mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Virgilio Piñera Virgilio Piñera kuului Lezama Liman johtamaan Origenes-ryhmään, jonka päämääränä oli modernistinen, puhtaasti kirjallinen kulttuuri. Ryhmäläiset etsivät ilmaisukeinoja, jotka ylittäisivät realismin sekä impressionistiset tehokeinot. Tarkoituksena oli luoda kirjallisuutta, joka muuttaisi maailmaa lukijoiden tahtoa ja kuvittelukykyä voimistamalla. Virgilio Piñeran elämä oli taloudellisesti köyhää. Hän eli useita vuosia Argentinassa, jossa elätti itseään prostituoituna. Täällä hän tutustui Witold Gombrowicziin, jonka teksteillä oli suuri vaikutus Piñeran kehityksessä.
Apostolien teot Vanhin löydetty evankeliumin käsikirjoitus, Papyrus Bodmer XIV noin vuodelta 200, sisältää otsikon "euangelion kata Loukan", evankeliumi Luukkaan mukaan. Irenaeus ("Haer." 3.1.1, 3.14.1), Tertullianus ("Marc." 4.2.2), Klemens Aleksandrialainen ("Paed." 2.1.15 ja "Strom." 5.12.82), Origenes ja Muratorin kaanon laittavat kolmannen evankeliumin myös Luukkaan nimiin. Eusebius Kesarealainen tai kukaan muukaan antiikin ajan kirjoittaja ei mainitse mitään toista perinnettä kirjoittajan henkilöllisyydestä.
Georges von Swetlik Von Swetlik varttui venäläisälymystön kulttuuripiireissä, joissa venäläinen kirjallisuus, muun muassa Dostojevski ja Tolstoi, toimi johtotähtenä. Ensimmäinen taiteellinen innoittaja ja esikuva oli venäläinen realismi. Kaksi tunnettua taiteilijaa oli huomannut tämän poikkeuksellisen varhain kehittyneen lahjakkuuden, nimittäin Ilja Repin, lähin naapuri Kuokkalassa (perheellä oli kesähuvila Kuokkalassa), ja Akseli Gallen-Kallela. Molemmat tarjoutuivat opettamaan häntä. Hänen ensimmäien oppi-isä Repin kuoli vuonna 1930 ja Gallen-Kallela vuonna 1931.
Kalman kukka Gallen-Kallela matkusti loppuvuodesta 1894 Berliiniin opiskelemaan grafiikan alkeita ja varsinkin puupiirrosten tekemistä. Gallen-Kallelan matka katkesi, kun hänen tyttärensä kuoli yllättäen kurkkumätään kotimaassa. Toipuakseen surustaan Gallen-Kallela matkusti vaimonsa kanssa Berliiniin ja Lontooseen keväällä 1895. Hän hankki matkallaan grafiikan tekoon tarvittavat välineet.
Akseli Gallen-Kallela Tyyliin ja koristeellisuuteen vaikutti myös Berliinissä 1895 herännyt kiinnostus taidegrafiikkaan, ja Gallen-Kallela ryhtyi kehittelemään sopivaa tapaa tehdä väripuupiirroksia. Hänen laaja grafiikantuotantonsa käsitteli samoja aiheita kuin maalaukset. Tunnetuimpia ovat puupiirrokset, kuten "Sammon taonta" ja "Kalman kukka" tuoreeltaan vuodelta 1895 sekä etsaukset aiheista "Kullervon kirous" ja "Koskenkuulija" seuraavalta vuodelta.
Akseli Gallen-Kallela "Démasquéen" aikoihin Gallen-Kallela kuitenkin siirtyi jo kohti Kalevala-aiheita. Näitä varhaisia maalauksia aiheesta nimitetään Kalevala-romantiikaksi, kun myöhemmät ovat enemmänkin Kalevala-mystiikkaa. Ensimmäisiä suurikokoisia teoksia oli triptyykki "Aino-taru", joka valmistui 1890-luvun alussa. Matkat Itä-Karjalaan ja Kuusamoon toivat tuotantoon erämaa-aiheita, kuten "Paanajärven paimenpoika" ja "Palokärki".
Hugo Simberg Jo Simbergin varhaisista töistä voi nähdä, että hän oli synnynnäinen symbolisti, mutta Ateneumin taideopetus ei tarjonnut hänelle mahdollisuutta opiskella hänelle tärkeiden aiheiden parissa. Simberg päätti kirjoittaa suomalaisen symbolismin päämestarille, Akseli Gallen-Kallelalle, joka otti hänet oppipojakseen Ruovedelle vuonna 1895. Tästä alkoi Simbergin taiteilijankehityksen tärkein vaihe. Gallen-Kallela rohkaisi häntä jatkamaan oman tyylinsä parissa.
Juseliuksen mausoleumin freskot Gallen-Kallela teki työn Helsingissä Lallukan taiteilijakodissa sijainneessa ateljeessaan. Maalaukset toteutettiin irtofreskoina, jotta ne saivat kuivua valvotuissa olosuhteissa. Hän tutkitutti kaikki ainesosat laboratorioissa perehtyen niiden kemiallisiin reaktioihin A. I. Virtasen konsultoimana. Freskojen taakse tuli suojaava asbestikerros ja seinän väliin jätettiin ilmarako. Kattofreskojen uudelleenmaalauksen tekivät vuonna 1938 taiteilijat Oskari Niemi ja Paavo Leinonen Gallen-Kallelan vastatessa viimeistelelystä. Työ valmistui kesäkuussa 1939, ja mausoleumi vihittiin uudelleen käyttöön 13. kesäkuuta 1941. Juhlassa puhunut professori Yrjö Hirn korosti erityisesti talvisodassa kaatuneen Jorma Gallen-Kallelan ansioita, jotta hänen isänsä henki oli säilynyt maalauksissa. Akseli Gallen-Kallelan alkuperäistä töistä ovat jäljellä ainoastaan tulipalon jälkeen palasina irrotetut kattofreskot, jotka siirrettiin Satakunnan museon varastoon. Ne olivat ensimmäistä kertaa yleisön nähtävinä vuonna 1989.
Kuhmo Suomen tultua liitetyksi Venäjään sen suuriruhtinaskuntana 1809 Kuhmo tuli vilkkaaksi vienankarjalaisten laukkukauppiaiden kauppa ja kulkupaikaksi. Tälle kaudelle osuvat myös Elias Lönnrotin Kuhmon kautta Karjalaan suuntautunet runonkeruumatkat 1830- ja 1840-luvuilla. Lönnrot myös viimeisteli Kalevala-tekstejään vuoden 1834 loppusyksyllä asuessaan piirilääkärin rokotusmatkallaan Kuhmossa kirkon pihapiirissä olevassa Högmannin mökissä. Vuosisadan loppupuolella muiden muassa Akseli Gallen-Kallela ja Louis Sparre liittivät Kuhmon karelianismiin. Gallen-Kallela suuntasi häämatkansa kesällä 1890 Kuhmoon asustaen Lapinsalmen torpassa, jonka maisemissa Gallen-Kallela maalasi myös useita taulujaan. Näkymä Lapinsalmelta Lentualle oli mallina Gallen-Kallelan Aino-Triptyykin keskimmäisen kuvan taustamaisemalle. Seurueeseen liittyneen Louis Sparren kanssa nuoripari teki kaksi Kalevala-löytöretkeä Venäjän puolelle rajaa, jonne Louis Sparre matkasi vielä 1892 Emil Wikströmin kanssa.
Kallela (Lemu) Kallelan talosta on lähtöisin Gallén-suku. Sukuun kuuluneen kuvataiteilija Akseli Gallen-Kallelan (1865 - 1931, vuoteen 1907 "Gallén") isä Peter Wilhelm Gallén (1817 - 1879) oli Kallelan talon nuorin poika. Gallén-sukuun Kallelassa liittyy äitilinjan kautta myös Askaisten Kainun kylästä kotoisin kotoisin oleva Cajander-suku, jonka jäsenistä osa suomentanut nimensä Kalelaksi.
Otto Donner (nuorempi) Otto Donner oli monipuolisesti kiinnostunut tieteestä ja taidekulttuurista. Perimänsä suurehkon omaisuuden turvin hän saattoi antautua harrastuksilleen. Ystäväänsä Akseli Gallen-Kallelaa hän tuki vuonna 1901 merkittävällä rahasummalla, minkä ansiosta Gallen-Kallela saattoi toteuttaa ideansa suuresta freskosta "Kullervon sotaanlähtö" Vanhan Ylioppilastalon musiikkisaliin Helsingissä. Samana vuonna hän ryhtyi rahoittamaan kulttuurilehti Ateneumin julkaisemista maksamalla sen painokustannukset.
Tarton rauha Tarton rauha oli Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä solmittu rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 14. lokakuuta 1920 melkein viisi kuukautta kestäneiden neuvottelujen jälkeen ja astui voimaan 31. joulukuuta 1920. Sopimus solmittiin suhteiden luomiseksi ja rajan vahvistamiseksi, sillä Suomen tulkinnan mukaan maiden välillä oli vallinnut sotatila vuoden 1918 Suomen sisällissodasta alkaen. Neuvottelut käytiin Viron Tartossa.
Viron korkein oikeus Viron hallitus osoitti vuonna 1919 korkeimman oikeuden käyttöön Tarton Aia tänavilla olevan rakennuksen. Muutto lykkääntyi, sillä rakennuksessa neuvottelivat juuri Viron ja Venäjän edustajat. 2. helmikuuta 1920 rakennuksessa allekirjoitettiin Tarton rauhansopimus. Korkein oikeus toimi Aia tänavin rakennuksessa vuosina 1920–1935. Nykyisin rakennuksessa on koulu, Tartu Jaan Poska Gümnaasium. Vuodesta 1935 lakkauttamiseensa saakka, vuoteen 1940, tuomioistuimen istunnot pidettiin Tallinnassa rakennuksessa nykyisellä Wismari tänavilla.
Lapin jääkäripataljoona Tarton rauhansopimus allekirjoitettiin Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä 14.10.1920 ja se astui voimaan vuoden lopussa. Rauhan tultua Käkisalmen läänin Rykmentti oli täyttänyt tehtävänsä ja se hajotettiin 20.4.1921. Sen ensimmäisestä pataljoonasta muodostettiin samalla päivämäärällä Polkupyöräpataljoona 1 ja toisesta Polkupyöräpataljoona 2 kolmannen pataljoonan hajotessa muihin joukko-osastoihin.
305 mm/52 -merikanuuna vm. 1907 Neuvosto-Venäjä esitti rauhantarjouksen Virolle elokuussa 1919, ja rauhanneuvottelut käynnistyivät seuraavan kuun puolella. Alkuun kangerrelleet neuvottelut alkoivat kuitenkin tuottaa tulosta loppuvuodesta, kun maiden välille solmittiin aselepo vuodenvaihteessa 1919-1920. Lopullinen rauhansopimus allekirjoitettiin Tartossa muutamaa kuukautta myöhemmin, jolloin myös Neuvosto-Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden.
Satakuntalainen Osakunta Satakuntalaisella Osakunnalla on ystävyysjärjestöjä sekä Uppsalan että Tarton yliopistossa. Uppsalan yliopistossa ystävyysjärjestö on , jonka kanssa ystävyyssopimus allekirjoitettiin 1.5.1946. Tarton yliopistossa Satakuntalaisella Osakunnalla on kaksi ystävyysjärjestöä: , jonka kanssa ystävyyssopimus allekirjoitettiin 24.3.1962, ja , jonka kanssa ystävyyssopimus allekirjoitettiin 27.10.1990. Ystävyyssopimus ÜS Raimlan kanssa allekirjoitettiin sen ollessa pakolaisylioppilasjärjestö Ruotsissa. Yhteistyö ÜS Veljeston kanssa alkoi 1920-luvulla, mutta ystävyyssopimuksen allekirjoittaminen siirtyi erinäisistä syistä aina vuoteen 1990 saakka.
Daytonin rauhansopimus Daytonin rauhansopimus tai Dayton-Pariisi-sopimus on rauhansopimus, joka solmittiin marraskuussa 1995 Wright-Pattersonin tukikohdassa Yhdysvalloissa Ohiossa lähellä Daytonia ja allekirjoitettiin 14. joulukuuta 1995 Pariisissa. Sopimus päätti kolme ja puoli vuotta kestäneen Jugoslavian hajoamissotiin kuuluneen Bosnian sodan.
Karhunpesäsuunnitelma Ensimmäinen versio Karhunpesäsuunnitelman operaatiosta luotiin 14. lokakuuta 1920 samana päivänä kuin Tarton rauhansopimus allekirjoitettiin. Ideana oli hyväksikäyttää Puna-armeijan heikkoutta ja Itä-Karjalan vaikeakulkuista maastoa. Suunnitelman mukaan jääkärikapteeni Kalle Matan johtamat alle 800 henkiset vienalaisjoukot ja suomalaisvapaaehtoiset muodostivat suunnitelman mukaan vapautusarmeijan rungon. Suunnitelman operaatio alkaisi 200 miehen yllätyshyökkäyksellä Muurmannin rataa kohden Repolasta Sorokkaan päin. Tämän jälkeen vienalaisjoukot hyökkäisivät Vienan Kemiä päin. Näiden hyökkäysten oli tarkoitus nostattaa Itä-Karjalassa kansannousu, joka muuttaisi ulkopoliittista tilannetta ja pakottaisi virallisen Suomen liittymään sotaan vakinaisen sotaväen turvin. Ulkoministeri Holsti ei täysin torjunut tätä rohkeaa suunnitelmaa.
Belgradin rauha Belgradin rauha oli Osmanien valtakunnan ja Habsburgien Itävallan välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 21. elokuuta 1739. Rauhansopimus päätti Itävallan–Turkin sodan 1737–1739 ja Itävalta irtautui yksipuolisesti liittolaisuudesta Venäjän kanssa Venäjän–Turkin sodassa 1735–1739.
Tarton rauha Yhteisymmärryksen syntyyn myötävaikuttivat Suomen valtuuskuntaan kuuluneen sosiaalidemokraattien edustajan Väinö Tannerin käymät luottamukselliset yksityiskeskustelut Venäjän valtuuskuntaan kuuluneen Platon Keržentsevin kanssa. Tannerin ohella vain Paasikivi tiesi näistä keskusteluista. Tanner vihjasi Keržentseville, että Petsamon saaminen oli suomalaisille ensisijaista Repolan ja Porajärven säilyttämiseen nähden. Tannerin ehdotuksesta Venäjän valtuuskunta esitti viimeisenä tarjouksenaan näiden alueiden vaihtamista, mihin suomalaiset suostuivat 7. syyskuuta. Yleisen mielipiteen painostama ulkoministeri Holsti vaati vielä sähkeessään pitämään kiinni Repolasta ja Porajärvestä, mutta Suomen valtuuskunta ei halunnut enää repiä auki kuukausien työn jälkeen syntynyttä sovintoa. Viimeiset erimielisyydet koskivat rajan kulkua Petsamon Kalastajasaarennossa sekä Venäjän vaatimien Suomenlahden ulkosaarten kohtaloa. Vladimir Leninin johtama bolševikkipuolueen politbyroo määräsi 2. lokakuuta edustajansa solmimaan mahdollisimman pikaisesti rauhan sekä Puolan että Suomen kanssa. Rauhansopimus allekirjoitettiin lopulta Tartossa 14. lokakuuta 1920, kaksi päivää Neuvosto-Venäjän ja Puolan välisen aseleposopimuksen jälkeen.
Acehin konflikti Acehin rauhansopimus allekirjoitettiin 15 elokuuta 2005 Helsingissä käytyjen rauhanneuvottelujen jälkeen.
Darfurin konflikti Maaliskuussa 2010 allekirjoitettiin heikko rauhansopimus, ja laajat rauhanneuvottelut alkoivat Dohassa vuoden loppupuolella.
Liettuan ilmavoimat Rauhansopimus allekirjoitettiin 12. heinäkuuta 1920 Moskovassa, jolloin Venäjä luopui vaatimuksistaan Liettuan alueeseen.
Karjala-kysymys Keskusteluissa palauttajat ovat pitäneet Pariisin rauhansopimusta 1947 pakkorauhana. Tämän vuoksi keskustelussa nostetaan esille Tarton rauhansopimus, joka palauttajien retoriikassa käsitetään tasapuolisten sopijaosapuolten sopimukseksi ja tästä syystä moraalisesti oikeampana pidetty. Perusteluksi esitetään myös, että Tarton rauha on ensimmäinen itsenäisen Suomen tekemä rajasopimus. Tämä yksinään ei juridisesti päde, koska Pariisin rauha on Suomen viimeisin rajat määritellyt valtioiden hyväksymä rauhansopimus. Suomen virallisen kannan mukaan niitä ei ole tarpeen muuttaa. Saman kannan mukaan mikään sopimus ei toisaalta estä muuttamaan rajoja, jos yhteistä tahtoa Suomella ja Venäjällä riittäisi.
Regia Marina Rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 10. helmikuuta 1947 Pariisissa, oli Italian laivastolle tuhoisa. Alue- ja kalustomenetysten lisäksi sille asetettiin seuraavat rajoitukset:
Ensimmäinen Tšetšenian sota Elokuussa 1996 solmittu Hasavjurtin sopimus oli ensimmäisen Tšetšenian sodan päätepiste. Varsinainen rauhansopimus allekirjoitettiin Kremlissä toukokuussa 1997.
Italian–Turkin sota Ouchyn rauhansopimus allekirjoitettiin 18. lokakuuta 1912 Ouchyn kaupungissa Lausannen lähistöllä. Sopimuksessa Kyrenaika ja Tripolitania luovutettiin Italialle.
Gentin rauha Gentin rauha () solmittiin vuoden 1812 sodan päätteeksi 24. joulukuuta 1814 Yhdysvaltain ja Ison-Britannian välille. Rauhansopimus allekirjoitettiin Gentissä, Belgiassa.
San Stefanon rauha Rauhansopimus allekirjoitettiin San Stefanossa (nykyinen Yeşilköy) Marmaranmeren rannalla 3. maaliskuuta 1878. Bulgariassa päivää juhlitaan nykyisin maan itsenäisyyspäivänä.
Romanian kuninkaallinen laivasto Lokakuun vallankumous jätti Romanian ainoaksi alueella olevaksi ympärysvaltojen sotavoimaksi ja se joutui hakemaan rauhaa. Rauhansopimus allekirjoitettiin 7. toukokuuta 1918.
Elafónisoksen taistelu (1718) Elafónisoksen taistelu oli vuosina 1714–1718 käydyn Venetsian–Turkin sodan viimeinen operaatio, sillä 21. heinäkuuta allekirjoitettiin sodan päättänyt Passarowitzin rauhansopimus.
Aachenin rauha Aachenin rauha (, , ) oli Itävallan perimyssodan päättänyt rauhansopimus. Sopimuksen laati neuvosto, joka kokoontui Aacheniin 24. huhtikuuta 1748. Sopimus allekirjoitettiin 18. lokakuuta 1748.
Washingtonin sopimus Washingtonin sopimus on rauhansopimus, joka solmittiin bosniankroaattien ja Bosnia ja Hertsegovinan tasavallan välille. Maan hallitus oli tuolloin bosniakkienemmistöinen. Sopimus allekirjoitettiin Washingtonissa ja Wienissä 18. maaliskuuta 1994.
Bosnian sodan aikajana Daytonin rauhanneuvottelut käytiin Ohiossa Yhdysvalloissa marraskuussa 1995 ja rauhansopimus allekirjoitettiin Pariisissa 14. joulukuuta 1995. 18. joulukuuta UNPROFOR korvattiin IFOR-joukoilla.
Nertšinskin rauha Rauhansopimus allekirjoitettiin Nertšinskissä 27. elokuuta 1689. Sen allekirjoittivat Kiinan keisari Kangxin edustajana Songgotu ja sekä Venäjän tsaarien Pietari I:n ja Iivana V:n edustajana Fjodor Aleksejevitš Golovin.
Tarton rauha (Viro) Viron ja Venäjän välinen rajasopimus allekirjoitettiin lopulta vasta vuoden 2014 helmikuussa.
Tarton rauha (Viro) Tarton rauha () oli Viron vapaussodan päättänyt rauhansopimus, joka solmittiin Viron ja Neuvosto-Venäjän välillä 2. helmikuuta 1920. Tarton rauhassa Neuvosto-Venäjä tunnusti Viron itsenäisyyden de jure, luopui ikuisiksi ajoiksi oikeudestaan Viron alueeseen ja maksoi Virolle 15 miljoonaa kultaruplaa sotakorvauksena. Lisäksi Viro sai Pietarin kuvernementtiin kuuluneen noin 10 km leveän alueen Narvanjoen itäpuolelta sekä noin 2 000 neliökilometrin suuruisen Petserimaan Pihkovan kuvernementista. Tarton rauhan rajat ovat olleet avoin kiistakysymys Viron ja Venäjän välillä siitä lähtien, kun Viro itsenäistyi uudelleen vuonna 1991..
Lähi-idän taistelut (ensimmäinen maailmansota) Venäjän keisarikunnan sotatoimet alueella päätti Erzincanin aselepo 5. joulukuuta 1917 ja Venäjän vallankumousneuvosto vetäytyi sodasta lopullisesti allekirjoitettuaan Brest-Litovskin rauhan 3. maaliskuuta 1918. Armenialaiset osallistuivat Tranzonin rauhankokoukseen 14. maaliskuuta 1918, minkä tuloksena allekirjoitettiin Batumin sopimus 4. kesäkuuta. Ottomaanit hyväksyivät Mudrosin aseleposopimuksen 30. lokakuuta ja Sevresin rauhansopimus allekirjoitettiin 10. elokuuta 1920 ja edelleen Lausannen sopimus 24. heinäkuuta 1923.
Israelin historia Suunnilleen vuodesta 1970 lähtien Yhdysvalloista on tullut Israelin tärkein liittolainen. Vuonna 1979 solmittiin Egyptin ja Israelin rauhansopimus, Camp Davidin rauhan ehtojen mukaisesti. Vuonna 1993 Israel allekirjoitti Oslo I -rauhansopimuksen PLO:n kanssa ja vuonna 1994 Israelin ja Jordanian rauhansopimus allekirjoitettiin. Huolimatta ponnisteluista rauhan muodostamiseksi Israelin ja palestiinalaisten välille, joista monet asuvat Israelissa tai Israelin miehittämillä alueilla, konfliktilla on edelleen suuri merkitys Israelissa ja kansainvälissä, sosiaalisessa ja talouselämässä.
Triesten vapaa-alue 15. syyskuuta 1947 rauhansopimus allekirjoitettiin YK:n ja Italian välille. Sen mukaan Triestestä lähiympäristöineen tuli vapaa-alue. Viralliset kielet olivat slovenia, italia ja serbokroatia. Muu osa Istrian niemimaata liitettiin Jugoslaviaan.
Acehin rauhanneuvottelut Rauhansopimus allekirjoitettiin 15. elokuuta 2005 Helsingissä valtioneuvoston juhlahuoneistossa Smolnassa. Allekirjoittajat olivat Indonesian oikeusministeri Hamid Awaluddin ja Vapaa Aceh-liikeen johtaja Malik Mahmud .Allekirjoitusta todisti ulkoministeri Erkki Tuomioja,
Konpantzia Konpantzialla allekirjoitettiin Pyreneiden rauhansopimus vuonna 1659 Espanjan Luis de Haron ja Ranskan Kardinaali Mazarinin välisten neuvottelujen jälkeen. Saarella on nykyisin monoliitti tätä tapahtumaa muistuttamassa. Lisäksi saarella on vaihdettu muun muassa panttivankeja.
Italian merivoimat Toisen maailmansodan päättänyt rauhansopimus allekirjoitettiin 10. helmikuuta 1947 Pariisissa. Sopimus oli tuhoisa Regia Marinalle sen menettäessä tukikohtiaan ja joutuessa luovuttamaan jäljellä olleita aluksiaan sotakorvauksina voittajavaltioille. Lisäksi laivastolle asetettiin rajoituksia, joita olivat:
Mosambikin vaalit 1994 Frelimo ja Renamo eivät saaneet vielä uuden perustuslain jälkeen rauhansopimusta aikaan. Kaksi vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen Mosambikin presidentti Joaquim Chissano ja Renamon johtaja Afonso Dhlakama tapasivat ensimmäistä kertaa elokuussa 1992. Rauhansopimus allekirjoitettiin lopulta Roomassa 4. lokakuuta ja se astui voimaan 15. lokakuuta. Rauhansopimus määräsi molemmat kiistakumppanit laskemaan aseensa, uuden kansallisen armeijan perustamisen ja vapaiden vaalien järjestämisen. Aseiden piti laskea huhtikuun puoleenväliin mennessä 1993 ja vaalit tuli järjestää saman vuoden lokakuussa.
George Washington Britannia ja siirtokunnat aloittivat rauhanneuvottelut Pariisissa vuonna 1782, ja rauhansopimus allekirjoitettiin syyskuussa 1783. Sota teki Washingtonista siirtokuntien kuuluisimman henkilön. Hän jätti eroanomuksensa ylipäällikön virasta joulukuussa 1783, muutama kuukausi sodan päättymisen jälkeen.
Ensimmäinen buurisota Imperialistisista sodista eroon pyrkinyt William Gladstonen johtama brittihallitus katsoi sodan hävityksi ja allekirjoitti aselevon 6. maaliskuuta. Lopullinen rauhansopimus allekirjoitettiin 23. maaliskuuta 1881. Transvaalin buureille myönnettiin itsehallinto, jonka mukaan Britannia huolehti sen ulkopolitiikasta.
Haminan rauha Haminan rauha oli Ruotsin ja Venäjän välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 17. syyskuuta 1809 Haminassa, nykyisen Johanneksen kirkon paikalla sijainneessa linnoituksen komendantin virka-asunnossa. Rauha päätti 21. helmikuuta 1808 alkaneen Suomen sodan.
Sými Useat Sýmistä lähteneet ja sieltä karkotetut lähtivät vapaaehtoisina taistelemaan saksalaisia miehittäjiä vastaan Dodekanesiaan. Lopputuloksena Sýmillä, Kampsopouloun talossa allekirjoitettiin Dodekanesian rauhansopimus 8. toukokuuta 1945. Sopimuksella Saksa luovutti Sýmin muun Dodekanesian mukana liittoutuneille.
Trianonin rauha Trianonin rauha oli ensimmäisen maailmansodan jälkeen ympärysvaltojen ja Unkarin välillä solmittu rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 4. kesäkuuta 1920. Unkari menetti rauhan nojalla kaksi kolmannesta entisestä pinta-alastaan ja uusien rajojen ulkopuolelle jäi 3 miljoonaa etnistä unkarilaista. Alueita saivat Itävalta-Unkarista itsenäistynyt Tšekkoslovakia, yhdistynyt eteläslaavien Jugoslavia ja Unkarin naapurimaat Romania ja Itävalta. Rauhansopimus rajoitti myös Unkarin armeijan kokoa ja velvoitti sen maksamaan myöhemmin määrättävän summan sotakorvauksia. Rauhan koettu vääryys määritteli Unkarin sisä- ja ulkopolitiikkaa vielä kauan sen solmimisen jälkeen.
Daytonin rauhansopimus Sopimus allekirjoitettiin muodollisesti Pariisissa, Ranskassa 14. joulukuuta 1995. Sen allekirjoittivat myös Ranskan presidentti Jacques Chirac, Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, Ison-Britannian pääministeri John Major, Saksan liittokansleri Helmut Kohl ja Venäjän pääministeri Viktor Tšernomyrdin.
Lausannen sopimus Lausannen sopimus oli rauhansopimus, jolla määritettiin nykyisten Kreikan ja Turkin rajat. Sopimus allekirjoitettiin Lausannessa Sveitsissä 24. heinäkuuta 1923, ja allekirjoittajina olivat Kreikka, Turkki sekä maita, jotka ottivat osaa ensimmäiseen maailmansotaan ja Turkin itsenäisyyssotaan (Kreikan–Turkin sotaan) vuosina 1919–1922.
Viron ja Venäjän rajasopimus Ratifiointiesityksen johdannossa viitattiin siihen, että Viron tasavalta on 1918 perustetun Viron tasavallan oikeudellinen seuraajavaltio ja että Tarton rauhansopimus Neuvosto-Venäjän ja Viron kesken on edelleen voimassa.
Liberian toinen sisällissota Elokuussa Liberiaan alkoi tulla länsiafrikkalaisia rauhanturvajoukkoja, joita Yhdysvallat avusti sekä rahallisesti että sotilaallisesti. Presidentti Taylor lähti samassa kuussa maanpakoon Nigeriaan, ja rauhansopimus allekirjoitettiin jo 18. elokuuta 2003. Tämän jälkeen kapinalliset vetäytyivät pääkaupunki Monroviasta, ja kaupunki joutui rauhanturvaajien haltuun.
Inkeriläisten kansannousu Inkerille toivottiin kulttuuriautonomiaa, ja inkeriläiset lähettivät Suomen hallitukselle tästä ehdotuksen. Suomi otti asian esille Tartossa 1920. Tarton rauhansopimus lopetti taistelut, mutta Inkeristä siinä ei mainittu sanaakaan. Erillisessä paperissa Neuvostoliitto kuitenkin totesi, että inkeriläisille eli Pietarin kuvernementin suomalaisille taattaisiin samat edut kuin muillekin maan vähemmistökansoille eli he saisivat hoitaa omat kansanvalistukseen, oikeudenkäyntiin ja paikalliseen hallintoon kuuluvat asiansa omalla kielellään. Kulttuuriautonomiaa ei kuitenkaan tullut.
Ensimmäinen Balkanin sota Toukokuussa 1913 allekirjoitettiin Lontoossa rauhansopimus Kreikan, Serbian, Bulgarian, Montenegron ja Turkin välillä. Britannia, Saksa, Venäjä, Itävalta-Unkari ja Italia olivat sopimuksen takaajia. Osmanien valtakunta luopui kaikista Euroopan puoleisista alueistaan Enos-Midia-linjalle saakka, lukuun ottamatta Dardanelleja ja Bosporinsalmen aluetta.
Utrechtin rauha Utrechtin rauha (tai Utrechtin sopimus) oli vuonna 1713 allekirjoitettu rauhansopimus, jossa sovittiin useista erillisistä rauhanehdoista neuvotteluihin osallistuneiden maiden välillä. Sopimus allekirjoitettiin Alankomaiden tasavallan Utrechtissa maalis-huhtikuussa 1713. Utrechtin rauha normalisoi suhteet monen Euroopan valtion välillä ja oli ensimmäinen askel Espanjan perimyssodan päättämisessä.
Arusha Kaupungissa on solmittu monia merkittäviä sopimuksia. Tansanian itsenäisyyden myöntävät asiakirjat allekirjoitettiin kaupungissa vuonna 1961. Vuonna 1993 kaupungissa solmittiin Arushan rauhansopimus Ruandan hallituksen ja RPF kapinallisliikkeen kanssa tarkoituksena lopettaa Ruandan sisällissota. Nykyisin kaupungissa toimii YK:n Ruandan kansanmurhaa tutkiva kansainvälinen sotarikostuomioistuin, Ruanda-tuomioistuin.
Seiskari 14. lokakuuta vuonna 1920 allekirjoitettu Tarton rauhansopimus jätti Suomenlahden ulkosaaret Suomelle, mutta siinä oli määrätty saarten demilitarisoinnista tietyin ehdoin ja takuin. Käytännössä takuita ei koskaan saatu eikä niinollen kyseisiä artikloja ratifioitu.
Juho Pakkanen Jatkosodan jälkeen Pakkanen oli Suomessa liittoutuneiden valvontakomissiota johtaneen Andrei Ždanovin neuvonantajana ja tulkkina. Hän oli Neuvostoliiton ulkoministerin Vjatšeslav Molotovin tulkkina Pariisin rauhanneuvotteluissa, joissa allekirjoitettiin vuonna 1947 Pariisin rauhansopimus. Sittemmin Pakkanen oli Neuvostoliiton Helsingin-lähetystössä 2. lähetystösihteerinä ja hän toimi Stalinin tulkkina YYA-sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa vuonna 1948.
João Bernardo Vieira Vieira erotti armeijan komentajan Ansumané Manén 6. kesäkuuta 1998. Mané joukkoineen alkoi kapinan Vieiran hallintoa vastaan, mikä johti sisällissotaan. Rauhansopimus allekirjoitettiin marraskuussa ja samalla muodostettiin tilapäishallitus, jonka oli tarkoitus johtaa maata vuoden 1999 uusiin vaaleihin. Parlamentti vaati 27. marraskuuta Vieiran eroa.
Pariisin rauha (1898) Pariisin rauha, joka allekirjoitettiin 10. joulukuuta 1898, päätti Espanjan ja Yhdysvaltojen sodan. Rauhansopimus takasi Kuuballe itsenäisyyden ja että Espanja luovuttaa Yhdysvalloille Puerto Ricon ja Guamin. Lisäksi Yhdysvallat sai Filippiinit hallintaansa Espanjalta 20 miljoonan Yhdysvaltain dollarin korvausta vastaan. Rauhansopimuksen ratifiointi aiheutti keskustelua Yhdysvaltain senaatissa, sillä osa senaattoreista katsoi merentakaisten alueiden hankkimisen olevan ristiriidassa perustuslain kanssa. Senaatti hyväksyi sopimuksen 6. helmikuuta 1899 yhden äänen enemmistöllä 57–27, koska senatin täytyy hyväksyä sopimukset kahden kolmasosan enemmistöllä. Espanjalle rauhansopimus merkitsi vaikutusvallan päättymistä Amerikassa ja suuressa osaa Tyynenvaltameren aluetta. Yhdysvalloista tuli sopimuksen myötä siirtomaavalta.
Laurent Gbagbo Gbagbon kauden oli määrä päättyä 2005, mutta sitä jatkettiin useaan otteeseen, perusteena oli maan epävakaa tilanne. Rauhansopimus hallituksen ja kapinallisten (Forces nouvelles de Côte d'Ivoire) välillä allekirjoitettiin Burkina Fasossa maaliskuussa 2007 ja kapinallisten johtajasta Guillaume Sorosta tuli uusi pääministeri, kuitenkin kapinalliset hallitsivat suuria alueita Länsi- sekä Pohjois-Norsunluurannikosta.
Itävallan historia 1918–1945 Parlamenttivaaleissa helmikuussa 1919 SDAP sai 40,8 % äänistä, CSP 35,9 % ja nationalistit/liberaalit 20,8 %. Tämän seurauksena nationalistit vetäytyivät kokoomushallituksesta ja Rennerin johtama SDAP:n–CSP:n hallitus alkoi neuvotella rauhansopimusta ja kirjoittaa perustuslakia. Rauhanneuvotteluissa Saint-Germainissa lähellä Pariisia oli antautunut ehdoitta. Edelleen päätettiin, että Itävalta oli Itävalta-Unkarin seuraajavaltio, ja rauhansopimus määräsi sotasyyllisyydestä ja sotakorvauksista sekä asetti rajoituksia Itävallan armeijalle. Vaikka väliaikaishallitus oli julistanut Itävallan kuuluvan Saksan tasavaltaan, rauhansopimus kielsi Itävaltaa liittymästä Saksaan ilman Kansainliiton lupaa ja määräsi Itävallan kutsumaan itseään Itävallan tasavallaksi, eikä Saksalaiseksi Itävallan tasavallaksi. Kun Itävallan parlamentti hyväksyi tiukat rauhanehdot, St. Germainin sopimus allekirjoitettiin 10. syyskuuta 1919.
Grand Trianon Ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1920 Grand Trianon'issa käytiin voittajavaltioiden ja Unkarin väliset rauhanneuvottelut ja allekirjoitettiin Trianonin rauhansopimus, joka jätti Unkarille vain vajaan kolmasosan sille ennen sotaa kuuluneista alueista. Unkarilaisille nimi "Trianon" merkitsee yhä yhtä suurimmista heidän kokemistaan kansallisista onnettomuuksista.
Vuonna 1963 Charles de Gaulle määräsi palatsin peruskorjattavaksi.
Brittiläinen Hongkong Britannia halusi laajentaa aluettaan, ja toinen oopiumisota tarjosi juuri tällaisen tilaisuuden. Vuonna 1860 allekirjoitettiin Pekingin rauhansopimus, jonka johdosta Kowloonin niemimaa luovutettiin Britannialle. Britannialla oli nyt ikuisesti maata manner-Kiinassa. Niemimaa tarjosi lisätilaa rakennuksille. Tämä ei tosin ollut brittien mielestä tarpeeksi, ja vuonna 1898 Britannia vuokrasi Uudet territoriot 235 saaren kanssa 99 vuodeksi.
Arawa Arawa oli maakunnan pääkaupunkina noin suosina 1978–1997, kunnes se siirrettiin Bukan saarella sijaitsevaan Bukan kaupunkiin. Suunnitelmissa on siirtää maakuntapääkaupungin toiminnot takaisin Arawaan tulevaisuudessa. Arawan satama palveli läheistä Pangunan kuparikaivosta, kunnes tuhoutui lähes täysin Bougainvillen separatistikapinassa 1988–1997. Rauhansopimus Bougainvillen vallankumouksellisen armeijan ja hallituksen joukkojen välillä allekirjoitettiin Arawassa 2001.
Alexandru Averescu Maaliskuussa 1918 kuningas Ferdinand I nimitti Averescun Romanian pääministeriksi Ion I. C. Brătianun seuraajana, ja tämä sai tehtäväkseen neuvotella aselevon keskusvaltojen kanssa. Kuningas ei ollut tyytyväinen neuvotteluissa sovittuihin ehtoihin ja Averescu erosi pääministerin tehtävästä ennen kuin Romanian sodasta irrottanut Bukarestin rauhansopimus allekirjoitettiin toukokuussa 1918. Hän jätti myös armeijan ja siirtyi politiikkaan perustamalla populistisen Kansanpuolueen.
Turun rauha Rauhansopimus allekirjoitettiin 7. elokuuta 1743. Se muutti Kymijoen länsihaaran maiden väliseksi rajaksi. Toisin sanoen Ruotsi luovutti Venäjälle Kymijoen itäpuolella, Mäntyharjun reitin ja Saimaan eteläpuolella sijaitsevat alueet sekä lisäksi Savonlinnan ympäristöineen. Kymijoen alajuoksulla raja kulki joen läntisintä, Ahvenkoskenhaaraa pitkin. Täten loppuosa Etelä-Karjalasta ja osa Etelä-Savostakin siirtyi Venäjän hallintaan.
Sierra Leonen historia Kansainvälisen yhteisön tukemana länsiafrikkalaiset ECOMOG-joukot syöksi AFRC:n vallasta helmikuussa 1998. Kabbah palautettiin presidentiksi, mutta ECOMOG:n ja hallituksen joukot jatkoivat taisteluita kapinallisia vastaan. Lomén rauhansopimus allekirjoitettiin heinäkuussa 1999, mutta AFRC:n joukot jatkoivat taisteluita. Vaikka RUF:n johtaja Sankoh oli suostunut rauhanehtoihin, hänen sissinsä jatkoivat hyökkäyksiä siviilejä kohtaan eivätkä suostuneet laskemaan aseitaan.
Aceh Tsunamikatastrofin katsotaan edesauttaneen rauhansopimuksen laatimista GAM:n ja Indonesian keskushallinnon välillä. 29 vuotta kestänyt konflikti päättyi Martti Ahtisaaren välityksellä käytyyn rauhanprosessiin, jonka johdosta allekirjoitettiin rauhansopimus Helsingissä elokuussa 2005. Rauhansopimuksen mukaan Acehiin jää 70% alueen luonnonvaroista saaduista tuloista ja että alueella olevat Indonesian sotilaat huolehtivat vain maan puolustuksesta, eivätkä sotkeudu Acehin sisäisiin asioihin.
Passarowitzin rauha Passarowitzin rauha oli rauhansopimus, joka allekirjoitettiin Požarevacissa (, , ) Osmanien valtakunnassa 21. heinäkuuta 1718. Allekirjoittaneet osapuolet olivat Osmanien valtakunta sekä Habsburgien Itävalta ja Venetsian tasavalta. Se päätti Venetsian-Turkin sodan 1714-1718, jossa osmanit olivat menestyneet Kreikassa ja Kreetalla käydyissä taisteluissa sekä Itävallan-Turkin sodan 1716-1718, jossa osmanit olivat kärsineet tappion Petrovaradinin taistelussa 1716 Eugen Savoijilaisen johtamia itävaltalaisia vastaan.
ARA General Belgrano (1896) Alus lähti palvelukseenottopäivänään Genovasta ja se saapui Mar del Plataan 6. marraskuuta. Konfliktin päätyttyä alus kuljetti Argentiinan presidentin Julio Argentino Rocan ja Chilen presidentin Federico Errazuriz Echaurren rauhansopimuksen allekirjoitustilaisuuteen. Vierailtuaan Santa Cruzissa, Rio Gallegosissa, Puerto Harbertonissa ja Ushuaissa alus saapui 15. helmikuuta 1899 Punta Arenasiin, jossa maiden välinen rauhansopimus allekirjoitettiin.
Suomen itsenäistyminen Sisällissodan alettua Suomi ja Neuvosto-Venäjä olivat teknisesti katsoen sodassa tammikuusta 1918 alkaen. Lopulta 14. lokakuuta 1920 maiden välillä solmittiin Tarton rauhansopimus. Sopimus hyväksyttiin Suomen eduskunnassa äänin 163–27. Ratifiointiasiakirjat vaihdettiin valtioiden välillä ja sopimus astui voimaan 31.12.1920.
Vuoristo-Karabahin konflikti Täysimittainen sota alkoi 1992 ja Armenia miehitti Vuoristo-Karabahin nopeasti. Tappiot taisteluissa aiheuttivat Azerbaidžanissa sisäpoliittisen kriisin, joka johti useamman hallituksen kaatumiseen. Kiivaimmillaan taistelut olivat vuonna 1993, joissa Armenia saavutti pieniä voittoja. Osapuolet olivat valmiita neuvottelemaan rauhasta ja rauhansopimus allekirjoitettiin 1994. Sopimuksessa Vuoristo-Karabah sekä sen ja Armenian väliset alueet jäivät armenialaisten haltuun, mutteivät tulleet osaksi Armeniaa.
Irlannin vapaussota Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, joka sanoi allekirjoittavansa samalla oman kuolemantuomionsa.
Venäjän–Turkin sota (1735–1739) Itävallan rintamalla osmanikenraalit olivat keskittäneet joukkonsa vuonna 1739 Tonavalle, jossa itävaltalaiset huomasivat joukkojensa vahvuuden olevan vain neljäsosa osmanien joukoista. He kärsivät murskaavan tappion Grotskan taistelussa ja joutuivat vetäytymään Belgradiin asti. Osmanit piirittivät Belgradia samalla kun rauhanneuvottelut alkoivat. Rauhansopimus allekirjoitettiin 18. syyskuuta. Münnichin joukot jäivät Mustanmeren ja osmaniarmeijan väliin ilman liittolaistensa sivustatukea.
Turkin sota Murtauduttuaan läpi Balkanin vuorilta Venäjän armeija eteni nopeasti Marmaranmeren rannikolle saakka. Aselevosta sovittiin 31. tammikuuta 1878, mutta venäläiset etenivät tämänkin jälkeen. He pysähtyivät helmikuun lopussa vasta aivan Konstantinopolin porteilla, San Stefanossa. Britannian lähetettyä sotalaivoja turkkilaisten avuksi Venäjä kuitenkin luopui osmanien pääkaupungin valtaamisesta. Sodan päättänyt allekirjoitettiin San Stefanon rauhansopimus 3. maaliskuuta.
Italian merivoimat Italian merivoimat () on Italian asevoimien meripuolustuksesta vastaava puolustushaara. Se perustettiin 1946 maan muuttuessa kuningaskunnasta tasavallaksi Regia Marinan eli kuninkaallisen laivaston pohjalta. Rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 10. helmikuuta 1947 Pariisissa, oli Italian laivastolle tuhoisa. Alue- ja kalustomenetysten lisäksi sille asetettiin runsaasti rajoituksia. Vuonna 2008 laivastossa palveli 35 200 henkeä, 180 alusta, 19 kelluvaa telakkaa sekä 123 lentokonetta.
Neuillyn rauhansopimus Neuillyn rauhansopimus sai nimensä Pariisin Neuilly-sur-Seinen kaupunginosan mukaan, jossa sopimus allekirjoitettiin 27. marraskuuta 1919 Pariisin rauhankonferenssin aikana. Konferenssin tarkoituksena oli määrätä keskusvalloille langetetut korvaukset ja rajamuutokset. Neuillyn sopimus koski tältä osin Bulgariaa. Länsi-Traakiasta tehtiin ympärysvaltioiden protektoraatti ja se annettiin sittemmin vuonna 1920 Kreikalle San Remon konferenssissa. Bulgarian länsirajalta liitettiin neljä pientä erillistä aluetta Jugoslavian kuningaskuntaan. Bulgarian sodan aikana itseensä liittämä Etelä-Dobrudzha annettiin takaisin Romanialle. Yhteensä Bulgaria menetti 8 690 neliökilometriä maa-alueitaan naapureilleen. Se velvoitettiin myös maksamaan korvauksia ympärysvalloille 2 250 miljoonan kultafrangin edestä, joka piti maksaa 37 vuoden kuluessa. Bulgarian armeijaa pienennettiin, mutta se sai pitää 20 000 vapaaehtoista sotilasta, 10 000 santarmia ja 3 000 rajavartijaa.
Etelä-Afrikka Britit liittivät Transvaalin pakolla siirtokuntaansa 1877. Buurit protestoivat pakkoliittämistä nousemalla kapinaan 1880 joulukuussa. Majuba Hillin taistelussa useisiin pieniin ryhmiin jakautuneet buurijoukot löivät brittiläiset joukot, jotka kärsivät kovia tappioita. William Gladstonen johtama brittihallitus katsoi sodan menetetyksi ja allekirjoitti aselevon 6. maaliskuuta. Lopullinen rauhansopimus allekirjoitettiin 23. maaliskuuta 1881. Buureille myönnettiin itsehallinto Transvaalissa brittien valvonnassa.
Irlannin historia Kesällä 1921 britit ja irlantilaiset pääsivät sopimukseen aselevosta, ja joulukuussa allekirjoitettiin rauhansopimus. Sopimus teki Irlannista itsehallinnollisen vapaavaltion brittiläisenä dominiona, mutta jätti Pohjois-Irlannin kuusi kreivikuntaa vapaavaltion ulkopuolelle osaksi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jonka virallinen nimi tästä lähtien onkin ollut "Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta". Sopimuksen allekirjoitti uuden valtion pääministeri Michael Collins, mutta sen vastustajat nousivat sisällissotaan Eamon de Valeran johdolla.
Versailles’n palatsi Versailles’n palatsi on yksi Euroopan suurimmista ja loisteliaimmista palatseista. Se toimi vuodesta 1682 alkaen aina vuoden 1789 vallankumoukseen asti runsaat sata vuotta Ranskan kuninkaiden ja hovin asuntona. Tuolloin palatsin alueella asui useita tuhansia ihmisiä, ja siitä muodostui Ranskan kulttuurin ja politiikan keskus. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen sen kuuluisassa peilisalissa allekirjoitettiin Versailles’n rauhansopimus. Palatsi ja sitä ympäröivä puisto ovat kuuluneet Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1979.
Kutšuk Kainardžin rauha Kutšuk Kainardžin rauha (, ) oli Venäjän keisarikunnan ja Osmanien valtakunnan allekirjoittama rauhansopimus, joka päätti vuosina 1768-1774 käydyn Venäjän–Turkin sodan. Allekirjoittajina osapuolia edustivat sotamarsalkka Pjotr Rumjantsev ja Muhsinzade Mehmet pašša. Turkkilaisten rauhanneuvottelukunnan johtaja oli Ahmed Resmî Efendi ja venäläisiä edusti Rumjantsevin lisäksi ruhtinas Nikolai Repnin. Rauha nimettiin Bulgariassa olevan Kutšuk Kainardžin kylän mukaan, missä sopimus allekirjoitettiin 21. heinäkuuta 1774.
Martti Ahtisaari Vuonna 2005 Ahtisaari välitti neuvotteluita Acehin itsenäisyysliikkeen GAM:n ja Indonesian hallituksen välillä. GAM:n johtajille hän korosti neuvottelujen välittämisen ehtona, että nämä eivät voisi saavuttaa täyttä itsenäisyyttä. Kun ensimmäisissä Aceh-tapaamisissa oli alettu lukea julkilausumia, välittäjä piti osanottajille tiukan puhuttelun ja uhkasi lopettaa työnsä saman tien. Neuvottelut päättyivät lopulta rauhansopimukseen ja yli 30 vuotta kestäneiden viha­mielisyyksien raukeamiseen. Rauhansopimus allekirjoitettiin Helsingissä 15. elokuuta 2005.
Krimin sota Krimin sota sai päätöksensä Pariisissa, jossa allekirjoitettiin 30. maaliskuuta 1856 Pariisin rauhansopimus. Sopimuksen nojalla Sevastopol palautettiin Venäjän keisarikunnalle, joka luopui vaatimuksista, että Osmanien valtakunnan tulisi tunnustaa Venäjän keisari kaikkien kristittyjen suojelijaksi Osmanien valtakunnassa, Moldova ja Valakia jäivät autonomisina osmanien alaisiksi valtioiksi, Mustameri ja Ahvenanmaa demilitarisoitiin. Käytännössä tämä tarkoitti kieltoa korvata brittilaivaston rikki tykeillään ampuma Bomarsundin linnoitus uudella linnoituksella.
Viron ja Venäjän rajasopimus Rajan on määrittänyt tähän mennessä Tarton rauhansopimus vuodelta 1920 sekä neuvostovallan aikana vuonna 1944 tehty päätös eräiden raja-alueiden siirrosta Viron neuvostotasavallasta Venäjän neuvostotasavaltaan. Viimeksi mainittua päätöstä on Virossa pidetty pätemättömänä siksi, että Viron on esitetty tulleen Neuvostoliiton miehittämäksi, minkä vuoksi päätös miehittäjän suorittaman toimenpiteenä olisi perusteiltaan väärä ja mitätön.
Etelä-Afrikan siirtomaahistoria Schuinshoogten taistelussa 8. helmikuuta 1881 brittiläiset joukot hädin tuskin pelastuivat tuholta. Suurin nöyryytys briteille kuitenkin tapahtui 27. helmikuuta 1881 Majuba Hillin taistelussa usean buurijoukon vallatessa rynnäköllä kukkulan, jolta brittiläiset joukot ajettiin pois kovin tappioin. William Gladstonen johtama brittihallitus katsoi sodan menetetyksi ja allekirjoitti aselevon 6. maaliskuuta. Lopullisen rauhansopimus allekirjoitettiin 23. maaliskuuta 1881. Buureille myönnettiin itsehallinto Transvaalissa brittien valvonnassa.
Toinen oopiumisota Qing-dynastian hovin paettua Jeholiin prinssi Gong suostui lokakuussa 1860 Venäjän välittämiin rauhanehtoihin, jotka asettivat Tianjinin sopimukset voimaan. Kiinan ja Ison-Britannian välinen Pekingin rauhansopimus allekirjoitettiin 24. lokakuuta 1860, Kiinan ja Ranskan välinen seuraavana päivänä. Oopiumkauppa laillistettiin, Britannia, Ranska, Venäjä ja Yhdysvallat saivat luvan avata lähetystöt Pekingiin ja länsimaat saivat luvan tehdä lähetystyötä varsin vapaasti sekä oikeuden omistaa maata Kiinassa.
Venäjän–Turkin sota (1710–1711) Vaikka Pietari oli käytännössä säästynyt suurilta menetyksiltä, tappiota ja seuranneita rauhanehtoja pidettiin kuitenkin maalle häpeällisinä. Prutin rauha oli Venäjälle yksipuolisin maan solmima rauhansopimus sitä edeltävänä ja seuranneena vuosisatana. Sopimusta seurasikin kiistoja, riitoja ja uhkauksia, ja lopullinen Edirnen sopimuksena tunnettu sopimus allekirjoitettiin 5. kesäkuuta 1714, jolloin Osmanien valtakunta erkani suuresta Pohjan sodasta. Osmanit antoivat myös Pietarille oman kutsumanimensä: "Deli Petro", "Hullu-Pietari".
Papua-Uusi-Guinea Bougainvillessä käytiin sissisotaa vuosina 1988–1997 saaren itsenäisyyttä ajavan Bougainvillen vallankumouksellisen armeijan ja hallituksen joukkojen välillä. Separatistikapinassa kuoli arviolta 3 000 ihmistä. YK perusti saarelle poliittisen toimiston. Vuonna 2001 allekirjoitettiin rauhansopimus, johon sisältyi lupaus kansanäänestyksestä 10–15 vuoden kuluttua. Vuonna 2006 saari valitsi ensimmäisen autonomisen hallituksen, ja entisestä kapinallisjohtajasta Joseph Kabuista tuli Bougainvillen presidentti. Vuonna 2008 häntä seurasi James Tanis.
Tarton rauha Ennen voimaantuloaan Tarton rauhansopimus oli vielä hyväksyttävä Suomen eduskunnassa, jossa asiasta muodostui kolme erilaista mielipidesuuntaa. Hyväksymisen kannalla olivat selkeimmin sosiaalidemokraatit, edistyspuolue, maltilliset kokoomuslaiset ja osa maalaisliittoa. Jyrkimmin sopimusta vastustivat ruotsalaiset ja E. N. Setälän johtamat kokoomuksen aktivistit, jotka vastustivat bolševistisen Venäjän tunnustamista. Varauksellisuutta oli laajemminkin kokoomuksessa ja Maalaisliitossa, joiden mukaan sopimusta olisi pitänyt parantaa jatkoneuvotteluilla. Samaan päätökseen oli sidottu myös lakialoite sotatilan päättymisestä. Oikeistoa ärsytti myös sopimuksen 35. artikla, joka velvoitti armahtamaan Venäjälle paenneita sisällissodan punaisia. Neuvosto-Venäjän julkilausuma Itä-Karjalan itsehallinnosta luultavasti edisti sopimuksen hyväksymistä eduskunnassa, vaikka Suomen valtiojohto käsitti sen todellisen merkityksen olevan vähäinen.
Baselin rauha Seuraavaksi rauhanneuvotteluihin ryhtyi Espanja, jolle sota oli myös ollut tappiollinen. Syksyn 1794 ja kevään 1795 aikana Ranskan armeija oli työntynyt Espanjan alueelle sekä Kataloniassa että Baskimaalla. Rauhansopimus allekirjoitettiin Baselissa 22. heinäkuuta 1795. Ranska palautti Espanjalle mantereella miehittämänsä alueet, mutta Espanja joutui luovuttamaan Ranskalle puoliskonsa Hispaniolan saaresta Karibialla. Espanjan pääministeri Manuel de Godoy sai kotimaassaan nimityksen ”rauhan ruhtinas”. Espanjan erillisrauha johti kuitenkin seuraavana vuonna sotaan Espanjan ja Britannian välillä.
Etelä-Afrikan historia Britit lujittivat valtaansa vuonna 1879 käydyn Zulusodan jälkeen suurimmassa osassa Etelä-Afrikan siirtomaa-alueita ja liittivät Transvaalin siirtokuntaansa pakolla vuonna 1877. Buurit protestoivat liittämistä nousemalla kapinaan joulukuussa 1880. Majuba Hillin taistelussa buurijoukot löivät brittiläiset joukot, jotka kärsivät kovia tappioita. William Gladstonen johtama brittihallitus katsoi sodan menetetyksi ja allekirjoitti aselevon 6. maaliskuuta. Lopullinen rauhansopimus allekirjoitettiin 23. maaliskuuta 1881. Buureille myönnettiin itsehallinto Transvaalissa brittien valvonnassa.
Priimaksen palatsi Priimaksen palatsi (, ) on vaaleanpunainen, uusklassinen rakennus Bratislavan vanhassa kaupungissa. Sen rakennutti vuosina 1778–1781 priimas kardinaali Jozsef Batthyany, koska samalla paikalla 1200-luvulta asti seissyt arkkipiispan linna ei riittänyt hänen tarpeisiinsa. Palatsin peilisalissa on koettu monia historiallisia tapahtumia ja allekirjoitettu rauhansopimuksia. Vuonna 1805 keisarien Napoleon I ja Frans II välinen neljäs Pressburgin rauhansopimus allekirjoitettiin tässä salissa. Vuoden 1848 vallankumousten seurauksena Ferdinand V allekirjoitti siellä niin sanotut maaliskuun lait, joihin kuului maaorjuuden lakkauttaminen.
Liettuan–Neuvosto-Venäjän rauha Liettuan-Neuvosto-Venäjän rauha, joka tunnetaan myös nimellä Moskovan rauha, oli Neuvosto-Venäjän ja Liettuan välinen rauhansopimus. Se allekirjoitettiin 12. heinäkuuta 1920. Sopimuksessa Venäjä tunnusti Liettuan riippumattomuuden, ja vastineena Liettua antoi Puna-armeijalle luvan liikkua sen alueella Puolan-Neuvosto-Venäjän sodassa. Sopimuksella oli suuri merkitys Liettuan kansainväliselle tunnustamiselle. Sopimuksessa muun muassa määriteltiin Liettuan itärajat. Maailmansotien välinen Liettuan johto katsoi, että Liettuan rajat olivat "de jure" sopimuksessa määritetyt, vaikka Vilnan alue oli Puolan hallinnassa.
Megáli idéa Kreikka ei osallistunut ensimmäiseen maailmansotaan sen alkuvaiheessa, mutta liittyi vuonna 1917 sotaan ympärysvaltojen puolelle. Näiden voitto näytti merkitsevän entistä parempia mahdollisuuksia "Megáli idéan" toteuttamiseksi. Elokuussa 1920 allekirjoitettiin Sèvresin rauhansopimus, jossa Kreikka sai lähes koko Traakian, jossa raja kulki vain muutaman kilometrin päässä Istanbulin vanhasta kaupunginmuurista länteen, sekä Gallipolin niemimaan, Marmaranmeren pohjoisrannan ja Imbroksen ja Tenedoksen saaret. Myös Smyrnan alue Vähässä-Aasiassa luovutettiin viideksi vuodeksi Kreikan hallintaan, minkä jälkeen alueen tulevasta asemasta oli määrä järjestää kansanäänestys.
Itävallan–Turkin sota (1737–1739) Rauhansopimus allekirjoitettiin solmittiin 18. syyskuuta. Itävallan edustajana toimi kenraali Wilhelm Reinhard von Neipperg, jonka innokkaasti rauhaa etsinyt Hacı İvaz Mehmed pašša oli käytännössä pidättänyt neuvottelujen ajaksi. Näin Neipperg ei saanut päivitettyä tietoa esimerkiksi Venäjän etenemisestä. Joka tapauksessa Belgradin puolustuksen luhistuttua tilanne kävi Itävallalle lohduttomaksi. Osmaneja neuvotteluissa edusti Mehmed paššan lisäksi Koca Ragıp pašša, josta myös aikanaan tuli suurvisiiri. Itävalta joutui palauttamaan edellisessä sodassa valtaamansa alueet takaisin osmaneille.
Vapaussodan Perinneliitto Liitto julkaisee Vapaussoturi-lehteä, tekee yhteistyötä ulkomaisten veljesjärjestöjen kanssa ja organisoi vuotuiset kesäpäivät sekä sisällissotaan liittyviä tapahtumia, kuten sen alku- ja loppuajankohtien eli tammisunnuntain ja 16. toukokuuta huomioimiset. Huomioitaviin muistopäiviin kuuluu myös vuoden 1920 Tarton rauhan solmimispäivä 14. lokakuuta, vaikka kyseinen rauhansopimus ei ole ollut voimassa talvisodan jälkeen. Liitto järjestää myös historiaseminaareja Svinhufvudin Muistosäätiön kanssa. Lisäksi liitto myöntää Sininen Risti -muistoristiä.
Tarton rauha Rauhansopimus hyväksyttiin eduskunnassa 1. joulukuuta 1920 äänin 163–27. Presidentti Ståhlberg vahvisti päätöksen ja ratifioi sopimuksen Suomen osalta 11. joulukuuta. RKP:ta edustaneet ministeri Hjalmar Granfelt ja Hjalmar Procopé olivat suositelleet presidentille asian lykkäämistä. Neuvosto-Venäjän ylin valtioelin Yleisvenäläinen toimeenpaneva keskuskomitea ratifioi sopimuksen jo yhdeksän päivää allekirjoittamisen jälkeen 23. lokakuuta 1920. Ratifioimisasiakirjat vaihdettiin Moskovassa 27. joulukuuta.
Talvisota Suomen hallitus ja ulkoasiainvaliokunta hyväksyivät Neuvostoliiton laatiman rauhansopimuksen 11. maaliskuuta ja Moskovan rauhansopimus allekirjoitettiin illalla 12. maaliskuuta 1940. Taistelutoiminta rintamilla päättyi seuraavana päivänä asteittain klo 11 alkaen. Kello 10:45 neuvostojoukkojen tykistö ja kranaatinheittimistö avasivat yllättäen tulen suomalaisten asemiin. Keskityksillä ei ollut mitään suoraa sotilaallista päämäärää, ja ne olivatkin puhdas kostotoimi. Tulituksen johdosta satoja suomalaisia kuoli tai haavoittui. Sallan rintamalla loppuhetken tykistökeskitys oli ankaraa ja vielä kello 12 neuvostolentokoneet pommittivat suomalaisten asemia. Rintamavastuussa olleesta ruotsalaisten vapaaehtoisten yksiköstä kaatui kymmenen ja haavoittui 30 miestä.