiden arvosteluissa ja fanien keskuudessa yhtyeen parhaana albumina.
Espoo Blues Espoo Blues oli espoolainen SM-liigassa pelannut jääkiekkoseura, jonka kotihallina toimi Espoo Metro Areena. Vuonna 1984 perustettu seura tunnettiin ennen nimellä Kiekko-Espoo. Seura tuli viime vuosinaan tunnetuksi taistelevasta pelitavastaan. Se pelasi paikoin heikosta runkosarjamenestyksestä huolimatta kuuden kauden aikana (2006–2012) viidesti SM-liigan mitalipeleissä. Bluesin juniorituotantoa pidetään yleisesti yhtenä Suomen parhaista.
Camilo Miettinen Miettinen on Espoon Jääklubin kasvatti ja hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoon Bluesiin. Hän oli vuosina 2005–2007 Bluesin A-nuorten kapteenina. Kaudella 2005–2006 hän oli tehopisteillä 13+16=29 Bluesin A-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja maalisyöttäjä. Bluesin A-nuoret voittivat SM-pronssiin keväällä 2006. Kaudella 2006–2007 Miettinen teki A-nuorissa 39 runkosarjaottelussa tehopisteet 21+31=52, joilla hän oli A-nuorten SM-liigan pistepörssin neljäs. Hän voitti keväällä 2007 A-nuorten SM-hopeaa. Miettinen teki syyskuussa 2006 kaksivuotisen pelaajasopimuksen Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa ja hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa tammikuussa 2007 ja teki ottelussa ensimmäisen maalinsa.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2014–2015 Espoo Bluesin SM-liigakausi 2014–2015 on jääkiekkoseura Espoo Bluesin 23. kausi jääkiekon SM-liigassa. Bluesin edellinen kausi päättyi kuudenteen sijaan niin runkosarjassa kuin pudotuspeleissä.
Espoo Metro Areena Espoo Metro Areena (aikaisemmin Barona Areena ja LänsiAuto Areena) on Espoon Tapiolan Urheilupuistossa sijaitseva, vuonna 1999 valmistunut urheilun ja viihteen monitoimihalli. Espoo Metro Areena oli valmistumisestaan lähtien vuoden 2016 konkurssiinsa asti jääkiekon SM-liigassa pelaavan Espoo Bluesin kotihalli. Blues oli kevääseen 1998 asti nimeltään Kiekko-Espoo ja se pelasi kotiottelunsa Matinkylän jäähallissa. Uuden hallin valmistumiseen asti Blues pelasi evakossa Helsingin jäähallissa. Vuodesta 2016 alkaen Espoo United on käyttänyt Espoo Metro Areenaa omana kotihallinaan.
Tero Hämäläinen Hämäläinen edusti SM-liigassa Turun Palloseuraa, Helsingfors IFK:ta, Saimaan Palloa ja Espoo Bluesia. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 239 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 45 + 67 = 112 ja jäähymääränsä 78 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 12 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 3 + 3 = 6.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009 Espoo Blues sijoittui kaudella 2008–2009 miesten SM-liigassa lopullisessa tilastossa neljänneksi, voitti naisten SM-sarjassa mestaruuden ja voitti A-nuorten SM-liigassa mestaruuden. Blues palkittiin kauden menestyksestä Aaro Kivilinnan muistopalkinnolla.
Espoo Blues Kaudella 2008–2009 Espoon Blues pelasi SM-liigan lisäksi uudessa jääkiekon mestarien liigassa. Samassa alkulohkossa Bluesin kanssa olivat ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä Blues hävisi sveitsiläiselle ZSC Lionsille, joka lopulta voitti koko turnauksen. Blues selvitti myös tiensä kauden 2009–2010 CHL:n karsintavaiheeseen, mutta maailmalla velloneen laman ja sponsoripulan takia liiga jouduttiin perumaan. Kaudeksi 2015-2016 on Espoon Blues nousemassa uudelleen mukaan CHL:n peleihin. Uusi määritys tapahtui kaudella 2014-2015 olleen menestyksen perusteella. Blues saavutti 100 runkosarjapistettä tuolla kaudella SML:ssa, ja joukkue oli 5. sijalla silloin, kun runkosarja saatettiin päätökseen.
Mika Mörsky Mörsky pelasi koko junioriuransa Espoossa. Hän on Jäähongan kasvatti. Mörsky siirtyi sittemmin Espoo Bluesiin ja hän pelasi myös kauden 2007–2008 Kiekko-Espoon B-nuorissa. Kaudella 2009–2010 Mörsky oli tehoilla 25+23=48 Bluesin A-nuorten paras maalintekijä sekä paras pistemies Juuso Forsströmin kanssa. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä toiseksi HPK:n Teemu Rautiaisen jälkeen sekä pistepörssissä neljänneksi Forsströmin ja Lukon Antti Tenkasen kanssa. Mörsky voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Tero Lehterä Lehterä on Kiekko-Espoon kasvatti ja hän oli avainasemassa Kiekko-Espoon noustessa SM-liigaan kauden 1991–1992 päätteeksi. Hän laukoi voittomaalin ratkaisevassa finaalissa Joensuun Jokipoikia vastaan Jere Lehtisen syötöstä. Lehterä saavutti Jokereiden mukana Suomen mestaruuden vuosina 1996 ja 1997. Sen lisäksi hän voitti SM-hopeaa vuosina 2000 ja 2001, SM-pronssia vuonna 2003 ja Euroopan Cupin vuonna 1996. Lehterä pelasi SM-liigaa myös Tapparassa, Espoo Bluesissa sekä Hämeenlinnan Pallokerhossa.
Joonas Rönnberg Rönnberg pelasi A-juniori-ikäisenä Kiekko-Vantaassa ja sitten Espoo Bluesissa mutta palasi taas Vantaalle, jossa viihtyi kauteen 2002–2003 asti. Ensikosketuksensa SM-liigaan hän sai siirryttyään Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi kolme kautta ennen siirtoaan lappeenrantalaiseen SaiPaan. SaiPassa hän pelasi kaksi kautta ennen kuin palasi kausiksi 2008–2010 Espoo Bluesiin, tällä kertaa ammattilaissopimuksella.
Stéphane Veilleux Lokakuussa 2010 Veilleux siirtyi yksivuotisella sopimuksella SM-liigassa pelaavaan Espoon Bluesiin. Veilleux debytoi SM-liigassa HPK:ta vastaan lokakuussa ja sai tililleen yhden syöttöpisteen ja valinnan tähdistökentälliseen. Veilleuxin sopimus Bluesin kanssa kuitenkin purettiin 21. tammikuuta 2011. Veilleux kerkesi pelata 25 ottelua tehoin 1+6=7. Mutta melkein heti Bluesista lähtemisen jälkeen Veilleux siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelaavaan HC Ambrì-Piottaan, jossa pelasi kauden loppuun ja edusti joukkuetta myös Sveitsin pääsarjan karsinnoissa.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009 Espoo Blues sijoittui SM-liigassa kaudella 2008-2009 runkosarjassa toiseksi ja hävisi lopulta KalPalle pronssiottelussa luvuin 1-2. Blues pääsi jääkiekon mestarien liigaan seuraavalle kaudelle, kun runkosarjan ensimmäiseksi sijoittunut JYP voitti mestaruuden.
Erno Hopponen Kaudeksi 2015–2016 Hopponen palasi Bluesiin. Hän pelasi sekä A-nuorten Mestistä Blues Akatemiassa että A-nuorten SM-liigaa Bluesissa. Hopponen debytoi seuran SM-liigajoukkueessa runkosarjan viidenneksi viimeisellä kierroksella 1. maaliskuuta 2016 Kalevan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.35 minuuttia. Kaikkiaan Hopponen pelasi kauden aikana viisi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2016–2017 hän jatkoi Bluesin A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Hopponen oli tehoilla 4+13=17. Hän debytoi myös seuran miesten joukkueen tilalle perustetussa Espoo Unitedissa, Mestiksessä. Hopponen pelasi joukkueessa kolme runkosarja- ja kaksi playoff-ottelua. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Tammikuussa 2017 Hopponen teki Espoo Unitedin kanssa kevääseen 2018 asti ulottuvan sopimuksen.
Juuso Ikonen Ikonen on Espoon Jääklubin kasvatti, mutta pelasi viimeisimmät juniorivuotensa Espoo Bluesissa. Hän jakoi TPS:n Rasmus Kulmalan kanssa B-nuorten SM-sarjan kevään 2011 pudotuspelien pistepörssin voiton tehoilla 5+13=18, mikä oli sarjan 2000-luvun ennätys, jonka rikkoi kuitenkin vuotta myöhemmin Ikosen joukkuetoverinakin pelannut Bluesin Janne Puhakka tehoilla 10+12=22. Ikonen voitti kauden päätteeksi sekä B- että C-nuorten Suomenmestaruuden. Hän pelasi myös yhden playoff-ottelun Bluesin A-nuorissa, jotka voittivat SM-hopeaa. Kaudella 2011–2012 Ikonen oli Bluesin A-nuorten toiseksi paras pistemies Ville Ahlgrenin kanssa tehtyään 32 runkosarjaottelussa tehot 20+21=41. Hänet palkittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun 2011 kuukauden nuorena pelaajana.
Dale Clarke Clarke on pelannut kaksi kautta SM-liigan Tapparassa, kaksi kautta Saksan DEL-liigassa sekä kolme kautta pohjoisamerikkalaisessa AHL-liigassa. NHL:ssä Clarke on esiintynyt kolmessa ottelussa St. Louis Bluesin riveissä kaudella 2000–2001. Hän pelasi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 SM-liigan Espoo Bluesissa. Clarke teki kaudelle 2009–2010 yksivuotisen sopimuksen HIFK:n kanssa ja seuraavalle kaudelle (2010–2011) hän siirtyi Ruotsin Elitserienissä pelaavaan Brynäsin joukkueeseen.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009 Espoo Bluesin naiset voittivat 10. kerran mestaruuden jääkiekon naisten SM-liigassa.
Valtteri Virkkunen Valtteri Virkkunen (s. 18. helmikuuta 1991 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Virkkunen osasi pelata myös laidassa. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Espoo Bluesissa ja Saimaan Pallossa yhteensä 334 runkosarjaottelua tehopistein 18+22=40 ja keräten 88 jäähyminuuttia sekä 42 pudotuspeliottelua tehopistein 3+3=6 ja keräten 16 jäähyminuuttia. Virkkunen saavutti Bluesissa SM-hopeaa keväällä 2011. Hänet tunnettiin on pelityyliltään puolustavana hyökkääjänä, joka pelasi useimmiten alemmissa ketjuissa. Virkkunen lopetti pelaajauransa terveydellisistä syistä 27-vuotiaana vuonna 2018.
Juuso Riksman Riksman on Espoon Palloseuran kasvatti. SM-liigassa hän pelasi HIFK:ssa, Ilveksessä, Ässissä, Jokereissa ja Bluesissa, sekä ykkösdivioonassa Hermeksessä, Haukoissa ja FPS:ssä. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Kirunassa, Modossa ja Färjestadissa. Kaudeksi 2007–2008 hän teki sopimuksen NHL-seura St. Louis Bluesin kanssa, mutta pelasi vain yhden ottelun Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan Ruotsiin ja sieltä vielä Venäjälle. Huhtikuussa 2008 hän solmi kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Jokereissa hän pelasi kaudet 2008–2010. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksi. Hän solmi kaudeksi 2010–2011 sopimuksen HIFK:n kanssa ja voitti Suomen mestaruuden ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2011–2012 Riksman loukkaantui ja joutui leikkaukseen. Kauden 2012–2013 hän edusti Bluesia. Kaudeksi 2013–2014 Riksman siirtyi Ässiin. Ässissä Riksman pelasi kaksi kautta ja johdatti joukkueen jälkimmäisellä kaudella playoffseihin, joissa kuitenkin tuli noutaja heti karsintakierroksella Espoon Bluesia vastaan. Ässien päätettyä olla tarjoamatta enää sopimusta Riksmanille, hän pelasi vielä vuoden ajan Italiassa ja Itävallassa kunnes lopetti uransa keväällä 2016.
Niko Nieminen Nieminen oli Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Espoo Bluesiin, jonka A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä Nieminen oli kaudella 2000–2001 tehoilla 16+13=29. Hän teki samalla kaudella myös liigadebyyttinsä pelattuaan kauden aikana 14 SM-liigaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2001–2002 Nieminen oli tehoilla 24+17=41 Bluesin A-nuorten paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin yhdeksännen sijan HPK:n Juhamatti Yli-Junnilan kanssa. SM-liigassa Nieminen pelasi kauden aikana viisi ottelua.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009 Espoo Bluesin A-juniorit voittivat kaudella 2008-2009 A-junioreiden SM-liigan mestaruuden.
Jesse Welling Jääkiekkouransa Welling aloitti Helsingin Jokereissa, mutta pelasi kasvattajaseurassaan SM-liigassa vain yhden runkosarjaottelun. Muita SM-liigaseuroja, joissa Welling pelasi aktiiviurallaan olivat Espoon Blues, Tampereen Ilves, Lappeenrannan SaiPa, Jyväskylän JYP sekä Lahden Pelicans.
Lauri Tukonen Jääkiekko-oppinsa Tukonen sai kotikaupunkinsa Hyvinkään Ahmoissa, joiden Mestis-peleissä hän esiintyi jo kaudella 2001–2002. Kaudelle 2003–2004 Tukonen siirtyi harjoittelemaan Porin Ässiin, tarkoituksena pelata kausi sekä A-junioreissa että Liigajoukkueessa. Tukonen siirtyi kuitenkin oma-aloitteisesti ennen yhtäkään ottelua Espoon Bluesiin. SM-liigassa hän debytoi kaudella 2003–2004 Espoon Bluesin riveissä. Hän oli silloin liigan nuorin pelaaja 17-vuotiaana.
Juuso Puustinen Kaudeksi 2008–2009 Puustinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigaan ja Espoo Bluesin riveihin. Hän teki näin ollen liigadebyyttinsä kauden avauskierroksella 11. syyskuuta 2008 vieraissa Pelicansia vastaan ja keräsi Bluesin 1–4-voittoon päättyneessä ottelussa syöttöpisteen Erkki Rajamäen tekemään ratkaisumaaliin. Puustisen liigauran avausmaali syntyi hänen viidennessä ottelussaan 20. syyskuuta 2008 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Puustinen voitti lopulta koko SM-liigan tulokkaiden piste- ja syöttöpörssin tehoilla 13+20=33. Hän pelasi Bluesissa vahvan syyskauden, mutta ei noussut enää kevätkaudella yhtä hyvään vireeseen Puustisen toivuttua keuhkokuumeesta. Hän oli kauden päätteeksi ehdolla SM-liigan vuoden tulokkaalle myönnettävän Jarmo Wasaman muistopalkinnon saajaksi, mutta se myönnettiin lopulta KalPan Teemu Hartikaiselle. Puustinen edusti Bluesia kauden aikana myös Mestarien liigassa.
Ville Lajunen Lajunen on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Espoo Bluesiin, jonka A-nuorissa Lajunen voitti SM-pronssia keväällä 2006. Syyskuussa 2006 hän teki kaksivuotisen sopimuksen Bluesin SM-liigajoukkueen kanssa. Lajunen pelasi kaudella 2006–2007 ensimmäiset miesten pelinsä Mestiksessä, jossa hän esiintyi yhteensä yhdeksässä ottelussa alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Lajunen pelasi myös kolme ensimmäistä SM-liigaotteluaan. A-nuorten SM-liigan puolella hän teki 39 runkosarjaottelussa tehot 3+29=32, joilla Lajunen oli voitti puolustajien syöttöpörssin ja oli puolustajien pistepörssissä toinen Jokereiden Vesa Kulmalan jälkeen. Hän oli tehoilla 1+9=10 kevään 2007 pudotuspelien tehokkain puolustaja Pelicansin Mikko Kousan kanssa. Lajunen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa.
Espoo Blues Espoo Bluesin A-juniorit voittivat kaudella 2008–2009 A-junioreiden SM-liigan mestaruuden. Espoo Bluesin B- ja C-juniorit voittivat kaudella 2010–2011 ikäluokkiensa mestaruudet ja A-juniorit saivat hopeaa nuorten SM-liigassa. Blues oli jälleen kaudella 2013-2014 lähellä kolmea mestaruutta vanhemmissa junioreissa, kun Blues voitti A- ja C-junioreiden mestaruudet, sekä pääsi hopealle B-junioreissa. Bluesin virallinen kannattajayhdistys on vuonna 1992 perustettu Blues Fan Club ry, joka järjestää muun muassa kannattajamatkoja sekä julkaisee omaa lehteä. Vuoteen 2011 asti järjestäytyneestä kannatustoiminnasta katsomossa oli käytännössä yksin vastuussa vuonna 2007 perustettu suljettu kannattajaryhmä Blues Brothers 07. Myöhempänä kannatustoimintaa organisoi Blueskannattajat, joka on Blues Brothers 07:n ympärille kasvanut kaikille avoin yhteisö.
Peter Ahola Peter Kristian Ahola (s. 14. toukokuuta 1968 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on Kiekko-Espoon kasvatti ja uransa aikana hän pelasi muun muassa SM-liigassa Espoo Bluesissa sekä Turun Palloseurassa ja Los Angeles Kingsissä NHL:ssä. Nykyään Ahola toimii MTV3:n jääkiekkoasiantuntijana, ja hän on ollut useasti kommentaattorina Champions Hockey Leaguen tv-otteluissa. Ahola toimi Espoon Bluesin apulais-GM:na vuosina 2012—2016. Tämän jälkeen hän on toiminut NHL-seura Vegas Golden Knightsin scouttina.
Ari Gröndahl Gröndahl on Jokereiden kasvatti. Hän pelasi juniorina myös HooCeessa ja siirtyi B-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2005–2006. Gröndahl debytoi SM-liigassa 29. tammikuuta 2009 kotiottelussa Tampereen Ilvestä vastaan. Ottelu on toistaiseksi Gröndahlin ainoa SM-liigassa ja hän keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen syötettyään Toni Kähkösen tekemän ylivoimamaalin. Gröndahl sai ottelussa myös kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Koko kauden aikana Gröndahl edusti enimmäkseen Bluesin A-nuoria, jotka voittivat mestaruuden, mutta hän pelasi myös 13 ottelua Mestiksessä Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen, Kiekko-Vantaan ja KooKoon riveissä. KooKoossa hän pelasi kauden 2008–2009 loppuun, kun Gröndahl siirtyi sinne Bluesista Timo Kuuluvaisen ja Tero Konttisen kanssa vaihdossa Jarno Kultaseen.
Arto Laatikainen Kaudella 2006–2007 Laatikainen paransi SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehtyään runkosarjassa 27 tehopistettä, joilla hän jakoi puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan Ässien Tero Konttisen kanssa. Kaudella 2007–2008 Laatikainen teki nykyisen piste-ennätyksensä tehoilla 13+25=38, joilla hän jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin toisen sijan Tapparan André Benoît'n kanssa ja oli Bluesin kolmanneksi paras pistemies Ville Viitaluoman kanssa. Kautensa Bluesin varakapteenina aloittanut Laatikainen nousi 16. helmikuuta 2008, liigauransa 552. runkosarjaottelussaan Kiekko-Espoon/Bluesin kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita pelanneeksi pelaajaksi ohi Timo Hirvosen, joka luovutti ottelussa hänelle numeroa 552 kantaneen paidan. Laatikainen pelasi ottelun kyseinen paita päällä ja rikkoi 2–0 maalillaan myös oman SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään kauden 28. tehopisteensä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa, palkittiin kaikkien aikojen ensimmäisenä Bluesin pelaajana SM-liigan parhaana puolustajana Pekka Rautakallio -palkinnolla sekä valittiin tähdistökentälliseen.
Peter Sarno Sarno on edustanut Euroopassa Frankfurt Lionsin lisäksi sveitsiläistä Fribourg-Gotteronia kaudella 2006-07 ja SM-liigan Espoo Bluesia kaudella 2002-03.
Espoossa hän pelasi huippukauden tekemällä 45 ottelussa tehot 17+23=40.
Jiří Vykoukal Jiří Vykoukal (s. 11. maaliskuuta 1971) on tšekkiläinen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi SM-liigassa 1990- ja 2000-luvuilla. Vykoukal edusti viisi kautta Espoon Bluesia ja kaksi kautta TPS:ää. Hän kuului parhaimmillaan liigan puolustajaeliittiin. Pudotuspeleissä HPK:ta vastaan Hämeenlinnassa keväällä 2000 Vykoukal onnistui iskemään kaksi alivoimamaalia Bluesille saman alivoiman aikana.
Jani Hakanpää Heinäkuussa 2010 Hakanpää teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Hän pelasi kauden 2010–2011 suurimmaksi osaksi joukkueen A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Hakanpää oli tehoilla 3+20=23. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi Sportin Miika Koiviston kanssa. Hakanpää voitti myös Bluesin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hän voitti A-nuorten SM-hopeaa keväällä 2011. Hakanpää ei pelannut kauden aikana vielä SM-liigassa, mutta miesten pelit tulivat tutuksi kahdeksan Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueesta.
Mikko Tolvanen Kaudeksi Tolvanen siirtyi HPK:sta Espoo Bluesiin kaksivuotisella sopimuksellaja saikin pelata ensimmäisen SM-liigan ottelunsa Turun Palloseuraa vastaan 10. marraskuuta 2009. Tolvanen pelasi kuitenkin vain kuusi ottelua, LeKissä pelejä kertyi 10. Seuraavalla kaudella Tolvanen pelasi Bluesissa yhdeksän ottelua ja kävisin kahden ottelun verran lainalla sekä Hokissa että SaPKossa.
Joakim Eriksson Eriksson siirtyi kaudeksi 2005–2006 SM-liigaan ja Espoo Bluesiin kaksivuotisella sopimuksella. Hän pelasi lähinnä joukkueen ykkössentterinä ja kuului koko SM-liigan parhaimpiin hankintoihin. Eriksson teki runkosarjan 56 ottelussa tehot 16+33=49. Hän oli yhdessä ketjukaverinsa Steve Kariyan kanssa joukkueen paras pistemies ja koko SM-liigan kolmanneksi paras pistemies. Eriksson nousi Bluesin kapteeniksi kevään 2006 pudotuspeleissä. Eriksson ei kuitenkaan pelannut toista sopimuskauttaan 2006–2007, koska hänen täytyi palata Ruotsiin perhesyistä ja näin ollen Erikssonin sopimus purettiin toukokuussa 2006. Heti seuraavana päivänä Eriksson teki kaksivuotisen sopimuksen Linköpings HC:n kanssa.
Jussi Halme (jääkiekkoilija) Halme palasi Tapparaan kesällä 2005 kaksinkertaisena yliopistomestarina Denverin yliopiston joukkueesta. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. syyskuuta 2005 ottelussa Tappara–Ilves. Liigakaudella Halme kuitenkin sai niukasti peliaikaa pelaten keskellä kautta ensin Mestiksen KooKoo:ssa ja tammikuussa 2006 Tappara vaihtoi Halmeen Espoon Bluesin joukkueeseen, jossa hän pelasi hyvän loppukauden. Halme teki ensimmäisen syöttöpisteensä SM-liigassa 7. helmikuuta 2006 ottelussa HPK–Blues.
Juha Ikonen Ikonen on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän edusti urallaan SM-liigassa pelanneiden Kiekko-Espoon ja Espoo Bluesin lisäksi myös Ruotsin Elitserienissä pelannutta Västra Frölundaa. Espoossa Ikonen pelasi 315 ottelua ja sai tehopisteitä 71 + 143 = 214. Hän toimi myös joukkueen kapteenina. Hän pääsi edustamaan Suomea jääkiekon MM-kisoissa keväällä 1998, jolloin Suomi saavutti hopeaa.
Tommi Jäminki Jäminki on Keravan Shakersin kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin KJT:ssä, josta Jäminki siirtyi Espoo Bluesiin kaudeksi 2000–2001. Kaudella 2001–2002 hän teki siellä SM-liigadebyyttinsä. Jäminki pelasi kauden aikana SM-liigassa neljä runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Chicago Blackhawks varasi hänet viidennellä kierroksella 142. pelaajana .
Jarkko A. Immonen Immonen on KooKoon kasvatti. 17-vuotiaana hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 Espoo Bluesin A-nuoriin. Dallas Stars varasi Immosen neljännellä kierroksella 110. pelaajana . Kaudella 2002–2003 hän jakoi tehopisteillä 21+23=44 A-nuorten SM-liigan pistepörssin toisen sijan. Hänen edellään oli vain Jokereiden Valtteri Filppula. Immonen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2003–2004 hän teki Bluesin kanssa SM-liigasopimuksen. Immonen pelasi kauden aikana SM-liigassa 13 ottelua runkosarjassa ja yhdeksän pudotuspeleissä ja onnistui sekä runkosarjassa ja pudotuspeleissä kerran maalinteossa. Hän teki liigadebyyttinsä 10. tammikuuta 2004 Saimaan Palloa vastaan. Immosen liigauran avausmaali syntyi 28. helmikuuta 2004 Pelicansia vastaan. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Suurimman osan kaudestaan Immonen pelasi Bluesin A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä Immonen oli tehopisteillä 11+23=34.
Kari Haakana Haakana on Kiekko-Espoon kasvatti, mutta SM-liigassa mies debytoi kuitenkin Rauman Lukon paidassa. Tämän lisäksi hän ehti pelata Suomessa Espoo Bluesissa, Jokereissa, Oulun Kärpissä ja Pelicansissa. Vuonna 2001 Haakana pelasi muutaman ottelun NHL:ssä Edmonton Oilersissa. Lisäksi hän edusti urallaan Saksan DEL-liigan Sportbund DJK Rosenheimia ja EV Duisburgia, Ruotsin Elitserienin MODOa ja Skellefteåå, NLA:n Kloten Flyersia, Italian Serie A:n HC Valpellicea sekä Itävallan pääsarjassa pelannutta slovenialaista HDD Olimpija Ljubljanaa.
Mestis Jukurit siirtyi SM-liigaan, ja Suomi-sarjasta nousi IPK. Lisäksi konkurssiin joutuneen Espoo Bluesin tilalle perustettu Espoo United sai paikan Mestikseen, joten kaudella pelasi 13 joukkuetta. JYP-Akatemia putosi kauden päätteeksi Suomi-sarjaan. Kauden mestaruuden voitti SaPKo.
Espoo Bluesin SM-liigakausi 2008–2009 Espoon Blues osallistui myös kuluvalla kaudella jääkiekon mestarien liigaan. Alkulohkossa Bluesin kanssa oli ruotsalainen HV 71 ja sveitsiläinen SC Bern. Blues meni lohkosta jatkoon voitettuaan kaikki ottelut. Välierissä kuitenkin Blues hävisi koko turnauksen voittaneelle joukkueelle ZSC Lionsille.
Jarno Koskiranta Paimiossa syntynyt Koskiranta on Espoon Kiekkoseuran kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Espoo Bluesiin, jossa Koskiranta voitti A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007 ja SM-pronssia vuonna 2006. Väliin mahtuu myös kausi 2003–2004 Grankulla IFK:n B-nuorten I-divisioonajoukkueessa. Koskirannan viimeinen hopeaan päättynyt A-juniorikausi 2006–2007 jäi A-nuorten SM-liigassa vain 12 runkosarja- ja kahden playoff-ottelun mittaiseksi loukkaantumisten vuoksi. Hän pelasi kauden aikana myös A-nuorten I-divisioonaa Kiekko-Espoossa.
Jermu Pisto Pisto pelasi ensimmäiset SM-liigapelinsä kaudella 1993–1994 kasvattajaseurassaan KalPassa. Tulokakaudellaan 1993–1994 hän pelasi myös lainalla 1. divisioonaa Forssan Palloseurassa ja Kalajoen Junkkareissa. Pisto pelasi KalPassa kauden 1998–1999 loppuun, jolloin KalPa putosi SM-liigasta. Hän oli kaudella 1997–1998 KalPan kapteeni. Kaudet 1999–2002 Pisto pelasi Espoo Bluesissa ja kaudet 2002–2004 Lahden Pelicansissa.
Tomi Karlsson Hän on Espoon Bluesin kasvatti. Karlsson pelasi kaudet 1996–2001 nuorten A- ja B-liigassa, Bluesissa ja HIFK:ssä, jossa voitti SM-hopeaa A-nuorissa 2001. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Suomi-sarjaan EPS:än ja HC Salamoiden riveihin. Hän oli nostamassa Salamoita Mestikseen kaudeksi 2003-2004. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Jokipojissa. Hän oli alkukauden 2007-2008 Bluesissa try-outilla, mutta palasi yhdeksän liigaottelun jälkeen lokakuun lopussa takaisin Jokipoikiin jossa pelasi suurimman osan kaudesta, lisäksi hän pelasi saman kauden aikana 5 ottelun ajan lainapelejä Salamoissa.
Arto Laatikainen Laatikainen on Espoon Jääklubin kasvatti. Hän pelasi myös pari kautta Kiekko-Espoon junioreissa. Kaudella 1998–1999 joukkueen nimeksi vaihtui Espoo Blues, jossa Laatikainen teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Hänen tulokaskautensa toi 48 runkosarjaottelussa kuusi syöttöpistettä ja kahdessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. New York Rangers varasi Laatikaisen seitsemännellä kierroksella 197. pelaajana . Kaudella 1999–2000 hän avasi maalitilinsä SM-liigassa ja teki 51 runkosarjaottelussa tehot 6+5=11.
Jussi Saarinen Saarinen on Lahden Pelicansin kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen liigapelinsä kaudella , jonka jälkeen edusti pääasiassa vain kasvattajaseuraansa. Hän oli SM-liigaurallaan rooliltaan puolustava hyökkääjä. Kaudet , ja jäivät kaikki häneltä kesken loukkaantumisten vuoksi, ensiksi mainittu käsivamman ja kaksi jälkimmäistä polvivamman vuoksi. Kausi alkoi hänen osaltaan vasta vuodenvaihteessa 2009 Espoo Bluesissa, jonka kanssa hän teki sopimuksen marraskuun 2008 lopulla. Hän pelasi uransa viimeiset SM-liigaottelut keväällä 2009, jolloin hän myös pelasi ensimmäisen ja ainoan kerran SM-liigan pudotuspeleissä. Saarinen ilmoitti uransa loppumisesta syksyllä 2009. Hän pelasi kahdeksan kautta kestäneellä pääsarjaurallaan kaikkiaan 220 SM-liigan runkosarjaottelua, joissa teki yhteensä 32 tehopistettä, 15 maalia ja 17 syöttöpistettä.
Joonas Nättinen Nättinen siirtyi kaudeksi 2008–2009 Espoo Bluesiin, jonka kanssa hän teki kolmivuotisen SM-liigasopimuksen toukokuussa 2008. Nättinen debytoi SM-liigassa 16. lokakuuta 2008 ja pelasi kaikkiaan 14 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä, mutta jäähyminuutteja tuli neljä. Hän edusti Bluesia myös Mestarien liigassa viiden ottelun verran tehopistein 1+1=2. Nättisen kausi kului suurimmaksi osaksi A-nuorissa, joiden paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 9+29=38. Nättinen voitti niiden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Nättinen pelasi kauden aikana myös viisi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehoilla 2+2=4.
Esa Pirnes Kaudeksi 1999–2000 Pirnes siirtyi SM-liigaan ja Espoo Bluesin riveihin. Hän pelasi liigassa upean tulokaskauden tehtyään 51 runkosarjaottelussa tehot 15+24=39 sekä neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen, joilla Pirnes oli Bluesin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös SM-liigan tulokkaiden piste-, maali ja syöttöpörssin, mutta parhaana tulokkaana Jarmo Wasaman muistopalkinnolla palkittiin kuitenkin TPS:n maalivahti Antero Niittymäki. Pirneksen toinen liigakausi 2000–2001 ei kuitenkaan edennyt yhtä hyvin kuin hänen tulokaskautensa ja tehopisteitä runkosarjassa kertyi 18. Tähän vaikutti myös Pirneksen ketjun ailahtelevuus ja viimeistelyn ontuminen.
Mikko Koskinen (jääkiekkoilija) Koskinen nostettiin kauden 2007–2008 lopulla Espoo Bluesin A-nuorista SM-liigajoukkueeseen luukkuvahdiksi, kun Blues kauppasi Jere Myllyniemen loppukaudeksi Elitserien-joukkue Luleå HF:ään. Koskinen debytoi liigassa vierasottelussa Jokereita vastaan pelaamalla heti nollapelin. Kaudella 2008–2009 Koskinen sai enemmän peliaikaa ja onnistui nappaamaan ykköstorjujan paikan Bernd Brückleriltä. Runkosarjassa hän pelasi 33 ottelua torjuntaprosentilla 93,18. Lukema oli kauden kolmanneksi paras SM-liigassa ja Koskinen pääsi ehdolle parhaalle tulokkaalle jaettavan Jarmo Wasama -palkinnon saajaksi.
Kristian Näkyvä Näkyvän kasvattajaseura on Helsingin Kiekko-Tiikerit. Näkyvä pelasi myöhemmät juniorivuotensa Espoo Bluesissa, jossa hän voitti B-nuorten SM-pronssia vuosina 2007 ja 2008, A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2009 sekä SM-hopeaa vuonna 2011. Elokuussa 2008 hän teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen joukkueen kanssa. Näkyvä teki liigadebyyttinsä 27. marraskuuta 2008 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.10 minuuttia, keräsi kaksi syöttöpistettä ja palkittiin "Ilta-Sanomien" yhden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Näkyvä pelasi kauden 2008–2009 aikana kuusi SM-liigaottelua ja edusti Bluesin miesten joukkuetta myös kahden ottelun verran Mestarien liigassa. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhdeksän Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Jesse Ylönen Ylönen syntyi Yhdysvaltain Arizonan Scottsdalessa, kun hänen isänsä Juha pelasi NHL-joukkue Phoenix Coyotesissa. Ylösen kasvattajaseura on Espoon Palloseura, josta hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin. Kauden 2013–2014 Ylönen pelasi Blues Akatemian C-nuorissa. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+13=22. C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa Ylönen oli Blues Akatemian paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 15+21=36. Alkukauden 2014–2015 hän pelasi pääasiassa Bluesin C-nuorissa. Ylönen oli C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa joukkueen paras maalintekijä 22 osumallaan. Hän pelasi alkukaudella myös kaksi ottelua Bluesin B-nuorissa, mutta loppukaudella Ylönen siirtyi Jokereiden B-nuoriin. Kaudella 2015–2016 hän toimi joukkueen varakapteenina.
Juha Gustafsson Hän aloitti uransa Kiekko-Espoon joukkueessa ja pelasi kausien 1995–2009 aikana 451 Jääkiekon SM-liigaottelua Kiekko-Espoossa, Bluesissa, Tapparassa ja HPK:ssa. Kaudella 2007–2008 hän oli voittamassa Bluesissa SM-pronssia.
Jimi Santala Santala on Espoo Bluesin kasvatti. Hän pelasi B-junioriksi asti hyökkääjänä ja mutta vaihtoi kesken kauden 2004–2005 nykyiselle puolustajan pelipaikalleen. Santala siirtyi Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin kaudeksi 2005–2006. Kaudeksi 2006–2007 hän palasi Bluesiin, jonka SM-liigajoukkueen kanssa Santala teki kaksivuotisen sopimuksen syyskuussa 2006. Hän pelasi kuitenkin molemmat sopimuskautensa kokonaan joukkueen A-nuorissa voittaen SM-hopeaa keväällä 2007. Kaudella 2007–2008 Santala oli Bluesin A-nuorten tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies Sami Blomqvistin kanssa tehoilla 11+16=27. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Santala valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Donald MacLean Kaudeksi 2002–2003 MacLean siirtyi vapaana agenttina Columbus Blue Jacketsin organisaatioon. Hän pelasi ensimmäisen kauden kokonaan AHL-joukkue Syracuse Crunchissa mutta pystyi pelaamaan kauden aikana vain 17 ottelua niskavamman takia. Toisella kaudellaan MacLean pelasi neljä NHL-ottelua. Hän pelasi 2004–2005 SM-liigaa Espoo Bluesissa. MacLean oli heikon kauden pelanneen joukkueen valopilkkuja. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies. MacLean pelasi lähinnä Bluesin ykkösketjun keskushyökkääjänä.
Joni Finell Joni Finell (s. 18. heinäkuuta 1986 Helsinki, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi kahden kauden ajan jääkiekon SM-liigassa Espoo Bluesin riveissä sekä useissa Mestisjoukkueissa.
Tomi Ståhlhammar Tomi Ståhlhammar (s. 9. maaliskuuta 1988 Turku) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija. Ståhlhammar pelasi neljä kautta SM-liigassa vuosina 2009–2013, edustaen Espoon Bluesia ja Oulun Kärppiä.
Teemu Riihijärvi Teemu Riihijärvi (s. 1. maaliskuuta 1977 Espoo) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1993–2006 Kiekko-Espoossa, Rauman Lukossa, Espoon Bluesissa, Pelicansissa ja SaiPassa. Lisäksi hän pelasi 4 ottelua Järvenpään Haukkojen 1-divisioonajoukkueessa kaudella 1995–1996 sekä kaksi kautta Ruotsin Södertäljessä 2003–2005. San Jose Sharks varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa 1. kierroksella vuonna 1995 numerolla 12, mutta Riihijärveä ei kuitenkaan nähty Amerikan puolella pelaamassa.
Lenni Killinen Elokuussa 2017 Killinen teki 2+1-vuotisen sopimuksen Mestis-joukkue Espoo Unitedin kanssa. Hän pelasi kaudella 2017–2018 joukkueessa kymmenen runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4. Killinen pelasi suurimman osan kaudestaan Bluesin A-nuorten vahvuudessa. Hän oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 13+28=41. Killinen valittiin A-nuorten SM-liigan syyskuun 2017 kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Killinen vahvisti myös pudotuspeleissä Bluesin B-nuoria. Hän ei jatkanut Espoo Unitedissa kauden jälkeen seuran ajauduttua konkurssiin.
Santeri Heiskanen Kesällä 2006 Heiskasen polvi leikattiin, joten hän teki vasta elokuussa 1+1-vuotisen sopimuksen Espoo Bluesin kanssa. Kuntouduttuaan Heiskanen pelasi kaudella 2006–2007 41 runkosarjaottelua tehoilla 2+15=17, jotka jäivät hänen yhden kauden piste-ennätyksekseen SM-liigassa. Huhtikuussa 2007 Blues käytti Heiskasen sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Heiskanen pelasi kauden 2007–2008 kaikki ottelut ja teki 56 runkosarjaottelussa tehot 2+10=12. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Huhtikuussa 2008 Heiskanen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa, mutta sopimusta jatkettiin kevääseen 2011 ulottuvaksi jo saman vuoden elokuussa ennen kauden 2008–2009 alkua. Hän nousi Bluesin varakapteeniksi. Heiskasen kausi jäi kuitenkin vain 18 runkosarjan ottelun mittaiseksi, kun hänen pohjeluunsa murtui marraskuussa 2008. Heiskasen kausi ehdittiin todeta päättyneeksi, mutta hän ehti kuntoutua ja palasi Bluesin kokoonpanoon pudotuspeleissä. Heiskanen edusti joukkuetta kauden aikana myös Mestarien liigassa.
Niklas Tikkinen Tikkinen on Jäähongan kasvatti. Hän siirtyi myöhemmin juniorina Espoo Bluesiin, jonka B-nuorten kapteenistoon Tikkinen kuului kaudella 2010–2011, jolloin hän vakiinnutti paikkansa puolustajana. Tikkinen voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2011–2012 hän voitti sekä B-nuorten SM-sarjan karsintasarjan että pudotuspelien puolustajien pistepörssin. Tikkinen voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Hänet palkittiin myös B-nuorten SM-sarjan opiskelijapalkinnolla. Suurimman osan kaudestaan Tikkinen pelasi kuitenkin Bluesin A-nuorissa. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan helmikuun 2012 kuukauden nuoreksi pelaajaksi.
Roope Talaja Talaja palasi kaudeksi 2010–2011 Espoo Bluesiin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän teki SM-liigan tulokaskaudellaan 40 runkosarjaottelussa tehot 2+3=5 ja keräsi niihin nähden runsaat 95 jäähyminuuttia. Talaja teki liigauransa avausmaalin 27. marraskuuta 2010 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan, joka jäi ottelun 2-1-voittomaaliksi. Hän pelasi kauden aikana myös yhden Mestis-ottelun lainalla Mikkelin Jukureissa. Talajan ensimmäinen maali SM-liigan pudotuspeleissä syntyi 1. huhtikuuta 2011 välierissä JYPiä vastaan. Osuma jäi Bluesin 4-3-voittomaaliksi ja vei joukkueen ottelusarjassa 2–0-johtoon. Kauden päätteeksi Talaja voitti SM-hopeaa.
Siim Liivik Kaudeksi 2013–2014 Liivik siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesin riveihin. Hän sijoittui 110 minuutillaan SM-liigan jäähypörssissä neljänneksi. Kaudella 2014–2015 Liivik teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 11+17=28. Marraskuussa 2014 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Bernard Isiguzo Isiguzo on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin kaudeksi 2013–2014. Isiguzo pelasi kautensa pääosin Blues Akatemian C-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja hän oli sekä C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 7+12=19 että C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa tehoilla 9+13=22. Pudotuspeleissä Isiguzo vahvisti samassa sarjassa pelannutta Bluesin ykkösjoukkuetta, jossa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kauden 2014–2015 Isiguzo pelasi pääasiassa seuran B-nuorissa, mutta hän pelasi ison osan kaudestaan myös Bluesin C-nuorissa, jossa Isiguzo voitti kauden päätteeksi taas Suomenmestaruuden.
Espoo Blues Kausi 1991–1992 oli menestyksekäs Kiekko-Espoon ollessa I-divisioonan paras ja keväällä joukkue juhli nousuaan SM-liigaan pudotettuaan Joensuun Kiekko-Pojat (JoKP) liigasta. Joukkueen tehokkaimmat pistemiehet SM-karsinnassa olivat Jan Långbacka ja tuleva NHL-tähti Jere Lehtinen, I-divisioonassa tehokkain oli Tero Lehterä.