mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Finnish Hot Rod Association Finnish Hot Rod Association ry (lyh.FHRA) on vuonna 1972 perustettu suomalainen harrasteajoneuvojärjestö ja kiihdytysajon virallinen lajijärjestö Suomessa. FHRA on tunnettu etenkin hot rod- ja amerikanautoyhdistysten kattojärjestönä.
Unitaariuniversalismi Alun perin unitaariuniversalismissa yhdistyivät unitarismi ja universalismi. Tämä tapahtui virallisesti vuonna 1961, kun keskusjärjestöt "The Universalist Churches of America" ja "American Unitarist Association" yhdistyivät "Unitarian Universalist Associationiksi" (UUA). Vaikka sekä unitarismin että universalismin juuret ovat protestanttisessa uskossa, huomattavaa on, että vain osa nykyisen liikkeen jäsenistä pitää itseään edes kristittyinä.
Loving You (albumi) Recording Industry Association of America (R.I.A.A) vahvisti albumin myyneen kultaa 9. huhtikuuta 1968.
Recording Industry Association of America Alkuvaiheessaan RIAAn päätehtävänä oli ylläpitää äänentoistoon liittyviä standardeja. Näistä tunnetuin on ns. RIAA-taajuuskorjaus.
Humanistimanifesti II Humanistimanifesti II () on vuonna 1973 julkaistu humanismin esittely, jonka kirjoitti Paul Kurtz ja julkaisi American Humanist Association.
Pietro Frosini "American Accordionists' Association", jonka perustajajäseniin Frosini kuului, myönsi hänelle erityistunnustuksen erinomaisesta palvelusta ja saavutuksista harmonikka-alalla vuonna 1949.
National Association of Broadcasters National Association of Broadcasters (NAB) on vuonna 1922 perustettu yhdysvaltalainen lähetystoimintaa harjoittavien tahojen edunvalvontajärjestö. Järjestö edustaa noin 900 televisio- ja 5 000 radioasemaa, ja sen päämaja sijaitsee Washington DC:ssä.
American Association (1800-luku) American Associationia heikensivät koko sen olemassaolon ajan useat tekijät. Yksi oli joukkueiden taipumus hypätä National Leagueen. Johdonmukaisesti vahvempi NL oli paremmassa asemassa selvitäkseen hengissä vaikeissa olosuhteissa ja jotkut AA joukkueen omistajat omistivat joukkueen myös NL:ssa. Merkittävin takaisku AA:lle oli Players Leaguen perustaminen kaudeksi 1890.
Baltimore Bullets Baltimore Bullets oli vuosina 1944–1954 toiminut koripalloseura Baltimoresta. Bullets pelasi kolme ensimmäistä toimintavuottaan American Basketball Leaguessa, josta se nostettiin vuonna 1947 Basketball Association of Americaan, eli nykyiseen NBA:han. Ensimmäisenä pelikautenaan seura onnistui voittamaan BAA-mestaruuden. Seuran toiminta lopetettiin vuonna 1954 taloudellisten syiden takia.
Australian Recording Industry Association Australia Recording Industry Association (ARIA) edustaa Australian musiikkiteollisuutta. Sen perustivat vuonna 1983 kuusi suurta levy-yhtiötä: EMI, Festival Records, Sony Music Entertainment (tuolloin CBS Records), BMG, Warner Music Group ja Universal Music Group. Se korvasi vuonna 1956 perustetun "Association of Australian Record Manufacturers" AARM:in. Järjestön tehtävänä on valvoa musiikin esityslupia ja lisenssimaksuja.
King shepherd King shepherd on amerikkalainen koirarotu. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Rare Breed Association (ARBA) ja United Kennel Clubs International ovat tunnustaneet sen.
Jesse James – suuri seikkailija American Humane Association alkoi valvoa eläinten kohtelua elokuvien tekemisessä, kun tämän elokuvan kuvauksissa yksi hevonen kuoli.
Cat Fanciers’ Association The Cat Fanciers’ Association (CFA) on yhdysvaltalainen, maailman suurin rotukissarekisteri, joka on perustettu vuonna 1906. CFA on voittoa tavoittelematon järjestö, jonka tavoitteena on hyväksymiensä kissarotujen tunnetuksi tekeminen, rotukissarekisterin pitäminen sekä kissojen aseman ja hyvinvoinnin parantaminen.
World Transhumanist Association World Transhumanist Association (WTA) on vuonna 1998 perustettu voittoa tavoittelematon järjestö, joka kannattaa geeniteknologian, kybernetiikan, nanoteknologian ja muiden edistyneiden teknologioiden käyttöä ihmisen ominaisuuksien laajentamiseksi. Järjestön perustivat Nick Bostrom ja David Pearce.
Amerikanminiatyyrihevonen Amerikanminiatyyrihevosella on kaksi rotujärjestöä, jotka pitävät erillisiä rekistereitä: texasilainen AMHA (American Miniature Horse Association), jonka rekisterissä yksilön säkäkorkeus saa olla korkeintaan 34 tuumaa (noin 86,3 cm); sekä illinois'lainen AMHR (American Miniature Horse Registry), jonka rekisterissä yksilön säkäkorkeus saa olla A-sektiossa korkeintaan 34 tuumaa ja B-sektiossa 34–38 tuumaa (86,3–96,5 cm).
Olli Ikkala (fyysikko) Olli Ikkala on julkaissut tieteellisiä töitään useissa arvostetuissa tieteellisissä julkaisuissa, joista tunnetuimpia ovat "Science" ja "Nature Materials". Hän on jäsen monissa tieteellisissä järjestöissä, kuten Suomalaisessa Tiedeakatemiassa ja American Chemical Societyssä, ja on myös jäsen esimerkiksi American Association for Advancement of Science -yhdistyksen julkaisemassa "Science"-lehdessä vertaisarviointia suorittavassa toimikunnassa vuodesta 2006 alkaen.
Elvis (albumi) Recording Industry Association of America (R.I.A.A) vahvisti albumin myyneen kultaa 17. helmikuuta 1960 ja platinaa 10. elokuuta 2011.
Toinen buurisota Toinen buurisota käytiin vuosina 1899–1902. Siinä vastakkain olivat Brittiläinen imperiumi ja toisella puolella buurien perustamat Oranjen vapaavaltio ja Transvaal. Buurit hävisivät sodan, jolloin heidän valtionsa menettivät itsenäisyytensä ja ne liitettiin Brittiläiseen imperiumiin.
Toinen buurisota Maaliskuussa 1901 Kitchener alkoi käyttää poltetun maan taktiikkaa ja alkoi riisua maaseutua kaikesta, mikä saattaisi olla hyödyksi buurisisseille – karja takavarikoitiin, sadot ja maatilat poltettiin, kaivot myrkytettiin – ja siirsi alueella asuneet perheet väkisin keskitysleireille.
Toinen buurisota Kun toinen buurisota tuntui uhkaavalta, Uusi-Seelanti tarjoutui lähettämään joukkoja brittien tueksi. 28. syyskuuta 1899 pääministeri Richard Seddon pyysi parlamentilta lupaa tarjota briteille joukkoa ratsuväkeä apuna ja lupaa koota kyseinen yksikkö, jos tarjous hyväksyttäisiin. Hänen mukaansa brittien asema kiistassa Transvaalin kanssa oli ”hillitty ja oikeudenmukainen”. Hän painotti Uuden Seelannin ja emämaan välistä sidettä ja tarvetta vahvalle brittiläiselle imperiumille suojelemaan siirtokuntia.
Afrikaanerit Iso-Britannia kävi 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaksi sotaa itsenäisiä buuritasavaltoja vastaan saadakseen haltuunsa niiden runsaat timantti- ja kultaesiintymät. Ensimmäinen buurisota syttyi 16. joulukuuta 1880 Transvaalin ja Ison-Britannian välillä. Britit eivät sopeuttaneet taktiikkaansa yhtä hyvin Etelä-Afrikan olosuhteisiin kuin buurit, ja he hävisivät sodan. Sota päättyi 24. marraskuuta 1881. Toinen buurisota alkoi 12. lokakuuta 1899 ja päättyi 31. toukokuuta 1902. Kun buurit siirtyivät sissisotaan, britit alkoivat käyttää poltetun maan taktiikkaa ja perustaa keskitysleirejä. Leirien kurjissa olosuhteissa kuoli noin 26 000-28 000 buuria. Uhrit, joita oli noin 25 prosenttia leirien kokonaisväkiluvusta, olivat enimmäkseen naisia ja lapsia. Sodassa kuoli pääosin tauteihin noin 22 000 brittisotilasta ja 7 000 buuritaistelijaa. Sodan päätteeksi buuritasavallat liitettiin brittiläiseen Etelä-Afrikkaan, josta lopulta muodostettiin Etelä-Afrikan unioni vuonna 1910.
Toinen buurisota Aluksi Kanadan pääministeri Wilfrid Laurier pyrki pitämään Kanadan sodan ulkopuolella. Kanadan hallitus oli jakautunut kahtia pääasiassa osallistumista vastustavien kanadanranskalaisten ja osallistumista kannattavien välillä. Lopulta Kanada lupautui lähettämään vapaaehtoisia, materiaalia ja kuljetuskalustoa Etelä-Afrikkaan, kunhan Iso-Britannia maksaisi heidän palkkansa ja muut kulut sekä palauttaisi heidät Kanadaan palveluksen loppuessa. Buurisota oli ensimmäinen sota, jossa suuri määrä kanadalaisia palveli ulkomailla.
Toinen buurisota Paardeburgin taistelu helmikuussa 1900 oli ensimmäinen kerta, kun kanadalaiset joukot osallistuivat taisteluun.
König-luokka Aluksen tilattiin Laivastolain 1908 hyväksytyn toisen lisäyksen myöntämin varoin. Taustalla oli Toinen buurisota, jossa saksalaiset tunsivat sympatiaa buureja kohtaan, ja tämän laukaisema varustelukilpa.
Toinen buurisota Mustia afrikkalaisia varten rakennetuissa 64 leirissä enemmistö oli miehiä. Vaikka mustat afrikkalaiset olikin siirretty pakolla buurialueilta, ei heitä nähty brittihallinnon vihollisina ja heitä käytettiinkin usein palkattuna työvoimana.
Ystävykset "Ystävykset" kertoo kenraali Clive Wynne-Candyn elämästä ja urasta vuosien 1902 (toinen buurisota) ja 1942 (toinen maailmansota) välillä. Se kuvaa muun muassa brittiläisen ja saksalaisen upseerin vuosikymmeniä jatkunutta ystävyyttä. Positiivisesti esitetty saksalainen upseeri oli tuolloin liikaa Britannian hallitukselle ja etenkin sen pääministeri Winston Churchillille, jotka yrittivät estää elokuvan tekemisen.
Toinen buurisota Mustien leireillä 14 154 mustaa afrikkalaista oli kuollut nääntymiseen, sairauksiin ja heitteillejättöön. 12% mustista afrikkalaisista kuoli (viimeaikaiset tutkimukset asettavat mustien afrikkalaisten kuolonuhrit noin 20 000 uhrin paikkeille).
Toinen buurisota Kruger, joka oli varma, että sota syttyisi, lähetti samanaikaisesti oman uhkavaatimuksensa, jossa hän antoi briteille 46 tuntia aikaa siirtää joukot pois Transvaalin rajalta, tai Transvaal liittoutuneena Oranjen vapaavaltion kanssa aloittaisi sodan.
Toinen buurisota Buureja varten rakennettiin kaiken kaikkiaan 45 teltoitettua leiriä. 28 000 vangiksi jääneestä buurimiehestä 25 630 lähetettiin toisaalle, pääasiassa Isoon-Britanniaan. Täten suurin osa leireille jääneistä buureista oli naisia ja lapsia.
Toinen buurisota Sodan hoidon synnyttämän julkisen levottomuuden tuloksena pidettiin vuoden 1906 parlamenttivaalit, jossa konservatiivit menettivät 246 paikkaa parlamentissa jättäen heille vain 156 paikkaa ja liberaalien saadessa murskavoitolla 216 paikkaa lisää nostaen heidän määränsä 399:ään.
Toinen buurisota Oranjen vapaavaltion presidentti Marthinus Steyn kutsui Milnerin ja Krugerin neuvotteluihin Bloemfonteiniin. Neuvottelut alkoivat 30. toukokuuta 1899, mutta katkesivat pian. Syyskuussa 1899 siirtomaaministeri Joseph Chamberlain lähetti uhkavaatimuksen, jossa hän vaati täyttä tasavertaisuutta Ison-Britannian kansalaisille Transvaalissa.
Toinen buurisota Sota osoitti selvästi brittien myöntymättömyyspolitiikan vaarat ja syvensi Ison-Britannian sulkeutumista. Pääministeri lordi Salisbury kutsui vuoden 1900 parlamenttivaalit, jotka tunnetaan myös nimellä ”khakivaalit”, tuoreiden voittojen aiheuttaman innostuksen mukana. Maassa oli paljon kansalliskiihkoista innostusta sodan tämän vaiheen menestyksestä ja konservatiivinen puolue voittikin vaalit.
Toinen buurisota Monet irlantilaiset nationalistit sympatisoivat buureja, sillä he näkivät heidät brittiläisen imperialismin sortamana kansana aivan kuten itsensäkin. Pieni joukko irlantilaisia vapaaehtoisia lähtikin taistelemaan buurien rinnalle huolimatta siitä, että brittien joukoissa taisteli monia heidän irlantilaisia maamiehiään. Englannissa ”Pro buuri” -kampanja laajeni kirjailijoiden usein ihannoidessa buurien yhteiskuntaa.
Toinen buurisota Sota julistettiin 12. lokakuuta 1899 ja buurit iskivät ensin valtaamalla alueita Kapmaasta ja Natalista lokakuun 1899 ja tammikuun 1900 välillä. Tätä seurasi buurien joitakin varhaisia voittoja kenraali Redvers Bulleria vastaan. Buurit onnistuivat myös piirittämään Ladysmithin, Mafekingin (jonka joukkoja komensi Robert Baden-Powell) ja Kimberleyn kaupungit.
Toinen buurisota Vuonna 1887 kullankaivajat löysivät maailman suurimman kultaesiintymän Witwatersrandista ("Randi") harjanteelta, joka leviää Pretorian eteläpuolella vajaat sata kilometriä itään ja 50 kilometriä länteen. Löydön tuomasta hyödystä huolimatta Transvaalin presidentti Paul Kruger lausui kaukonäköisesti: "Riemuitsemisen sijaan teidän olisi parempi vuodattaa kyyneleitä, sillä tämän kullan takia maamme kylpee vielä veressä".
Toinen buurisota Vaikka buurit lyötiin taistelukentällä, he kieltäytyivät myöntämästä tappiota ja monet heistä pakenivatkin metsiin ja käynnistivät pitkällisen sissisodan, joka muuttui brutaalimmaksi loppuaan kohden. Buurisissit alkoivat iskeä rautateitä ja lennätinlinjoja vastaan eri puolilla Transvaalia, Oranjen vapaavaltiota ja jopa Kapmaan sisällä. Heidän uudet taktiikkansa muuttivat sodan taktiikkaa ja tekivät perinteiset suuret brittimuodostelmat tehottomiksi.
Toinen buurisota Ensimmäinen merentakainen (ei Afrikan mantereella) käyttöön otettu leiri toimi Saint Helenassa, jonne lopulta saapui yhteensä noin 5 000 sotavankia. Samankokoinen määrä lähetettiin myös Ceyloneille (Sri Lanka). Muut sotavangit lähettiin Bermudaan ja Intiaan. Osa sotavangeista lähetettiin brittiläisen imperiumin ulkopuolelle, eniten (1443) buureja lähetettiin Portugaliin.
Toinen buurisota Loppujen lopuksi lähes 7 000 kanadalaista vapaaehtoista palveli Etelä-Afrikan sodassa. Kuitenkin suurin osa saapui vasta vihollisuuksien loputtua muiden palvellessa varuskunnissa vapauttaen britit taistelemaan etulinjassa. Arviolta 277 kanadalaista kuoli sodassa. Kanadalaisista 89 kaatui taistelussa, 135 kuoli tauteihin tai onnettomuuksiin ja lisäksi 252 haavoittui.
Kanadan historia Britanniassa syntyi 1800-luvun lopussa keskustelu siitä, pitäisikö Kanadan auttaa Britanniaa sodissa. Siirtomaaministeri Joseph Chamberlainin mukaan dominioden periaatteena pitäisi olla auttaa emämaata. Kun toinen buurisota syttyi Etelä-Afrikassa 1899, monet kanadanenglantilaiset vaativat osallistumista mutta kandanranskalaiset Henri Bourassan johdolla puolestaan vastustivat ajatusta. Lopulta asiassa päästiin yhteisymmärrykseen, ja kanadalaiset lähettivät vapaaehtoisia taistelemaan brittijoukoissa.
Toinen buurisota Monella tapaa Etelä-Afrikan sota asetti puitteet Uuden-Seelannin tulevalle osallistumiselle kahdessa maailmansodassa. Erityisesti tilannetta varten kasatut yksiköt, jotka koostuivat pääasiassa vapaaehtoisista, lähetettiin ulkomaille palvelemaan brittiläisen imperiumin tarpeita. Uusiseelantilaisten nauttima menestys poiki ajatuksen, että uusiseelantilaiset olivat luonnostaan hyviä sotilaita ja tarvitsivat vain vähän koulutusta kyetäkseen toimia luotettavasti ja tehokkaasti.
Toinen buurisota Olot leireillä olivat epäterveelliset ja ruoka-annokset niukkoja. Yhä taistelevien miesten vaimot ja lapset saivat vielä normaaliakin pienemmät annokset ruokaa. Huono ravintotilanne ja hygienia johtivat epidemioihin kuten tuhkarokkoon, lavantautiin ja punatautiin. Tämä yhdistettynä sairaalatilojen puutteeseen johti suureen määrään kuolleita - sodanjälkeinen raportti kertoo että 27 927 buuria (joista 22 074 oli lapsia). Kaikkiaan 25% buurivangeista menehtyi.
Toinen buurisota Kuitenkin kannatus heikkeni, kun kävi selväksi että sota ei olisi helppo ja venyisi. Poltetun maan taktiikasta ja keskitysleirien oloista syntyi kova julkinen polemiikki. Kävi myös selväksi, että Ison-Britannian terveydenhuolto ei ollut hyvässä kunnossa: lähes 40% alokkaista oli sopimattomia sotilaspalvelukseen, sillä he kärsivät riisitaudista ja muista köyhyyteen liittyvistä sairauksista. Tämä kaikki osui samaan aikaan kuin yleinen huolestuminen Ison-Britannian köyhien asemasta.
Toinen buurisota Osana brittiläistä imperiumia, Australian siirtokunnat tarjosivat sotilaita Etelä-Afrikan sotaan. Ainakin 12 000 miestä palveli kuuden siirtokunnan, tai (vuodesta 1901 eteenpäin) Australian kansainyhteisön nostattamissa joukkioissa. Noin yksi kolmasosa miehistä värväytyi kaksi kertaa. Moni värväytyi suoraan brittien Etelä-Afrikan osastoihin tai paikallisosastoihin. Noin 600 australialaista kaatui buurisodassa, noin puolet taistelussa ja puolet tauteihin.
Toinen buurisota Kiinalaisten työläisten käyttö sodan jälkeen uusissa kruununsiirtomaissa aiheutti myös inhoa Isossa-Britanniassa. Työläisiä pidettiin usein surkeissa oloissa, he saivat vain pientä palkkaa ja heiltä kiellettiin kanssakäyminen paikallisväestön kanssa - tämä johti uuteen julkiseen šokkiin, kun tuli julki homoseksuaalisia tapauksia niiden työläisten joukossa, jotka eivät pystyneet käyttämään prostituoitujen palveluita. Jotkut uskovat, että kiinalaisten työläisten ongelma voidaan nähdä sodan aiheuttaman antipatian huppukohtana.
Toinen buurisota Epäonnistunut yritys saada paremmat oikeudet briteille toimi tekosyynä armeijoiden kasvattamiselle Kapmaassa, sillä useat tärkeistä brittiläisistä siirtomaaherroista tukivat buurivaltioiden liittämistä Ison-Britannian valtakuntaan. Heihin kuului muun muassa Kapmaan kuvernööri Sir Alfred Milner, Ison-Britannian siirtomaasihteeri Joseph Chamberlain ja kaivosyhtymien omistajat kuten Alfred Bait, Barney Barnato ja Lionel Phillips. Varmoina siitä, että buurit häviäisivät, he yrittivät hätiköidä sotaa.
Toinen buurisota Australialaiset palvelivat pääosin jokaisesta siirtokunnasta muodostetuissa yksiköissä, joita kutsuttiin nimellä ”mounted rifles”, ”bushmen” tai ”imperial bushmen”. He taistelivat brittien offensiivissa ja pitkässä sissisodassa. Australialaisia miehiä arvostettiin heidän ratsailta-ampumiskykynsä takia. Australialaiset kotona pääasiassa tukivat sotaa, mutta sodan venyessä heidän silmänsä avautuivat sodan vaikutuksista buurisiviileihin. Erityisesti heihin vaikutti sellaisten henkilöiden kuin luutnanttien Morant ja Handcock tuomitseminen ja teloittaminen vuonna 1902.
Ensimmäinen buurisota Ensimmäinen buurisota alkoi 16. joulukuuta 1880 Transvaalin buurien ampuessa laukauksia Potchefstroomin kylässä pian sen jälkeen, kun Transvaal oli julistanut itsenäisyytensä Isosta-Britanniasta. Tätä seurasi Bronkhorstspruitin taistelu 20. joulukuuta 1880. Buurit väijyttivät brittien saattueen ja tuhosivat sen. Brittien varuskunnat Transvaalissa joutuivat piiritetyiksi 22. joulukuuta 1880 ja piiritys kesti 6. tammikuuta 1881 asti.
Toinen buurisota Britit kärsivät lisää tappioita yrityksissään vallata Ladysmith Spionkopin taistelussa 19. 19.-24. tammikuuta 1900. Redvers Buller yritti uudelleen ylittää Tugela-joen Colensosta länteen, mutta Louis Botha löi hänen joukkonsa jälleen. Taistelun jälkeen britit olivat kärsineet noin 1 000 kaatuneen tappiot, buurien kärsiessä noin 300 kaatuneen tappiot. Buller yritti vielä kerran 5. helmikuuta Val Krantzissa, mutta kärsi jälleen tappion.
Toinen buurisota Brittiläiset tarkkailijat uskoivat sodan olevan jo ohitse, kun kaksi pääkaupunkia oli vallattu. Kuitenkin buurit tapasivat uudessa pääkaupungissa, Kroonstadissa ja suunnittelivat aloittavansa sissisodan brittien huolto- ja yhteyslinjoja vastaan. Ensimmäinen tämän uuden sodankäynnin taistelu käytiin Sanna's Postilla 31. maaliskuuta, kun Christiaan de Wetin komentamat 1 500 buuria hyökkäsivät Bloemfonteinin vesilaitokseen noin 37 kilometriä kaupungista itään ja väijyttivät raskaasti vartioidun brittisaattueen. Tuloksena 155 brittisotilasta kaatui, 7 tykkiä, 117 vankkuria kaapattiin ja 428 brittisotilasta jäi vangiksi. Yksi viimeisimmistä virallisista taisteluista tapahtui Diamond Hillillä 11.-12. kesäkuuta, lordi Robertsin yrittäessä työntää viimeisetkin jäänteet buurien kenttäarmeijasta iskuetäisyyden toiselle puolelle Pretoriasta. Vaikka Roberts onnistui lyömään buurit pois mäeltä, Louis Botha ei kuitenkaan nähnyt tätä tappiona, sillä hän aiheutti briteille 162 miehen tappiot kärsien itse vain 50 miehen tappiot. Tämä taistelu lopetti viralliset sotilasoperaatiot maassa ja aloitti uudenlaisen sodankäynnin.
Ensimmäinen buurisota Ensimmäinen buurisota tai Transvaalin sota oli ensimmäinen yhteenotto brittien ja Transvaalin buurien välillä. Yhteenoton syntyä joudutti Sir Theophilus Shepstone, joka liitti Transvaalin (Etelä-Afrikan tasavalta) brittien omistukseen 1877. Britit lujittivat valtaansa englantilaisten ja zulujen sodan jälkeen suurimmassa osassa Etelä-Afrikan siirtomaa-alueita vuonna 1879. Buurit protestoivat pakkoliittämistä nousemalla kapinaan joulukuussa 1880.
Boyd Robert Horsbrugh Vuonna 1899 hän palasi Englantiin, mutta pian hän sai komennuksen Etelä-Afrikkaan, jossa alkoi toinen buurisota. Hän palveli etupäässä Lordi Methuenin joukoissa ja sai ylennyksen kapteeniksi 1900. Seuraavat pari vuotta hän soti eri puolilla maata, haavoittui, eikä voinut keskittyä lintutieteeseen. Juuri ennen sodan päättymistä hänet kotiutettiin Englantiin. Ansioistaan hänet palkittiin Kuningattaren mitalilla (Queen's South Africa Medal) ja Kuninkaan mitalilla (King's South Africa Medal).
Buurit Britannian alettua koota sotajoukkojaan Etelä-Afrikkaan Transvaal antoi vuonna 1899 uhkavaatimuksen, joka johti sotaan (ks. toinen buurisota). Oranje yhtyi tuolloin Transvaaliin. Hyvin alkaneesta sissisodasta huolimatta buurit joutuivat vuonna 1902 antautumaan brittijoukoille. Kärsimästään tappiosta huolimatta he onnistuivat säilyttämään ominaisen kielensä ja kulttuurinsa ja kykenivät saamaan poliittista vaikutusvaltaa. Vuonna 1906 Transvaal ja 1907 saivat itsehallinnon rauhansopimuksissa. Tilanteiden rauhoituttua perustettiin 1909 Etelä-Afrikan unioni, joka käsitti Kapmaan, Natalin, Oranjen ja Transvaalin.
Rudyard Kipling Vuodet 1898–1910 olivat ratkaisevia Etelä-Afrikalle. Brittien Oranjen vapaavaltiota ja Transvaalia vastaan käymä toinen buurisota käytiin vuosina 1899–1902. Sota päättyi buuritasavaltojen tappioon ja Oranje sekä Transvaal liitettiin rauhansopimuksessa osaksi brittiläistä imperiumia. Brittiläiset Kapmaa ja Natal sekä buurien Oranje ja Transvaal yhdistettiin 1910 Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvaksi Etelä-Afrikan unioniksi. Palattuaan Englantiin Kipling kirjoitti Britannian etuja buurisodassa tukevaa runoutta. Seuraavalla Etelä-Afrikan vierailullaan vuoden 1900 alussa hän auttoi perustamaan Frederick Robertsia ja hänen brittijoukkojaan tukevan The Friend -sanomalehden juuri vallattuun Oranjen vapaavaltion pääkaupunkiin Bloemfonteiniin. Vaikka toimittajuus jäi lyhyeksi, oli tämä Kiplingin ensimmäinen kerta sanomalehtityössä sitten allahabadilaisen The Pioneerin aikojen. The Friendin toimittajuuden aikana Kipling solmi elinikäisen ystävyyssuhteen muun muassa Perceval Landonin ja H. A. Gwynnen kanssa. Hän myös julkaisi artikkeleita, joissa selvemmin toi esiin näkökantansa konfliktista. Kipling myös kirjoitti muistolaattatekstin Kimberleyssä Honoured Dead Memorial -muistomerkkiin, joka kunnioittaa Kimberleyn piirityksessä (1899–1900) kuolleita brittejä.
Paul Kruger Toinen buurisota kääntyi alkumenestyksen jälkeen buurien tappioksi. Presidentti Kruger joutui jättämään pääkaupunki Pretorian syksyllä 1900 vähän ennen brittijoukkojen saapumista. Hän nimitti Schalk Burgerin vt. presidentiksi ja pakeni lokakuussa 1900 Lourenço Marquesin satamasta Hollannin kuningatar Vilhelmiinan lähettämällä sotalaiva "Gelderlandilla". Euroopassa Kruger yritti turhaan saada Ranskan tai Saksan puuttumaan sotaan buurien hyväksi. Hän oli buurisodan päättymiseen saakka maanpaossa Hollannissa ja siirtyi sen jälkeen Sveitsiin, jossa hän kuoli 78-vuotiaana vuonna 1904. Hänet haudattiin Pretoriaan joulukuussa 1904.
Toinen buurisota Kullan löytämisen jälkeen tuhannet brittiläiset siirtolaiset alkoivat vyöryä rajan yli Kapmaasta. Johannesburgin kaupunki syntyi hökkelikylästä lähes yhdessä yössä, kun "uitlanderit" (ulkomaalaiset) leiriytyivät kaivosten lähelle. Pian uitlandereita oli Randilla enemmät kuin buureja, mutta he pysyivät kuitenkin koko Transvaalissa vähemmistönä. Afrikaanit hermostuivat ja närkästyivät uitlanderien läsnäolosta ja kielsivät heiltä äänestysoikeuden. Kultakaivosteollisuutta verotettiin raskaasti, mihin vastauksena uitlanderit ja brittiläiset kaivosten omistajat yrittivät kaataa buurihallituksen. Vuonna 1895 Cecil Rhodes sponsoroi epäonnistuneen vallankaappauksen, johon liittyi aseellinen isku, Jamesonin hyökkäys.
Toinen buurisota Ruoan vähennyttyä riittämättömäksi alkoi piiritys verottaa Ladysmithiä, Mafekingiä ja Kimberleytä puolustavia brittisotilaita sekä siviileitä. Mafekingissä Sol Plaatje kirjoitti ”Näin ensimmäistä kertaa hevosen lihaa käytettävän ihmisten ruokana”. Piirityksessä olleita kaupunkeja pommitettiin jatkuvasti tykistöllä ja tämän takia kadut olivat erittäin vaarallisia paikkoja liikkua. Kimberleyn piirityksen lopussa odotettiin buurien kiihdyttävän keskityksiään, joten ihmisiä kehotettiin menemään kaivoksiin piiloon. Kaupungin väestö panikoi ja ihmisiä virtasi kaivoksiin 12 tunnin ajan. Vaikka keskitystä ei koskaan tullutkaan, ei se auttanut alentamaan siviiliväestön ahdinkoa.
Transvaal Vuoden 1885 alun Witwatersrandin suuri kultalöydös johti ulkomaalaisten ("uitlander") muuttovirtaan Transvaaliin. Pelko kasvavasta brittimallin käyttöönotosta seudulla johti buurien tekemään ennalta ehkäisevään iskuun vuonna 1899. Toinen buurisota johti lopulta Transvaalin uuteen valloitukseen vuonna 1900 ja sen muodolliseen liittämiseen Brittiläiseen imperiumiin vuonna 1902. Sen alueesta muodostettiin Transvaalin siirtokunta. Vuonna 1910 entiset buuritasavallat liittyivät yhteen Kapmaan ja Natalin siirtokuntien kanssa muodostaen Etelä-Afrikan unionin. Entisestä Transvaalin alueesta tuli tämän jälkeen Etelä-Afrikkaan kuulunut Transvaalin provinssi, joka lakkautettiin vuonna 1994.
Toinen buurisota Palattuaan Britanniaan the South African Women and Children's Distress Fundin edustaja Emily Hobhouse teki paljon työtä julkistaakseen vankien ahdingon vierailtuaan useilla leireillä Oranjen vapaavaltiossa. Hänen viisitoistasivuinen raporttinsa nostatti julkisen metelin ja johti hallituksen komission perustamiseen. Fawcettin komissio kiersi leirejä elokuusta joulukuuhun 1901 ja vahvisti Hobhousen raportin. He olivat erittäin kriittisiä leirien hoidon suhteen ja tekivät useita parannusehdotuksia, esimerkiksi ravinnon parantamiseksi ja lääkintähuollon jakamiseksi. Helmikuuhun 1902 mennessä leirien vuosittainen kuolinvauhti laski ensin 6,9 prosenttiin ja myöhemmin 2 prosenttiin.
Toinen buurisota Taktiikka johti sodan loppuun mennessä 30 000 maatilan ja noin 40 pienen kylän tuhoon. Kaikkiaan 116 572 buurimiestä, -naista ja -lasta siirrettiin keskitysleireille. Määrä oli noin neljännes koko buuriväestöstä. Lisäksi leireille suljettiin noin 120 000 mustaa afrikkalaista. Tämä taktiikka nopeasti tuhosikin buurien taistelutahdon ja huoltolinjat. Joulukuuhun 1901 mennessä monet leireille joutuneista oli päästetty lähtemään ja monet miehistä liittyivät kahteen uuteen rykmenttiin jotka taistelivat brittien rinnalla, the Transvaal National Scouts ja Orange River Volunteers, saadakseen sodan loppumaan nopeasti. Sota loppui 31. toukokuuta 1902.
Toinen buurisota Kaiken kaikkiaan sota maksoi noin 75 000 ihmishenkeä. Näistä 22 000 oli brittisotilaita (7 792 taisteluissa, loput sairauksiin), 6 000-7 000 buurisotilaita, 20 000-28 000 buurisiviilejä ja ehkä 20 000 mustaa afrikkalaista. Viimeiset buurit antautuivat toukokuussa 1902 ja sota loppui Vereenigingin rauhansopimukseen samassa kuussa. Buureille annettiin 3 000 000 puntaa korvauksina ja heidän luvattiin lopulta saavan itsehallinnon, joka muodostettiin nimellä Etelä-Afrikan unioni vuonna 1910. Sopimus lopetti Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion olemassaolon itsenäisinä buurivaltioina ja lisäsi ne Brittiläisen imperiumin osiksi.
Toinen buurisota Vasta 14. helmikuuta vahvistusten saapuessa lordi Frederick Robertsin alaisuudessa olleet britit pystyivät käynnistämään vastahyökkäyksen varuskuntien vapauttamiseksi. Kenraali John Frenchin johtama ratsuväkidivisioona vapautti Kimberlyn 15. helmikuuta. Paardebergin taistelussa 18.-27. helmikuuta Roberts lopulta löi buurit ja onnistui pakottamaan kenraali Cronjén antautumaan 4 000 miehensä kanssa. Tämä heikensi buurien voimia huomattavasti ja mahdollisti Ladysmithin vapautuksen seuraavana päivänä. 18. toukokuuta tapahtunut Mafekingin vapautus synnytti lähes mellakkamaista juhlintaa Englannissa. Tämän jälkeen britit työntyivät kahteen valtioon ja valtasivat Oranjen vapaavaltion pääkaupungin Bloemfontein 13. maaliskuuta ja Transvaalin pääkaupungin Pretorian 5. kesäkuuta.
Toinen buurisota Brittiläisten uusi komentaja, lordi Kitchener, vastasi haasteeseen rakentamalla piikkilangalla ympäröityjä paaluvarustuksia, pieniä kivestä rakennettuja rakennuksia, joilla hän pyrki rajoittamaan sissien liikkumisen pienelle alueelle jossa heidät pystyttäisiin helposti tuhoamaan. Yleensä paaluvarustuksien välimatka oli noin 900 metriä. Paaluvarustuksien välissä usein kulki rautalankaa, johon oli kiedottu peltitölkkejä tai valoraketteja – joskus jopa ladattuja kivääreitä linjan suuntaisesti – ilmoittamaan liikkeistä linjan yli ja estämään sitä. Tammikuun 1901 ja sodan lopun välillä noin 8 000 paaluvarustusta oli rakennettu lähes 6 000 kilometrin matkalle. Jokaista paaluvarustusta miehitti aliupseeri sekä noin kuusi muuta miestä. Luutnantti oli vastuussa kolmesta tai neljästä varustuksesta. Lopulta briteillä oli noin 450 000 brittiläis- ja siirtomaalaissotilasta maassa.
Daily Mail Lehti on yleensä ottanut isänmaallis-populistisen kannan ja kannattanut muun muassa osallistumista toiseen buurisotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan.
Wilfrid Laurier Laurier’n aikaansaannoksina pidetään muun muassa tullietuuksien myöntämistä Britannialle sekä kanadalaisten lähettämistä toiseen buurisotaan 1899–1903. Sen sijaan yrityksissään parantaa kauppasuhteita Yhdysvaltojen kanssa hän ei onnistunut.
9th/12th Royal Lancers Tuolloin yhdistetyt joukko-osastot oli perustettu vuonna 1715, kun ratsuväkeä tarvittiin kukistamaan jakobiittikapinaa. Ne osallistuivat toiseen afgaanisotaan, buurisotaan, maailmansotiin ja Persianlahden sotaan.
Sabayon Linux Sabayon on julkaistu versiosta 4.1 lähtien ainakin kahdella versiona. Toinen versio käyttää GNOME-työpöytäympäristöä ja toinen käyttää KDE-työpöytäympäristöä.
Toinen oopiumisota Toinen oopiumisota käytiin Kiinan (Qing-dynastia) sekä Britannian ja Ranskan välillä vuosina 1856–1860. Kiinassa käytiin samaan aikaan Taiping-kapinaa.
Transvaal Transvaalin asuttivat 1830- ja 1840-luvuilla Kapmaasta brittien vainoa paenneet voortrekkerit. Tätä tapahtumaa kutsutaan nimellä "Suuri vaellus". Buurit voittivat helposti paikalliset asukkaat valtataistelussa ja perustivat useita tasavaltoja brittihallinnon ulkopuolelle. 1850-luvulla britit tulivat yhteisymmärrykseen buuritasavaltojen kanssa ja myönsivät itsenäisyyden Transvaalille, josta tehtiin viralliselta nimeltä Etelä-Afrikan tasavalta (ZAK). Toinen pitkäikäisemmäksi muodostunut buuritasavalta oli Transvaalin eteläpuolella sijainnut Oranjen vapaavaltio. Ensimmäisen presidentin Marthinus Wessel Pretoriuksen yritys yhdistää Transvaal ja Oranje johti vuosina 1862–1864 käytyyn Transvaalin sisällissotaan. Britannia valloitti Transvaalin vuonna 1877. Vuonna 1880 Transvaalin buurit nousivat kapinaan koventunutta brittihallintoa vastaan. Buurien johtaja Paul Kruger vaikutti keskeisesti siihen, että ensimmäinen buurisota saatiin päätökseen ja Transvaal sai takaisin itsenäisyytensä vuonna 1881. Sittemmin Kruger valittiin Transvaalin presidentiksi.
Ensimmäinen buurisota Buurit pukeutuivat arkivaatteisiinsa, jotka olivat useimmiten väriltään khakia tai maanvärisiä, kun taas britit käyttivät yhä kuuluisaa kirkkaanpunaista univormuaan. Afrikan luonnossa brittisotilaat erottuivat kauaksi, mikä helpotti jo valmiiksi taitavina tarkka-ampujina tunnettujen buurien taistelutoimintaa.
Mario Kart: Double Dash!! Pelisarjan aiemmista osista poiketen "Mario Kart: Double Dash!!":n ajokeissa on kaksi pelihahmoa samanaikaisesti. Toinen heistä ajaa autoa ja toinen käyttää kilpailun aikana käyttöön saatavia aseita ja muita esineitä. Yksinpelissä pelaaja hoitaa molemmat toimenpiteet. Jos pelaa vähintään kahden pelaajan voimin, voivat molemmat pelaajat hallita samaa ajokkia, jolloin toinen ajaa ja toinen käyttää esineitä. Hahmojen paikkoja voi vaihtaa kilpailun aikana.
Seminolisodat Seminolisodat olivat kolme sotaa, jotka käytiin Floridassa Yhdysvaltojen ja seminolien intiaaniheimon välillä. Ensimmäinen seminolisota käytiin vuosina 1817–1818, toinen 1835–1842 ja kolmas 1855–1858. Näistä pisin ja tunnetuin oli toinen seminolisota.
Forsytein taru Toisessa osassa "Kahleissa" seurataan Soamesin ja Irenen eroprosessia sekä Soamesin kamppailua etsiessään uutta vaimoa. Tässä kirjassa myös historialliset tapahtumat vaikuttavat Forsytein elämään suuresti – varsinkin buurisota – ja kuvaavat heidän itsekeskeisen maailmansa murenemista suurten kansainvälisten konfliktien jaloissa.
Ensimmäinen buurisota Brittiläisen varuskunnan piiritys johti Laing’s Nekin taisteluun 28. tammikuuta 1881. Kenraalimajuri Sir George Pomeroy Colleyn johtamat brittijoukot yrittivät murtaa buurien asemat Drakensbergin vuoristossa vapautuakseen piirityksestä. Piet Joubertin komentamat buurit kuitenkin torjuivat kaikki jalka- ja ratsuväen hyökkäykset.
Ensimmäinen buurisota Schuinshoogten taistelussa 8. helmikuuta 1881 brittiläiset joukot hädin tuskin pelastuivat tuholta. Suurin nöyryytys briteille kuitenkin tapahtui 27. helmikuuta 1881 Majuba Hillin taistelussa, kun buurijoukot valtasivat rynnäköllä kukkulan, jolta brittiläiset joukot ajettiin pois kovin tappioin. Colley kaatui tässä taistelussa.
Ikikipinä Elokuvassa "" ilmeni, että kahdessa Allsparkin palasessa oli vielä voimaa jäljellä. Toinen oli takertunut Samin vanhaan paitaan ja aiheutti Samille myös näkyjä liittyen Primejen vierailuun Maassa 19000 vuotta sitten. Sam antoi sen Mikaelalle, joka piti sitä hallussaan, kunnes Sam käytti sitä Jetfiren herättämiseen.
Toinen taas oli NESTin tukikohdassa eräässä bunkkerissa. Soundwave sai sen sijainnin selville ja lähetti Ravagen ja tämän apurin, Reedmanin viemään sen. Kun se oli viety, Ravagen toinen apuri, Tohtori käytti sitä elvyttämään Megatronin.
Mitfordin sisarukset Mitfordin sisarukset kuuluivat Mitfordin maalaisaateliseen perheeseen. Perheen isä eli Redesdalen 2. paroni oli David Freeman-Mitford, joka avioitui Sydney Bowlesin kanssa. Perhe oli tunnettu kuudesta kuuluisasta ja skandaalinkäryisestä tyttärestä, heidän suhteistaan, poliittisista kytköksistään ja etenkin ideologisista ristiriidoistaan. Tyttäristä neljä kirjoitti yhden tai useampia menestysteoksia. Perheenjäsenten tuttavapiiriin kuuluivat muun muassa Winston Churchill, Anthony Eden, Wallis Simpson, Adolf Hitler, Joseph Goebbels, Hermann Göring, Sir Oswald Mosley sekä kirjailijat Evelyn Waugh ja John Betjeman.Perheen isä David Freeman-Mitford (1878–1958), tyttärien kesken "Farve", oli paroni Redesdalen toinen poika, eikä hänen oletettu perivän omaisuutta tai arvonimeä. Hänellä lie ollut dysleksia, hän oli hidas lukemaan ja oppimaan ja sai käydä toisarvoista koulua. David kuitenkin oppi ranskaa hyvin ja piti kelpo puheita parlamentissa. Kun sotilasura ei ottanut alkaakseen, hänet lähetettiin Ceylonille viljelemään teetä, mikä ei ollut erityisen mieluisaa. Palattuaan hän osallistui buurisotaan ja haavoittui.
Arthur Conan Doyle Doyle pyrki vuosisadan vaihteessa vapaaehtoisena Etelä-Afrikan buurisotaan, ja hänet otettiin palvelukseen lääkärinä vuonna 1900. Doyle kirjoitti muutaman kuukauden kokemuksistaan arvostetun 500-sivuisen "The Great Boer War" -kronikan. Doyle aateloitiin vuonna 1902. Hän pyrki kaksi kertaa parlamenttiin mutta ei tullut valituksi.
Menestysteologia Usko on menestysteologisen näkemyksen mukaan puhutun sanan voima, jota Jumala käytti luodessaan maailman. Jumala käytti voimaa lausumalla sanoja ääneen, ja tätä samaa puhuttujen sanojen voimaa voi menestysteologien mukaan kuka tahansa ihminenkin käyttää. Toinen tapa käyttää tätä voimaa on luova visualisointi.
Charles Monro Skottilaistaustainen Monro syntyi 15. kesäkuuta 1860 merellä "Maid of Judah"-matkustajalaivalla matkalla Englantiin. Hän kävi Sandhurstin sotakorkeakoulun, jonka jälkeen astui ensimmäiseen joukko-osastoonsa 2. jalkaväkirykmenttiin 1879. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hänen uransa eteni tyypillisen brittiarmeijan upseerin tavoin ja hän osallistui buurisotaan 1900-luvun alussa.
Falkirkin taistelu Falkirkin lähellä käytiin myös toinen taistelu (Falkirkin toinen taistelu) vuonna 1746 Jakobiittikapinan yhteydessä.
Toinen Bull Runin taistelu Bull runin toinen taistelu käytin 28.–30. elokuuta 1862. Taistelu oli osa Amerikan sisällissodan etelävaltioiden offenssiivia unionin joukkoja vastaan. Konfederaation joukkoja komensi Robert E. Lee ja Virginian armeijaa John Pope. Taistelu käytiin samoilla seuduilla kuin Bull runin ensimmäinen taistelu ja siihen osallistui enemmän joukkoja ja kalustoa kuin ensimmäisellä kerralla.
Edmund Ironside Ironside osallistui nuorena buurisotaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän komensi vuonna 1918 ympärysvaltojen interventiojoukkoja Pohjois-Venäjällä sekä vuonna 1920 Persiassa. Vuosina 1928–1931 hän oli Intiaan ja myöhemmin Lähi-itään sijoitettujen joukkojen komentajana. Toisen maailmansodan alussa Ironside toimi Britannian pääesikunnan päällikkönä 1939–1940. Hänet ylennettiin 1940 sotamarsalkaksi, ja sen jälkeen hän komensi kodinturvajoukkoja.
Connaught Rangers Rykmentti perustettiin Connachtissa 1793 ja se osallistui mm. Napoleonin sotiin, Krimin sotaan, Buurisotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan. Vuonna 1920 joukko rykmentin sotilaita kapinoi sen ollessa sijoitettuna Intiaan. Kapinan syynä oli kotimaan Irlannin käymä itsenäistymissota. Kaksi vuotta myöhemmin rykmentti lakkautettiin Irlannin itsenäistyttyä yhdessä kuuden muun Isoa-Britanniaa palvelleen irlantilaisrykmentin kanssa.
Toinen keltiberisota Toinen keltiberisota käytiin vuosina 151-154 eaa. Hispaniassa (nykyinen Espanja) Rooman tasavallan ja Hispanian keltiberiheimojen välillä.
Glyserolidehydrataasi Glyserolidehydrataasi koostuu tyypillisesti kahdesta tai useammasta alayksiköstä. Yksiköt voivat olla keskenään erilaisia, kuten "Klebsiella"-suvun bakteereilla, joilla toinen on massaltaan suurempi ja toinen pienempi. Yksiköt voivat myös olla keskenään samanlaisia. Esimerkiksi "Lactobacillus reuteri" -lajin entsyymi koostuu neljästä keskenään samanlaisesta alayksiköstä. Glyserolidehydrataasi vaatii koentsyymikseen kobamamidien eli adenosyylikobalamiinin. Glyserolidehydrataasi käyttää substraattinaan erityisesti glyserolia, josta se muodostaa 3-hydroksipropanaldehydiä. Entsyymi voi käyttää substraatteinaan eräitä muitakin polyalkoholeja, kuten glykolia ja propyleeniglykolia, joista muodostuu asetaldehydiä ja propionialdehydiä. Korkeat glyserolipitoisuudet inhiboivat glyserolidehydrataasin, ja inaktivoituneen entsyymin aktivoimiseen tarvitaan toinen entsyymi, glyserolidehydrataasireaktivaasi.
Boccia Ulkopelissä käytetään kovamuovisia palloja, joiden ympärysmitta on sääntöjen mukaan 270 mm +/- 8 mm (siis läpimitaltaan noin 83,5–88,5 mm). Maalipallona toimii valkoinen pallo. Toinen joukkueista pelaa punaisilla, toinen sinisillä palloilla. Sisäpelissä käytetään vastaavankokoisia joko pehmeästä muovista tehtyjä tai nahkapäällysteisiä palloja. Henkilöt, jotka eivät kykene heittämään palloa, voivat käyttää vierittämiseen kourua. Kourua käyttää avustaja pelaajan ohjeiden mukaisesti.
Marne Marnella käytiin kaksi taistelua ensimmäisessä maailmansodassa. Ensimmäinen Marnejoen taistelu, joka oli yksi sodan käännekohtia, käytiin 1914 ja toinen taistelu 1918.
Luettelo FCF:n tapahtumista vuonna 2009 Tapahtumassa käytiin kolme ottelua. Show oli ensimmäinen Oulussa järjestetty wrestlingtapahtuma. Tapahtumassa käytiin Suomen toinen kettinkiottelu.
Ruotsinsalmen toinen meritaistelu Ruotsinsalmen toinen meritaistelu on an kuulunut meritaistelu Ruotsin ja Venäjän laivastojen välillä 9.-10. heinäkuuta 1790. Se käytiin Kotkansaaren, Mussalon ja Kuutsalon saarten välisellä alueella nykyisen Kotkan edustalla. Taistelu on suurin Itämerellä koskaan käyty meritaistelu ja voidaan laskea myös kuuluvan suurimpien meritaisteluitten joukkoon alusmäärän ja joukkojen koon vuoksi. 
Vain vuotta aiemmin käytiin samalla paikalla Ruotsinsalmen ensimmäinen meritaistelu, jonka Ruotsi hävisi.
Toinen makedonialaissota Toinen makedonialaissota käytiin Rooman ja Makedonian välillä vuosina 200-197 eaa. Rooman liittolaisina olivat myös Pergamon ja Rodos. Makedonian joukkoja johti Filippos V.
Principia Mathematica Gödelin toinen epätäydellisyyslause osoitti, ettei aritmetiikkaa voida käyttää todistamaan sen omaa sisäistä johdonmukaisuutta, jolloin sitä ei voida käyttää varsinkaan minkään sitä vahvemman johdonmukaisuuden todistamiseen.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1964 Vuoden 1964 talviolympialaisissa käytiin ensimmäistä kertaa kaksi mäkihyppykilpailua, joista toinen normaalimäessä ja toinen suurmäessä. Molemmissa kilpailuissa urheilijat hyppäsivät kolme hyppyä, joista kahden parhaan hypyn tulokset huomioitiin lopputuloksissa. Vuoden 1964 talviolympialaisten normaalimäen kilpailu hypättiin Seefeldissä, jossa mäen K-piste oli 78 metriä. Suurmäen kilpailu käytiin Innsbruckin Bergiselschanzella, jonka K-piste oli 81 metriä. Monet ajattelivat kahden mäen välisen eron olevan liian pieni.
Toinen Intian–Pakistanin sota Toinen Intian–Pakistanin sota (toinen Kashmirin sota) käytiin elokuun ja syyskuun välisenä aikana vuonna 1965. Maat olivat sotineet Kashmirin hallinnosta jo vuonna 1947. Ensimmäisen sodan aselepolinjaa vartioivat YK:n tarkkailijat – vuoden 1965 levottomuuksien yltyessä tarkkailijoiden määrä kaksinkertaistettiin.
Pölynimuri Vuonna 1865 kehitettiin Yhdysvalloissa ensimmäinen myyntikelpoinen pölynimuri. Laite oli käsin pumpattava. Sen käyttö vaati kaksi ihmistä, joista toinen pumppasi eräänlaisia isoja palkeita ja toinen käytti letkua.
Golf kesäolympialaisissa 1900 Golf kesäolympialaisissa 1900 käytiin 2. – 3. lokakuuta. Kilpailuissa järjestettiin kaksi lajia, toinen niistä oli miesten 36 reiän kilpailu ja toinen naisten 9 reiän kilpailu.
Grafiitti Samanlainen kiderakenne kuin grafiitilla on myös heksagonaalisella boorinitridillä, jossa joka toinen hiiliatomi on korvattu boori- ja joka toinen typpiatomilla. Sitäkin voi käyttää voiteluaineena, ja grafiittia muistuttavien ominaisuuksiensa vuoksi sitä sanotaan joskus "valkoiseksi grafiitiksi".
Lumen vesiarvo Toinen määritystapa käyttää hyväksi Maan omaa radioaktiivisuutta, sillä radioaktiivisen säteilyn absorptio riippuu lumen vesiarvosta. Nämä mittaukset suoritetaan käytännössä lentokoneista. Satelliitteja voidaan käyttää apuna lumipeitteen koon arvioinnissa.
Kromikarbonyyli Kromikarbonyyliä valmistetaan pelkistämällä kromi(III)suoloja kuten kromikloridia hiilimonoksidin läsnä ollessa. Pelkistimenä voidaan käyttää metallista alumiinia ja katalyyttinä alumiinikloridia. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on käyttää pelkistimenä fenyylimagnesiumbromidia tai natriumia.
Panteismi Panteismista kirjoitti ensimmäisenä irlantilainen filosofi John Toland kirjassaan "Socinianism Truly Stated" (1705). Hän käytti adjektiivia ’panteistinen’, ja neljä vuotta myöhemmin eräs toinen kirjoittaja käytti ensi kertaa termiä ’panteismi’.
Piet Joubert Joubert hävisi vuoden 1883 presidentinvaalit itseään vanhoillisemmalle Krugerille, mutta hänestä tuli kuitenkin Krugerin varapresidentti, ja hän oli jälleen virkaatekevänä presidenttinä Krugerin Euroopan-matkan aikana 1883–1884. Joubert olisi halunnut laajentaa Transvaalin aluetta, mutta Kruger vastusti ajatusta. Lisätäkseen vaikutusvaltaansa Joubert liittoutui Transvaalin brittiläisen vähemmistön eli niin sanottujen "uitlandereiden" kanssa, mikä syvensi kiistaa presidentti Krugerin kanssa. Joubert oli Krugerin vastaehdokkaana vielä vuosien 1888, 1893 ja 1898 presidentinvaaleissa, mutta hävisi joka kerralla, vaikkakin vuonna 1893 melko täpärästi. Vuoden 1896 Jamesonin hyökkäyksen jälkeisinä vuosina Joubert yritti sovitella Transvaalin ja Ison-Britannian välejä uuden sodan ehkäisemiseksi. Kun toinen buurisota lokakuussa 1899 syttyi, hänet nimitettiin uudelleen ylipäälliköksi. Hän valitsi sodassa hyvin varovaisen ja defensiivisen strategian. Buurijoukkojen menestys sodan alkuvaiheessa oli pääasiassa muiden komentajien ansiota eikä Joubert saanut hyödynnettyä sen tuomaa etua tehokkaasti. Paardebergin taistelussa helmikuussa 1900 kärsityn tappion jälkeen hän vetäytyi takaisin pääkaupunki Pretoriaan, jossa kuoli kuukautta myöhemmin. Uudeksi ylipäälliköksi tuli kenraali Louis Botha, joka Pretorian kukistumisen jälkeen onnistui jatkamaan sotaa sissisotana vielä lähes kaksi vuotta.
Robert Salisbury Salisburylla oli kokemusta erityisesti ulkopolitiikasta, ja hän toimikin suurimman osan aikaa ulkoministerin tehtävissä, ja jätti valtiovarainhoidoin muille. Afrikan valloitus oli hänen toisen kautensa pääasiallisena tavoitteena ja ankaran Ranskan ja Britannian välejä hiertäneen kilpailun syy, kunnes Ranska hyväksyi Britannian hallinnan Niilillä Fashodan kriisin jälkeen 1898. Keinona brittiläisen maailmanvallan ylläpitämiseen oli merten herruus siirtokuntien suojelemiseksi ja vapaakauppa sen tulonlähteenä. Siirtomaiden oikeutukseksi hän katsoi takapajuisten rotujen kehittämisen Brittiläisen imperiumin suojassa, vaikka suhtautuikin muihin imperiumeihin kyynisesti, kuten osmaneihin, joita hän piti korruptoituneina riistäjinä. Joseph Chamberlainin ollessa siirtomaaministerinä syttyi toinen buurisota 1899–1902, johon osasyynä on pidetty ministerien liiallista omapäisyyttä ja heikkoa valvontaa. Salisburya eivät pelottaneet Yhdysvaltain uhkailut Venezuelan asemasta (1895) tai Saksan keisari Vilhelm II:n sähke 1896 Transvaalin presidentille Paul Krugerille, jossa hän onnitteli brittihyökkäyksen torjumisesta. Salisbury yritti koota suurvaltoja osmaneja vastaan armenialaisten joukkomurhien aikana 1895–1896, muttei saanut tukea. Kun muut suurvallat liittoutuivat toisiaan vastaan, Salisbury kieltäytyi tästä ja piti liittoutumista vaarallisena ja pelkäsi brittien kieltäytyvän lähdöstä sotaan liittolaisen puolesta. Hänen politiikkansa on saanut nimen "Splendid Isolation", loistava eristäytyminen.
Intian ja Pakistanin suhteet Vuosina 1947-1948 käytiin Ensimmäinen Intian–Pakistanin sota. Toinen sota puhkesi maiden välillä vuonna 1965. Vuonna 1971 käytiin kolmas sota, joka liittyi Itä-Pakistanin itsenäistymiseen Bangladeshiksi.
Christiaan de Wet Maanviljellijäperheeseen syntynyt De Wet ei juuri käynyt kouluja. Hän osallistui 1860-luvulla sothoja vastaan käytyihin sotaretkiin. Hän muutti vuonna 1880 Transvaaliin, jossa puhkesi samana vuonna ensimmäiseen buurisotaan johtanut kapina brittejä vastaan. De Wet osallistui sodassa Laingsnekin, Ingogon ja Majubavuoren taisteluihin. Hänet valittiin vuonna 1885 Transvaalin parlamenttiin eli "volksraadiin", mutta hän erosi siitä pian palatakseen viljelemään sukutilaansa Oranjen vapaavaltiossa. Vuosina 1889–1898 hän oli edustajana Oranjen parlamentissa.
Ydinturvallisuus Yhteisvikoja voidaan välttää diversiteetin eli erilaisuusperiaatteen avulla. Se tarkoittaa, että sama turvallisuustoiminto voidaan toteuttaa kahdella erilaisella järjestelmällä. Esimerkiksi ketjureaktion pysäyttämiseen on kaksi erilaista järjestelmää, joista toinen käyttää säätösauvoja ja toinen syöttää booriliuosta reaktoriin.
Toinen valtiovarainministeri Toinen valtiovarainministeri on Suomen hallitusvirka, viralliselta nimitykseltään ministeri valtiovarainministeriössä. Joukkotiedotusvälineissä hänestä saatetaan käyttää nimitystä "veroministeri", koska toiselle valtiovarainministerille yleensä määritellään tehtävät, joilla ei ole valtiontaloudellista merkitystä tulo- ja menoarviossa, kuten verohallinto ja verolait. Valtiovarainministeriötä johtaa valtiovarainministeri.
Toinen Tšetšenian sota Toinen Tšetšenian sota käytiin Venäjän ja Tšetšenian välillä vuosina 1999–2009. Ensimmäinen Tšetšenian sota oli päätynyt Venäjän tappioon, mutta Tšetšenian itsenäisyyttä ei ollut tunnustettu. Terrori-iskut saivat Putinin lähettämään Venäjän joukot takaisin Tšetšeniaan.
El Tebin toinen taistelu El Tebin toinen taistelu oli brittien ja mahdien Sudanin välillä käyty taistelu 29. helmikuuta 1884 niin sanotun Mahdistisodan aikana. Taistelu käytiin Gerald Grahamin johtamalla brittien sotaretkellä Sudaniin ja se päättyi brittien voittoon.
Toinen diadokkisota Toinen diadokkisota käytiin vuosina 319–315 eaa. Aleksanteri Suuren seuraajien eli diadokkien välillä. Sodan jälkeen Kassandros oli kiistaton Makedonian hallitsija. Antigonos I taas hallitsi miltei kokonaan Aleksanteri Suuren valtakunnan itäosaa.
Berndt Höök Höök kaatoi elämänsä aikana 134 täyskasvuista karhua, joista suurin painoi noin 300 kiloa. Tätä enemmän karhuja tiedetään Suomessa kaataneen vain Martti Kitusen, 193 aikuista karhua. Höök metsästi karhuja etupäässä Itä-Suomessa sekä Venäjän Karjalan puolella Ilomantsin takaisissa erämaissa. Höök käytti karhujen ampumiseen lyhyellä matkalla tehokasta kaksipiippuista haulikkoa, jonka toinen piippu oli sileä ja toinen rihlattu. Hän naulasi haulikon tukkiin hopeanaulan jokaisen karhunkaadon jälkeen niin, että niistä muodostui vähitellen tähtikuvio. Muina aseina Höök käytti Lancaster-mallista luodikkoa ja keihästä.