mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Mustanaamio Mustanaamio () on Lee Falkin luoma sarjakuvahahmo. Ensimmäinen päivittäinen sanomalehtisarjakuva alkoi ilmestyä 17. helmikuuta 1936. Sen ohella alkoi ilmestyä värillinen sunnuntaisarja toukokuussa 1939. Sarjakuva ilmestyy yhä strippeinä sanomalehdissä sekä omana sarjakuvalehtenään eri puolilla maailmaa (suluissa kustantaja): Ruotsi ja Norja (Egmont), Australia (Frew), Yhdysvallat (Moonstone), Intia (Egmont Imagination) ja Espanja (Euroclub Magerit).
Pseudomanga Suomalainen "Vartijat" alkoi ilmestyä vuonna 2008. Sen kuvittajina ovat olleet Elli Puukangas, Pauliina Högman ja Heidi Haataja. Kirjoittajana on Heikki Valkama.
Me Naiset "Me Naiset" alkoi ilmestyä vuonna 1952 tunnuslauseenaan "nykyaikaisen naisen nykyaikainen lukemisto". Vuonna 1957 Sanoma Osakeyhtiö osti sen julkaisuoikeudet. Vasta 1960-luvulla lehden konsepti vakiintui, ja lehdestä tuli Suomen ensimmäinen naisten viikkolehti. "Eevan" ja "Kotilieden" lukijoita nuoremmalle yleisölle suunnatun "Me Naisten" levikki alkoi nousta nopeasti.
Vasemmistoliitto Puolueen pää-äänenkannattaja on kerran viikossa paperilla ja päivittäin verkossa ilmestyvä Kansan Uutiset. Vuonna 1957 ilmestymisensä aloittaneesta lehdestä tehtiin puolueen äänenkannattaja elokuussa 2000, mutta käytännössä lehti oli vastaavassa roolissa myös 1990-luvun. Vasemmistoliittoa lähellä olevia aluelehtiä ovat Porissa ilmestyvä Satakunnan Työ ja oululainen Kansan Tahto. Ruotsinkielistä vasemmistoa palvelee Ny Tid.
Zzap!64 Lehti alkoi ilmestyä huhtikuussa 1985, ZX Spectrumiin keskittyneen "CRASH"-lehden sisarjulkaisuna. Suurimman osan historiastaan lehti keskittyi Commodore 64:een, mutta myöhemmin julkaisi myös uutisia ja arvosteluja Amigan peleistä. Kuten "CRASH" Spectrum-piireissä, "Zzap!64" saavutti suuren suosion ja kulttiaseman Commodore 64 -piireissä, tullen tunnetuksi omalaatuisesta huumoristaan ja Commodore 64 -scenen laajasta, läpikohtaisesta kattavuudestaan. Lehti keksi uudenlaisen tyylin peliarvosteluilleen, jossa esiintyi sivukommenteissa arvostelevien toimittajien kasvokuvia, jotka olivat piirtäneet kustantamon taiteilijat Oli Frey ja Mark Kendrick. Nämä kasvokuvat kertoivat ilmeillään arvostelijoiden mielipiteitä peleistä. Näistä kehittyi myöhemmin lehteen kokonaisia sarjakuvia lehden etsiessä myös nuorempien lukijoiden suosiota.
Uutisikkuna Uutisikkuna alkoi vuonna 1991 nimellä "Teksti-tv:n Uutisruutu". Aluksi se oli teksti-TV:n sivu, jota lähetettiin TV1:ssä arkiaamuisin kello 6.00–8.55. Siten nekin, joiden vastaanottimissa ei ollut teksti-TV-toimintoa, pystyivät seuraamaan uutisia. Jo aiemmin 1980-luvulla lähetettiin toisinaan 5–10 minuuttia teksti-tv:n uutisia ja säätä sekä suomeksi että ruotsiksi TV1:n ja TV2:n päivän ohjelmalähetyksen päätteeksi. Jossakin vaiheessa Uutisruutua alettiin lähettää myös yöaikaan (alun perin illan viimeisen ohjelman jälkeen näytettiin hetken aikaa teksti-tv:n mainoksia uutisten sijaan), ja 30. tammikuuta 1995 Uutisruudun nimeksi vaihdettiin "Uutisikkuna". Samassa yhteydessä myös Yle Radio Suomi alkoi lähettää uutisia öisin tasatunnein. Lopulta Uutisikkuna korvasi testikuvan, kun kesäkuussa 1998 TV1 alkoi lähettää Uutisikkunaa päivisinkin.
Voivyv kodźuv Lehti on perustettu vuonna 1926 nimellä "Ordym" (”Polku”). Vuonna 1931 se sai nimen "Udarńik" (”Iskuri”). Toisen maailmansodan aiheuttaman keskeytyksen jälkeen se alkoi ilmestyä uudelleen nykyisellä nimellä vuonna 1946.
Iisalmen Sanomat Iisalmen Sanomat alkoi ilmestyä vuonna 1925. Se sitoutui Suomen Keskustaan vuoteen 2000 asti, jolloin se muuttui sitoutumattomaksi. Vuonna 2006 lehti vaihtoi broadsheet-formaatin tabloidimuotoon.
Rinne (mangasarja) Rinne (Kyoukai no Rinne) on Rumiko Takahashin luoma mangasarja. Sarja alkoi ilmestyä Suomessa 2010. 
Sarja edustaa shōnen  tyyliä. Suomessa ikärajaksi on asetettu 13 vuotta. Sarjan on suomentanut Antti Kokkonen. Japanissa sarja alkoi ilmestyä "Weekly Shonen Sunday" - lehdessä 2009. Sarjan julkaisu Suomessa päättyi loppuvuodesta 2013 numeroon 14 kustantajan lopetettua manga- pokkareiden julkaisemisen.
Half-Life Pelin suosion seurauksena Gearbox Software kehitti Valven alaisena "Half-Lifelle" kolme lisäosaa, "", "" ja Playstationille julkaistun "". Pelit sisälsivät saman tarinan eri hahmojen näkökulmista, sekä mm. uusia aseita. Lisälevyjen ja jatko-osan ohella pelistä on kehitetty lukuisia modeja, mukaan lukien maailmalla suosittu "Counter-Strike" sekä vaikeudestaan tunnettu "Day of Defeat". Vuonna 2004 Valve Corporation julkaisi pelille jatko-osan nimeltään "Half-Life 2", josta tuli edeltäjänsä tapaan menestys. Peli sai vielä kaksi lisäepisodia.
Half-Life (pelisarja) Valve kehitti "Half-Life 2:lle" kaksi lisäosaa: "n," joka julkaistiin vuonna 2006, ja "," joka julkaistiin vuonna 2007. Valve aikoi julkaista myös kolmannen lisäosan, "n," jonka ei kuitenkaan ollut tarkoitus olla pelisarjan loppu. Lisäosasta on saatavilla useita konseptikuvia. Myöhemmin Valven toimitusjohtaja Gabe Newell ilmoitti, että episodimainen malli hylättiin. Useiden haastatteluiden ja monien tuotanto-ongelmien jälkeen Valve ei ole suostunut antamaan peliin liittyviä haastatteluja. "Episode Three" on nimetty myöhemmin pelihistorian suurimmaksi vaporwareksi.
Black Mesa (videopeli) "Black Mesan" kehittäminen käynnistyi hieman sen jälkeen, kun vuoden 2004 marraskuussa Valve julkaisi "n", jota mainostettiin Source-pelimoottorille käännettynä "Half-Lifen" ”digitaalisesti uudistettuna” versiona. Monien alkuperäisen pelin ystävien pettymykseksi "Half-Life: Source" ei kuitenkaan hyödyntänyt paljoakaan Sourcen mahdollistamaa fysiikan mallinnusta eikä edes uudistanut alkuperäisen pelin grafiikkaa, vaan lähinnä paranteli pelin heijastus- ja valaistustehosteita enemmän "Half-Life 2":n tyylisiksi. "Black Mesan" suunnittelu ja kehitys etenivät nopeasti, ja vuonna 2005 peli voitti Mod DB:n ”vuoden lupaavimman "Half-Life 2" -modin” palkinnon. Palkinto toi pelille laajaa huomiota pelimaailmassa, minkä seurauksena Valve Corporationin edustajat ottivat yhteyden pelin kehitysryhmään ja pyysivät heitä jättämään sanan ”Source” pois nimestä, jotta ihmiset eivät luulisi sen olevan Valven tekemä. Modin nimi vaihdettiin pelkäksi "Black Mesaksi" eikä pelin kehityksestä enää julkaistu uusia uutisia.
Half-Life 2 Alkuperäisen "Half-Lifen" tavoin peliä ei ole jaettu erillisiksi kentiksi, vaan kaikki peliympäristöt on linkitetty toisiinsa. Pelissä ei myöskään ole minkäänlaisia välivideoita, vaan kaikki tilanteet on toteutettu pelin omalla grafiikkamoottorilla. Gordon on ns. hiljainen päähenkilö, joten hän ei puhu kertaakaan koko pelin aikana.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä Vaikka Shephard on esiintynyt virallisesti vain "Opposing Forcessa" hän on "Half-Life"-fanien keskuudessa erittäin suosittu hahmo. Hahmosta on löytynyt myös erilaisia "pääsiäismunia", niin Valven kuin muidenkin peliyritysten peleistä. Portal-pelin kaikissa osissa on löydettävissä tietokoneen näppäimistöistä keltaiseksi maalatut kirjaimet, joilla voidaan muodostaa nimi "Adrian Shephard". Myös mm. "F.E.A.R" -pelissä on "A. Shepherd"-niminen hahmo joka on viittaus Shephardin nimeen. Shephard teki paluun ""Half-Life: Prospekt"" -modissa, joka on epävirallinen jatko-osa alkuperäiselle pelille. Peli on kuitenkin saanut Valven työntekijöiden "siunauksen" jatko-osaksi.
Half-Life 2 "Half-Life 2":n julkaisun aikoihin ilmestyi pelin grafiikkamoottorille käännetty "Counter-Strike" -modi, joka tunnetaan nimellä "". Myöhemmin peliä varten julkaistiin moninpelin sisältävä "" sekä HDR-teknologiaa esittelevä yhden pelikentän mittainen "".
Half-Life 2 Pelin pääasiallisena vihollisena toimii Combine-niminen muukalaisimperiumi, jonka asevoimat koostuvat muunnelluista ihmisistä, biomekaanisista koneista ja roboottisista aseista. Pelissä on myös joukko alkuperäisestä "Half-Lifesta" tuttuja hirviöitä, kuten ihmisiä zombeiksi muuttavat pääravut (). Pelissä esiintyy myös uusi hirviörotu, hyönteismäiset muurahaisleijonat (), jotka tosin pelin myöhemmässä vaiheessa toimivat Freemanin liittolaisina.
Half-Life: Decay Pelin Vortigaunt-kampanjassa pelaaja ohjaa kahta vortigauntia joiden tehtävänä on toimittaa kolme oranssia kristallia Nihilantille armeijan kynsistä. Samat kristallit nähdään Half-Life pelin Nihilant-kampanjassa, jossa Nihilant käyttää kristallien voimaa parantuakseen.
Half-Life: Decay Muiden Gearboxin kehittämien lisäosien tapaan "Decay" sijoittuu alkuperäisen "Half-Lifen" tapahtumiin. Pelattavina päähahmoina pelissä ovat Gordon Freemanin kollegat, tohtorit Gina Cross ja Colette Green. Pelissä on yhdeksän tasoa ja yksi bonustaso, jossa ohjataan kahta vortigauntia.
Half-Life 2 "Half-Life 2" pohjautuu Valve Corporationin suunnittelemaan Source-pelimoottoriin, joka on kehitelty Havok-fysiikkamoottorin avulla. Source mahdollistaa "Half-Life 2":n laajat pelialueet ja todentuntuisen fysiikanmallinnuksen. Pelin fysiikanmallinnusta hyödyntää erityisesti Freemanin varustukseen kuuluva, nollapiste-energiaan viittaava ”painovoimamanipulaattori” ( tai "Gravity Gun"), jonka avulla pelaaja kykenee muiden muassa paiskomaan esineitä vihollisia kohti, tarttumaan kaukaisissa paikoissa sijaitseviin terveys- ja ammuspakkauksiin sekä käyttämään nostamiaan esineitä kilpenä. Pelissä on myös päättelykykyä vaativia pulmia, joiden ratkaisu yleensä pohjautuu fysiikanmallinnukseen.
Half-Life 2 Syyskuussa 2003 pelin tekijätiimin työkoneille murtauduttiin. Saksalainen hakkeri nimeltä Alex G., joka tunnetaan myös nimellä ”Osama Bin Leaker”, onnistui saamaan haltuunsa "Half-Life 2":n lähdekoodin ja pelille suunnitellut työkalut kuten Hammer Editorin ja Faceposerin.
Half-Life "Half-Lifen" ääniraidan kappaleet sävelsi Kelly Bailey. Ääniraidasta ei julkaistu virallista versiota., mutta myöhemmin Steamin päivityksen myötä pelien ääniraidan sai ladattua kuunneltavaksi Steamiin.
Half-Life: Blue Shift Pelin viholliset koostuvat pääosin "Half-Lifesta" tutuista Xen-ulottuvuuden avaruusolioista ja yhdysvaltain hallituksen lähettämistä Hazardous Enviroment Combat Unitin, HECUn, erikoissotilaista.
Half-Life: Opposing Force Gearbox Software julkisti "Half-Life: Opposing Forcen" olevan kehityksessä huhtikuussa 1999. Paljon tietoa sekä materiaalia pelistä, kuten karttoja, hahmoja sekä juonta, esiteltiin vuoden 1999 E3-tapahtumassa. Sierra Entertainmentin ylläpitämä virallinen verkkosivu "Opposing Forcelle" julkaistiin heinäkuussa 1999. Valve ja Gearbox tekivät jo varhain päätöksen olla muokkamatta liiaksi pelissä käytettyä "Half-Lifen" pelimoottoria, jottei modaajien tekemän lisäsisällön toimivuus vaarantuisi. Yrityksen perustaja Randy Pitchford epäili, että Valve antoi lisäosan kehityksen heille, ”jotta Valve voisi itse keskittyä muihin projekteihin″.
Half-Life: Opposing Force Pelin nimellä "Opposing Force" on kaksi merkitystä: nimi itsessään tarkoittaa sitä, pelaaja on nyt alkuperäisen "Half-Lifen" ”vihollinen”, mutta toisaalta ”vastavoima” () on myös Isaac Newtonin kolmas laki.
Half-Life Tehtaassa Freeman joutuu xeniläisten kaukosiirtimen avulla luolaan, missä hän kohtaa Nihilanthin, Xenin muukalaisjohtajan, joka ylläpitää Maan ja Xenin välistä portaalia. Pitkän kaksintaistelun jälkeen Freeman tappaa Nihilanthin ja tapaa salaperäisen, salkkua kantavan ”G-Manin”. G-Man riisuu Freemanin aseista ja ilmaisee kiinnostuksensa tiedemiehen taistelutaitoja kohtaan. Tämän jälkeen G-Man antaa Freemanille kaksi vaihtoehtoa: joko kohdata valtava armeija Xenin olentoja ilman aseita tai vaihtoehtoisesti siirtyä G-Manin "työnantajien" palvelukseen. Koska jälkimmäinen vaihtoehto johtaa "Half-Life 2" -pelin tapahtumiin, se on nähtävästi "Half-Life" -pelien juonijatkumon kannalta ”oikea” lopetus.
Half-Life 2: Episode One Alkuperäisen "Half-Life 2":n tavoin "Episode One" hyödyntää Source-pelimoottoria, johon Valve on lisännyt parannellun animaatiojärjestelmän sekä "" -teknologiademossa esitellyn High Dynamic Range -valotehosteen, joka mahdollistaa aikaisempaa realistisemman ja yksityiskohtaisemman valaistuksen. Pelissä on mukana myös "Lost Coastissa" esitelty kommenttiraita, jossa Valven työntekijät kertovat pelin ohjelmoinnista ja yksityiskohtia juonen tapahtumista.
Team Fortress Classic "TFC":n kehitys alkoi pian "Half-Lifen" ilmestymisen jälkeen. Alkuperäisen "Team Fortressin" kehittäjät olivat aikeissa kehittää uuden pelin, "Team Fortress 2":n joka perustuisi "Quake 2"-moottoriin. Valve kuitenkin osoitti kiinnostusta ja osti pelin oikeudet ja palkkasi alkuperäiset tekijät, John Cookin ja Robin Walkerin. Valve alkoi kehittää peliä nimeltä Valve's Team Fortress mutta sen kehitys oli hidasta ja Valve halusi jonkin tuotteen markkinoille. Näin syntyi "Team Fortress Classic"
Vaikka "TFC" on kuoleva peli, sillä on iso kilpailullinen yhteisö. United Gaming Clans tarjoaa kilpailuja myös "Team Fortress 2:een" ja "Fortress Forever"-modiin.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä Harold on "Half-Life: Blue Shift"-pelissä esiintyvä tiedemies. Harold on Rosenbergin, Bennetin ja Simmonsin kollega. Tämä nähdään haavoittuneena toimistossaan, ja kohdatessaan Barneyn tämä kertoo lisätietoja kollegoidensa olinpaikasta. Harold itse kuolee myöhemmin ampumahaavaansa.
Half-Life 2: Episode One "Episode One" sai pelikriitikoilta enimmäkseen myönteisiä arvosteluja, ja heidän mukaansa pelin taistelukohtaukset olivat paremmin tasapainotettuja kuin "Half-Life 2":ssa. Pelaajahahmo Gordon Freemanin aisaparin Alyx Vancen tekoäly ja personaallisuus ovat myös saaneet arvostelijoilta ylistystä. "Episode One" kuitenkin sai myös kritiikkiä lyhyydestään, sillä pelin läpipelaaminen kestää arviolta vain 4–6 tuntia.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä Gina Cross (äänenä Kathy Levin) on toinen "Half-Life: Decayn" päähahmoista. 31-vuotias (pelin ohjekirjassa virheellisesti 25-vuotias) vaaleanruskeaan HEV-pukuun sonnustautunut Gina kuvataan parivaljakon aivoiksi ja ajattelevaiseksi osapuoleksi.
Half-Life "Half-Lifen" asearsenaali koostuu pistoolista, revolverista, konepistoolista, haulikosta, käsikranaateista, raketinheittimestä ja varsijousesta. Pelin loppupuolella pelaaja kuitenkin saa haltuunsa myös muutamia scifi-tyyppisiä aseita. "High Definition Packissa" MP5-konepistooli korvattiin M4-karbiinilla.
Half-Life "Half-Lifen" tarina on ottanut vaikutteitta Stephen Kingin "Usva" -novellista ja Id Softwaren "Doom" -pelistä. Tarinoita yhdistää se, että maan ja toisen ulottuvuuden välillä on jonkilainen aukko tai repeämä, jonka kautta vihamieliset olennot tunkeutuvat ihmisten maailmaan aiheuttamaan tuhoa ja kaaosta.
Half-Life Laidlaw’n käsikirjoittama tarina pohjautui osittain kauhukirjailija Stephen Kingin novelliin "Usva", joka oli julkaistu "Jälkeen keskiyön" -nimisessä novellikokoelmassa. Alun perin pelin nimen piti olla "Quiver", mutta Newell nimesi sen uudestaan "Half-Lifeksi"; nimi on englannin kieltä ja tarkoittaa ”puoliintumisaikaa”.
Half-Life Ennen "Half-Lifea" räiskintäpelit olivat yksinkertaista juoksemista paikasta toiseen ja vihollisten ampumista, joten Valve halusi peliinsä uskottavan juonen ja miljöön. Pelin käsikirjoittajaksi värvättiin palkittu tieteiskirjailija Marc Laidlaw, joka oli tullut tunnetuksi tieteisromaaneista "Dad’s Nuke" ja "The 37th Mandala".
Counter-Strike (pelisarja) Counter-Strike on pääosin Valve Corporationin kehittämä ja julkaisema taktinen ensimmäisen persoonan ammuntapelisarja, jonka ensimmäinen osa "Counter-Strike" julkaistiin vuonna 2000. Pelisarja alkoi alun perin Minh ”Gooseman” Lin ja Jesse ”Cliffe” Cliffen luomana "Half-Life"-pelin modina. "Half-Lifen" kehittäjä Valve osti suosiota saaneen modin oikeudet ja loi siitä itsenäisen pelin. Pelien pelimekaniikassa pyritään realistisuuteen: esimerkiksi aseiden rekyyli mallinnetaan tarkasti. Pelisarja on erittäin suosittu ympäri maailmaa, ja sen pelejä on myyty yli 25 miljoonaa kappaletta.
Half-Life Koko peliympäristö on täynnä pieniä skriptattuja kohtauksia; esimerkiksi pelaajan silmien eteen saattaa ilmestyä hirviö kuin tyhjästä. Peliä ei ole myöskään jaettu erillisiin tasoihin, vaan kaikki peliympäristöt on yhdistetty toisiinsa, joskin ympäristön lineaarisen suunnittelun ja skriptattujen kohtausten ansiosta pelaaja etenee jatkuvasti eteenpäin, mitä kutsutaan putkeksi. "Half-Lifen" peliympäristön suunnittelun takia pelissä on lyhyitä lataustaukoja, joissa peli lataa seuraavan peliympäristön. Peli on kuitenkin jaettu ”jaksoihin”, joiden alkamisesta ilmoitetaan kuvaruudulle ilmestyvällä tekstillä.
Half-Life: Opposing Force Pelissä on emopelin tavoin verkossa pelattava moninpeli, johon pelaajat voivat myös luoda omia lähiverkossa toimivia palvelimia. Moninpeli tukee sekä "Opposing Forcessa" että "Half-Lifessa" esiteltyjä karttoja ja aseita. Gearbox on päivittänyt moninpeliä myöhemmin esimerkiksi lipunryöstö-pelimuodolla, aseilla, kartoilla sekä erilaisilla ”power-upeilla”.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä Barneyta ei nähdä Half Life 2: Episode 2:ssa mutta Gordonin tuhottua White Forestia uhanneet Strider-sotakoneet, ja palattua tukikohtaan, pelaaja voi selvästi kuulla Barneyn sanovan: "Good job Gordon!" (Suom. "Hyvää työtä Gordon!"). Tämä on yksi pelin niin sanottu "pääsiäismuna".
Vortigaunt Vortigauntit ovat älykkäitä ja sosiaalisia olentoja, jotka usein näyttävät nämä piirteet. Pitkin koko "Half-Life"-sarjaa, Vortigauntit nähdään usein kaksin tai ryhmissä, ja ne ovat kykeneviä kehittämään älykkäitä strategioita. Vortigaunteilla on oma tapansa suulliseen kommunikaation, jota voi "Half-Life 2":ssa kuulla nimitettävän ""flux shifting"ikiksi". Tämä kommunikaatiotapa vaati molemman puhujan puhumisen samaan aikaan, mikä erottaa sen kaikista tiedettävistä ihmiskielistä. "Half-Life 2":sen alussa Vortigauntit ovat kuitenkin oppineet puhumaan ainakin yhtä ihmiskieltä, englantia (puhuttu kieli riippuu pelin kieliasetuksista). Vortigauntit käyttävät vanhoja, jopa Shakespearilaisia sanontoja ja kieliopillisia rakenteita.
Half-Life (pelisarja) "Half-Lifen" jatko-osan kehitys kesti kuusi vuotta, ja se ehdittiin julkistaa jo vaporwareksi. Peli oli tarkoitus julkaista alun perin syyskuussa 2003. Saksalainen hakkeri onnistui kuitenkin vuotamaan pelin lähdekoodin vuonna 2003 ja saamaan haltuunsa pelattavan version "Half-Life 2:sta" ja "sta". Pian peli vuodettiin internetiin. Syylliseksi nimettiin Axel ”Ago” Gembe, joka itse otti Valveen yhteyttä ja pyysi töitä. Valve huijasi Gembeä ja uskotteli tälle, että Valve haluaisi hänet heille töihin. Gembelle tarjottiin lentolippuja Yhdysvaltoihin; FBI olisi pidättänyt hänet lentokentällä. Saksan hallituksen kuultua asiasta he pidättivät Gemben itse. Hänet asetettiin syytökseen tietovuodosta ja muista kyberrikoksista, kuten Agobot-nimisen viruksen luonnista. Gembe tuomittiin kahden vuoden ehdonalaiseen vankeuteen. "Half-Life 2" julkaistiin lopulta 16. marraskuuta 2004, ja se oli yksi ensimmäisistä Valven Steam-palvelussa julkaistuista peleistä.
Half-Life 2: Episode Two Source-pelimoottorin mahdollistaman realistisen fysiikanmallinnuksen takia pelissä on edeltäjiensä tavoin fysiikkamoottorin ympärille rakennettuja tilanteita, joissa pelaajan tarkoituksena on ratkaista liikkumista rajoittava ongelma. Uudistetun fysiikkamoottorin ansiosta tilanteet on kuitenkin suunniteltu monimutkaisemmiksi kuin aikaisemmissa peleissä, ja "Half-Life 2: Episode Twossa" on pelisarjan pisimpiin ongelmanratkaisuun pohjautuvia kohtauksia.
Half-Life 2 Modausyhteisö Gabe’s Love-Tub (myöhemmim Missing Information Team) on yrittänyt saada Betan hahmoja ja kenttiä lopulliseen versioon ja on jo julkaissut ensimmäisen versionsa tästä modista, joka kulkee nimillä Missing Information ja Half-Life 177. Yhteisö on jo julkaissut E3:ssa esiintyneiden videoiden kenttiä sekä kokonaan pelistä poistetun Borealis-kentän.
Half-Life: Blue Shift Peli sai ristiriitaisen vastaanoton ja pitää 67 prosentin keskiarvoa GameRankings-sivustolla ja 71 pisteen kokonaismäärää Metacritic-palvelussa. Pelin hyllyversiota on myyty yli 800 000 kappaletta ja Steam-versiota yli 5 miljoonaa kappaletta. IGN-sivuston arvostelussa kriitikko Tal Blevins sanoi pelin olevan ”tuttua "Half-Lifea"” sekoittamalla toimintaa sekä pulmanratkontaa toisiinsa. Hän sanoi pulmien olevan loogisia ja helppoja, tosin hän ei pitänyt muutamasta hyppimistä vaativasta pulmasta. Vaikka hän ylistikin pelin ”eeppistä” tunnelmaa, hän kritisoi pelin lyhyttä kestoa. GameSpotin Greg Kasavin oli pääosin samaa mieltä IGN:n kanssa ja sanoi, että ”peli ei varsinaisesti keksi pyörää uudestaan”. Hän ylisti kuitenkin korkealaatuisia malleja ja tekstuureita.
Headcrab Half-Life 2 esittelee uuden pääravun, joka on isompi kuin alkuperäisen pelin päärapu. Lisäksi pelissä esiintyy kaksi muuta päärapua kuten "nopea päärapu" joka on pienikokoinen ja väriltään ruskea, mutta hyvin nopea, ja musta isokokoinen myrkkypäärapu, joka voi myrkyttää uhrinsa hermomyrkyllä. Pelissä esiintyvät myös fast headcrab zombie, joka voi juosta hyvin nopeaa vauhtia ja myrkkypäärapuzombie, joka voi heittää pelaajaa myrkkypääravuilla neljä kertaa. Half Life 2 Episode One näyttää uuden combine-zombien, jota Alyx kutsuu Zombineksi. Nämä ovat päärapujen hallitsemia Combine-sotilaita, jotka pystyvät räjäyttämään itsensä ja vastustajan kranaatilla ja juoksemaan nopeasti. Pelissä Combine ampuu tai on ampunut kaupunkiin tai muihin paikkoihin päärapuja sisältäviä säiliöitä, joissa on kerrallaan jopa viisi päärapua. Ravenholm on malliesimerkki pelissä kaupungista, jonka zombiet ja pääravut ovat vallanneet.
Garry’s Mod Garry’s Mod on "Half-Life 2" -peliin tehty hiekkalaatikkomodaus. Peliin on julkaistu lukuisia päivityksiä.
Valve Corporation Vuoden 2003 E3-messuilla Valve herätti huomiota esittelemällä materiaalia "Half-Life 2:sta", joka näytti olevan jo valmis. "Half-Life 2":n piti ilmestyä vuoden 2003 syksyllä. Pelin julkaisu kuitenkin viivästyi lähdekoodivarkauden myötä. Peli julkaistiin lopulta 16. marraskuuta 2004, ja se osoittautui menestykseksi aiemman osan tavoin.
Half-Life (pelisarja) Myös "Half-Lifen" ensimmäinen lisäosa, "Opposing Force", sai myönteisen vastaanoton. GameRankings-palvelussa sen arvostelukeskiarvo on 85 prosenttia. Academy of Interactive Arts & Sciences valitsi "Opposing Forcen" vuoden peliksi. "" -lisäosa sai puolestaan ristiriitaisen vastaanoton. Sen korkealaatuisia malleja ja tekstuureita sekä yleistä tunnelmaa ylistettiin, mutta pelin lyhyt kesto ja vanha sisältö saivat osakseen kritiikkiä. PlayStation 2:lle kehitetty "" poikkeaa huomattavasti sarjan muista peleistä siinä, että se on yhteistyöpeli eli pelaajien täytyy auttaa toisiaan selviytymään koko pelin ajan. Peli julkaistiin 14. marraskuuta 2001 ja se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Pelin yhteistyötä ylistettiin mutta sen liiallisesta painottumisesta ongelmanratkontaan kritisoitiin. Sen Metacritic-keskiarvo on 87 pistettä sadasta.
Elektroninen urheilu Kilpapelaaminen jatkoi kasvuaan 1990-luvulla esimerkiksi "Quake"-pelien myötä. Pelikulttuuri järjestäytyi, internetin keskustelufoorumeilla ja IRC:llä keskusteltiin peleistä, ja pelaajat alkoivat yhdistäytyä joukkueiksi eli klaaneiksi. Suurten turnausten karsintoja alettiin pelata verkossa, ja sarjamuotoisia liigoja perustettiin. Pelistä muokatut versiot eli modit alkoivat elää omaa elämäänsä. Kilpapelaamisen ilmiöiksi nousivat esimerkiksi "Team Fortress" ja "Half-Life" sekä "Action Quake 2". Etenkin "Half-Life: Counter-Strike" nousi kilpapelaajien suosioon ja uusien versioidensa myötä tärkeimmäksi peliksi pitkäksi aikaa. Myös muut peligenret alkoivat saavuttaa suosiota kilpailuissa, kuten reaaliaikaiset strategiapelit.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä "Half-Life 2":ssa Eli Vancesta on muodostunut yksi Combinen sortovaltaa vastustavan vastarintaliikkeen johtajista, ja hän perustanut kapinallisten tärkeimpiin tukikohtiin kuuluvan Black Mesa Eastin lähelle Combinen kontrolloimaa Kaupunki 17:ta (engl. "City 17"). Pelissä vortigauntien lausumat repliikit viittaavat siihen, että Eli Vance onnistui ensimmäisenä ihmisenä solmimaan rauhanomaisen sopimuksen Nihilanthin vallasta vapautuneiden vortigauntien kanssa, jotta ihmiset ja vortigauntit voisivat yhdessä taistella Combinen joukkoja vastaan. Elillä on myös jalkaproteesi, jonka hän sai "Half-Life 2":n pelioppaan mukaan menetettyään oikeanpuoleisen jalkansa jouduttuaan Xenistä peräisin olevan villieläimen, Bullsquidin, hyökkäyksen kohteeksi.
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä Gordon on niin sanottu "hiljainen päähenkilö", joten hän ei ole lausunut yhtään sanaa "Half-Life"-peleissä, lukuun ottamatta äännähtelyjä esim. ensiapupakkauksen saadessaan. Hänet esitellään parrakkaana, vihreäsilmäisenä ja ruskeahiuksisena tiedemiehenä, vaikka todellisuudessa Gordonin kasvoja ei ole ikinä näytetty pelaajalle, vaan sarjan pelien tapahtumat kuvataan hänen näkökulmastaan. Gordon nähdään vilaukselta Blue Shiftissä muutamaan otteeseen, ja pelitaiteessa Gordonin kasvot ja kehon rakenne on esitelty selvästi. Gordonin tunnusomaisin ase on lähitaisteluun tarkoitettu sorkkarauta, josta on sittemmin muodostunut hänelle eräänlainen "tavaramerkki". Gordon on tunnettu myös tieteellistä tutkimustyötä varten suunnitellusta H.E.V.-panssaripuvusta, jonka avulla hän kykenee selviytymään olosuhteissa, jotka olisivat hengenvaarallisia tavallisille ihmisille. Se antaa tietoja Gordonille kärsityistä vaurioista ja omasta ylläpitojärjestelmästään. Gordonin käyttämässä H.E.V.-puvussa on symbolina kreikkalainen Lambda-kirjain, joka myös toimii "Half-Life"-pelisarjan tunnuksena. "Half-Life 2: Raising the Bar" -kirjan mukaan Gordon Freeman on nimetty yhdysvaltalaisen fyysikko Freeman Dysonin mukaan.
Insurgency Pelin historia juontaa juurensa vuoteen 2002, jolloin Kanadan maavoimissa palvellut Andrew Spearin (”Argyll”) alkoi kehittää "Half-Life 2:een" "Operation: Counter-Insurgency" -modia. Tärkeä käännekohta modin kehityksessä oli "Unreal Tournament 2004:n" "" -modin kehittäjän Jeremy Blumin (”JBlum”) liittyminen mukaan kehitysryhmään. Modin nimi muutettiin myöhemmin muotoon "Insurgency: Modern Infantry Combat", ja se julkaistiin 1. heinäkuuta 2007.
Half-Life Kun pelityyppi oli päätetty, Harrington ja Newell ottivat yhteyttä id Softwaren pääohjelmoija John Carmackiin, jolta he pyysivät lupaa käyttää Quake-pelimoottoria. Carmack ei suostunut heidän pyyntöihinsä, mutta Harringtonin ystäviin kuulunut tietokoneohjelmoija Michael ”Mike” Abrash suostutteli Carmackin muuttamaan mieltään. Quake-pelimoottorin pohjalta Valve kehitti oman GoldSrc-pelimoottorinsa. Pelin julkaisijaksi lupautui Sierra Entertainment, jonka toimitusjohtaja Ken Williams oli ilmoittanut olevansa kiinnostunut Valven peliprojektista.
Gordon Freeman "Half-Lifessa" Freemanin kaapista löytyy vauvan kuva. Vaikka tämä on virallisesti selitetty niin sanotuksi ”pääsiäismunaksi”, kuvan peliin sijoittanut tason kehittäjä Marc Laidlaw ehdotti, että kuvan vauva voisi olla Gordonin sukulainen, kuten sisaren- tai veljentytär. On kuitenkin esitetty, että kuvassa on vauvaikäinen Alyx Vance, koska samantapaisen kuvan hänestä voi löytää "Half-Life 2:ssa". Tähän ei kuitenkaan ole saatu virallista vahvistusta muualla sarjassa.
Half-Life: Opposing Force Pelin viholliset koostuvat pääosin "Half-Lifesta" tutuista Xen-ulottuvuuden avaruusolioista ja mustiin pukeutuneista CIA:n erikoissotilaista eli mustista operatiiveista (engl. "black ops"), jotka lähetettiin Black Mesaan eliminoimaan selvinneet tiedemiehet sekä "HECU:n" sotilaat ja tuhoamaan keskus ydinaseella taistelu kääntyessä voitokkaaksi Xenin joukoille. Uusina vihollisina Adrian kohtaa Race X-ulottuvuuden hirviöitä, joita ei nähdä muissa sarjan peleissä. Race X:n hirviöt ovat aggressiivisempia, kestävimpiä sekä taktisempia kuin Xenin asukkaat. Pelissä on myös kohtia, joissa pelaajan pitää taistelemisen sijaan ratkoa fysiikka- ja liikepohjaisia pulmia.
Half-Life High Definition Pack High Definition Packin tuomat parannukset johtuvat pääasiassa "Half-Life"-malleihin lisätystä polygonimäärästä. High Definition Packin päivitettyihin hahmomalleihin kuuluvat tiedemiehet, vartijat, HECU:n sotilaat, kuten myös muutamat Xenin oliot. Tämän lisäksi kaikki asemallit on päivitetty. Osa asepäivityksistä toi huomattavia muutoksia alkuperäiseen arsenaaliin. Glock 17 -pistooli korvattiin Beretta 92FS -pistoolilla ja MP5-konepistooli korvattiin M4-rynnäkkökiväärillä (on mielenkiintoista kiinnittää huomiota siihen, että yhdessä "Half-Life":n kehittelykohdassa HECU:n sotilaat käyttivät alun perin rynnäkkökivääreitä aseina konepistoolien sijasta). Haulikon ja rynnäkköaseen muutoksia terävämpilaatuisiksi täydennettiin luomalla niille uudet äänet ja pelin HUD-näkymä muutettiin uudistuksille sopivaksi.
Gordon Freeman Freeman on "Half-Life"-pelin tapahtuessa 27-vuotias. Hahmo ei puhu pelien aikana, mutta hän ääntelee saadessaan lääkintäpakkauksen tai satuttaessaan itsensä.
Half-Life 2: Deathmatch Julkaisun jälkeen Valve on päivittänyt peliä paljon uudella sisällöllä. Peli ei tule "The Orange Box" -pelikokoelman mukana, tosin se myöhemmin päivittettiin käyttämään "The Orange Boxin versiota" Source-moottorista. Tammikuussa 2008 Valve ilmoitti että NVIDIA-grafiikkakortteja käyttävät pelaajat voivat ladata ja pelata ilmaiseksi "Half-Life 2: Deathmatchia", "ia", "Portal: First Sliceä" ja "Peggle Extremeä".
Länsi-Sahara Länsi-Saharan asema on kiistanalainen. Marokko hallitsee aluetta suurelta osin ja on julistanut koko alueen osaksi Marokkoa. Tätä ei tunnusteta yleisesti. Polisario on julistanut alueen itsenäiseksi nimellä "Saharan demokraattinen arabitasavalta".
Marokko Marokon eteläisimmän alueen Länsi-Saharan asema on kiistanalainen. Vuodesta 1991 Länsi-Saharan alueella on vallinnut Yhdistyneiden kansakuntien valvoma aselepo, ja ratkaisua on pyritty löytämään kansanäänestyksestä, jollainen oli tarkoitus järjestää jo vuonna 1992. Frente Polisario ja Marokko eivät kuitenkaan ole päässeet yhteisymmärrykseen siitä, kenellä kansanäänestyksessä tulisi olla äänioikeus. Äänioikeutettujen tunnistamisprosessi lopetettiin vuonna 1999. Marokko hylkäsi vuonna 2003 Yhdistyneiden kansakuntien erikoislähettiläänä toimineen yhdysvaltalaisen James Bakerin laatiman rauhansuunnitelman.
Sahara Sahara ulottuu Marokon, Algerian, Tunisian, Libyan, Egyptin, Mauritanian, Malin, Nigerin, Tšadin ja Sudanin alueille. Näistä viisi ensimmäistä rajoittuvat pohjoisessa Välimereen. Viisi jälkimmäistä taas sijaitsevat pääosin Sahelin savannialueella, mutta ulottuvat pohjoisessa pitkälle Saharaan. Atlantin rannalla on lisäksi kiistanalainen, Marokon miehittämä Länsi-Sahara, joka on lähes kokonaisuudessaan autiomaata.
Hassan II Hassan järjesti niin sanotun rauhanmarssin 9. marraskuuta 1975, johon osallistui noin 350 000 henkilöä kävelemään ja ajamaan kuorma-autolla läpi Espanjan Saharan, joka oli kiistanalainen alue Espanjan ja Marokon välillä. Agadirissa Hassan puhui 100 000 vapaaehtoiselle ennen marssia Saharaan. Samana aikana ilmoitettin, että Espanjan prinssi Juan Carlos olisi vierailulla El Aaiúnin kaupungissa Saharan rannikolla.
Saharan demokraattisen arabitasavallan peseta Saharan demokraattisen arabitasavallan peseta eli Länsi-Saharan peseta on Länsi-Saharan rahayksikkö. Se jakaantuu 100 céntimosiin.
Zenaga Zenaga on Mauritaniassa ja Länsi-Saharassa asuvien beduiinien puhuma uhanalainen berberikieli. Unesco arvioi kielen puhujamääräksi noin Mauritaniassa ja Länsi-Saharassa, mutta tarkkoja tilastoja ei ole saatavilla. Mauritanian väestönlaskennassa ei ole koskaan kysytty ihmisten äidinkieltä eikä Länsi-Saharassa ole tehty virallista väestönlaskentaa ollenkaan.
Polisario Polisario (, , Saguia el-Hamran ja Río de Oron kansan vapautusrintama) on länsisaharalainen vapautusliike, joka perustettiin vuonna 1973. Polisario pyrkii lopettamaan Marokon miehityksen Länsi-Saharassa. Se ja sen suojelija Algeria julistivat Länsi-Saharan itsenäiseksi vuonna 1976. Polisarion toiminta on kielletty Marokon miehittämissä Länsi-Saharan osissa.
Länsi-Sahara Heinäkuussa 2003 Länsi-Saharan alueella asui noin 489 000 ihmistä, joilla suurimmalla osalla oli Saharan demokraattisen arabitasavallan kansalaisuus. He puhuvat arabian murretta hassaniyyaa ja espanjaa. Pääuskonto on islam.
Western Sahara Resource Watch Länsi-Sahara on Marokon miehittämä. Marokon hallitus käyttää ulkomaisten yhtiöiden ja hallitusten kanssa Länsi-Saharan luonnonvaroja hyväkseen. YK:n laintulkinnan mukaan, vuodelta 2002, luonnonvarojen käyttö Länsi-Saharassa loukkaa kansainvälistä oikeutta, mikäli se tapahtuu Sahrawi-kansan tahdon ja toiveet sivuuttaen. WSRW työskentelee tuodakseen tämän lakiasian tunnetuksi kansainvälisessä liiketoiminnassa, kehottaen ulkomaisia yhtiöitä ja hallituksia kunnioittamaan YK:n laintulkintaa pysyttelemällä poissa alueelta kunnes ratkaisu poliittiseen konfliktiin on löytynyt.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Saharan demokraattinen arabitasavalta vaatii itselleen koko Länsi-Saharan aluetta. Tällä hetkellä sen hallinnassa on noin kolmannes Länsi-Saharasta sekä neljä pakolaisleiriä Tindoufin läheisyydesä. Alueen itäosassa sijaitseva harvaan asuttu, lähinnä aavikosta koostuva alue on erotettu sen länsiosasta Marokon rakentamalla 2700 kilometriä pitkällä hiekkavallilla.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Länsi-Saharan lopullinen kohtalo on yhä epävarma, koska konfltiktin osapuolten välille ei ole vielä saatu yksimielisyyttä eikä Marokko ole suostunut järjestämään asiasta kansanäänestystä. Länsi-Saharan itsenäisyydelle Marokko tarjoaa vaihtoehtona rajattua itsehallintoa. Sekä YK että Saharan demokraattisen arabitasavallan edustajat pitävät kiinni alkuperäisestä suunnitelmasta.
Western Sahara Resource Watch Western Sahara Resource Watch (WSRW) on vuonna 2004 perustettu kansainvälinen verkosto-organisaatio, joka työskentelee solidaarisuudesta Länsi-Saharan kansaa kohtaan. WSRW koostuu lähes 40 erimaalaisesta organisaatioista ja yksityishenkilöistä, jotka tutkivat ja tuovat julki luonnonvaroiltaan rikkaassa Länsi-Saharassa kauppaa käyvien ulkomaisten yhtiöiden toimintaa.
Länsi-Sahara Länsi-Saharan maanpaossa oleva hallitus on parlamentaarinen yksipuoluejärjestelmä, mutta hallitusmuodon mukaan se muuttuu monipuoluejärjestelmäksi, jos alue saa itsenäisyyden. Hallituksen päätukikohta on Lounais-Algeriassa, Tindoufin maakunnan pakolaisleireillä, joita se hallitsee. Se sanoo myös hallitsevansa Länsi-Saharan muurin itäpuolelle jäävää osaa. Kyseinen alue on enemmän tai vähemmän autio ja Marokon hallitus pitää sitä ei-kenenkään-maana jota YK-joukot partioivat.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Saharan demokraattinen arabitasavalta (, ) on osittain tunnustettu valtio, jonka Polisario-organisaatio julisti itsenäiseksi Länsi-Saharan konfliktin aikana vuonna 1976. SDA kontrolloi vaatimastaan alueesta noin 20–25 %. Tätä aluetta kutsutaan SDA:ssa Vapaaksi alueeksi. Virallisesti SDA on osa Länsi-Saharaa, entistä Espanjan siirtokuntaa, joka ei myöskään ole täysin tunnustettu vaan Marokon vaatimaa aluetta.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Afrikan unioni tunnustaa Saharan demokraattisen arabitasavallan. Suurin osa Afrikan unionin ja YK:n jäsenvaltioista ei tunnusta sitä. Tiedot tasavallan tunnustaneista valtioista vaihtelevat lähdekohtaisesti. Vuoden 2010 joulukuussa näistä 46 oli afrikkalaisia ja eteläamerikkalaisia valtioita. Tämän lisäksi 37 valtiota on tunnustanut Länsi-Saharan aiemmin, mutta on joko vetänyt tunnustuksensa takaisin tai keskeyttänyt sen toimeenpanon ennen kansanäänestystä. Useimmat valtiot pitävät kuitenkin Polisariota neuvottelukumppanina ja Länsi-Saharan kansan edustajana.
Western Sahara Resource Watch WSRW on paheksunut kansainvälisiä fosfaatti-, öljy- ja kalastusteollisuutta miehitetyssä Länsi-Saharassa. WSRW on vuodesta 2006 työskennellyt Fish Elsewhere -kampanjan puitteissa estääkseen EU:ta maksamasta Marokolle kalastaakseen miehitetyllä alueella. Useat yhtiöt ovat lopettaneet toimintansa Länsi-Saharassa WSRW:n kansainvälisten kampanjoiden myötävaikutuksesta.
Hassaniyya Hassaniyya on Mauritanian virallinen kieli, jota puhutaan myös muualla Saharan länsiosissa. Se on arabian kielen murre, jota maurit puhuvat. Siinä on monia lainasanoja berberikielestä. Kielessä on muutamia murteita. Kieltä puhutaan Algeriassa, Marokossa, Mauritaniassa, Malissa, Nigerissä, Senegalissa ja Länsi-Saharan alueella. Mauritaniassa ja Länsi-Saharassa hassaniyya on lähes täysin korvannut alueen berberikielet.
Länsi-Sahara Länsi-Saharan ainoat merkittävät luonnonvarat ovat fosfaatti- ja rautamalmivarannot sekä kalakannat. Fosfaatti on merkittävin vientituote. Maan sademäärä on liian alhainen kunnon maanviljelyn harjoittamiseen.
Luettelo Saharan demokraattisen arabitasavallan diplomaattisista edustustoista Tämä on luettelo Saharan demokraattisen arabitasavallan diplomaattisista lähetystöistä.
Saharan demokraattinen arabitasavalta on pakolaishallitus joka johtaa Länsi-Saharan vapautusliike Polisario rintama Tindoufin pakolaisleiriltä, Algeriasta. Saharan demokraattisen arabitasavallan on tunnustanut 36 valtiota pääsiassa Afrikan ja Latinalaisen Amerikan maista. Saharan demokraattinen arabitasavalta on on Afrikan Unionin ja Arabiliiton täysjäsen.
Espanjan Länsi-Afrikka Espanjan Länsi-Afrikka () oli Espanjan siirtomaa läntisessä Saharassa. Siirtomaa oli olemassa vuosien 1946 ja 1958 välillä ja koostui Ifnista, Cap Jubysta sekä Espanjan Saharasta.
Timbuktu Timbuktu () on kaupunki Malissa, Afrikan kolmanneksi pisimmän joen, Niger-joen lähettyvillä Länsi-Afrikassa. Vuonna 2009 kaupungissa oli noin 54 629 asukasta. Sillä on pitkä historia Saharan eteläpuolisen kaupankäynnin tärkeänä paikkakuntana. Se on saanut myyttisen aseman: Timbuktua on käytetty synonyymina eksoottisille, kaukaisille maille.
Henrik Purjehtija Etelän suunnassa seuraava voitto oli Kap Blanco, johon perustettiin ensimmäinen Portugalin linnoitettu kauppa-asema. Nykyisin paikka oli Länsi-Saharan ja Mauritanian rajalla. Yksi tapa saada tietoa kaupankäynnin mahdollisuuksista oli vangita paikallisia asukkaita kuulusteltaviksi. Jo 1440-luvulla kuljetettiin ensimmäinen orjalasti Länsi-Afrikasta Portugaliin. Tästä eteenpäin orjia tuotiin noin 200 vuodessa, mutta 1450-luvulla määrä nousi tuhanteen vuodessa. Tämä kauppa rikastutti suunnattomasti Henrik Purjehtijaa.
Marokko 30. tammikuuta 2017 Marokko liittyi takaisin Afrikan maiden yhteisjärjestöön Afrikan unioniin, josta se oli eronnut vuonna 1984 vastalauseena Länsi-Saharan hyväksymiselle jäseneksi. Myös Länsi-Sahara jatkaa jäsenenä.
Hassan II Algeria ja Marokko katkaisivat diplomaattiset suhteet Länsi-Saharan kiistan takia 6. joulukuuta 1976. Vuonna 1984 Marokko erosi Afrikan yhtenäisyysjärjestöstä koska se tunnusti Länsi-Saharan ja Polisario-liikkeen.
Tiris-Zemmour Tiris-Zemmourin alue rajoittuu etelässä Mauritanian Adrarin alueeseen, lännessä Länsi-Saharaan, pohjoisessa Algeriaan ja idässä Maliin. Se on etupäässä asumatonta Saharan autiomaata. Alueeseen kuuluu kolme departementtia: Bir-Moghrein, F’Dérick ja Zouérate.
Mauritania Vuonna 1960 itsenäistynyt Mauritania teki Marokon kanssa vuonna 1976 sopimuksen, jolla se otti haltuunsa eteläisen kolmanneksen Länsi-Saharasta, mutta vetäytyi alueelta kolmen vuoden kuluttua Polisario-rintaman iskujen vuoksi. Alue siirtyi Marokolle. Sota johti maan ensimmäisen presidentin syrjäytykseen ja kaksikymmenvuotiseen sotilasvaltaan
Mauritania Mauritanian islamilainen tasavalta eli Mauritania on noin kolmen ja puolen miljoonan asukkaan islamilainen valtio Länsi-Afrikassa. Sen rajanaapurit ovat Marokon hallitsema Länsi-Sahara, Algeria, Mali ja Senegal. Laaja, mutta harvaan asuttu maa ulottuu Atlantin rannikolta Saharan autiomaahan.
Palestiinan kansainvälinen asema Palestiinan kansainvälinen asema on kiistanalainen. Palestiinan on toistaiseksi tunnustanut 138 maata.
Länsi-Sahara Pinnanmuodostukseltaan Länsi-Sahara on itään päin kohoavaa tasankoa. Korkein kohta (823 metriä) on koillisessa lähellä Atlasvuoria. Alueella on Afrikan toiseksi suurimmat fosfaattivarat (Bou Craan esiintymä). Muita hyötykaivannaisia ovat öljy, kupari, kaliumsuolat, elohopea, mangaani ja uraani.
Länsi-Sahara Länsi-Saharan alkuperäisasukkaita olivat karjanhoitoa harjoittaneet berberiheimot. Arabien valloitussodat ulottuivat alueelle 600-luvulla. 800–1000-luvuilla se kuului Ghanan kuningaskuntaan ja 1000–1100-luvuilla almoravidien valtakuntaan. 1000-luvulta lähtien alue arabilaistui ja omaksui islamin.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Polisario julisti Länsi-Saharan itsenäiseksi 27. helmikuuta 1976.
Kivikauden keramiikka Toinen kiinnostava seutu Saharan eteläpuolella sijaitsee Keski-Saharan ylängöllä Nigerissä. Siellä on löytynyt keramiikkaa asuinpaikoilta "Adrar Bous 10" (8400−8200 eaa.) ja "Temet" (9330 ± 120 BP eli noin 8500 eaa.). Viimeksi mainitun keramiikan koristelussa on käytetty pisteistä muodostettuja aaltokuvioita. Tätä koristettä käytettiin viimeiseksi Senegalissa ensimmäisellä vuosituhannella eaa.. Keramiikkan ja asuinpaikan ajoitukset eivät välttämättä kohtaa, joten ajoituksien todistusvoima on vielä kiistanalainen. Kuitenkin myös Aïrin asuinpaikoilta "Tagalagal" (8600−8400 eaa.) ja "Tamaya Mellet" (9350 ± 170 BP eli noin 8600 eaa.) on löytynyt vanhaa keramiikkaa.
Saharan maisematyypit Algerian pohjoisosissa on Atlasvuoristo, jossa tapahtuu maanjäristyksiä ja jonka eteläinen puolisko Saharan Atlas on kuivaa aluetta.
Atlantin rannikolla Länsi-Saharassa ja Mauritaniassa on pieni kaistale rannikkoaavikkoa, jonka elämää säätelee muun muassa mereltä tuleva kosteus.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Useiden valtioiden parlamentit ovat tunnustaneet Saharan tasavallan mutta niiden hallitukset eivät ole kuitenkaan virallisesti tunnustaneet sen itsenäisyyden. Ruotsin parlamentti oli ensimmäinen EU:n jäsenvaltioista, joka äänesti Länsi-Saharan itsenäisyyden tunnustuksesta joulukuussa 2012, mutta Ruotsin hallitus ei ole vahvistanut sitä.
Sahara Saharan aavikko ulottuu lännessä Atlanttiin ja idässä Punaiseenmereen. Autiomaan pohjoisraja kulkee Atlasvuoriston etelänpuoleisilla rinteillä, mutta idempänä, etenkin Libyassa se ulottuu paikoin Välimeren rantaan saakka. Etelässä Sahara ulottuu Nigerjoen laaksoon ja Sudaniin Sahelin vyöhykkeen rajoille.
Länsi-Sahara Elokuussa 1979 Mauritania ja Polisario allekirjoittivat rauhansopimuksen, jonka mukaan Mauritania veti joukkonsa pois Länsi-Saharasta. Heti tämän jälkeen Marokko valtasi Río de Oron alueen. YK:n yleiskokous ja Afrikan yhtenäisyysjärjestö kehottivat useaan otteeseen Marokkoa vetämään pois joukkonsa ja ratkaisemaan kiistan kansanäänestyksen avulla.
Marokon muuri Afrikassa Länsi-Saharan liittäminen Marokkoon on herättänyt hieman enemmän huomiota: Algeria tukee Polisariota "sen pitkään jatkuneessa aavikkosodassa vastustaa Marokon hallintaa kiistanalaisesta alueesta;" Afrikan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat ovat ehdottaneet rauhanomaista ratkaisua, vaikkakin Afrikan unionin kanta Länsi-Saharan tilanteesta johti .
Saharan asutus Sahara oli jääkaudella hyvin kuiva noin 20000-9000 vuotta sitten. Noin 20000-9000 eaa. Saharassa eli löytöjen mukaan neljän kulttuurin kansoja. Pohjoisessa elivät ouchtatialiset, lännessä Hassi el Abiooh -kansa, Keski-Saharassa ounanialaiset ja Etiopian-Itä-Sudanin seuduilla couchiitit Eräiden teorioiden mukaan Pohjois-Saharaan syntynyt metsästäjä-keräilijöiden Capsan kulttuuri sai alkunsa Etiopiasta muuttaneesta haamilaisesta kansasta, samoin kuin egyptiläisetkin. Hieman noin vuoden 9000 eaa. jälkeen lähellä nuoremman Dryas­kauden loppua Sahara muuttui sateisemmaksi pohjois­osia lukuun ottamatta. Suunnilleen 8000-5500 eaa. Saharan sademäärä oli noin 150–400 mm suurempi kuin nyt.
Saharan demokraattinen arabitasavalta Valtio vaatii itselleen koko Länsi-Saharan aluetta, jolta Espanja vetäytyi vuonna 1975. Sitä hallitsee suurimmaksi osaksi Marokko, joka pitää koko Länsi-Saharaa itselleen kuuluvana. Koska tasavallan väliaikaisessa perustuslaissa osoitettu pääkaupunki El Aaiún sijaitsee Marokon hallitsemalla alueella, maan koilisosassa sijaitseva Bir Lehlu toimii väliaikaisena pääkaupunkina. Hallitus toimii Algerian Tindoufissa olevalta pakolaisleiriltä käsin. Yhdistyneet kansakunnat on ehdottanut, että alueen tulevaisuudesta järjestettäisiin kansanäänestys. Kiistan osapuolet eivät kuitenkaan ole päässeet äänestyksen toteuttamisesta yksimielisyyteen.
Länsi-Afrikka Länsi-Afrikka rajoittuu lännessä ja etelässä Atlantin valtamereen. Länsi-Afrikasta pohjoiseen sijaitsee Sahara, joka tosin on osittain muutamien Länsi-Afrikan valtioiden alueella. Sahel sijaitsee Länsi-Afrikan pohjoisosissa.
Libyan aavikko Libyan aavikko , arabiaksi "`as-sahrā` `al-lībiyya" on Saharan osa. Tämä Saharankin mitassa erittäin laaja aavikko sijaitsee Itä-Saharassa, Itä-Libyan ja Länsi-Egyptin rajoilla, ja ulottuu myös Sudaniin ja Tshadiin. Tämän aavikon rajoja ovat Fezzan, Tibesti, Uwaynat ja vanhan Niilin jokiuoman keitaat. Alue on enimmäkseen hiekka-aavikkoa, "erg"iä, eikä sitä luokitella kuivuuden takia "pensasaavikoksi" kuten suurta osaa Saharasta.
Marokon juutalaiset Marokon itsenäistyessä vuonna 1956 maan uusi perustuslaki takasi juutalaisille saman aseman kuin muslimeillekin. Kolme juutalaista valittiin maan uuteen parlamenttiin. Vuonna 1975 juutalaisia osallistui niin sanottuun vihreään marssiin, jossa 350 000 marokkolaista kulki Espanjalle kuuluneen Länsi-Saharan puolelle sen liittämiseksi Marokkoon. 16. toukokuuta 2003 Al Qaidaan sidoksissa ollut järjestö pommitti useita juutalaiskohteita Casablancassa.
Saharan ilmasto Toisaalta Ifranessa Marokossa on mitattu 1 635 m korkeudessa alimmillaan -23,9 °C. Päivittäinen lämpötilanvaihtelu voi Länsi-Saharassa olla yli 45 °C.
Harmattan Harmattan on Länsi-Afrikassa esiintyvän pasaatituulen nimitys. Kuiva ja viileä Harmattan-tuuli puhaltaa marraskuun lopulta maaliskuun puolen välin tienoille Saharan eteläosista Guineanlahdelle. Harmattan kuljettaa mukanaan hienoja hiekanjyväsiä (0,5–10 μm), jotka saattavat kulkeutua aina Pohjois-Amerikkaan saakka. Kuljettamansa hiekan vuoksi Harmattan saattaa rajoittaa näkyvyyttä ja näin haitata muun muassa lentoliikennettä.
Marokon kuninkaalliset ilmavoimat 1970-luvulla Marokko kävi sotaa Länsi-Saharassa Polisario-vapautusrintamaa vastaan. Ilmavoimien iskut autiomaassa olivat tehokkaita ja Polisario joutui vetämään joukkonsa Algeriaan. Polisario ampui taisteluissa alas muun muassa kaksi C-130 Hercules, viisi F-5A ja kaksi Mirage-lentokonetta. Ilmavoimat valvoo edelleen Länsi-Saharaa sissien toiminnan jatkumisen varalta.
Pohjois-Afrikka Pohjois-Afrikka on Afrikan mantereen pohjoisin osa Saharan autiomaan pohjoispuolella. Yhdistyneiden kansakuntien tilastoinnissa siihen kuuluvat Algeria, Egypti, Libya, Marokko, Sudan, Tunisia ja Länsi-Sahara.
Kalliotamaani Kalliotamaanin suvun "Procavia" systematiikka on ollut kiistanalainen. Se on aiemmin jaettu 4–5 erilliseen lajiin, mutta yleisemmin sen nykyään katsotaan käsittävän vain yhden lajin "Procavia capensis", joka koostuu lukuisista alalajeista. Kokonaislevinneisyysalue kattaa Saharan eteläpuolisen ja koillisen Afrikan ja osan Lähi-itää (Libanon, Israel, Arabian niemimaa). Eristyneitä populaatioita on Libyan ja Algerian vuorilla. Nimialalaji kapintamaani "Procavia capensis capensis" elää eteläisimmässä Afrikassa.
Mohamed Abdelaziz Mohamed Abdelaziz, (Muhammad 'Abd al-'Aziz) (arabiaksi محمد عبد العزيز , 17. elokuuta 1947 Smara, Espanjan Sahara, toisen tiedon mukaan 1948 Marrakesh, Ranskan Marokko – 31. toukokuuta 2016 Tindouf, Algeria) oli Saharan demokraattisen arabitasavallan ensimmäinen presidentti elokuusta 1982 kuolemaansa saakka. Sitä ennen hän toimi Länsi-Saharan itsenäisyyttä ajaneen Polisario-rintaman pääsihteerinä.
Iranilaiset kielet Eräiden kielimuotojen asema erillisenä kielenä tai toisen kielen murteena on epäselvä tai kiistanalainen:
Ras Nouadhibou 9. tammikuuta 1885 espanjalaiset vaativat aluetta leveysasteelta 20° 51' N. (Capo Blanco) leveysasteelle 26° 8' N. (Cabo Bojador) itselleen. 6. huhtikuuta 1887 espanjalaiset julistivat hallitsevansa tätä aluetta Kanariansaarilta käsin. Myöhemmin Ranska vaati Länsi-Saharan aluetta itselleen. 27. kesäkuuta 1900 tehdyssä ranskalais-espanjalaisessa sopimuksessa nykyinen Ras Nouadhibou jaettiin kahtia. Läntinen osa jäi Espanjan Saharalle ja itäinen Ranskan Länsi-Afrikalle.
F’Dérick F’Dérick () on kunta ja samannimisen departementin keskus Mauritanian Tiris-Zemmourin alueella. Se sijaitsee Saharan autiomaassa lähellä Länsi-Saharan rajaa 30 kilometriä alueen pääkaupungista Zouératesta länteen. Kunnassa on 4 400 asukasta (vuonna 2000).
Saharankääpiökerttu Saharankääpiökerttu ("Curruca deserti") on kerttujen heimoon kuuluva luoteisafrikkalainen varpuslintu. Laji luokitellaan yleisesti kääpiökertun alalajiksi. Sen esiintymisalue ulottuu Länsi-Saharasta Libyan länsiosiin. Victor Loche kuvaili lajin holotyypin Algerian Saharasta vuonna 1858.
Länsi-Berliini Myös voittajavaltojen kesken Berliinin oikeudellinen status oli kiistanalainen. 
Länsiliittoutuneiden tulkinnan mukaan koko Berliinissä ylintä valtaa käyttivät neljä miehitysvaltaa eikä kumpikaan Saksa. Sekä Itä-Saksa että Neuvostoliitto puolestaan katsoivat, että Itä-Berliini kuului DDR:n alueeseen ja että miehitystila jatkui ainoastaan Länsi-Berliinissä.