mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Call of Duty: Finest Hour Kersantti Sam Rivers on kuudes pelattava henkilö yhden kentän ajan. Johtaa M4 Sherman -panssarivuanua ja osallistuu Ardennien taisteluun.
Taistelu Ardenneilla "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa massiiviseksi ja pakokaasunkatkuiseksi panssaribaletiksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Horatio Nelson Nelson jäi historiaan, kun hänen johtamansa brittilaivasto voitti ranskalais-espanjalaisen laivaston Trafalgarin taistelussa 21. lokakuuta 1805. Lopputulos murensi Ranskan keisarin Napoleonin haaveet maihinnoususta Britteinsaarille ja mahdollisti Englannin nousun merten valtiaaksi. Nelsonin muut suuret merivoitot olivat Abukirin taistelu 1. elokuuta 1798 ja Kööpenhaminan taistelu 2. huhtikuuta 1801.
Jagdpanzer IV Jagdpanzer IV palveli panssari- ja SS-panssaridivisioonien panssarintorjuntayksiköissä. Taistelussa niitä käytettiin Normandiassa, Ardennien taistelussa ja itärintamalla. Ne olivat hyvin menestyksellisiä panssarintorjuntavaunuina, mutta suoriutuivat kehnosti käytettäessä tankkien tai rynnäkkötykkien sijaisina, johon niitä ei ollut alun perin tarkoitettu .
Kuitenkin sodan myöhemmissä vaiheissa niitä käytettiin yhä enenevissä määrin korvaamaan tankkeja, koska muitakaan panssareita ei ollut saatavilla.
Panther Ardennien taistelun aikaan kymmenisen Pantheria muunnettiin osana laajempaa harhautusoperaatiota yhdysvaltalaisten M10-panssarintorjuntavaunujen näköisiksi. Muunnostyö käsitti lähinnä lisälevyjen hitsaamisen vaunuihin, sekä amerikkalaisen suojavärityksen ja kansallisuustunnukset.
Ostwind Flakpanzer IV Ostwind ("saks. ”itätuuli”") oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ostwindin prototyyppi valmistui heinäkuussa 1944, ja se sai tulikasteensa saman vuoden joulukuussa Ardennien taistelussa.
Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioona Ardennien taistelun aikana 101. divisioona oli yksi harvoista joukoista, joita voitiin käyttää saksalaisten etenemisen pysäyttämiseen, ja se siirrettiin 19. joulukuuta 1944 aamulla tärkeään tiestön solmukohtaan Bastognen kaupunkiin, jossa divisioona piti puolensa koko taistelun ajan. Sitä huollettiin ilmasta, kunnes panssarijoukot avasivat jälleen tien kaupunkiin 26. päivä.
Medal of Honor: Allied Assault: Spearhead "Spearhead" sisältää kolme Eurooppaan sijoittuvaa taistelua, jotka pelaaja pelaa kersantti Jack Barnesin silmin. Lisäosassa isketään Atlantin vallin taakse Normandian maihinnousussa, pidetään linjat Ardennien taistelussa ja vallataan Berliini puna-armeijan avustuksella. Osassa lisäosan tehtävissä on käytetty mallina HBO:n minisarjaa "Taistelutoverit".
Rheinfeldenin taistelu Taistelu oli sekava. Rikkonaisen maaston takia taistelu hajosi useampaan erilliseen osaan, kun yksittäiset yksiköt kohtasivat toisensa metsäaukioilla, kulku-urilla tai metsässä. Werth kohtasi Taupadellin. Taupadell löi vastustajansa noin tunnin taistelun jälkeen. Toisella siivellä lopputulos oli toisenlainen: Savelli ja Sperreuter työnsivät Weimarin sivuun ja etenivät aukealle alueelle. Savelli eteni edelleen ja valtasi Reinin sillan. Weimar oli alivoimaisena loukussa pohjoisrannalla ja antoi käskyn vetäytyä Laufenburgiin.
Total War Taistelutilassa taistellaan itse pelaten reaaliaikaisesti. Mahdollisuutena on myös antaa tietokoneen ratkaista taistelu, jolloin lopputulos pohjautuu muun muassa joukkojen suuruuteen ja laatuun sekä kenraalin kokemuksen määrään, joka merkitään tähtinä kenraalin vieressä. Taistelussa vaikuttavina tekijöinä ovat muun muassa moraali, maasto ja sääolosuhteet.
9. SS-panssaridivisioona Hohenstaufen Divisioona siirrettiin Saksaan ja otti osaa Ardennien taisteluun osana 6. SS-panssariarmeijaa. 31. joulukuuta 1944 divisioona määrättiin ottamaan osaa Bastognen valtaukseen.
Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioona 101. maahanlaskudivisioona (, Screaming Eagles) on Yhdysvaltain asevoimien maahanlaskudivisioona. Se oli toisen maailmansodan aikana kuuluisa Normandian maihinnoususta ja Ardennien taistelusta. Divisioona on sijoitettu Kentuckyyn Fort Campbellin tukikohtaan.
Granikosjoen taistelu Juuri kun ratsuväkitaistelun lopputulos oli vielä epävarma, ylittivät loputkin makedonialaisten ratsuväestä joen ja liittyivät taisteluun. Lyhyen kahakan jälkeen persialaisten keskusta joutui antamaan periksi ja alkoi perääntyä. Keskustan petettyä myös sivustat antoivat periksi ja pian koko persialaisten armeija lähti pakenemaan.
Saksan XVI armeijakunta Toukokuussa 1940 armeijakunta osallistui Belgian ja Ranskan valloitukseen. Se oli mukana Hannutin taistelussa ja auttoi läpimurrossa Ardenneilla. Charleroin ja Maubeugen taistelujen jälkeen armeijakunta taisteli Escautissa ja Lys-joella. Sieltä yksikkö liikkui Sommen läpi ja osallistui raskaisiin taisteluihin Noyonissa Oise-joen varrella. Ranskan valtauksen jälkeen armeijakuntaa siirrettiin itään operaatio Barbarossaa varten. Helmikuussa 1941 XVI armeijakunta nimettiin 4. panssariryhmäksi, josta edelleen 4. panssariarmeijaksi.
Ardennien taistelu Baugnezin risteyksessä lähellä Malmedya nopeasti edenneet saksalaisjoukot kohtasivat Yhdysvaltain tykistön kolonnan. Lyhyen taistelun jälkeen yhdysvaltalaiset antautuivat ja saksalaiset saivat vangiksi noin 140 sotilasta. Peiper ja hänen panssarinsa jatkoivat matkaansa, mutta sotavangit kerättiin läheiselle pellolle. Vankeja vartioimaan jäi muutaman kymmenen miehen vahvuinen osasto sotilaita ja muutama puolitelavaunu, joiden konekiväärit osoittivat yhdysvaltalaisia.
Waffen-SS Suuri Waffen-SS-sotilaiden armeija taisteli muun muassa Kurskin ja Ardennien taisteluissa. Jotkin Waffen-SS-osastot syyllistyivät sotarikoksiin, pahimmat tapaukset olivat Oradourissa ja Marzabuttossa, sekä Malmedyn verilöyly.
Magnentius Magnentiuksen ja Constantiuksen joukot kohtasivat syksyllä 351 Mursa Majorin taistelussa, joka oli ehkäpä koko 300-luvun verisin taistelu. Kentälle jäi yli 50 000 kaatunutta. Ja lopputulos oli, että Magnentius kärsi murskaavan tappion. Hän joutui vetäytymään ensin Italiaan ja sitten Galliaan, yrittäen samalla kerätä uusia joukkoja.
Arthur Tedder Sodan viimeisenä vuonna Tedder lähetettiin hakemaan apua Neuvostoliitolta, kun länsirintama oli paineessa Ardennien taistelun vuoksi. Kun saksalaiset antautuivat ehdoitta toukokuussa 1945, oli Tedder sopimuksen allekirjoittaja kenraali Eisenhowerin puolesta.
Art Cross Cross kilpaili midget car -sarjassa vuonna 1938. Haavoituttuaan Ardennien taistelussa toisessa maailmansodassa hän sai purppurasydämen. Lopetettuaan kilpailemisen hän muutti LaPorteen Indianaan, jossa hän piti maatilaa. Hän siirtyi myöhemmin rakennusalalle.
Walter Cronkite Toiseen maailmansotaan Cronkite osallistui sotakirjeenvaihtajana raportoiden Pohjois-Afrikan ja Euroopan taisteluista. Hän oli mukana Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien lentävän linnoituksen ensimmäisillä pommituslennoilla Saksan yllä, hyppäsi maahanlaskudivisioonan mukana Alankomaihin Operaatio Market Gardenissa, ja selosti Ardennien taistelua. Saksan antauduttua hän jäi seuraamaan Nürnbergin oikeudenkäyntiä ja toimi United Pressin tärkeimpänä toimittajana Moskovassa kaksi vuotta.
Gravelotten taistelu Saksalaisten tappiot taistelussa olivat noin 20 000 ja ranskalaisten 13 000 miestä. Lopputulos oli kuitenkin saksalaisille menestyksekäs, sillä Bazainen koko armeija jäi loukkuun saarrettuun Metziin. Ranskalaisten toinen pääarmeija yritti marsalkka Patrice de Mac-Mahonin johdolla tulla pelastamaan sen, mutta Moltke sai lyötyä heidätkin ranskalaisille katastrofaalisessa Sedanin taistelussa 1. syyskuuta. Piiritetty Bazaine antautui lopulta 27. lokakuuta.
Jomsviikingit Vaikka jomsviikinkejä pidettiin taitavina palkkasotilaina, heidän palkkaajiensa merkittävimmät sotaretket päättyivät häviöön. Syynä tähän saattoi olla jaarli Sigvaldin taipumus paeta, kun taistelun lopputulos näytti epävarmalta.
Medal of Honor: European Assault Pelissä ohjataan yhdysvaltalaista luutnanttia William Holtia. Kampanjassa koetaan muun muassa englantilaisten isku St. Nazaireen, aavikkosotaa Tunisiassa sekä taisteluja Stalingradissa ja Ardenneilla. Yhteensä tehtäviä on 11.
Solferinon taistelu Taistelupaikalla Solferinossa oli myös sveitsiläinen Henri Dunant, joka haavoittuneiden kohtelua kauhistuttuaan alkoi kamppanijoida sodissa haavoittuneiden puolesta. Hänen työnsä lopputulos on nykyinen Punainen Risti.
10. SS-panssaridivisioona Frundsberg 6. joulukuuta 1944 divisioona siirrettiin huollettavaksi ja 6. SS-panssariarmeijan reserviksi Ardennien taistelussa, johon osallistui ainoastaan divisioonan ilmatorjunta- ja tykistöyksikköjä. Divisioonan joukkoja taisteli Operaatio Nordwindissa Gambsheimin sillanpäässä.
6. SS-panssariarmeija Armeijaa ei nimitetty SS:n kuuluvaksi ennen Ardennien taistelua. SS-nimitys tuli kuitenkin yleiseen käyttöön myös tuota ajanjaksoa koskevaksi toisen maailmansodan jälkeen. Lähdekirjallisuudessa saatetaan puhua pelkästään 6. panssariarmeijasta.
Pelagonian taistelu Vuonna 1259 nikaialaiset valtasivat Thessalian ja syyskuussa Akhaian sekä Epeiroksen armeijat marssivat pohjoiseen kohtaamaan vastustajansa. Nikaialaisia johti "sebastokrator" Theodoros Dukas, joka oli Epeiroksen Mikaelin veli. Kuitenkin ennen taistelua Epeiros jätti Akhaian ja pakeni Nikaian puolelle. Taistelun lopputulos oli Nikaian keisarikunnan selvä voitto. Akhaian ruhtinaskuntaa hallinnut Vilhelm II vangittiin. Hänet vapautettiin vasta, kun hän oli luovuttanut ruhtinaskunnan merkittävimmät linnoitukset (mukaan luettuna Mystras).
Medal of Honor: Allied Assault "" on ensimmäinen "Allied Assaultin" lisäosa, jonka kehitti EA Los Angeles. "Spearhead" sisältää kolme Eurooppaan sijoittuvaa taistelua, jotka pelaaja pelaa kersantti Jack Barnesin silmin. Lisäosassa isketään Atlantin vallin taakse Normandian maihinnousussa, pidetään linjat Ardennien taistelussa ja vallataan Berliini puna-armeijan avustuksella. Osassa lisäosan tehtävissä on käytetty mallina HBO:n minisarjaa "Taistelutoverit".
Bernard Montgomery Montgomery piti 7. tammikuuta 1945 lehdistötilaisuuden, jossa hän vähätteli yhdysvaltalaisten kenraalien osuutta liittoutuneiden voitossa Ardennien taistelussa, jossa hän sai alaisuuteensa kenraali Courtney Hodgesin 1. armeijan, joka oli tilapäisesti irrotettu Yhdysvaltain 12. armeijaryhmästä. Tämä herätti kiistaa ja närkästystä yhdysvaltalaisten taholta, joiden mielestä Montgomery pidätti joukkojaan taistelusta liian kauan, eikä myöskään pannut merkille, että yhdysvaltalaiset hoitivat pääosan taistelutoiminnasta.
Hürtgenin metsän taistelu Walter Modelin johtamat saksalaiset puolustivat aluetta sinnikkäästi kahdesta syystä: Alue toimi Ardennien taistelun hyökkäyksen valmistelualueena ja siellä sijaitsi Schwannenauelin pato, jonka avaaminen olisi tulvittanut joen alajuoksun estäen saksalaisilta sen ylityksen. Yhdysvaltain sodanjohto ymmärsi tämän vasta useita tappioita kärsittyään ja niinpä saksalaiset pystyivät pitämään alueen hallinnassaan Saksan viimeisen länsirintamalla tehdyn suurhyökkäyksen aloittamiseen.
Ardennit Ardennit on Belgian ja Luxemburgin metsäinen vuoristoalue, joka ulottuu Ranskaan saakka. Siellä sen mukaan on nimetty Champagne-Ardennen hallintoalue ja Ardennesin departementti.
Erich Hoepner Ranskaan suunnattua operaatiota varten Hoepnerin XVI armeijakunta liitettiin Walter von Reichenaun 6. armeijaan joulukuussa 1939. 6. armeija kuului puolestaan Fedor von Bockin armeijaryhmä B:hen. Se ylitti Maasjoen ja kärsi raskaita tappioita Ranskan 1. armeijan osia vastaan käydyssä Hannutin taistelussa, joka oli historian ensimmäinen suuri panssaritaistelu. Vapauduttuaan taistelusta Hoepnerin armeijakunta siirrettiin avustamaan 4. armeijaa Ardennien kautta tapahtuvassa läpimurrossa. Charleroin ja Maubeugen taistelujen jälkeen armeijakunta taisteli Escautissa ja Lysjoella. Sieltä yksikkö liikkui Sommen läpi ja osallistui raskaisiin taisteluihin Noyonissa Oisejoen varrella.
Ardennit Ardennien nimi juontuu suuresta roomalaisajan metsästä "Arduenna Silva", joka ulottui Reiniltä Sambrejoelle Belgiassa. Nykyinen Ardennit on paljon pienempi alue.
Kreetan taistelu Brittien osalta monen virhekommelluksen lopputulema oli kuitenkin hyvä kompromissi. sillä englantilaiset pystyivät pelastamaan 15 000 sotilasta Pohjois-Afrikkaan taistelemaan sodan merkittäviä taisteluja. Englanti ei vielä silloin voinut tietää että noita miehiä tarvittiin ehkä enemmän kuin Kreetan saarta, joten lopputulos olikin liittoutuneille ”riittävä” ja tulos olisi voinut olla paljon katastrofaalisempikin.
Yhdysvaltain 82. maahanlaskudivisioona Saksan aloitettua 16. joulukuuta vastahyökkäyksen, mistä seurasi Ardennien taistelu. Yhdysvaltain maahanlaskudivisioonat olivat liittoutuneiden viimeisinä reserveinä. 82. divisioona oli 18. joulukuuta Belgiassa Webermontissa ja se ryhmittyi puolustukseen Salm-joelle. Saksalaisten hyökkäys saatiin torjuttua.
Malmedyn verilöyly Kun Kampfgruppe Peiper oli varustettu uudelleen, se jatkoi Ardennien taistelua. Uudenvuoden aattona 1944 liittoutuneet saivat jälleen tietoja taisteluryhmän suorittamista teloituksista. Vastaavia raportteja tuli myös seuraavan vuoden tammikuun 10.–13. väliseltä ajalta.
Ardennien taistelu Saksalaiset hyökkäysjoukot etenivät 2 000 miehen ja 200 ajoneuvon voimin Stavelotiin asti, jossa yhdysvaltalaiset motittivat heidät. Jouluaattona Peiperin käskettiin tuhota jäljelle jääneet ajoneuvot ja murtautua motista marssittamalla miehensä jalkaisin takaisin omille linjoille.
Lysimakhos Lysimakhoksen saapuessa Traakiaan hän päätti kukistaa Seutheen taistelussa. Lysimakhos oli selvästi alakynnessä. Hänellä oli vain 2 000 ratsuväkeä ja 4 000 jalkaväkeä. Seutheen armeija koostui 20 000 jalkaväestä ja 8 000 ratsuväestä. Seuranneen taistelun lopputulos ei ollut ratkaiseva. Lysimakhos julisti kuitenkin itsensä voittajaksi ja väitti tappaneen suuren määrän traakkialaisia. Seuthes oli taistelun jälkeen hyvin passiivinen ja luultavasti miehet solmivat jonkinlaisen liiton taistelun jälkeen. Seuthes jatkoi omien rahojen lyöttämisen ja hänen pääkaupunkinsa Seuthopolis kukoisti seuranneiden vuosien aikana.
Saksan 3. panssarikrenatööridivisioona Kaksi kuukautta myöhemmin divisioona täydennettiin, jonka jälkeen sen vahvuus oli 12000 miestä, 31 75 millimetrin panssarintorjuntatykkiä ja 38 kenttätykkiä. Marraskuussa divisioona lähetettiin Aacheniin, jota puolustaessaan se kärsi merkittäviä tappioita. Se vedettiin lepoon ja täydennettäväksi Saksaan ennen 
osallistumistaan Ardennien taisteluun joulukuusta 1944. Divisioona osallistui Eifelin alueen hallinnasta käytyihin taisteluihin tammikuussa 1945 ja Kölnin alueesta käytyihin taisteluihin maaliskuussa. Se kuitenkin epäonnistui Yhdysvaltain Remagenin sillanpään tuhoamisessa. Divisioona joutui huhtikuussa saarroksiin Ruhrin alueella ja se antautui amerikkalaisille 16. huhtikuuta 1945.
Ardennit Suurinta osaa Ardennien aluetta peittävät tuuheat metsät, ja alueen vuorien korkeus on keskimäärin 350–500 metriä, mutta Hautes Fagnesin suoalueella koillisessa Belgiassa korkeus nousee yli 650 metriin. Ardennien alueella on nopeasti virtaavien jokien muodostamia syviä jokilaaksoja. Joista tunnetuin on Maas, jonka laaksossa sijaitsevat alueen merkittävimmät kaupungit Liège ja Namur. Muutoin Ardennien alue on harvakseen asuttua.
Saints and Soldiers – pyhimyksiä ja sotilaita Saints and Soldiers – pyhimyksiä ja sotilaita on yhdysvaltalainen sotaelokuva, jonka tapahtumat sijoittuvat Ardennien taistelun aikoihin. Elokuva julkaistiin vuonna 2003. Sen ohjasi Ryan Little, ja sen on käsikirjoittanut Matt Whitaker, Geoffrey Panosin tarinan pohjalta.
Pier Angeli Angelin elokuvien joukossa ovat "Huomenna on liian myöhäistä" (1950), "Kolme rakkautta" (1953), "Intohimon liekki" (1954), "Salaperäinen Casbah" (1956), "Vihainen hiljaisuus" (1960), "Sodoma ja Gomorra" (1962) ja "Taistelu Ardenneilla" (1965). Näyttelijä Marisa Pavan on hänen kaksossisarensa.
Ruth Baldwin Cowan AP:n aluepäällikkö ei antanut hänelle tehtäviä, joten Cowan työllisti itsensä oma-aloitteisesti kirjoittamalla juttuja mm. Marokon sheikin haaremista. Tällä tavoin hän toimi sodan loppuun asti. Hän maksoi omat kulunsa, hankki omat kyytinsä ja asumuksensa, jotka armeija järjesti miestoimittajille ilman pyyntöä. Hän ei päässyt edes armeijan tilannekatsauksiin. Mutta kun taistelut etenivät Eurooppaan Cowan oli mukana raportoimassa Normandian maihinnousun jälkeisistä taisteluista, Pariisin vapautuksesta ja Ardennien taistelusta. Cowan palasi Yhdysvaltoihin hiukan ennen sodan päättymistä Euroopassa. Cowan oli yksi niistä harvoista naisista, jotka kirjoittivat todella tärkeistä sotatapahtumista.
Sodankäynnin historia Muinaisessa Lähi-idässä kehittyivät ensimmäiset armeijat, jotka pyrkivät toteuttamaan taisteluissa yhtenäistä suunnitelmallista taktiikkaa. Jalkaväki hallitsi taistelukenttää. Aikaisemmin kehitettyjen yksilöaseiden lisäksi kehitettiin ensimmäinen monimutkainen asejärjestelmä, kun sotavaunujen esiaste syntyi noin 3500 eaa. Sumerilaisten kaupunkivaltioiden väliset sodat vuosina 3000–2500 eaa. olivat esimmäiset dokumentoidut sodat. Mediggon taistelu on historian ensimmäinen taistelu, josta tiedetään suurin piirtein aika ja paikka, sekä osapuolet ja lopputulos. Muinaisessa Lähi-idässä käytiin myös ensimmäiset laajamittaiset piiritykset.
Ettelbréck Toisessa maailmansodassa Saksa valtasi Ettelbréckin 10. toukokuuta 1940. Yhdysvaltojen joukot vapauttivat kaupungin 11. syyskuuta 1944. Saksa valtasi sen takaisin 10. joulukuuta, mutta vihdoin Ardennien taistelussa liittoutuneet voittivat 25. joulukuuta yhdysvaltalaisen kenraali George S. Pattonin johdolla.
Die Wacht am Rhein Laulun nimellä tunnetaan myös saksalaisten ja liittoutuneiden välinen ”operaatio Wacht am Rhein” eli Ardennien taistelu vuodenvaihteessa 1944–1945. Laulusta sai nimensä myös Lillian Hellmanin näytelmä "Vartio Reinillä" ("Watch on the Rhine", 1941).
Volksgrenadier Volksgrenadier-divisioonat oli nimitys, joka annettiin toisessa maailmansodassa syksyllä 1944 useille saksalaisille jalkaväkidivisioonille lähinnä psykologisista ja moraalisista syistä. Uudetkin jalkaväkidivisioonat saivat nimityksen ”Volksgrenadier” eli kansankrenatööri. Volksgrenadier-divisioona oli käytännössä jalkaväkidivisioona. Volksgrenadier-divisioonia käytettiin Ardennien taistelussa loppuvuonna 1944.
SS-divisioona Hitlerjugend Divisioonan miehistöaines värvättiin Hitler-Jugend-nuorisojärjestön vuonna 1926 syntyneistä jäsenistä, kun taas aliupseeristo ja upseeristo tulivat muista Waffen-SS-yksiköistä. Kesällä 1944 Hitlerjugend-divisioona otti osaa Normandian taisteluihin, jossa se sai tulikasteensa. Normandiassa divisioona puolustautui sitkeästi ja menestyksekkäästi ylivoimaista vihollista vastaan, mutta kärsi erittäin raskaat miehistö- ja kalustotappiot. Joulu–tammikuussa 1944–1945 divisioona osallistui ilman mainittavaa menestystä Ardennien taisteluun osana 6. SS-Panssariarmeijaa.
Robert Shaw Ensimmäisenä Shaw’n tunnettuna roolina voidaan pitää agentti Donald Grantia toisessa James Bond -elokuvassa "Salainen agentti 007 Istanbulissa" (1963). Vuonna 1966 hän esitti Henrik VIII:n roolin elokuvassa "Kunnian mies", mikä toi hänelle parhaan miessivuosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet. Hän esiintyi lisäksi muun muassa elokuvissa "Taistelu Ardenneilla" (1965), "Kenraali Custer – Lännen suuri taistelija" (1967), "Taistelu Englannista" (1969) ja "Nuori seikkailija" (1972).
Saksan 15. armeija Brittiarmeija työnsi armeijan joukot pois Roerin alueelta operaatio Blackcockissa. Armeija vetäytyi Ruhrin ja Wurmin taakse. Armeijan joukot osallistuivat vielä Ardennien taisteluun ennen joutumistaan saarroksiin. Armeija antautui Yhdysvaltain joukoille 15. toukokuuta 1945 Ruhrin motissa.
Ardennien taistelu Saksan sodanjohto oli pakotettu pyrkiä neutralisoimaan toinen rintama. Onnistunut vastahyökkäys länsirintamalla näytti parhaalta mahdollisuudelta pyrkiä erillisrauhaan, jonka jälkeen Saksa voisi keskittää voimat itärintamalle ja välttää täydellinen tappio. Hitler määräsi operaation nimeksi "Wacht am Rein" (Reinin vartija).
Armeijaryhmä B (Italia) Normandian maihinnousun jälkeen se osallistui taisteluihin Ranskassa ja myöhemmin se toteutti saksalaisten vastahyökkäyksen Ardenneilla joulukuussa 1944 armeijaryhmä D:n alaisuudessa. Vuoden 1945 alkupuolella se taisteli alueella joka ulottui etelän Moselista pohjoisen Aacheniin.
Armeijaryhmä motitettiin Ruhrin alueella maaliskuussa 1945.
Ardennien taistelu Liittoutuneiden ylipäällikkö kenraali Dwight D. Eisenhower lähetti taisteluun reservinsä pysäyttääkseen saksalaisten hyökkäyksen. Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioona saapui Bastognen kaupunkiin lyödäkseen saksalaisten 5. panssariarmeijan. 18 000 amerikkalaista saarrettiin kaupunkiin. Adolf Hitler määräsi, että belgialainen kaupunki on vallattava mihin hintaan hyvänsä, sillä se hidasti voimakkaasti saksalaisten hyökkäystä. 22. joulukuuta saksalaiset lähettivät viestin Bastognen puolustuksen komentajalle kenraali Anthony McAuliffelle. He vaativat McAuliffen antautumista. Kenraalin vastauksena lähettämässä lapussa luki ”NUTS!”. Jouluaattona saksalaiset aloittivat panssarihyökkäyksensä kaupungin länsiosiin. Taistelu oli verinen, mutta amerikkalaiset pitivät asemansa.
Suunnitelma XVII Suunnitelma ennusti oikein Saksan hyökkäyksen Ranskaan Belgian kautta, mutta sen uskottiin tulevan Ardennien kautta, eikä kauempaa pohjoisesta. Ardennien läpi hyökkäävien saksalaisten yhteydet olisivat alttiita ranskalaisten vastahyökkäykselle. Ranskalaisten suunnitelmana olikin välitön hyökkäys eikä vahva puolustus. Suunnitelman mukaan ranskalaisten ensimmäinen ja toinen armeija etenisivät Lorrainen kautta kohti Saarin aluetta, kun samaan aikaan kolmas ja viides armeija sijoitettaisiin Metzin ja Ardennien eteen valmiina hyökkäykseen Ardennien läpi tulevien saksalaisten pohjoista taustaa vastaan.
Ardennien taistelu Syystä, jota ei varmuudella tiedetä saksalaiset avasivat tulen kohti sotavankeja. Tulitukselta ehti paeta noin 60 yhdysvaltalaista, joista osa ammuttiin heidän törmättyä toisiin saksalaisosastoihin. Baugnezin risteyksen viereiselle pellolle jäi makaamaan noin 90 vankia. SS-miehet kävelivät heidän seassaan varmistuen, ettei kukaan ollut jäänyt henkiin.
Panzerlied Panzerlied on Wehrmachtin tunnetuimpia lauluja. Sen sävelsi oberleutnant Kurt Wiehle ollessaan matkalla Königsbrückiin. Se on mukaelma merimieslaulusta, mutta sanat on muokattu paremmin sopiviksi panssarivaunujoukoille. Sitä on käytetty elokuvassa "Taistelu Ardenneilla". Laulu on edelleen "Bundeswehrin" ja "Bundesheerin" käytössä, mutta osa säkeistöistä on kielletty. Laulun sävelmä on myös Ranskan muukalaislegioonan käytössä.
I SS-panssariarmeijakunta Armeijakunta taisteli Ranskassa syyskuulle, jolloin se Eifelissä. Se osallistui Ardennien taisteluun vuoden vaihteessa 1944-1945, minkä jälkeen armeijakunta vedettiin Saksaan. Huhtikuussa armeijakunta oli Unkarissa osana Etelän armeijaryhmän 6. panssariarmeijaa, jonka mukana se vetäytyi Ostmarkiin (Itävaltaan). Armeijakunta antautui Saksan antauduttua toukokuussa.
Messerschmitt Me 262 Ardennien taistelun jälkeen 1. tammikuuta 1945 operaatio Bodenplattessa "Me 262 Sturmvogel" oli jo mukana. Tässä Luftwaffen viimeisessä suuressa länsirintaman operaatiossa tuhoutuivat kuitenkin käytännössä koko natsi-Saksan jäljellä olevat hävittäjävoimat. Jatkossa vuoden 1945 keväällä Reinin taistelujen aikaan näitä salamapommittajia koetettiin käyttää tärkeiden siltojen tuhoamiseen. Menestys oli kuitenkin huono. Liittoutuneiden lentolaivastojen komentajat kokoontuivat 11. tammikuuta 1945 Versailles’hin pohtimaan pitäisikö pommitusstrategiaa muuttaa yhä lisääntyvien ”kuolemaa tuottavien suihkuhävittäjien” takia.
Taistelu Ardenneilla Elokuvan on ohjannut Ken Annakin ja siinä näyttelevät mm. Henry Fonda, Robert Shaw, Robert Ryan, Dana Andrews, George Montgomery, Charles Bronson ja Telly Savalas. Yhdysvaltojen presidentti ja sodan aikana liittoutuneiden ylipäällikkönä toiminut Dwight D. Eisenhower haukkui elokuvan sen silmiinpistävien historiallisten epätarkkuuksien johdosta.
Belarus MTZ-2 Belarus MTZ-2 oli neuvostoliittolainen traktori, jota valmistettiin vuosina 1953–1958 Minskissä MTZ-merkkisenä ja Dnepropetrovskissa Ukrainassa UMZ-merkkisenä. Niitä on valmistettu 148 000 kappaletta, joista suurin osa on myyty SEV-maihin. Kyseinen malli oli Minskin traktoritehtaan ensimmäinen malli ja näin ollen maailman ensimmäinen "Belarus" traktori. Tekniikaltaan se perustui KD-35 telatraktoriin, moottori ja voimansiirto olivat samoja. Traktorin käynnistäminen tapahtui 350cc kaksitahti bensamoottorilla, joka samalla myös lämmitti traktorin dieselmoottorin. MTZ-2:sta kehiteltiin myöhemmin paranneltu malli, Belarus MTZ-5.
Valtra Valtra vei traktoreiden räätälöinnin entistä pidemmälle avaamalla Unlimited-studion tehtaan yhteyteen vuonna 2013. Unlimited-studiossa traktorit varustellaan sellaisilla lisävarusteilla, joiden asentaminen ei ole mahdollista tai järkevää tuotantolinjalla. Tuhannes erikoisvarusteltu traktori valmistui Unlimited-studiosta 2015 syksyllä. Esimerkkejä Unlimited-varustelluista traktoreista ovat Suomen puolustusvoimien tilaamat 106 kappaletta N163 Direct -traktoria ja MTK:n Maaseutunuorille valmistettu vaaleanpunainen Kesäkissa-traktori.
Valmet 20 Vuonna 1953 Valmet järjesti traktorimallin myynnin Hankkijan, Laborin ja OTK:n kanssa. Vuoteen 1954 mennessä oli valmistettu yhteensä 2 000 Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoria. Vuoden 1955 aikana Valmet 20:ta valmistettiin 2 082 kappaletta, joista 55 vietiin Turkkiin. Valmet 15- ja Valmet 20 -traktoreita valmistettiin yhteensä 9 800 kappaletta. Niiden valmistus päättyi 1963, tosin vuoden 1963 traktorit oli valmistettu jo 1962.
Traktori Suomessa traktoria kutsuttiin aluksi "höyryauralaitokseksi" ja sitten "moottorivetäjäksi". Suomenruotsissa traktori on sen sijaan ollut alun perinkin "en traktor" traktori-ilmoittelun yhteydessä. Aivan ensimmäinen traktori Suomessa oli ruotsalainen Avance vuonna 1901 ja ensimmäinen polttomoottorikäyttöinen oli sekin ruotsalainen Saunderson A, joka tuotiin 1908. Ensimmäiset traktorit Suomessa olivat kuitenkin yleensä yhdysvaltalaisia Allwork-moottorivetäjiä, joita toi maahan Keskusosuusliike Hankkija.
Eros (traktori) Eros oli Harry Fergusonin 1917 kehittämä autotraktori, missä Fordin auton T-malli muutettiin traktoriksi siten, että aura kiinnitettiin vetolaitteen perään kiinteästi auranvetäjien tapaan eikä sitä näin ollen olisi enää tarvinnut vetää traktorin perässä koukusta niin kuin Fordson F-traktorissa. Eroksia ei valmistettu monta kappaletta, mutta 1930-luvulla Harry Ferguson kehitti vedettävälle auralle toisenlaisen vaihtoehdon, Ferguson Systemin, joka merkitsi kolmipistekiinnitystä työkoneille, myös auralle, traktorin perään. Näin monien työkoneiden osalta voitiin luopua hinaamisesta.
Traktori Suomessa alkoi 1919 myös kotimaisen Kullervo-traktorin valmistus. Valmistuksen kalleus, venemoottorin heikko jäähdytyskyky ja ulkomaisten traktorien lisääntynyt tuonti pakottivat vuonna 1924 lopettamaan tuotannon 500 kappaleen jälkeen. Vuoteen 1936 mennessä oli ns. autotraktoreita valmistettu yksi Lapinjärvellä ja Juupajoella sekä Paraisilla, jossa vuoteen 1948 mennessä niitä rakennettiin enintään 60. Rosenlew valmisti Porissa 1940 yhden. Sotien jälkeen oli suuri traktoripula, johon Vaasassa vastattiin tekemällä 12 Vaasa-traktoria ja Tampereella 880 Takra-traktoria, mutta jälkimmäisen valmistus lopetettiin liian kalliina ja edellisen tekniikka oli jäänyt vanhaksi.
AGCO Suolahdessa valmistettujen traktoreiden tuotemerkki oli vuoteen 2001 saakka Valmet.
Ferguson–Brown Ferguson–Brown oli Harry Fergusonin ja David Brownin yhteenliittymä 1935–1947. Harry Ferguson oli kehittänyt "Ferguson System" -nimisen traktorin nostolaitteiden kolmipistekiinnitysjärjestelmän, jota hän halusi tehdä tunnetuksi. Tätä varten hän valmisti Ferguson Black -traktorin. Traktorien laajempi valmistaminen johti yhteistyöhön David Brown -tehtaan kanssa, joka valmisti myöhemmät traktorit. Ensimmäinen traktori oli Ferguson–Brown A. Traktoreita valmistettiin vuosina 1936–1938 yhteensä 1 350 kappaletta, mutta menekki oli vaatimaton. Ongelmaksi muodostui suhteellisen kallis hinta esimerkiksi kilpailevaan Fordsoniin verrattuna.
Allwork (traktori) Allwork oli Illinois'ssa 1890 perustettu yritys, joka valmisti metallisia vaununpyöriä. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin se alkoi valmistaa traktoreiden ja kuorma-autojen alustoja. Ensimmäinen kokonaan omaa valmistetta ollut traktori oli EWC Quinty Model O 1911. Traktorin uusi malli, joka esiteltiin 1915 oli kooltaan vain noin puolet edellisestä. Sen seuraajamalli oli Allwork 14-28 vuonna 1916. Suomeen Allworkeja tuotiin itsenäisyyden alkuvuosina. Yhtiö lopetti traktoreiden tuotannon 1929.
Traktori Ensimmäiset moottorivetäjät eli traktorit valmistuivat 1800-luvun puolivälin jälkeen. Niissä oli voimanlähteenä höyrykone. Ensimmäinen valmistusmääriltään tuhansiin noussut traktorimalli oli Henry Fordin Fordson 1910-luvulla. Menestys perustui traktorin keveyteen ja edullisuuteen. 1930-luvulla tehtiin kaksi merkittävää innovaatiota: traktoreihin tuli ilmakumirenkaat, ja Harry Ferguson kehitti kolmipistenostolaitteen työkoneiden kiinnittämiseen.
Avery (traktori) Avery oli yhdysvaltalainen traktorinvalmistaja, jonka perustivat Curys Avery ja veljensä Robert Avery. Yhtiön ensimmäinen traktori, Avery Farm and City valmistui 1909. Yhtiön traktoreiden valmistus lakkasi toisen maailmansodan aikana.
David Brown (traktori) Ensimmäinen David Brown-traktori, David Brown VAK1 esiteltiin 1939, ja se sai 3 000 kappaleen tilauskannan. Alkaneen toisen maailmansodan vuoksi tilauskanta väheni 1 000 kappaleeseen. David Brownin tuotanto laajeni toisen maailmansodan jälkeen. Vuodesta 1983 traktoreita tehtiin Casen nimellä. Melthamin tehdas suljettiin 1988 ja traktorien valmistus lakkasi.
Austin (traktori) Austin oli henkilö- ja kuorma-autotehtailija Herbert Austinin 1918 valmistamaan aloittama traktori. Austinin tehdas oli Longbridgessä. Yritys toimi myös maahantuojana yhdysvaltalaisille traktorinvalmistajille. Austinin ensimmäinen traktori muistutti Fordsonia kuitenkin siten, että sen vaihteisto oli vain kaksinopeuksinen. Traktorin moottorina toimi Austin Heavy 20 -auton moottori, joka muunnettiin käyttämään petroolia. Moottori oli tehokkaampi kuin Fordsonin, mutta särkyi verrattain herkästi. Austinin suuret suosion vuodet olivat 1919-1924. Yhtiö muutti Englannista Ranskaan, ja lopetti traktorien valmistuksen 1951.
Jenő Farkas Vuonna 1915 Henry Ford päätti panostaa traktorien valmistukseen ja nimitti Charles Sorensenin vetämään traktorinvalmistusta Dearbornissa. Sorensen valitsi Farkasin suunnittelijaksi. Traktoriin tuli Herculesin moottori ja Farkasin suunnittelema kolmivaihteinen vaihteisto. Traktori oli oleellisesti parempi kuin Fordin aikaisemmin valmistamat prototyypit, jotka olivat perustuneet T-Fordin liian heikkoihin komponentteihin. Fordson-traktorien sarjatuotanto pääsi vauhtiin 1917, ja liiketoimintaa edisti ensimmäinen maailmansota; Iso-Britannia teki 5 000 traktorin tilauksen, joista ensimmäiset toimitettiin saman vuoden lokakuussa.
International Harvester (traktori) Voimanulosotto otettiin käyttöön vuonna 1917. Vuonna 1924 esiteltiin Farmall-traktori, joka oli mullistavan tehokas keveyteensä nähden kuin raskaat edeltäjänsä. Ensimmäinen dieselmoottori esiteltiin Yhdysvalloissa vuonna 1934. Traktoreiden väri muuttui harmaasta punaiseksi vuonna 1936.
Porsche Hitlerin pyynnöstä Porsche alkoi suunnitella traktoriversiota Volkswagen kuplasta, eräänlaista ”kansantraktoria” vuonna 1937. Ensimmäinen prototyyppi valmistui 1938 ja seuraavana vuonna Waldbröl Oberbergischeriin rakennettiin traktoritehdas. Sodan aikana toiminta siirrettiin Gemünd Kärnteniin. Vuodesta 1949 Allgaier Werke valmisti Porschen traktoreita lisenssillä vuoteen 1956, ja vuodesta 1956 Traktoreita valmistettiin yhteistyössä Mannesman-konsernin kokoonpanotehtaalla Friedrichshafenissa. Porsche myi traktorin tuotannon Renaultille vuonna 1961, Porsche-traktoreille ominaisia olivat ilmajäähdytteinen dieselmoottori, nestekytkin ja useimmista muista traktoreista poikkeava muotoilu.
Pikku Traktori Pikku Traktori () on brittiläinen lastensarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin Britanniassa vuonna 2004 ja Suomessa vuonna 2007.
Ursus (traktori) Yritys sai valmiiksi traktoriin sopivan moottorin 1918. 1922 saatiin valmiiksi ensimmäinen peltokone ja seuraavan viiden vuoden aikana niitä myytiin vain 100 kappaletta. 1930-luvulla Puolan valtio pelasti yhtiön konkurssilta. Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti 700 traktoria sotilaskäyttöön.
International Harvester (traktori) International Harvester valmisti kuhunkin maanosaan sopivia malleja samalla brändillä. Euroopassa valmistetut mallit olivat pienempiä kuin Yhdysvalloissa. IH-traktoreiden tuotekehitys ja markkinointi oli erittäin määrätietoista. Euroopassa puhuttiin saksalaisista ja englantilaisista malleista. Englantilaisen ja saksalaisen mallin erottaa toisistaan vaihdekepistä, joka englantilaisissa tasalattiamalleissa sijaitsee kuljettajan vasemmalla puolella. Traktoreiden äänitaso on erittäin alhainen sekä ulospäin että sisään hyttiin. XL-ohjaamoita valmistettiin Ranskassa. Hyttien tasalattia otettiin käyttöön 1970-luvun puolivälissä, jolloin kuljettajan jalkatila lisääntyi ja traktoriin nouseminen helpottui. Koneissa kiinnitettiin huomiota työturvallisuuteen jo varhaisessa vaiheessa. Eurooppalaisten mallien painopiste on alhaalla, jolloin kaatumisvaara on vähäinen. Raskaissa kyntötöissä koneiden painonsiirto on optimaalinen ja painopiste kohdistuu työkoneelta vetäville takapyörille. IH on tasapainoinen painavan työkoneen kanssa ja sen ohjattavuus säilyy. Traktoreiden vetovastus tunnustelu on erittäin herkkä. Malliston moottoritehoja on 17 hevosvoimasta aina 330 hevosvoimaan. Kevyemmissä töissä koneet ovat ketteriä ja kääntöympyrä on pieni, johtuen siitä että kääntyvä etupyörä kallistuu sisääpäin. IH käytti ensimmäisenä painevalua, jolloin erillisestä rungosta voitiin luopua ja valuosat toimivat koneen runkona.
Fordson Major Mallisarjan ensimmäinen traktori oli petrolikäyttöinen Major E27N, eli ns. Mörkö-Major, joka korvattiin 1952 uudistetulla E1A-mallilla. E27N oli monilta osiltaan hyvin moderni, mutta toisaalta esimerkiksi sen moottori oli täysin sama kuin edeltäneessä Fordson N -mallissa. Myös traktorin hallintalaitteiden sijoitus poikkesi nykyisin totutusta: traktorin kytkinpoljin oli oikealla ja jarrupolkimet vasemmalla. Traktorin näkyvimmät ulkoiset erot N-sarjaan olivat oranssista siniseksi muuttunut väri, ilmakumipyörät ja pitkien varsien päissä sijaitsevat etuvalot. Traktoriin sai myös huomattavan valikoiman erilaisia työkoneita. Erityisen suosittuja Suomessakin olivat Fordson-sovitteiset Ransomes-aurat.
Valmet (traktori) Valtion Metallitehtaat perustettiin sotien jälkeen vuonna 1946. Tämän valtionjohtoisen metalliyrityksen tehtävänä oli aluksi tuottaa erilaisia tavaroita sotakorvauksia varten. Kun Suomi oli selvinnyt niistä, entisessä tykkitehtaassa Jyväskylän Rautpohjassa ruvettiin suunnittelemaan ja rakentamaan suomalaista traktoria. Traktorin moottoriksi valittiin aluksi englantilaisen insinööri Douglas Pobjoyn suunnittelema, yksisylinterinen moottori, jonka teho oli 12 hevosvoimaa (Pobjoy menehtyi paluulennolla sattuneessa lento-onnettomuudessa ja myös luonnokset traktorista tuhoutuivat). Prototraktori ei kuitenkaan toiminut odotetulla tavalla, tai ei ainakaan sen moottori. Laitteen käynnistäminen tuotti niin paljon ongelmia, ettei sellaisella voimanlähteellä varustettua maataloustraktoria voinut laskea markkinoille, mistä johtuen pääjohtaja Yrjö Vesa määräsi prototyypit romutettavaksi. Ensimmäisten Valmet 15 -traktorien koonti alkoi vuonna 1951. Valmet 30 malli oli ensimmäinen dieselkäyttöinen traktori.
Harkovan traktoritehdas Tehdas perustettiin 1930 keskelle metsää seitsemän kilometrin päähän Harkovasta amerikkalaisten insinöörien tuella. Ensimmäinen kokeellinen traktori mallia SHTZ 15/30 valmistui elokuussa 1931. Tehdas aloitti tuotantonsa lokakuussa 1931 ja linjoilta valmistui traktori kuuden minuutin välein. 100 000. traktori valmistui vuonna 1935.
Massey Ferguson 1960-luvulla esiteltiin 100-sarja, mm. mallit 130, 135, 165 ja 175. 100-sarjan myötä traktorit uudistuivat tekniikaltaan paljon. Multi-Power hydraulinen ylivaihde, jota voidaan käyttää ilman kytkintä, esiteltiin jo MF 35- ja 65-malleissa. Traktoreihin asennettiin Suomessa eri valmistajien turvaohjaamoja 1970-luvun alussa. 1970-luvun puolivälissä seurasi 500-sarja mm. 565 575, 590, 595 -mallit. Siihen tuli turvaohjaamo, vaikka traktorit olivat pitkälti samoja kun 100-sarjan koneet. 200-sarjan traktorit olivat hytittömiä versioita 500-sarjan alemmista traktoreista ja niitä myytiin Suomessa kotimaisella ohjaamolla. 1980-luvun alussa esiteltiin 2000-sarja, joka oli teknisesti monipuolisempi, tehokkaampi ja kalliimpi kuin vielä 100-sarjaan pohajutuva 600-sarja. 2000-sarjan koneissa oli 16+12 -nopeuksinen vaihteisto. 600-sarjaa seurasi 300-sarja. 1980-luvulla esiteltiin myös 3000- ja 3600-sarjat, jälkimmäisen sarjan koneiden tehot olivat yli 100 hv ja edellisen noin 100 hv:aan saakka. 3000-sarjassa uutta olivat ajotietokone, sähkösäätöiset nostolaitteet ja maksimissaan 48-nopeuksinen (ryömintävaihteistolla varustetuissa mallissa) vaihteisto suunnanvaihtajalla. Vakiona vaihteisto on 32-nopeuksinen lukuun ottamatta 16-vaihteisia E-malleja. Ranskassa valmistetut MF-traktorit tunnistaa valmistenumeron 7-alkuisuudesta.
Takra Kesäkuussa 1949 valmistui ensimmäinen kuuden kappaleen koesarja, josta lähetettiin yksi traktori testattavaksi Maatalouskoneiden tutkimuslaitokseen Vakolaan. Saadun palautteen sekä suunnittelijoiden aloitteiden perusteella traktoriin tehtiin useita parannuksia.
Mahindra &amp; Mahindra Yritys on Intian suurin traktorivalmistaja. Yhtiön osuus Intiassa budjettivuonna 2015 valmistetusta 550 963 traktorista oli 234 766 kappaletta ja vientiin meni 13 746 traktoria (nousua). 
Yhtiö tekee traktorivalmistuksessa yhteistyötä kiinalaisen Jiangsu Yueda Groupin ja japanilaisen Mitsubishi Agricultural Machineryn kanssa. Yhtiö on kertonut ostavansa 33 prosentin omistusosuuden Mitshubishin maatalouskoneiden yritystoiminnasta. M&M:n suuri kilpailija on esimerkiksi John Deere, joka on liikevaihdolla mitattuna M&M:aa suurempi maatalous- ja metsätalouskoneiden valmistaja maailmanlaajuisesti ja joka on kasvattanut traktorituotantoaan myös Intiassa.
Valtra Vuonna 2010 yhtiön liikevaihto oli 497 miljoonaa euroa. Valtrojen lisäksi Suolahden tehtaalla on valmistettu Massey Ferguson 4400 -sarjan traktoreita muutaman vuoden ajan. Valmistus päättyi vuoden 2012 alussa. .
Ferguson–Brown Erimielisyydet keinoista myynnin parantamiseksi johtivat Fergusonin ja David Brownin yhteistyön päättymiseen. Lokakuussa 1938 Harry Ferguson vei Ferguson–Brown-traktorin numero 722 varusteineen Yhdysvaltoihin ja Eber Sherman järjesti hänelle tapaamisen Henry Fordin kanssa. Harry Ferguson solmi Fordin kanssa sopimuksen, jolla Fordson-traktoreihin tuli kolmipistekiinnityksinen nostolaite. Näin alkoi Ford–Ferguson-yhteistyö, jonka ensimmäinen traktori oli Ford–Ferguson 9N.
Massey Ferguson Vuonna 1958, traktorien väritys vaihtui punaiseksi ja nimet Massey-Fergusoneiksi. Traktoreita suomessa edusti aina vuoteen 1961 Farming Oy. Ensimmäisiä traktoreita Massey-Harriksen ja Fergusonin yhdistymisen jälkeen olivat:
Massey-Ferguson 35 ja Massey-Ferguson 65.
MF 35 oli 3-sylinterinen traktori ja se oli huomattavasti yleisempi näky MF 65 verrattuna.
35 oli 42 SAE hevosvoimaa ja 65 mark i oli 50 hevosvoimaa.
65 oli taas 4 sylinterinen joka oli mainoksen mukaan maailman ensimmäinen suurtehotraktori, jossa on Ferguson järjestelmä.
Vuonna 1961 MF 65 julkaistiin markkinoille uudistettu malli Mark II, siinä oli uusi Perkins-Diesel AD4.203 ja ulosoton kierroksiksi tuli 540 kierrosta minuutissa.
Zetor Zetor 25 -traktorit ovat nykyään suosittuja traktoriharrastajien piireissä. Zetor-kerhoja on perustettu useita ympäri Suomea, esimerkikisi Isoonkyröön, Temmekselle ja Kurikkaan. Temmeksellä on vajaat 30 toimivaa vanhaa Zetor-traktoria. Temmesläinen Zetka-jengi oli Suomen ensimmäinen Zetor-kerho.
International Harvester Vuonna 1906 Lontooseen perustettiin yhtiö, joka toi Britanniaan Kanadassa ja Yhdysvalloissa valmistettuja laitteita. Vuonna 1946 Englannin Doncasteriin perustettiin "International Harvester Co of Great Britain", joka valmisti traktoreita ja toi Britanniaan mm. IH-kuorma-autoja.
Belarus Aiemmin Suomessa on myyty Belaruksen nimellä myös muita traktoreita, jotka ovat alkujaan olleet kotoisin muista neuvostoliittolaisista traktoritehtaista. Esimerkiksi 425 Progress on alkuperäiseltä nimeltään T-40, ja samoin muut Progress-lisänimellä tunnetut Belarukset on valmistettu nykyisen Venäjän alueella eikä Minskissä.
Tractor pulling Ensimmäiset jarruvaunut olivat staattisia, joisa painoina oli kiviä, betonia tai toisia traktoreita. Traktorien tehon kehittyessä siirryttiin jarruvaunuihin, joiden paino lisääntyi matkan kasvaessa. Ensimmäinen versio tällaisesta vaunusta oli vaunu, jonka kyytiin hyppäsi matkan varrelta avustajia merkityille paikoilleen. Tämän jälkeen kehitettiin nykyisenkaltainen jarruvaunu.
Massey Ferguson Massey Ferguson on traktori- ja maatalouskonemerkki. Massey Ferguson (lyh. MF) on tunnettu erityisesti traktoreistaan, mutta se on johtavia valmistajia myös leikkuupuimureissa. Maailman ensimmäinen itsekulkeva leikkuupuimuri oli Massey-Harris-merkkinen. 1960-luvulta lähtien yhtiö on väittänyt olevansa maailman myydyin traktorimerkki, osaksi laajan lisenssivalmistuksen ansiosta.
Lietevaunu Lietevaunu on lietelannan eli maataloudessa yleensä virtsaan sekoittuneen ja mahdollisesti veteen sekoittuneen sian- ja lehmänlannan siirtämistä varten valmistettu vaunu. Liete imetään siihen pumpulla lietesäiliöstä, ja traktorin hinaama lietevaunu levittää lietteen pellolle. Lietevaunun vetoisuus voi olla jopa 14 m³ - 18 m³.
Pyhän Henrikin sarkofagi Pyhän Henrikin sarkofagi on Nousiaisten kirkkoon sijoitettu piispa Henrikin kenotafi eli muistoarkku. Maunu Tavastin lahjoittama arkku on valmistettu noin vuosina 1415–1420. Piispa Henrikin jäännöksiä siinä ei ole milloinkaan säilytetty.
Auto Suomen lain mukaan auto on ”henkilöiden tai tavaran kuljetukseen taikka määrättyyn erikoistehtävään valmistettu moottorikäyttöinen ajoneuvo, jossa on vähintään neljä pyörää tai telat ja jonka suurin rakenteellinen nopeus on suurempi kuin 25 kilometriä tunnissa”. Määritelmän ulkopuolelle jätetään yleisesti myös kevyet nelipyörät eli mopoautot sekä traktorit, moottorityökoneet ja mönkijät.
Landini (traktori) Landini on italialainen traktorimerkki. Yhtiön perusti Giovanni Landini vuonna 1884 tuottamaan maatalouskoneita. Vuonna 1925 tuotettiin ensimmäinen traktori, joka oli 30-hevosvoimainen. Yhtiön osti 1959 Massey-Ferguson. 1989 Massey-Ferguson myi yhtiöstä 66%, ja muodostettiin ARGO S.p.a. . 1994 Massey-Ferguson myytiin AGCO:lle.
Ford 10 -sarja Ford 10 -sarja (usein "kymppisarja") on traktorimallisto, jota on valmistettu vuodesta 1981. Nykyään traktoreita valmistaa New Holland, joka on Fordin traktoritoimintojen jatkaja. 10-sarja koostuu 3-, 4-, ja 6-sylinterisistä malleista, joita on yhteensä 19. Nykyisin tuotannossa ovat enää nelisylinteriset 5610, 6610 ja 7610.
Fordson-Putilovets Fordson-Putilovets oli Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa 1924-1933 valmistettu Fordson F-traktorin lisenssimalli. 1919 Fordson oli solminut sopimuksen Fordsonien viennistä Neuvosto-Venäjälle, josta tuli Fordsonin suurin yksittäinen asiakas. Vuosina 1921–1927 Neuvosto-Venäjä ja Neuvostoliitto ostivat 24 000 Fordsonia.
Harry Ferguson Ensimmäisten versioiden moottorina oli amerikkalainen 1966 cm Continental Z-120, mutta kun Standard Vanguard -henkilöautoa varten kehitetty 2088 cm moottori tuli markkinoille syyskuussa 1947, tämä otettiin TE20:ssa käyttöön kesäkuussa 1948. Banner Lanen tehtailla valmistettiin vuoteen 1953 mennessä 517 651 kappaletta Ferguson TE20 -traktoria. Vuoden 1953 keskivaiheilla Harry Ferguson Ltd yhdistyi kanadalaisen, maatalouskoneita ja traktoreita valmistaneen Massey Harris Company Ltd:n kanssa ja ne muodostivat "Massey-Harris-Ferguson" -yhtiön. Yhtiö jatkoi traktoreiden valmistamista sekä Massey-Harris- että Ferguson-brändien alla joulukuuhun 1957, jolloin yhtiön nimeksi muutettiin Massey-Ferguson. Massey-Harris-Ferguson -yhtiön ensimmäinen yhteinen tuote oli "Ferguson FE35" eli "Kultamaha", joka esiteltiin lokakuussa 1956. Vuoden 1957 lopussa traktorin merkki muuttui Massey-Fergusoniksi ja väri punaiseksi.
Takra Vuonna 1946 traktoripulan vallitessa yritys päätti aloittaa niiden valmistuksen. Seuraavan vuoden alussa yrityksen teknillinen johtaja, insinööri Aulis A. Lumme, määrättiin laatimaan suunnitelman traktorista. Vuoden 1948 keväällä valmistui ensimmäinen prototyyppi, ja vuoden kuluttua uusi traktori esiteltiin julkisesti Kangasalan maamiesseuran 40-vuotisjuhlallisuuksissa. Helsingin Sanomat uutisoi tapauksen.
Traktori Suomessa oli 424 658 rekisteröityä traktoria vuonna 2016. 
Traktorit voidaan luokitella vetotavan ja ohjattavuuden mukaan takavetoisiin traktoreihin, nelivetoisiin traktoreihin ja runko-ohjattaviin traktoreihin. Lisäksi on olemassa monia erikoiskäyttöä varten suunniteltuja traktoreita. Nelivetoinen traktori on ollut myös Suomessa vallitsevin tyyppi jo 1990-luvulta asti johtuen nelivedon paremmasta hyödyntämisestä traktorin erilaisissa työtehtävissä. Toisaalta lisääntynyt traktorin akselipaino ja rengaskoko aiheuttavat traktorissa tehonhävikkiä, joten nelivedon hyödyntäminen varsinkin 1990 -luvun alkuvuosien aikana ei tuonut täyttä etua, koska parempaan ja tehokkaampaan moottoriteknologiaan ei panostettu, sillä nelivedoissa käytettiin pääasiassa samoja moottoreita mitä takavedoissakin.
Turvetuotanto Yleisin turvetuotantomenetelmä on "jyrsinturvemenetelmä". Tämä on myös halvin tapa tuottaa turvetta, jos säät ovat sille suotuisia. Jyrsinturvemenetelmän ensimmäinen vaihe on jyrsintä, jossa saran pinnasta irrotetaan kuivumaan halutun vahvuinen turvekerros eli jyrsös. Jyrsös on paksuudeltaan yleensä kahdesta viiteen senttimetriä. Jyrsiminen suoritetaan traktorin perään kytkettävällä jyrsimellä, joita on kolmenlaisia, rumpujyrsimiä, veitsijyrsimiä ja kiekkojyrsimiä. Jyrsös kuivuu aurinkoenergian avulla, ja kuivumista edistetään kääntämällä jyrsöstä erityisellä kääntäjällä, joka kytketään traktorin perään. Jyrsöstä käännetään, kunnes se on nostokuivaa. Kun jyrsös on kuivunut riittävästi, se kootaan traktorin keulaan kytketyllä karheajalla saran keskelle karheeksi. Yhdestä karhetusta jyrsöksestä käytetään nimitystä satokierros. Karheella kuiva turve kestää melko hyvin sadetta kastumatta. Kun karheeseen on saatu kerätyksi yhdestä kuuteen satokierrosta, se lastataan hihnalastaajalla traktorilla hinattaviin turveperävaunuihin, joilla se kuljetaan tuotantoalueella oleviin varastoaumoihin. Aumat täytyy tiivistää hyvin, etteivät ne kastuisi ja jotta ne eivät syttyisi itsestään palamaan lämpenemisen johdosta.
Nuffield Ensimmäinen Nuffield-traktorin prototyyppi oli valmis jo 1946, mutta sitä ei saatu teräspulan vuoksi tuotantoon ennen vuotta 1948. Tuolloin esiteltiin sekä moottoripetrolikäyttöinen kolmipyöräinen Nuffield M3 riviviljelyyn että niin ikään moottoripetrolikäyttöinen nelipyöräinen Nuffield M4 peltoviljelyyn. Nuffield M4:n hinta 1948 oli 500 puntaa. Alussa valinnaisvarusteina oli kolmipistenostolaite ja voiman ulosotto, joista tuli myöhemmin vakiovarusteita. Traktori valmistettiin Birminghamissa.
Allgaier Allgaier oli saksalaisen Allgaier Werke GmbH:n traktorimerkki. Se aloitti traktorien valmistuksen vuonna 1946, kun yrityksen johtoon nousivat Ervin Allgaier veljensä Oskar Allgaierin kanssa. Ensimmäinen traktori, R18, valmistui 1946, jonka teho oli noin 18 hevosvoimaa. Vuonna 1949 esiteltiin vahvempi R22. Yritys lopetti traktorinvalmistuksen vuonna 1955 ja keskittyi ydinliiketoimintaansa. Porsche jatkoi Allgaierin traktorituotantoa omalla nimellään.
Zetor Crystal Zetor Crystal oli Tšekkoslovakiassa vuosina 1971-1984 valmistettu traktorimalli. Crystal oli siihenastisen Zetor -traktorituotannon huippumalli. Esittelyvuonna 1968 esimerkiksi kumityynyin traktorin rungosta erotettu tasalattiainen ohjaamo oli jotakin ennennäkemätöntä. Vastaava ohjaamoratkaisu yleistyi muilla merkeillä vasta 70-80 luvuilla. Samoin hydraulisesti ohjattava pikavaihde oli Crystaleissa reilusti aikaansa edellä ollut ratkaisu.
SAME Samen historia ulottuu 1920-luvun alkuun, jolloin Francesco Cassani veljensä Eugenion kanssa valmisti ensimmäisenä maailmassa dieselkäyttöisen maataloustraktorin. Ensimmäinen Cassani oli suurikokoinen kone, jonka keulalla paiski töitä kaksisylinterinen 12,7 litrainen ja 40 hevosvoimainen moottori, jonka pyörimisnopeus oli vain noin 450 r/min. Traktorin käyttö ei ollut yhtä jouhevaa kuin muiden aikalaistensa, mutta traktorin käyttö tuli noin 60 prosenttia halvemmaksi vastaavaan bensiinitraktoriin verrattuna.