mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Škoda 105/120/130 M-sarja Škoda 105/120/130 M-sarja oli Škodan vuosina 1983-89 valmistuksessa ollut uudistettu versio aiemmasta A-sarjasta. Vaikka uusi malli olikin ulkonäöltään hyvin samankaltainen edellisen sarjan kanssa, siihen tehdyt tekniset muutokset olivat suurimpia sitten ensimmäisen sarjavalmisteisen takamoottorisen Škodan, 1000MB-mallin. Uusi mallisto kattoi Mladá Boleslavissa valmistetut 105-, 120- ja 130-malliset sedanit ja Kvasinyssa tehdyn Rapidin eli 130 coupén. Mallistossa oli loppuvaiheessa myös yksipisteruiskutuksella varustettu 135Gli, joka oli Suomen ensimmäinen katalysaattoriauto. Takamoottori-Škodan seuraaja oli etuvetoinen Favorit.
Keskusputkirunko Henkilöautoissa keskusputkirunkoa käytettiin Tatran lisäksi Škodassa. Ensimmäinen keskusputkirungolla varustettu Škoda oli malli 420, viimeinen oli vuonna 1959 esitelty Octavia. Keskusputkirunko jäi pois käytöstä 1964 kun esiteltiin uusi takamoottorinen Škoda 1000MB jossa oli itsekantava korirakenne.
Škoda Favorit (1936) Favorit suunniteltiin Škoda Rapidin ja suurikokoisen Škoda Superbin väliin. Ensimmäinen, sivuventtiilimoottorilla varustettu malli oli tyyppi 904, jota valmistettiin vuosina 1936–1939. Vuonna 1938 esiteltiin kansiventtiilimoottorilla varustettu Favorit 2000 OHV eli tyyppi 923, jota valmistettiin vuoteen 1941 asti.
Škoda 14Tr Vuonna 1996 alettiin valmistaa vähän hienompia Škoda 14Tr -johdinautoja, jotka pohjautuvat alkuperäiseen malliin. Uudemmat julkaisumallit eli M-mallit olivat varustettu Medcom-elektroniikalla, minkä vuoksi ne eivät olleet enää tyristorisäätöisiä. Škoda 14Tr -johdinauton modernimpi versio eli M-malli käyttää nimeä Škoda 14TrM. Malli onkin ulkoasultaan hieman modernimpi, esimerkiksi ulkopuolella johdinauton etuikkunan ja keulan yläpuolella on elektroninen näyttötaulu. Kyseinen malli oli liikenteeseen hankittavaksi kalliimpi kuin alkuperäinen Škoda 14Tr.
Škoda Fabia Škoda Fabia on Škodan vuodesta 1999 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Škoda Felician.
Škoda Felicia Škoda Felicia on Volkswagen Group -konserniin kuuluvan, tšekkiläisen Škodan vuosina 1995–2000 valmistama henkilöauto. Se on kehitetty Škoda Favoritista. Felicia on ensimmäisiä Škodan yhteistyössä Volkswagenin kanssa kehittämiä autoja. Škoda valmisti yhteensä 1 416 939 Feliciaa.
Lublin R-XIII Lublin R-XIV:stä ei rakennettu varsinaista prototyyppiä, sillä se pohjautui jo testattuun R-X-malliin. Ensimmäinen tuotantokone (valmistenumero 54.1) oli varustettu Škodan valmistamalla 220 hevosvoiman (164 kW) moottorilla ja Szomanskin kaksilapaisella puupotkurilla. R-XIV:n ensilento tehtiin heinäkuun 1930 alulla. Esisarjan koneet alkoivat valmistua hyvin pian ensilennon jälkeen, ja myös niillä alettiin tehdä koelentoja. Lyhyen valmistajan testijakson jälkeen ensin valmistunut kone toimitettiin testattavaksi ilmailuinstituuttiin Varsovaan.
Škoda 14Tr Škoda 14Tr -johdinauton nivelversio samasta aiheesta ja osittain sen seuraaja on Škoda 15Tr. Se on pidempi, sillä on neljä ovea ja sen vaunuosat on yhdistetty nivelellä. Sitä valmistettiin vuosina 1988–2004. Kyseessä oli ensimmäinen Škodan niveljohdinauto, kun 10Tr-nivelmallin projekti jäi toteuttamatta. Ensimmäiset prototyypit valmistettiin jo 1980-luvun alussa. Nivelmallista alettiin myös vuonna 1996 valmistaa myöhäisempiä ja uudempia malleja eli Škoda 15TrM -johdinautoja Medcom-elektroniikalla. Kahdella nivelellä yhdistetyn kuusiovisen 16Tr-mallin projekti jäi toteuttamatta ja siitä olisi tullut vielä 14Tr ja 15Tr -malleja vielä pidempi ajoneuvo.
Škoda Rapid (1984) Škoda Rapid on Škodan vuosina 1984–1990 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda Garden, jota oli myyty Saksassa Rapid-nimisenä.
Škoda 14Tr Škoda 14Tr on Škodan valmistama ja Tšekin (entisen Tšekkoslovakian) johdinautomalli, jota valmistettiin vuosina 1980–2004.
Škoda 450 Škoda 450 on Škodan vuosina 1957–1964 valmistama pienehkö avoauto. Auton tekniikka ja alusta perustuvat Škoda 440:n tekniikkaan. Vuosina 1959-64 auton mallinimi oli Felicia.
Škoda Octavia WRC Škoda Octavia WRC oli Tšekkiläisen Škoda Motorsportin valmistama nelivetoinen ralliauto, joka pohjautui Škoda Octavia Typ 4U henkilöautoon. Auton ensimmäinen evoluutioversio debytoi vuoden 1999 Monte Carlon rallissa kuljettajinaan Armin Schwarz, Pavel Sibera, Bruno Thiry ja Emil Triner. Kuljettajista Sibera osallistui vain Monte Carlon ja Katalonian ralliin, Triner ajoi Portugalin, Kreikan, Suomen ja Italian osakilpailuissa. Kauden päättäneessä RAC-rallissa Schwarzin lisäksi tallin toista autoa ajoi belgialainen Bruno Thiry. Auto ei osoittautunut kykeneväksi voittotaisteluun ja kauden kohokohdaksi jäi Armin Schwarzin 12. sija Akropolis-rallissa, jolla hän toi tallille kolme merkkimestaruuspistettä.
SEAT Mii SEAT Mii on SEATin vuodesta 2011 lähtien valmistama A-segmentin automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Škoda Citigo ja Volkswagen Up. SEAT-mallistossa ei ollut A-segmentin mallia sitten vuoden 2004, kun SEAT Arosan valmistus päättyi.
Škoda 105 ja 120 Varusteluversioiden tunnuksina käytettiin yleisesti tunnuksia S "(Standard)", L "(de Luxe)", LS "(de Luxe Special)" ja GLS "(Grand Luxe Special)". Nämä sedan-mallit tehtiin Škodan päätehtaalla Mladá Boleslavissa. Coupé-mallia, jonka tehokkaampi versio tunnettiin nimellä "Garde", valmistettiin vuodesta 1981 lähtien Kvasinyn tehtaalla ja vuoden 1982 toukokuusta lähtien myös Bratislavassa, ollen näin Slovakian ensimmäinen sarjatuotantoauto.
Škoda Kamiq (Kiina) Škoda Kamiq on Škodan vuodesta 2018 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, jota myydään vain Kiinan markkinoilla. Se esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018. Kamiq perustuu samalle pohjalevylle kuin Škoda Rapid.
Škoda Yeti Škoda Yeti on tšekkiläisen Škoda Auton vuosina 2009–2017 valmistama 5-ovinen ja 5-paikkainen crossover-auto. Auto esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009. Yeti sai seuraajakseen Škoda Karoqin.
Škoda Superb Škoda Superb on Škodan vuodesta 2001 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan (2001–2015) ja edustusluokan (2015–) auto, joka on valmistajansa lippulaivamalli.
Škoda Roomster Škoda Roomster on Škoda vuosina 2006–2015 valmistama tila-automalli. Se esiteltiin maaliskuussa 2006 Geneven autonäyttelyssä. Syksyllä 2006 Škoda esitteli Roomsteriin perustuvan pienen pakettiauton nimeltä Škoda Praktik. Keula ja ohjaamo B-pilariin asti muistuttaa pitkälti Roomsteria, mutta takapenkit on korvattu yhtenäisellä tavarankuljetustilalla.
Škoda Praktik Aikaisemmin Škodan mallistossa ollut Praktik-malli oli Škoda Fabia -pohjainen. Se on koriltaan sama kuin farmarimalli, mutta siinä ei ole takapenkkiä eikä takaikkunoita. Mallia myydään edelleen joissakin maissa, mutta korvautunee Roomster-pohjaisella Praktikilla sen tuotannon alettua.
Škoda Kodiaq Škoda Kodiaq on Škodan vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se jakaa suuren osan tekniikastaan Volkswagen Tiguanin kanssa. Normaalin viisipaikkaisen lisäksi Kodiaq on saatavissa myös seitsenpaikkaisena versiona.
Škoda Octavia Ensimmäinen uusi Octavia esiteltiin syksyllä 1996, ja se saapui Suomeen vuotta myöhemmin. Octavian tekniikka perustuu Škodan emoyhtiön Volkswagen Groupin yhteiseen A4-pohjalevyyn, jota käytettiin myös Volkswagen Golf IV:ssä, Audi A3:ssa, SEAT Leónissa sekä Audi TT:ssä. Ensimmäisenä esitelty malli oli Audi A3 ja toisena seurasi Škoda Octavia. Korimalliltaan Octavia oli viisiovinen hatchback. Golfin tavoin akseliväli oli poikkeuksellisen lyhyt, joka näkyi erityisesti takaistuimen jalkatiloissa. 528-litrainen tavaratila sen sijaan oli luokan huipputasoa.
Škoda Octavia Škoda Octavia on Škodan vuodesta 1996 lähtien valmistama henkilöautomalli. Ensimmäiset kaksi sukupolvea sijoittuivat kokonsa puolesta keskiluokkaan, mutta uusin vuonna 2013 esitelty sukupolvi kasvoi kokoa ja nousi ylempään keskiluokkaan.
Škoda Favorit (1936) Škoda Favorit oli tšekkoslovakialaisen ASAP:n vuosina 1936–1941 valmistama henkilöauto.
Škoda Rapid Škoda Rapid viittaa seuraaviin Škoda-malleihin:
Škoda 110 R Škoda 110 R on tšekkoslovakialaisen AZNP-autotehtaan valmistama takamoottorinen, coupé-korinen henkilöauto, jota valmistettiin Kvasinyn tehtailla vuosina 1970–1980. Auto oli koriaan lukuun ottamatta yhteneväinen Škoda 110 LS sedanin kanssa.
Škoda Popular Škoda Popular oli Škodan valmistama automalli, jota valmistettiin vuosina 1934–1938. Autosta suunniteltiin useita, toisistaan hiukan poikkeavia malleja, joita valmistettiin yhteensä 4 220 kappaletta. Siinä oli kolme vaihdetta ja sen huippunopeus oli noin 100 km/h.
Škoda Superb (1934) Škoda Superb oli tšekkoslovakialaisen ASAP:n, sittemmin AZNP:n vuosina 1934–1949 valmistama henkilöauto.
Škoda Rapid (Intia) Rapidin ulkonäkö eroaa Volkswagenista muun Škoda-malliston tyyliin muokatulla keulan ilmeellään (alkuperäinen keula muistuttaa läheisesti Fabia-mallia). Sisällä kojelauta on sama kuin Polossa, mutta ohjauspyörä, mittaristo, vaihteenvalitsin sekä ilmastoinnin ja audiojärjestelmän säätimet ovat muista Škoda-malleista lainattuja.
Škoda 110 R Škoda 110 R:n tuotanto lopetettiin vuonna 1980 ja seuraavana vuonna esiteltiin sen korvaaja Škoda Garde, joka pohjautui vastaavasti uusiin Škoda 105/120 -malleihin.
Audi A3 Ensimmäisen sukupolven Audi A3 tuli Euroopan markkinoille syksyllä 1996. Se oli ensimmäinen malli, jossa käytettiin Volkswagen-konsernin PQ34/A4-pohjalevyä. Seuraavat samalle pohjalevylle perustuvat mallit olivat Škoda Octavia ja Volkswagen Golf IV. Alkuaan malli oli tarjolla vain kolmiovisena hatchbackina, sillä tarkoituksena oli luoda Golfia urheilullisempi imago.
Škoda 1000 MB Alumiinisten moottorinlohkojen valmistusta varten tehtaalle hankittiin valtava nykyaikainen alumiinivalukone, joka valmisti moottorinlohkon 36 sekunnissa. Škoda oli ensimmäinen eurooppalainen autonvalmistaja, joka teki sylinterilohkot painevalamalla. Lohko itsessään oli erittäin kevyt. Se painoi vain 9,6 kg. Renault esitteli painevaletulla alumiinilohkolla varustetun Renault 16 -mallin muutamaa kuukautta 1000 MB:n ensiesittelyn jälkeen elokuussa 1964.
Škoda Favorit Škoda Favorit oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n, sittemmin tšekkiläisen Škoda automobilován vuosina 1987–1995 valmistama henkilöautomallisarja. Mallistoon kuului viisiovinen hatchback "Favorit", farmarimallinen "Forman" ja avolavapakettiauto "Pick-up". Ainoana moottorivaihtona oli 1,3-litrainen nelisylinterinen rivimoottori, joka perustui takamoottorimalleissa käytettyyn voimanlähteeseen.
Škoda Favorit (1936) Ensimmäisessä mallissa, tyyppi 904:ssä, oli voimanlähteenä iskutilavuudeltaan 1 802-kuutioinen, nelisylinterinen sivuventtiilimoottori jonka sylinterin halkaisija oli 75 mm ja iskun pituus 102 mm. Kampiakseli oli laakeroitu kuudella runkolaakerilla. Moottorin teho oli 28 kW ja siinä oli Zenith 30 VEI -kaasutin. Moottorin sähköosat olivat Boschin ja Scintillan valmistamia. Auton huippunopeus oli 95 km/h.
Škoda Favorit Varhaisimmissa malleissa muunnelman tunsi maskista. Tehokkaamman 136-mallin maskissa oli ilmanottoaukko ja Škodan logo oli sivussa. Pienempitehoisen 135-mallin maskista ilmanottoaukko puuttui ja logo oli sijoitettu keskelle. Lähes kaikki varhaiset Forman-mallit oli varustettu matalampitehoisella moottoreilla; 46-kilowattinen Forman 136-malli on erittäin harvinainen, sillä niitä valmistettiin vain 54 kappaletta. Varustelutasot olivat L ja LS.
Škoda Octavia (1959) Škoda Octavia on Škodan keskiluokan perheauto, jota valmistettiin vuosina 1959–1964. Uusi samanniminen malli esiteltiin vuonna 1996.
Škoda 105 ja 120 Škoda 105/120 on Škodan vuonna 1976 esittelemä mallisarja. Sarja korvasi sitä edeltäneen 100/110-sarjan. Kuten edeltäneessäkin sarjassa, mallinumerot juontuvat moottorien iskutilavuuksista. Britanniassa mallista käytettiin nimeä "Estelle". Ranskassa 105-malli myytiin poikkeuksellisesti nimellä 1050, sillä Peugeot oli rekisteröinyt nimiinsä kaikki kolminumeroiset mallikoodit, joiden keskimmäinen numero on 0.
Škoda 440 Škodan vaihteenvalitsin on halvemmassa "Standard"-mallissa lattialla, ja kalliimmassa "Export"-mallissa ohjauspyörässä. Siinä oli myös enemmän kromauksia ja koristeita. Kaasupolkimen asento on liian pysty. Viimeistely ja työn laatu oli puutteellista.
Škoda VOS Škoda VOS oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n vuosina 1950–1952 valmistama raskaasti panssaroitu edustusauto. Autoja valmistettiin kaikkiaan 107 kappaletta Tšekkoslovakian sekä muiden sosialististen maiden korkeimman johdon käyttöön.
Škoda 1000 MB Škoda 1000 MB oli tšekkoslovakialaisen AZNP:n vuosina 1964–1969 valmistama henkilöautomalli. Se korvasi vuodelta 1959 olleen Octavian. Mallinimen kirjainyhdistelmä tarkoitti auton valmistuskaupunkia Mladá Boleslavia.
Škoda 14Tr Škoda 14Tr -johdinautoa vietiin Neuvostoliiton ja muiden itäblokin maiden johdinautokaupunkeihin. Malli menestyi hyvin, kuten sen edeltäjänsä Škoda 9Tr. Lukuisten itäblokin johdinautokaupunkien lisäksi Škoda 14Tr -johdinautoa vietiin esimerkiksi USAn San Fransiscoon ja Daytoniin, jossa ne rakennettiin kokonaan uudelleen niin sisältä kuin ulkoakin.
Sodomka Vuonna 1949 tehtiin myös Tatra T201 -malliin pohjautunut ambulanssin prototyyppi. Vuonna 1953 valmistui erityiskorilla varustettu Mercedes-Benz ministeri Alexej Čepičkalle sekä 1956 kolme tilaustyötä Škodalle: Škoda 1500 -prototyyppi, Škoda 440:n alustalle tehty laminoitu urheiluautonkori sekä Škoda 976 -prototyyppi.
BMW Z3 BMW Z3 on BMW:n ensimmäinen sarjatuotantona valmistama roadster-malli. Samalla se oli ensimmäinen malli, joka valmistettiin Yhdysvalloissa. Auto esiteltiin mallivuodelle 1996 ja sen valmistus lopetettiin vuonna 2002.
Škoda 1000 MB Škoda osallistui aktiivisesti moottoriurheiluun 1000 MB -mallista lähtien 1970- ja 1980-luvuille saakka. Škoda hyödynsi rallimenestystä mainonnassaan. Tehtaalla oli oma kilpatallinsa, mutta valmiiksi homologoituja kilpa-autoja myytiin myös yksityisille talleille.
Škoda 1000 MB Mallin 990 myyntinimeksi oli tarkoitus tulla "Favorit", mutta lopulta siitä tuli Škoda 1000 MB, jossa "MB" tuli auton valmistuskaupungista Mladá Boleslavista, jonne oli rakennettu sitä varten nykyaikainen tehdas. Malli esiteltiin lähes kaksi vuotta alkuperäisestä aikataulusta myöhässä 21. maaliskuuta 1964.
Škoda 450 Autossa on nelitahtinen nelisylinterinen 1089 cm³ rivimoottori. Škoda 450 on nimetty moottorinsa mukaan: 4 sylinteriä ja tehoa 50 hevosvoimaa (eli 37 kilowattia). Myöhemmässä Škoda Felicia Super -mallissa (1961–1964) oli isompi 1221 cm³ rivimoottori, jossa teho oli noussut 55 hevosvoimaan eli 40,5 kilowattiin.
Škoda Škoda on tehnyt perusparannettua 71 Em -tavaraveturimallia ja uudistaa Prahan metrovaunuja. Vuosina 2006–2010 Škoda perusparansi 30 954-mallista postijunaa. Uudistuksen yhteydessä niihin asetettiin kauko-ohjaus. Perusparannuspaketteja myydään myös vanhoihin Tatra T3-, -K2- -K3R-NT- ja -T6A5-mallisiin raitiovaunuihin sekä eräisiin sähköveturisovelluksiin.
Škoda Octavia (1959) Tekniikaltaan Škoda 440/445:een perustuvaa Octaviaa valmistettiin Mladá Boleslavin tehtaalla neljällä eri moottorivaihtoehdolla sekä sedanina vuodesta 1959 että farmarimallina vuodesta 1961. Sedania valmistettiin vuoteen 1964 jolloin se korvattiin malleilla Škoda 1000/1100MB. Farmarimallin valmistus lopetettiin 1971. Octaviasta oli myös niin sanottu urheilumalli Octavia TouringSport (1 089 cm³) sekä TS1200 (1 221 cm³). Molemmat mallit oli varustettu kahdella kaasuttimella, erikoiskannella, nokka-akselilla, männillä ja jäähdytetyllä öljypohjalla. TS-malleja käytettiin kilpailuissa, joissa muun muassa Esko Keinänen ja Rainer Eklund loivat mainetta "lentäville suomalaisille".
Škoda 110 R Škoda 110 korvasi aiemmin tuotannossa oleen Škoda 1000 MB -mallin. Moottorina autossa oli 1 107-kuutionen nelisylinterinen rivimoottori, tyyppi 720, josta oli puristettu 46 (SAE) kilowatin teho. Nelinopeuksisen manuaalivaihteiston kanssa auto saavutti 145 km/h huippunopeuden ja kiihtyi 0–100 km/h 18,5 sekunnissa.
Škoda Auto Suomessa Škodan tärkein malli on ollut Octavia. Yllättäen Skodan automallien hiilidioksidi-päästöt kasvoivat suhteessa eniten vuonna 2009 verrattuna vastaavaan ajanjaksoon koko Euroopassa.
Saab Sonett Saab Sonett oli Saabin valmistama urheiluauto, jonka ensimmäinen malli esiteltiin 16. maaliskuuta vuonna 1956 Tukholman autonäyttelyssä. Tätä mallia valmistettiin vain kuusi kappaletta. Ensimmäisen polven Sonett-mallissa oli kolmisylinterinen kaksitahtimoottori. Auton oli suunnitellut ruotsalainen Sixten Sason.
Volvo XC90 Volvo XC90 on Volvon vuodesta 2002 lähtien valmistama suurikokoinen crossover-tyyppinen henkilöautomalli. Se oli Volvon ensimmäinen malli luokassaan, sittemmin valmistaja on esitellyt pienemmät XC60- ja XC40-mallit.
Škoda Rapid (2012) Rapid esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012. Sen muotoilututkielma MissionL oli ollut näytteillä vuotta aikaisemmin Frankfurtissa. Rapid oli ensimmäinen Škoda-malli, jossa näkyi merkin uusi muotoilukieli. Pystyperäinen Rapid Spaceback esiteltiin syksyllä 2013 Frankfurtin autonäyttelyssä, eikä sisarmalli SEAT Toledosta ole tarjolla vastaavaa korimallia.
Keväällä 2017 Rapid koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa se sai muun muassa uudelleenmuotoillun etupuskurin sumuvaloineen sekä pieniä uudistuksia sisätiloissa. Uusi saatavilla oleva varuste on xenon-valot myös kaukovaloissa, joiden yhteydessä on kaukovaloavustin. Moottoriosastolla kolmisylinterinen 1,0-litrainen (95/110 hv) TSI-bensiinimoottori korvasi aiemman nelisylinterisen 1,2-litraisen.
Škoda Superb (1934) Moottoreissa käytettiin Zenith- ja Solex-kaasuttimia ja sähkölaitteet olivat Scintillan ja Boschin valmistamia.
Škoda 1000 MB Škoda 1000 MB:n alkupään mallit valmistettiin vuoden 1964 ja huhtikuun 1966 välisenä aikana. Ne tunnistaa parhaiten keulan soikeasta vilkkuihin ulottuneesta kromikehyksestä sekä takalokasuojien suurista ilmanottoaukoista. Takana oli panoraamaikkuna.
Škoda 105/120/130 M-sarja Auton koorroosionkestävyys oli huonompi kuin muissa Škoda-malleissa, ja usean yksilön kohtaloksi onkin koitunut juuri ruostuminen. Toinen kompastuskivi on ollut pakokaasutesti, sillä polttoaineensyöttölaitteistoon on nykyään vaikea saada varaosia.
Quadruplex Ampexin sarjatuotantona valmistama ensimmäinen Quadruplex-nauhuri oli malliltaan VR-1000. Se pystyi ainoastaan tallentamaan ja toistamaan mustavalkoista videokuvaa, mutta pian seuraavan mallin myötä siinä oli mahdollisuus tallentaa ja toistaa värillistä TV-kuvaa.
Bassojalkio Tunnetuin bassojalkio lienee Moog Musicin valmistama Moog Taurus. Myöhemmät mallit ovat Taurus II sekä uusin malli Taurus III. Ensimmäinen Taurus oli tarkoitettu Constellation-nimisen kokonaisuuden bassojalkioksi, mutta suunnitelma ei toteutunut.
Škoda Auto Škodan pitkä alamäki taittui nousuksi vuonna 1987 markkinoille tulleen Favorit-mallin myötä. Sen oli muotoillut italialainen Bertone. Moottorina oli edelleen 1000MB:stä periytynyt moottori. Auton huomattavasti parantunut laatu oli edelleen jonkin asteinen vitsi Länsi-Euroopassa, mutta siitä tuli erittäin suosittu Tšekkoslovakiassa ja muualla itäblokin maissa.
Helkama-konsernin tytäryhtiö Suomen Koneliike Oy solmi maahantuontisopimuksen Škoda-tehtaan kanssa vuonna 1947. Sopimukseen sisältyi myös Jawa-moottoripyörien tuonti. Henkilöautojen tuontisäännöstelyn aikana Škoda oli ns. itäautona helposti saatavissa ja se nousi Suomen yleisimpien automerkkien joukkoon. Vuoden 1954 lopussa Suomessa oli rekisterissä 3 513 Škoda-henkilöautoa, jolloin se oli neljänneksi yleisin henkilöautomerkki Fordin, Chevroletin ja Volkswagenin jälkeen.
Mercedes-Benz A-sarja (W168) Mercedes-Benz W168 on Mercedes-Benz A-sarjan ensimmäinen sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1997–2004. Ensimmäisen sukupolven A-sarjan Mercedes-Benz esiteltiin loppuvuodesta 1996 ja tuotanto alkoi syyskuussa 1997. Se oli samalla ensimmäinen Mercedes-Benzin valmistama etuvetoinen henkilöauto. Autosta ei valmistettu lainkaan kolmiovista mallia, vaan kaikki autot olivat viisiovisia. Mallistoon kuului myös pidemmällä akselivälillä varustettu Lang-malli. Vuonna 2001 esiteltiin facelift-malli.
Škoda 1000 MB Pyörinä olivat 4½"×14"-kokoiset teräslevyvanteet ja 155-14"-kokoiset renkaat. Ensiasennusrenkaat olivat Barumin valmistamat.
Škoda 100 Mallisarjan ensimmäinen ralliversio oli sedan-mallin koriin rakennettu, 1971 luokiteltu ja vuoteen 1974 valmistuksessa ollut Škoda 120S Rallye, joka tehtaan kilpailuversiona antoi tehoa lähes 100 kW (136 hv). Erona tuotantomalliin, moottori oli varustettu niin sanotulla 8-reikäisellä sylinterinkannella ja valurautaisilla runkolaakerin kansilla. Joissakin tehtaan tiedoissa mainittiin auton huippunopeudeksi yli 200 km/h. Tätä mallia ei valmistettu kuin 100 kpl, joista 60 kpl jäi silloisen Tšekkoslovakian sisäasiain ministeriön turvallisuuspalvelun käyttöön ja 40 kpl lähti kilpa-autoiksi ympäri maailmaa, pääosa luonnollisesti jäi valmistajamaahan. Suomeen ajautui autoja epävirallisten tietojen mukaan 2–3 kpl. Yksi niistä alkuperäisistä tehdasautoista (ABC-120) on nykyisin Forssan seudulla. Tehdas valmisti 120 S Rallyyn luokiteltuja erikoisosia, joilla eri maahantuojat ja yksityiset kilpailijat rakensivat vastaavia autoja. Suomessa on yksi vastaavista osista tehty auto, jolla kilpaillaan rallin Historic-luokissa Matti J. Tarvaisen kuljettamana.
FAW Yhtiön valmistama ensimmäinen automalli oli Mao Zedongin Jiefangiksi (Vapautukseksi) nimittämä kuorma-auto (mallia CA10), mikä valmistui 1956. Ensimmäinen koriltaan sedan-tyyppinen Dongfeng -henkilöauto valmistui 1958.
Škoda Octavia Škoda Octavian kolmannen sukupolven viistoperä esiteltiin joulukuussa 2012. Octavia nousi luokkaa ylemmäs, ja alemmassa keskiluokassa sen korvasi Škoda Rapid. Täten kolmas Octavia siis otti ylemmässä keskiluokassa suuremman Superb-mallin paikan, joka puolestaan nousi E-segmenttiin. Auto perustuu samalle MQB-pohjalevylle kuin Audi A3, Volkswagen Golf VII ja SEAT León, mutta on esimerkiksi Golfia noin 40 senttimetriä pidempi, 1,5 senttimetriä leveämpi ja akseliväliltään noin viisi senttimetriä pidempi. Toisen sukupolven Octaviaan verrattuna uusi malli on yhdeksän senttimetriä pidempi, 4,5 senttimetriä leveämpi ja akseliväliltään jopa 10,8 senttimetriä pidempi. Myös sisätiloja on saatu huomattavasti suurennettua. Kasvaneesta koostaan huolimatta auto on jopa 102 kilogrammaa kevyempi kuin aiemmin.
Škoda 1000 MB Škodan suomalainen maahantuoja, Helkama-konsernin tytäryhtiö Suomen Koneliike Oy esitteli 1000 MB:n loppuvuodesta 1964 ja varsinainen myynti alkoi seuraavan vuoden alussa. Vuonna 1965 Škoda 1000 MB maksoi 6 600 markkaa ja sijoittui samaan hintaluokkaan mm. BMW 700:n, Fiat 850:n, Hillman Impin, Moskvitš Eliten ja Volkswagen Kuplan kanssa. Tarmokkaasta markkinoinnista ja edullisesta hankintahinnasta huolimatta malli ei herättänyt suomalaisissa autonostajissa suurtakaan kiinnostusta; lisäksi Škodan ja muiden ns. itäautojen markkinaosuus oli pienentynyt vuonna 1962 tapahtuneen säännöstelyn päättymisen ja länsiautojen tuonnin vapautumisen myötä. Myöskään 1000 MB:n menestys taloudellisuuskilpailuissa ei juuri auttanut myyntiä. Myyntitilaston kärkipäässä 1960-luvun alussa ollut Škoda putosi vuosikymmenen lopussa 20. sijan heikommalle puolelle. Toisaalta Škoda ei kärsinyt autokaupan lamasta vuosina 1967–1968 niin paljon kuin läntiset automerkit. Vuoden 1999 lopussa Škoda 1000 MB- ja 1100 MB-malleja oli Suomen ajoneuvorekisterissä enää kymmenen autoa, joista viimeiset oli rekisteröity vuonna 1970.
Škoda Superb Vuonna 2013 Superb koki kasvojenkohotuksen, jossa sen ulkoista ilmettä muokattiin vastaamaan Škodan uutta muotoilukieltä, joka näkyi esimerkiksi uudessa Octavia-mallissa. Ajovalojen yhteyteen tuli LED-päivävalot, myös takavalot on toteutettu LED-tekniikalla. Sisällä ohjauspyörä oli uusi.
SEAT Toledo Vuonna 2012 SEAT otti Toledo-mallinimen uudelleen käyttöön uudessa mallissaan, joka on jälleen perinteisesti muotoiltu sedania muistuttava viisiovinen hatchback. Toledon lähes identtinen sisarmalli on Škoda Rapid, ja molempia autoja valmistetaan Škodan tehtaalla Tšekissä. Škoda Rapidista on kuitenkin saatavana SEATista poiketen myös pystyperäinen korimalli. Toledon suunnittelussa on pyritty luomaan suuret sisätilat, ja sen akseliväli onkin 24 millimetriä pidempi kuin Leónissa. Myös auton 550-litrainen tavaratila on luokassaan suuri.
Škoda Favorit Autolle annettiin vanhastaan tuttu mallinimi "Favorit". Se esiteltiin virallisesti Brnon messuilla 16. syyskuuta 1987. Esittely tapahtui tuotannon näkökulmasta ennen aikojaan, sillä vuoden loppuun mennessä onnistuttiin valmistamaan vain 200 Škoda Favoritia ja vientitoiminta oli suunniteltu alkavaksi vasta 1989, mutta puolue-eliitti oli saatu tällä tyytyväiseksi. Favoritin liian aikainen esittely johti takamoottorimallien myynnin laskuun etenkin vientimarkkinoilla, sillä autonostajat jäivät odottamaan Favoriteja.
Volkswagen Transporter Volkswagen Transporter on Volkswagenin vuodesta 1949 valmistama pakettiautomalli. Sen ensimmäinen sukupolvi (T1) esiteltiin vuonna 1949. Siitä käytettiin nimeä Typ 2, koska Volkswagenin ensimmäinen malli "Kupla" oli nimeltään Typ 1.
Škoda 105 ja 120 Škoda kävi 1970-luvun lopulla hyvin kaupaksi ja se oli joinain vuosina Suomen myyntitilastojen huippusijoilla. Auto oli suosittu myös muualla läntisessä Euroopassa. Pienemmällä moottorilla mutta paremmalla varustelutasolla olevat mallit myivät hyvin Ranskassa sikäläisen verohevosvoimakohtelun takia.
Škoda 1000 MB Škodan autonvalmistus oli kasvanut lupaavasti sodanjälkeisinä vuosina, ja autoteollisuus oli tärkeä valuuttatulojen lähde. 1950-luvulle tultaessa mallisto oli kuitenkin jo vanhentunut, sillä perusratkaisut pohjautuivat sotaa edeltäneisiin malleihin. Näin ollen kokonaan uuden auton suunnittelu katsottiin välttämättömäksi.
Olympus OM Yksinumeroisten mallien lisäksi OM-järjestelmään tuotiin 1980-luvulla harrastelijakuvaajien budjettiin paremmin sopivia kaksinumeroisia malleja: OM10 (1979), OM30 (1982) ja OM40 (1985). Vuonna 1986 esitelty Olympus OM707 oli ensimmäinen ja ainoa automaattitarkenteinen OM-malli. Cosinan valmistama edullinen OM2000-malli (1996) käytti vaakaverhosulkimen sijasta pystyverhosuljinta.
Škoda 105 ja 120 Kun Škoda vuonna 1976 esitteli 105/120-mallin, se aiheutti suuren pettymyksen autoalan lehdistölle - ajanmukaisesti muotoiltuun koriin oli istutettu edellisestä mallisukupolvesta tuttu moottori ja voimansiirto, joita oli muutettu hyvin vähän. Perusrakenne periytyi sitäkin edeltäneestä mallista, eli vuonna 1964 esitellystä 1000MB:stä. Moottorin iskutilavuutta oli kasvatettu jatkamalla iskunpituutta 72 millimetriin. Korin suunnittelussa oli hyödynnetty etumoottorista prototyyppiä. Takamoottorisuudestaan huolimatta auton jäähdytin sijaitsi edessä, ja jäähdytysjärjestelmän kokonaistilavuus olikin 12,5 litraa.
Solaris Trollino 12 Solaris Trollino 12 on Škodan tytäryhtiön Solaris Bus & Coach Puolassa valmistama johdinautomalli, jota on valmistettu vuodesta 2001 alkaen.
Škoda Yeti Škoda Yeti on saanut Euro NCAP -testissä viisi tähteä. Se sai 92 %, kun testattiin aikuisen turvallisuutta etu- ja sivutörmäyksissä. 78 % tuli lapsen turvasta ja 46 % jalankulkijan turvasta. Kaikissa Yeti-malleissa on vakiovarusteena ESP-ajonvakautusjärjestelmä ja vähintään seitsemän turvatyynyä. Kaksoisksenonajovaloissa on kaarreajovalotoiminto.
Škoda Auto Suomen Koneliike ylläpiti vuosina 1953–1963 suomalaista Škoda-kilpatallia, joka oli lajissaan Suomen ensimmäinen. Tallin kuljettajista nimekkäin oli Esko Keinänen, joka voitti vuoden 1961 Monte Carlo -rallissa Škodalla luokkansa ja saavutti yleiskilpailussa kuudennen sijan. Henkilöautojen tuontisäännöstelyn purkaminen vuonna 1962 merkitsi Škodalle ja muille itäeurooppalaisille automerkeille markkinaosuuden pienentymistä. Vuonna 1965 markkinoille tullut takamoottorinen Škoda 1000 MB ei saavuttanut suomalaisissa autonostajissa erityisempää vastakaikua edullisesta hankintahinnastaan huolimatta. Vuoden 1969 lopussa Škodia oli rekisterissä noin 19 000 kappaletta, mutta vaikka 1970-luvun aikana rekisteröitiin lähes 17 000 uutta Škodaa, merkkiä oli vuoden 1979 lopussa rekisterissä vain reilut 15 000 autoa. Myyntiä ei juuri auttanut edes Škodan menestys taloudellisuuskilpailuissa. Vuonna 1985, jolloin oli tullut kuluneeksi 80 vuotta Škoda-autojen valmistuksen alkamisesta, markkinoille tuli juhlamalli 120 LSX, jossa oli perusmallia runsaampi varustelu. Vuoden 1988 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 25 353 Škoda-henkilöautoa, jolloin se oli 17. yleisin henkilöautomerkki. 1990-luvun alussa Škoda oli viimeinen Suomessa markkinoilla ollut takamoottorinen henkilöauto. Škodaa pidettiin edullisena käyttöautona, jonka ongelmina olivat kuitenkin heikohko lämmityslaite ja alttius harmillisille pikkuvioille.
BMW R24 BMW R24 on BMW:n valmistama moottoripyörä. BMW aloitti toisen mailmansodan jälkeen vuonna 1947 moottoripyörien valmistuksen Münchenissä, saatuaan luvan Yhdysvalloilta. Ensimmäinen länsisaksalainen malli oli R24, joka luotiin R23-mallista sitä edelleen kehittämällä. BMW R24 oli yksisylinteri ja toteutus R23 tapaan 250-kuutioisena, malli oli R23:n edullinen kopio-/kehitysversio. Siinä ei ollut esimerkiksi takajousitusta.
Proto-Sisu Mallin ensimmäinen versio oli nimeltään KB-45. Malli oli kehitetty yhdessä puolustusvoimien kanssa jääkäripataljoonien käyttöön. Suunnitteluprojektista vastasi yli-insinööri Uoti Hartikainen. Ensimmäinen prototyyppi rakennettiin Fleminginkadun kokeiluosastolla. Se oli viimeinen Sisun omaa valmistetta olevalla AMI-bensiinimoottorilla varustettu yksilö. Akselit olivat englantilaisen Kirkstallin valmistamat. Auto sai hyvin pian sisulaisten ja armeijan henkilöstön keskuudessa prototyyppi-sanasta johdetun lempinimen "Proto".
Morgan 4/4 Morgan 4/4 on brittiläisen Morgan Motor Companyn valmistama automalli. Morgan 4/4 valmistetaan muiden Morganin mallien tapaan käsityönä. Se on myös Morganin ensimmäinen nelipyöräinen automalli, sitä aikaisemmat Morgan-mallit olivat kolmipyöräisiä Ison-Britannian autoveron välttämiseksi.
Václav Laurin Laurin oli lukkoseppäharjoittelijana Mladá Boleslavissa, jossa vuonna 1895 hän ja Václav Klement perustivat yhtiön Laurin & Klementin (nykyään Škoda Auto). Joulukuun alussa 1895 mekaanikko Václav Laurin ja kirjojen myyjä Václav Klement, molemmat polkupyöräharrastajia, aloittivat valmistamaan omia polkupyörämallejaan patrioottisesti nimetty Slavia 1800-luvun lopun nationalistisessa ilmapiirissä . Vuonna 1905 Laurin valmisti heidän ensimmäisen autonsa. Nykyään yhtiö nauttii kansainvälisestä suosiosta Škoda Auto -brändin alla .
Trekka Trekka oli uusiseelantilaisen New Zealand Motor Holdingsin vuosina 1966–1973 valmistama kevyt hyötyajoneuvo, joka pohjautui teknisesti 1950-luvulla esiteltyyn Škoda Octaviaan.
Škoda 1000 MB Polttoaineensyöttöjärjestelmään kuului automaattisella rikastimella ja kiihdytyspumpulla varustettu Jikov 32 BST-13 -alaimukaasutin sekä niin ikään Jikovin valmistama mekaaninen kalvopumppu. Ilmansuodatin oli kuiva.
Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko) Koulukadun kentälle saatiin maan ensimmäinen tekojää 1956. Tällä on sanottu olleen ratkaiseva merkitys koko Suomen jääkiekkoilun ammattilaistumiselle, kun peli- ja harjoittelumahdollisuudet lisääntyivät kauden pidetessä ja jäävarmuuden parantuessa.
Suomen jääkiekon historia Suomessa nähtiin ensimmäisen kerran jääkiekko tai sen tapaista peliä jo 1800-luvun viimeisellä vuosikymmenellä, jolloin Lennart Borgström käynnisti Helsingissä Pohjoissataman luistinradalla jääkiekon pelaamisen. Peli oli jonkinlaista jääkiekon ja jääpallon sekoitusta, eikä pelialue muistuttanut nykyisin käytettävää kaukaloa. Maaleina toimi kaksi tolppaa, mutta kentällä ei ollut minkäänlaisia reunuksia.
Tampere Tamperetta on kutsuttu suomalaisen jääkiekkoilun mekaksi ja kehdoksi. Kaupungissa sai alkunsa 1926 Suomen jääkiekkotoiminta ja sinne rakennettiin 1956 Suomen ensimmäinen tekojäärata (Koulukadun kenttä) ja 1965 ensimmäinen jäähalli (Tampereen jäähalli). Tamperelaiset joukkueet ovatkin menestyneet erinomaisesti. Ilves on voittanut 16 mestaruutta ja on mestaruustilastossa toisena edellään vain paikalliskilpailija Tappara, jolla on mestaruuksia 17 kun sen edeltäjän TBK:n mestaruudet lasketaan mukaan. Näiden lisäksi Koovee ja Tampereen Palloilijat ovat voittaneet yhden mestaruuden. Jääkiekon pääsarjassa on ollut mukana vähintään kaksi tamperelaisjoukkuetta joka kerta vuodesta 1943.
Jääkiekko Ensimmäinen tunnettu jääkiekko-ottelu pelattiin 3. maaliskuuta 1874 Montreal Victoria Skating Ringissä ja tätä päivämäärää pidetään jääkiekon epävirallisena syntymäpäivänä. Alkuaikoina kentällä oli viisitoista ja yhdeksän kenttäpelaajaa per joukkue. Sitten määrä pudotettiin seitsemään ennen nykyisen kuuden pelaajan kokoisen miehityksen käyttöönottoa. Alkuaikojen jääkiekossa sai syöttää vain eteenpäin. Eroa nykyiseen jääkiekkoon on myös se, että vaihtopelaajia ei käytetty, eli kaikki samat miehet pelasivat pelin alusta loppuun saakka.
Kimmo Leinonen Kimmo Leinosella ei ole takana merkittävää uraa pelaajana, mutta sitäkin monipuolisempi ura jääkiekon monitoimimiehenä kaukaloiden ulkopuolella. Hänen työstään on suuri osa jäänyt vähälle huomiolle Suomessa, koska Leinonen on ollut pitkään jääkiekon palveluksessa kansainvälisillä kentillä ja kabineteissa.
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1980 Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1980 pelattiin Suomessa, ottelupaikkakuntina olivat Helsinki ja Vantaa. Suomen voittama hopeamitali oli ensimmäinen maan voittama MM-mitali jääkiekossa.
 A-sarja
Sarkola Sarkolaan valmistui kesän 2006 alussa tekonurmipintainen jalkapallokenttä. Alueelle mahtuu kolme pientä kenttää ja yksi täysikokoinen kenttä. Kentän vieressä on 100 metrin juoksurata ja päädyssä pituushyppyalue. Kentän vieressä Suomenkadun toisella puolella on toinen Sarkolan maamerkki, 50-vuotias Sarkolan koulu. Alueella on lisäksi kolmen kentän tennishalli ja jalkapallokentän vieressä talven liikkujia palveleva jääkiekko-/luistelukaukalo, jossa KooKoo pelasi jääkiekon miesten 1. divisioonaa kaudella 1981-1982 sijoittuen yhdeksänneksi.
Jääkiekon Suomen Cup 2017 Jääkiekon Suomen Cup 2017 oli ensimmäinen Suomen Cup vuoden 1971 jälkeen ja siinä pelasivat kaikki Mestiksen joukkueet sekä osa Suomi-sarjan ja II-divisioonan joukkueista.
Golfkenttä Suomen ensimmäinen 18-reikäinen golfkenttä on Talin kenttä Helsingissä, joka laajennettiin täysimittaiseksi olympiavuonna 1952. Toinen täysimittainen kenttä avattiin Espooseen 1982. 1980-luvun lopulla kenttiä rakennettiin paljon lisää. Vuonna 2016 Suomen Golfliiton jäsenseuroilla oli yli 150 golfkenttää, joista pohjoisin Kittilässä.
Plus-miinus (jääkiekko) Plus-miinus-tilastolla (+/−) tarkoitetaan jääkiekossa tehtyjen ja päästettyjen maalien erotusta pelaajan ollessa kentällä.
Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko) Oma täysikokoinen kenttä, jota pidettiin Suomen hienoimpana, helpotti Ilveksen harjoitteluolosuhteita kilpailijoihin verrattuna. Tosin Ilves myi jääaikaa myös muille seuroille; toiminta oli kannattavaa vaikkei suuria rahavirtoja liikuttanutkaan.
Valio Areena Vuonna 2000 juoksuratojen pinnoite uusittiin, jolloin kentän nimeksi tuli Mondo Areena, kentän uuden pinnoitemateriaalin mukaan. Kenttä oli Suomen ensimmäinen mondo-pinnoitettu ulkokenttä. Vuonna 2012 urheilukentälle rakennettiin katettu pääkatsomo, jossa on 1000 kuppi-istuinta. Vuonna 2015 kentän nimi vaihtui Valio Areenaksi.
Suomen jääkiekon historia 15. tammikuuta 1928 järjestettiin ensimmäinen jääkiekko-ottelu, jossa vastakkain pelasivat Tampereen Pyrintö ja Tampereen Palloilijat. Suomi hyväksyttiin kansainvälisen jääkiekkoliiton jäseneksi 10. helmikuuta 1928.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1927–1928 Jääkiekon SM-kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1928. Ensimmäinen SM-kilpailu oli Suomen Palloliiton järjestämä turnaus. Mestaruus ratkaistiin cup-kilpailulla.
Arena football Arena football on pelkästään sisäpeli, ja kenttä on usein suunniteltu joko koripallolle tai jääkiekolle. Kokonaiskentän pituus on 85 jaardia (sama kuin standardi NHL jääkiekkokenttä). Pelikenttä on 50 jaardia pitkä sisältäen 8 jaardia pitkät päätyosiot. Riippuen pelikentän muodosta voivat päädyt olla joko suorat (koripallo) tai kaarevat (jääkiekko). Kentän seinustat on vahvasti paneloitu pehmusteilla, jotka jääkiekkoareenalla on asennettu kaukalon seinustan päälle.
Gatorade Center Turkuhalli rakennettiin vuoden 1991 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden päänäyttämöksi, ja se oli Suomen ensimmäinen yli 10 000 katsojaa vetävä monitoimihalli. Hallissa on pelattu jääkiekon MM-kisoja myös vuosina 1997 ja 2003.
Vaasan Sport Sportin ensimmäinen jääkiekkokausi liiton virallisessa sarjassa oli 1962–1963, jolloin joukkue osallistui Maakuntasarjaan eli Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle. Sportin ensimmäinen virallinen jääkiekon sarjaottelu liiton sarjassa pelattiin vuonna 1962. Vastassa oli Seinäjoen Salpa, joka voitti ottelun 7–1. Sport sai jääkiekossa historiansa ensimmäisen voiton 20.1.1963 Lapuan Virkiästä lukemin 3–6. Ensimmäinen kausi päättyi lopulta lohkon neljänteen eli viimeiseen sijaan.
Jokipojat 1950-luvulla jääpallo oli niin Joensuussa kuin koko Suomessakin talvinen ykköspalloilulaji. Jääkiekko alkoi kuitenkin vähitellen vallata sijaa. Joensuun ensimmäinen jääkiekon erikoisseura, Kiekko-Karhut  perustettiin marraskuussa 1953. Pian myös muita urheiluseuroja etunenässä TUL:ään kuulunut Joensuun Pallo-Toverit (JoPT) sekä Joensuun Maila-Pojat ottivat jääkiekon ohjelmistoonsa. Joensuun kiekkoherruudesta käytiin kovia taistoja maakuntasarjassa tai muissa kaupungin sisäisissä otteluissa. Otteluita pelattiin Pielisjoen varrella Pötkällä, jonne valmistui vuonna 1954 Joensuun ensimmäinen jääkiekkokaukalo. Jääpallotaustansa ansiosta JoPT ja Maila-Pojat olivat paremmin luistelevia joukkueita, minkä vuoksi Kiekko-Karhut yleensä jäi alakynteen kaupungin kahdelle muulle joukkueelle. Kaudella 1958–59 JoPT:sta tuli ensimmäinen joensuulainen joukkue, joka nousi maakuntasarjasta valtakunnan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Jääkiekkoliiton Suomen sarjaan. Tässä vaiheessa sarjaan lähteneen joukkueen nimi muuttui Peli-Tovereiksi (PeTo).
Musan kenttä Musan kenttä on valmistunut 1960, samana vuonna kuin Musan Salama on perustettu. Sen tekivät talkootyönä seuran aktiivit. Kenttä jäädytettiin talvisin aina 1970-luvuun alkuun asti, jolloin myös jääkiekko oli seuran ohjelmassa. Vuonna 1977 tehtiin suuri remontti, ja kenttä laajennettiin nykyisiin mittoihinsa. Remontin yhteydessä valmistuivat myös pukuhuoneet sekä kentän ja kadun välissä oleva korkea aita.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1964–1965 Jääkiekon SM-sarjakausi 1964–1965 oli jääkiekon SM-sarjan 36. kausi. Porin Karhut voitti uusintaottelussa mestaruudesta Tampereen Ilveksen 5–1. Mestaruus oli porilaisten ensimmäinen. Lukko sijoittui pronssille. Tappara tippui Suomen sarjaan, josta kaudeksi 1965–1966 laajenevaan SM-sarjaan nousivat Kärpät ja TuTo ja Reipas.
Kultaranta Golf Kultaranta Resortilla on täysimittainen 18 reiän par 72-kenttä, seitsemänreikäinen par 3-kenttä, 9-reikäinen par 3-kenttä sekä lyöntiharjoittelualue, lähipelialue ja golfsimulaattori. Se on Suomen ensimmäinen täysmittainen golfkenttä, joka toimii pay & play -periaatteella. Keskukseen kuuluu lisäksi hotelli ja lomahuoneistot. Vuonna 2012 Resortin yhteyteen valmistuu Marina.
Kultaranta Resortin yhteydessä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on "Kultaranta Golf Club Naantali" (KGCN).
Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko) Joulukuussa 1933 Ilvekselle valmistui oma kenttä Pyhäjärven rantaan Palomäen uimalaitokselle. Kenttä oli kuitenkin alamittainen ja ongelmia aiheutti myös järvenjään railoilu. Ilves luopuikin kentästä jo yhden kauden jälkeen ja päätti rakentaa jääkiekkoradan Talouskoulun kupeessa Koulukadun ja Mariankadun välissä sijainneille Tampereen Tennisseuran kentille. Se avattiin tapaninpäivänä 1934.
Tampereen Ilves (jalkapallo) Perustamisvuonnaan Ilves ei ehtinyt mukaan virallisiin sarjoihin. Seurassa harrastettiin sen ensimmäisenä vuonna jalkapallon lisäksi jääkiekkoa ja jääpalloa. Ilveksen ensimmäinen harjoitusottelu oli Tampereen Palloilijoita vastaan 7. toukokuuta 1931 Tammelan vastavalmistuneella kentällä. Ilveksen peliasussa paita oli vihreämustapystyraitainen ja housut olivat mustat. Seuraavana vuonna 1932 Ilves pelasi jo virallisiakin otteluita ja jalkapalloilussa se osallistui mm. B-sarjan karsintapeleihin.
Paintball Paintballia pelataan metsämaastossa ja sille tarkoitetuilla kentillä. Suomen ensimmäinen paintball-rata avattiin Oulussa 2008. Lähes kaikki turnaukset järjestetään tasaisella nurmella, jolle kootaan yleensä ilmatäytteisistä esteistä erimuotoisia kenttiä eli niin sanottuja Sup Air -kenttiä, jotka ovat saaneet nimensä esteen tuotemerkistä Sup'Air. Kenttien koko on myös pienentynyt kovasti: nykyisin normaalia on, että käytännössä kaikista suojista on mahdollista ampua kaikkiin suojiin etäisyyden vuoksi.
Tampereen Ilveksen historia (jääkiekko) Eteläpuiston kenttää kritisoitiin matalista laidoista, jotka aiheuttivat vaaratilanteita niin pelaajille kuin katsojille, sekä Tampereelle kehittyvässä jääkiekkobuumissa nopeasti pieniksi jäävistä katsomoista. Joulukuussa 1945 valmistuikin Ilveksen vanhan Talouskoulun kentän kupeeseen Koulukadulle uusi kenttä, johon saatiin täysikorkea kaukalo ja 4 500 hengen katsomo.
Lappeenranta Lähellä satamaa sijaitsee Kimpisen urheilukeskus, jossa on pidetty Kalevan kisoja. Muita liikuntapaikkoja ovat Kisapuisto (kolme jäähallia, hiekkatekonurmi, tekojäärata), Vanha kenttä (pesäpallokenttä, hiekkatekonurmi), Ammattikoulun kenttä (jalkapallo, lämmitettävä nurmi), Lauritsalan kenttä (Luonnon- & keinonurmi, Beach volley, Tennis, Jääkiekko) Joutsenon urheilukeskus ja Sammonlahden nurmi ja tekonurmi.
Jääkiekon historia Nykymuotoisen jääkiekon syntypaikkana pidetään Kanadan Montrealin McGill-yliopistoa, jossa opiskelijat kehittivät 1870-luvulla lajille uudet säännöt. Kansainvälinen jääkiekkoliitto julisti Montrealin jääkiekon syntypaikaksi vuonna 2007. Alkuaikoina kentällä on ollut viisitoista ja yhdeksän kenttäpelaajaa per joukkue. Sitten määrä pudotettiin seitsemään ennen nykyisen kuuden pelaajan kokoisen miehityksen käyttöönottoa. Alkuaikojen jääkiekossa sai syöttää vain eteenpäin. Eroa nykyiseen jääkiekkoon on myös se, että vaihtopelaajia ei käytetty, eli kaikki samat miehet pelasivat pelin alusta loppuun saakka.
Timo Jutila Timo Juhani ”Juti” Jutila (s. 24. joulukuuta 1963 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja, joka oli voittamassa Suomen ensimmäistä jääkiekon maailmanmestaruutta vuoden 1995 MM-kisoissa joukkueen kapteenina. Jutila on Suomen ensimmäinen kaksinkertainen jääkiekon maailmanmestari aikuisten tasolla, jos johtotehtävät lasketaan mukaan: toisen kultansa hän sai MM-kisoissa 2011 joukkueenjohtajana. Jutilaa pidetään kasvattajaseuransa Tapparan yhtenä tunnetuimmista pelaajista.
Koulukadun kenttä Vuonna 1956 Koulukadulle rakennettiin Suomen ensimmäinen tekojäärata. Sitä olivat rakentamassa Tampereen kaupunki, paikallisten jääkiekkoseurojen pelaajat ja naapurissa sijainnut virvoitusjuomatehdas Pyynikki Oy, jonka kylmälaitteet huolehtivat kentän jäädytyksestä. Tekojäällä on sanottu olleen ratkaiseva merkitys koko Suomen jääkiekkoilun ammattilaistumiselle, kun peli- ja harjoittelumahdollisuudet lisääntyivät kauden pidetessä ja jäävarmuuden parantuessa.
Kelkkajääkiekko Kelkkajääkiekko on jääkiekosta kehitetty vammaisurheilulaji, jota pelataan muun muassa paralympialaisissa. Tavallisesta jääkiekosta poiketen pelaajat käyttävät jäällä liikkumiseen kelkkoja, jotka on varustettu terillä. Kahta lyhyttä mailaa käytetään niin kiekon lyömiseen kuin vauhdin ottamiseen ja kelkan ohjailuun. Pelaajia kentällä on sama määrä kuin tavallisessa jääkiekossa. Peliaika on 3 × 15 minuuttia. Kelkkajääkiekossa taklaaminen on sallittua, mutta siihen tulee käyttää vartaloa eikä kelkkaa. Pelaajien suojat ovat samantapaisia kuin tavallisessa jääkiekossa, mutta kasvojen suojelemiseksi ristikkokypärä on pakollinen kaikille pelaajille.
Tapparan SM-sarjakausi 1955–1956 Tappara osallistui kauden 1955-56 aikana myös jääkiekon Suomen Cupiin. Tie katkesi heti ensimmäisellä kierroksella, kun Hämeelinnan Tarmo otti voiton Kuivansillan kentällä numeroin 4-2. Maassa vallinneen yleislakon vuoksi ottelun pelaaminen siirtyi maaliskuun lopulle.
Jokipoikien historia 1950-luvulla jääpallo oli niin Joensuussa kuin koko Suomessakin talvinen ykköspalloilulaji. Tärkeässä roolissa jääkiekon rantautumisessa Joensuuhun olivat muualta Suomesta kaupunkiin muuttaneet kolme miestä: liikunnanopettaja Juhani Soila, SVUL:n Pohjois-Karjalan piirin toiminnanjohtaja Sulo Vakkuri sekä Ilveksessä Suomen mestaruuksia voittanut Henry Kvist. Miehet levittivät lajitietämystä Joensuussa sekä olivat mm. perustamassa ensimmäistä jääkiekon erikoisseuraa, Kiekko-Karhuja marraskuussa 1953. Pian myös muita urheiluseuroja etunenässä TUL:ään kuulunut Joensuun Pallo-Toverit (JoPT) sekä Joensuun Maila-Pojat ottivat jääkiekon ohjelmistoonsa. Joensuun kiekkoherruudesta käytiin kovia taistoja maakuntasarjassa tai muissa kaupungin sisäisissä otteluissa. Otteluita pelattiin Pielisjoen varrella Pötkällä, jonne valmistui vuonna 1954 Joensuun ensimmäinen jääkiekkokaukalo. Jääpallotaustansa ansiosta JoPT ja Maila-Pojat olivat paremmin luistelevia joukkueita, minkä vuoksi Kiekko-Karhut yleensä jäi alakynteen kaupungin kahdelle muulle joukkueelle. Kaudella 1958-59 JoPT:sta tuli ensimmäinen joensuulainen joukkue, joka nousi maakuntasarjasta valtakunnan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Jääkiekkoliiton Suomen sarjaan. Tässä vaiheessa sarjaan lähteneen joukkueen nimi muuttui Peli-Tovereiksi (PeTo).
Jarmo Myllys Sen lisäksi, että Myllys pelasi hienosti seurajoukkuetasolla, hän oli myös kokenut maalivahti kansainvälisellä tasolla. Myllys pelasi yhteensä 188 ottelua maajoukkueessa. Kaiken kaikkiaan Myllys osallistui seitsemiin jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin, kolmiin olympialaisiin ja kahteen jääkiekon maailmancupiin. Suomen saavuttaessa ensimmäisen jääkiekon arvokisamitalin Calgaryn talviolympialaisissa 1988, Myllys oli joukkueen parhaimmistoa, samoin Lillehammerissa 1994. Myllyksen maajoukkueuran kohokohta lienee kuitenkin MM-kilpailuissa 1995 voittettu maailmanmestaruus, joka oli Suomen ensimmäinen. Loppuottelussa Ruotsia vastaan Myllys pelasi lähes nollapelin, mutta ottelun lopussa pieni virhe kaukolaukauksen vastaanotossa kostautui ja Suomi voitti 4–1. Jarmo Myllys on yksi menestyneimmistä maalivahdeista Suomen jääkiekkomaajoukkueen historiassa. Myllyksen pelinumero oli 35.
Tampereen urheilu Tampereen urheilu muistetaan erityisesti jääkiekkoperinteestään. Kaupungissa järjestettiin muun muassa Suomen ensimmäinen virallinen jääkiekko-ottelu, Tampereen jäähalli on Suomen ensimmäinen jäähalli ja kaupungin suurseurat Ilves ja Tappara ovat Suomen menestyneimmät urheiluseurat. Muita Suomenmestaruuksia voittaneita urheiluseuroja ovat muun muassa jalkapallossa Tampere United, lentopallossa Isku-Volley, koripallossa Tampereen Pyrintö ja salibandyssä Classic.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1929–1930 Jääkiekon SM-sarjan kausi 1929–1930 peruutettiin liian leudon talven aiheuttaman huonon ulkojäätilanteen vuoksi. Esimerkiksi Helsingissä koettiin ensimmäinen koko vuorokauden mittainen pakkasjakso vasta tammikuun lopulla. Talvi oli Suomessa tilastollisesti 1900-luvun toiseksi lauhin.
Kent Forsberg Kent Forsberg (s. 1947) on ruotsalainen jääkiekkovalmentaja, joka on valmentanut muun muassa Ruotsin jääkiekon pääsarjassa Elitserienissä pelaavaa MODO:ta sekä Ruotsin jääkiekkomaajoukkuetta. Maajoukkueessa Forsberg on voittanut MM-kultaa (1998) ja MM-hopeaa (1997).
Jääkiekko Jääkiekko on joukkuepeli, jota pelataan jäällä jääkiekkokaukalossa. Kaukalossa pelaa normaalissa pelitilanteessa toisiaan vastaan kaksi kuusihenkistä joukkuetta luistimet jaloissa, maila käsissä ja kypärä päässä. Yhdestä joukkueesta on normaalissa pelitilanteessa kentällä yksi kentällinen eli yksi maalivahti, kaksi puolustajaa ja kolme hyökkääjää. Joukkueeseen kuuluu normaalisti kolmesta neljään kentällistä sekä kaksi maalivahtia. Hyökkäyskolmikkoa kutsutaan ketjuksi. Molemmilla joukkueilla on kaukalossa oma maali, jonka edustalla on maalialue. Maali on normaalisti metallikehikko, jossa on verkko kaikilla muilla sivuilla paitsi etusivulla. Joukkueet yrittävät jääkiekkomailoja käyttäen tehdä maalin eli siirtää pelivälineenä toimivan kumisen kiekon maalivahdin ohi vastustajan maaliin sekä estää vastustajaa siirtämästä kiekkoa omaan (puolustettavaan) maaliinsa. Kun peli loppuu, voittaja on enemmän maaleja tehnyt joukkue. Harrastajamäärältään jääkiekko on Suomen toiseksi suosituin joukkuelaji heti jalkapallon jälkeen.