mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Keski-Suomen maakunta Keski-Suomen maakunnassa on nykyään 23 kuntaa, joista 6 on kaupunkeja. Kuntakeskusten sijainti käy ilmi oheisesta kartasta. Kuhmoinen siirtyi 1974 Hämeen läänistä Keski-Suomen lääniin ja liittyi myöhemmin myös Keski-Suomen maakuntaan.
Pohjannokkonen Pohjannokkosta tavataan ainoastaan Euroopan pohjoisosissa. Sitä kasvaa lähinnä Norjan ja Ruotsin keski- ja pohjoisosien vuoristo- ja tunturialueilla, Keski- ja Pohjois-Suomessa sekä Luoteis-Venäjän pohjoisosissa Uralille saakka. Suomessa pohjannokkonen kasvaa paikoitellen Keski-Suomen eteläosista Pohjois-Lappiin. Runsain laji on Kainuussa ja Etelä- ja Keski-Lapissa. Lajin levinneisyyden laajuus on kuitenkin huonosti tunnettu Keski-Suomessa.
Keski-Suomen viestipataljoona Keski-Suomen viestipataljoona (lyhenne KSVP) on ollut Suomen puolustusvoimien viestijoukkojen koulutusjoukko-osasto Keuruun varuskunnassa, missä toimi samanaikaisesti myös Keski-Suomen pioneeripataljoona. Keski-Suomen viestipataljoona muodostui 1976, kun alkujaan Hämeenlinnan varuskunnassa toiminut 4. erillinen viestikomppania ja Keuruulle perustettu 5. erillinen viestikomppnia yhdistettiin.
Keski-Suomen maakunta Keski-Suomen lääni, jonka alue oli miltei sama kuin maakunnan, oli olemassa vuosina 1960–1997. Läänin pääkaupunki oli Jyväskylä. Vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen maakunta kuului Länsi-Suomen lääniin, kunnes Suomen läänit lakkautettiin. Eduskuntavaaleissa Keski-Suomi muodostaa oman vaalipiirinsä. Maakuntalauluna on Keski-Suomen kotiseutulaulu.
Keski-Suomen Opisto Keski-Suomen Opiston tarjontaan kuului Suolahdessa ammatillista koulutusta seuraavasti: nuoriso- ja vapaa-ajanohjauksen perustutkinto, koulunkäyntiavustajan ammattitutkintoon valmistava koulutus ja lasten ja nuorten erityisohjaajan ammattitutkintoon valmistava koulutus.
Ammatillisen koulutuksen lisäksi Keski-Suomen Opisto toteutti Suolahdessa kansanopistojen yleisen sivistystyön tehtävää tarjoamalla nuorille suunnattuja välivuosilinjoja ”RokkiBreikki” ja ”TaideBreikki” sekä kesäkursseja, kuten soitto- ja laululeirejä lapsille, lausuntakursseja sekä kansainvälisiä musiikkikursseja.
Kansanopistotyö Keski-Suomessa alkoi Keski-Suomen Maamiesseuran ja Hämäläis-Osakunnan yhteistyönä. Maaliskuun 28. päivänä 1894 pidettiin Jyväskylässä kannatusyhdistyksen ja kuntien edustajien kokous, jossa päätettiin yhdistyksen säännöistä ja johtokunnasta, sekä määrättiin opiston sijoituspaikaksi Äänekoski. 1.11.1894 Keski-Suomen Kansanopisto aloitti työnsä sitoutumattomana maakuntaopistona. Ensimmäisinä vuosina rehtorina toimi pastori Kaarlo Kerkkonen. Suolahteen Keski-Suomen opisto siirtyi vuonna 1912, jolloin arkkitehti Yrjö Blomstedtin suunnittelema opistorakennus valmistui. Keski-Suomen Opiston rehtorina on toiminut vuodesta 1990 FM, opetusneuvos Hannu Salvi.
Keski-Suomen liitto Keski-Suomen liitto on yksi Suomen maakunnan liitoista. Sen ydintehtäviä ovat maakunnan yhteisen kehittämistahdon muodostaminen, maakunnan strateginen kehittäminen, kuntien ja maakunnan edunvalvonta sekä maakuntauudistuksen koordinoiminen Keski-Suomessa. Pitkän tähtäimen kehitystyötä ohjaa Keski-Suomi 2040 -strategia.
Keski-Suomen rahasto Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimii 17 maakuntarahastoa, ja Keski-Suomen rahasto on niistä vanhin. Rahaston toimialueeseen kuuluu 23 kuntaa. Keski-Suomen rahasto muodostuu yleisrahastosta sekä lahjoituksiin ja testamentteihin perustuvista nimikkorahastoista. Nimikkorahastojen lahjoittajat ovat määritelleet niiden käyttötarkoituksen. Keski-Suomen 33 nimikkorahastoa jakavat varoja maakunnan yleisiin, paikallisiin tai aihepiireittäin rajattuihin kulttuuritarkoituksiin.
Keskustan Keski-Suomen piiri Keski-Suomen piiri asetti 17. huhtikuuta 2010 ensimmäiset ehdokkaat eduskuntavaaleihin 2011 Keski-Suomen vaalipiiriä varten. Vaikka Keski-Suomen vaalipiiristä valitaan vain kymmenen kansanedustajaa, voi jokainen puolue asettaa vaalipiirin koosta riippumatta vähintään 14 ehdokasta.
Radioamatööritoiminnan kutsumerkit ja yhteisöt Suomessa OI6A on Ilmasotakoulun radiokerhon kutsumerkki, Jyväskylän Tikkakosken Luonetjärvi. OI6AIR on Keski-Suomen ilmailumuseosäätiön OI-amatööriradiokutsumerkki. Keski-Suomen ilmailumuseosäätiö ylläpitää entistä Keski-Suomen ilmailumuseota, nykyistä Suomen Ilmavoimamuseota.
Keskustan Keski-Suomen piiri Keskustan Keski-Suomen piiri on Suomen Keskustan piirijärjestö Keski-Suomen vaalipiirissä. Keskusta on alueen suurin puolue neljällä kansanedustajallaan. Piiritoimisto sijaitsee Jyväskylässä.
Kokoomuksen Nuorten Liitto Keski-Suomen Kokoomusnuoret on KNL:n piiriyhdistys Keski-Suomen alueella. Keski-Suomen Kokoomusnuoret on ensirekisteröity 10. helmikuuta 1968, ja sen kotipaikka on Jyväskylä. Piirijärjestöön kuuluu kolme paikallisjärjestöä: Joutsan Seudun Kokoomusnuoret ry, Jyväskylän Kokoomuksen Nuoret ry (perustettu 22. syyskuuta 1931) ja Pohjoisen Keski-Suomen Kokoomusnuoret ry.
Keski-Suomen Liikenne Keski-Suomen Liikenne Oy oli Keski-Suomen alueella toimiva linja-autoliikennöitsijä. Yrityksen kotipaikka oli Äänekoski, jossa sijaitsi yrityksen tallit ja konttori. Keski-Suomen Liikenne Oy ajoi pikavuoroja välillä Jyväskylä-Oulu sekä Helsinki-Oulu, jota ajettiin yhteistyössä SL-Autoyhtymän kanssa. Vakiovuorot suuntautuvat Jyväskylästä Pyhäsalmeen sekä Saarijärvelle.
Boreaali Tammikuu oli Suomessa nykyistä viileämpi, Keski- ja Etelä-Suomessa tammikuun keskilämpötila alle -18 mutta Lapissa oli lämpimämpää. Tammikuu oli Siperiassa laajalti nykyistä lämpimämpi. Heinäkuu oli Etelä- ja Keski-Suomessa nykyistä lämpimämpi, mutta Lapissa oli viileämpää. Etelä-Suomessa ja Keski-Suomen eteläosissa oli nykyistä kuivempaa ja Suomeen oli vähäksi aikaa kotoutunut Keski-Asaasian arojen "Efedra"-pensas. Suomen vuotuinen sademäärä oli luokkaa 600 mm. Lapin yllä oli korkeapaine, ja Siperian Lenan yllä nykyisin oleva korkeapaine oli boreaalikaudessa Kamtshatkan pohjoisosan yllä.
Keski-Suomen museo Keski-Suomen museo on kulttuurihistoriallinen museo. Se toimii Keski-Suomen alueen maakuntamuseona ja Jyväskylän kaupunginmuseona. Näyttelyiden lisäksi museo harjoittaa alansa tutkimusta, tallentamista, opetusta sekä huolehtii alueen rakennuskulttuurin ja kulttuuriympäristön tutkimisesta. Keski-Suomen museon erilliskohteita ovat Heiskan taiteilijakoti, Pienmäen talomuseo Hankasalmella, Keski-Suomen museon käsityöläiskodit, Jyväskylän lyseon museo, Niitynpään työläiskotimuseo Vaajakoskella, Jyväskylän kaupungin kunnallistekniikan museo ja yhteistyönä ylläpidetty Toivolan Vanha Piha. Museon hallussa ovat myös Carl Christian Rosenbröijerin hautakappeli ja Nojosniemen veneverstas.
Keski-Suomen Liikunta Keski-Suomen Liikunta ry (KesLi) on perustettu vuonna 1993. KesLi on yksi viidestätoista liikunnan aluejärjestöstä, toiminta-alueena Keski-Suomen maakunta.
Keski-Suomen kotiseutulaulu Keski-Suomen kotiseutulaulu on Keski-Suomen maakuntalaulu. Se on yksi Suomen itsenäistymisen jälkeen Suomen historiallisten maakuntien maakuntalaulujen rinnalle luoduista uusien maakuntien maakuntalauluista. Laulun runoili nimensä mukaisesti korpilahtelainen Martti Korpilahti ruotsalaisen Ivar Widéenin sävelmään. Sen ensiesitys oli vuonna 1920.
Keski-Suomen maakunta Ensimmäiset ihmiset saapuivat nykyisen Keski-Suomen alueelle noin 8000–7000 eaa., eli kivikaudella. Tuolloin asukkaiden pääasiallisena elinkeinona oli vielä metsästys ja keräily. Vaikka Suomessa esihistoriallinen aika loppuu yleisesti 1200-luvulla, voidaan sen katsoa jatkuneen Keski-Suomessa jopa aina 1540-luvulle saakka. Vasta tuon vuosikymmenen tienoilta alkaen on olemassa asiakirjoja Keski-Suomea koskien. Kyseessä ovat kiinteään maanviljelysasutukseen liittyvät kruunun verokirjat, eli niin sanotut maaverokirjat.
Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri Perussuomalaisten Keski-Suomen piiri on Keski-Suomen vaalipiirissä toimiva Perussuomalaisten piirijärjestö. Piirin puheenjohtaja on Pentti Tuomi Saarijärveltä ja piirisihteeri Pekka Kataja Jämsänkoskelta.
Lehtonata Lehtonata on tyypillinen Keski-Euroopan lehtometsien laji. Sitä tavataan Pyreneiltä Keski-Euroopan kautta Kaukasukselle ja Keski-Venäjälle saakka. Lisäksi lehtonataa tavataan Länsi-Himalajalta Altaille. Skandinaviassa ja Suomessa laji on esiintymisalueensa pohjoisrajoilla. Suomessa lehtonadan alkuperäisiä esiintymispaikkoja on arveltu olevan vain kahdella paikkakunnalla Suomessa: Helsingissä ja Kiikalassa. Satunnaistulokkaana tai viljelykarkulaisena lajia on tavattu eri puolelta Etelä- ja Keski-Suomea, esimerkiksi Espoosta ja Kauniaisista.
Keski-Suomen maakunta Keski-Suomi () on yksi Suomen 19 maakunnasta. Se on asukasluvultaan Suomen viidenneksi suurin maakunta. Maakuntakeskus ja ylivoimaisesti suurin kaupunki on Jyväskylä. Muita kaupunkeja ovat Jämsä, Keuruu, Saarijärvi, Viitasaari ja Äänekoski. Alueen maakunnallisena yhteiselimenä toimii Keski-Suomen liitto.
Jyväskylä Paitsi että Jyväskylä on Keski-Suomen maakunnan keskus, se oli Keski-Suomen läänin pääkaupunki läänin olemassaolon ajan, vuosina 1960–1997. Vuoden 1997 lääniuudistuksessa Keski-Suomesta tuli yhdessä Turun ja Porin ja Vaasan läänien sekä Hämeen läänin pohjoisosien kanssa osa Länsi-Suomen lääniä, jonka pääkaupunki on Turku. Aiempina vuosisatoina Jyväskylä kuului muun Laukaan kunnan osana ensin Hämeen lääniin aina vuoteen 1775 asti, jonka jälkeen se kuului Vaasan lääniin aina Keski-Suomen läänin perustamiseen saakka.
Keski-Suomen Liikenne Keski-Suomen Liikenteen historia alkaa vuodesta 1920, jolloin Elias Hirvi aloitti linja-autoliikenteen Keski-Suomessa, Äänekoskella. Vuonna 1940 yritys muuttui perheyritykseksi ja osakeyhtiöksi.
Mäkiapila Mäkiapilaa tavataan Pohjois-Espanjasta läpi Keski- ja Itä-Euroopan Keski-Venäjälle saakka. Etelässä lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Balkanille ja Kaukasukselle, pohjoisessa Baltiaan, Keski-Ruotsiin ja Etelä-Suomeen. Norjassa ja Tanskassa laji on harvinainen. Suomessa mäkiapila on Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa muinaistulokas. Samoilla alueilla lajia voi myös varmimmin tavata Suomessa, joskin harvinaisena. Muualla Suomessa laji satunnainen tulokaslaji, jota on harvakseltaan tavattu Kemin korkeudelle saakka. Viime vuosikymmeninä laji on suuresti harvinaistunut kaikkialla Suomessa. Se on muun muassa hävinnyt kokonaan Satakunnasta.
Keski-Suomen maakunta Keski-Suomen alue ei ole nimestään huolimatta keskellä Suomea, vaan pikemminkin keskellä Suomen eteläpuolta. Sillä ei ole selkeää luonnonmaantieteellistä rajaa Savoon eikä Hämeeseen. Sen sijaan Pohjanmaasta sen selkeästi erottaa Suomenselkä. Keskisuomalainen maisema on kumpuilevaa lukuun ottamatta Suomenselän Keski-Suomeen kuuluvaa osaa, ja suuri osa maakunnasta kuuluu Järvi-Suomeen. Runsasvesistöisen maakunnan suurin järvi on Päijänne (pinta-alasta eri tietoja, noin 1 100 neliökilometriä) ja korkeita kohtia muiden muassa Multian Kiiskilänmäki, joka yltää 269 metrin korkeuteen merenpinnasta, Saarijärven Kulhanvuori (260,5 metriä), Jyväskylän Uutelanmäki (259 metriä), Pirttimäki (249 metriä) ja Laajavuori (228 metriä) sekä Uuraisten Kukkamäki (260 m) ja Lahomäki (242 metriä), Petäjäveden Kintauden Kaistinmäki (247,6 m). Maaperä on moreenivoittoista.
Aurinkoenergia Aurinkoenergian tuotanto perustuu valon määrään, joten Suomessa aurinkoenergian määrä on kesällä jopa suurempi kuin Keski-Euroopassa. Marras-helmikuussa aurinkoenergiaa suomessa ei juuri saada talteen. Alkukeväästä ja loppusyksystä aurinkoenergiaa on suomessa saatavilla huomattavasti vähemmän kuin Keski-Euroopassa. Käytännössä Suomessa aurinkoenergiaa on keskikesällä saatavilla reilusti enemmän kuin Keski-Euroopassa, mutta talvea kohden aurinkoenergian saatavuus romahtaa. Vuositasolla aurinkoenergian määrä per neliömetri on Keski-Suomessa noin 900 kWh. Vertailuarvona Hampurissa auringon säteilyn energia on vuositasolla 938 kWh sekä Lissabonissa 1  689 kWh. Auringosta paneelien avulla saatavan energian kokonaismäärä saattaa olla Keski-Eurooppaa korkeampi, koska useimpien paneelien teho on parempi Suomen kylmemmässä ilmastossa. Vuositasolla hyödynnettävän aurinkosähkön määrää voi arvioida Suomen säteilykartan avulla. Euroopan säteilykartan avulla voi puolestaan arvioida miten Suomessa saatava aurinkoenergian määrä pärjää vertailussa esimerkiksi Välimeren rannikkoseutuihin nähden.
Keski-Suomen maakunta Keski-Suomi sai maataviljelevän asutuksensa pääosin Hämeestä (erityisesti Jyväskylän seutu) ja Savosta käsin. Alue oli pitkään Hämeen ja Savon ydinalueiden välistä hyvin harvaan asuttua metsäseutua. Nykyisistä Keski-Suomen kunnista vain Jämsä on ollut keskiaikainen pitäjä. 1600-luvulla perustettiin Keuruun, Laukaan, Saarijärven ja Viitasaaren pitäjät. Näistä neljästä sekä Jämsästä ja niistä lohkaistuista kunnista on lohkaistu lähes kaikki muut Keski-Suomen nykyiset kunnat. Suomen historiallisista maakunnista Keski-Suomi luetaan Hämeeseen, paitsi Satakunnan historialliseen maakuntaan luettavia Keuruuta ja Multiaa. Lisäksi joidenkin tietojen mukaan Hankasalmi ja Konnevesi kuuluvat Savoon. Tämä voidaan perustella esimerkiksi sillä, että niiden seurakunnat ovat ainoat Keski-Suomessa, jotka kuuluvat Kuopion hiippakuntaan. Jämsän ja Kuhmoisten seurakunnat kuuluvat Tampereen hiippakuntaan, Joutsan seurakunta (johon kuuluu pienuutensa vuoksi myös Luhanka) Mikkelin hiippakuntaan ja loput Lapuan hiippakuntaan.
Keski-Pohjanmaan maakunta Keski-Pohjanmaa () on maakunta Länsi-Suomessa Merenkurkun rannalla. Sen naapurimaakunnat ovat Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan, Keski-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan maakunnat. Keski-Pohjanmaa jakautuu hallinnollisesti kahteen seutukuntaan, Kokkolan seutukuntaan ja Kaustisen seutukuntaan. Pohjanmaasta, Etelä-Pohjanmaasta ja Keski-Pohjanmaasta käytetään yhteisnimitystä "Pohjalaismaakunnat".
Keski-Suomen sanataideyhdistys Rapina Keski-Suomen sanataideyhdistys Rapina ry on vuonna 2005 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää, ylläpitää ja vahvistaa sanataiteen tuntemusta Keski-Suomessa. Rapinassa on mukana kirjailijoita, sanataideohjaajia, sekä kirjoittamisen ja kirjallisuuden opettajia ja opiskelijoita.
Keski-kirjastot Keski-kirjastot on Keski-Suomen alueen kirjastoverkosto eli kirjastokimppa. Siihen kuuluvat kaikki Keski-Suomen maakunnan kunnat. Kirjastojen yhteisjärjestelmä muodostettiin 2013. Kaikissa kirjastoissa käy yhteinen kirjastokortti ja lainattavissa on kaikkiaan 2,3 miljoonaa nidettä.
Täpläkiiltokorento Lajia tavataan Keski-Euroopasta Keski-Aasian Altaille ulottuvalla alueella. Keski-Euroopassa levinneisyysalue on hajanainen, idempänä yhtenäisempi. Suomessa laji on yleistynyt, ja 2000-luvulla se on ollut toisinaan jokseenkin yleinen Etelä-Suomessa. Laji ei kuitenkaan elä pohjoisessa Suomessa.
Itä-Häme Ennen Keski-Suomen läänin perustamista kaikki Itä-Hämeen alueen kunnat kuuluivat Mikkelin lääniin. Keski-Suomen lääni perustettiin vuonna 1960, jolloin siihen liitettiin Mikkelin läänistä Joutsan, Leivonmäen ja Luhangan kunnat. Muut Itä-Hämeen kunnat jäivät osaksi Mikkelin lääniä. Heinola, Hartola ja Sysmä siirrettiin silloisesta Mikkelin vaalipiiristä (aiemmin "Mikkelin läänin vaalipiiri", nykyään "Etelä-Savon vaalipiiri") Hämeen vaalipiiriin vuoden 2003 eduskuntavaaleissa. Pertunmaa jäi osaksi Etelä-Savon vaalipiiriä ja Keski-Suomen lääniin kuuluneet kunnat pysyivät Keski-Suomen vaalipiirissä. Nykyisessä maakuntajaossa Joutsa (siihen liitetty Leivonmäki mukaan lukien) ja Luhanka kuuluvat Keski-Suomeen, Heinola (ja entinen Heinolan maalaiskunta), Hartola ja Sysmä Päijät-Hämeeseen ja Pertunmaa Etelä-Savoon.
Keski-Suomen Tanssin Keskus Keski-Suomen Tanssin Keskuksen tehtävänä on mahdollistaa ammattimaisen tanssikulttuurin ja yleisön kohtaaminen sekä tanssin ammattilaisten työskentely. Keski-Suomen alueella työskentelee n. 40 tanssin ammattilaista. Tanssin Keskuksen erityisosaamisalueet ovat kulttuurimatkailu kentällä ja hyvinvointisektorilla toimiminen.
Keski-Suomen Vasemmistoliitto Keski-Suomen Vasemmistoliitto on yksi Vasemmistoliiton 15 piirijärjestöstä. Piiritoimisto sijaitsee Jyväskylässä. Järjestö perustettiin vuonna 1990. Siihen kuuluu nykyisin 28 osastoa. Vasemmistoliitolla on edustajia 23 Keski-Suomen kunnanvaltuustossa. Puolue menetti ainoan kansanedustajansa eduskuntavaaleissa 2015.
Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys Vuonna 1976 KSLM ryhtyi julkaisemaan omaa lintulehteä, "Keski-Suomen Linnut". 1977 yhdistys liittyi Lintutieteellisten Yhdistysten Liittoon, nykyään BirdLife Suomi. Vuonna 1984 yhdistyksen nimeksi muutettiin Keski-Suomen Lintutieteellinen Yhdistys r.y.
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus () on yksi Suomen 15:stä ja samalla 9:stä kaikkien kolmen vastuualueen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksesta. Sen toimialueeseen kuuluu Keski-Suomi. Päätoimipaikkana on Jyväskylä (ollen myös ainoa toimipaikka).
Keskustan Keski-Suomen piiri Keski-Suomen piirihallitus ehdotti Suomen Keskustan presidenttiehdokkaaksi Paavo Väyrystä
Häme Keski-Suomi erotettiin Vaasan läänistä omaksi Keski-Suomen läänikseen 1960. Kun vanhat läänit lakkautettiin 1997 Päijät-Häme ja Kanta-Häme tulivat kuulumaan Etelä-Suomen lääniin ja Keski-Suomi Länsi-Suomen lääniin. Läänijaosta luovuttiin kokonaan vuonna 2009.
Kalliokohokki Kalliokohokkia kasvaa vain Euroopassa ja sen levinneisyysalue on varsin hajanainen. Lajia tavataan paikoin Espanjassa, Pyreneillä, Keski-Ranskassa, Alpeilla, Korsikassa, Sardiniassa, Karpaateilla, Norjassa sekä Etelä- ja Keski-Ruotsissa ja -Suomessa. Suomessa kalliokohokki on alkuperäislaji, jota tavataan paikoitellen Etelä- ja Keski-Suomesta. Ahvenanmaalta laji puuttuu. Lisäksi lajilla on muista Suomen esiintymistä erillinen populaatio Sallan–Kuusamon alueella.
Kuusamakiitäjä Kuusamakiitäjää tavataan Pohjois-Afrikan Atlasvuorilta ja Iberian niemimaalta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaa pitkin Venäjän kaukoitään. Suomessa laji on melko harvinainen ja levinneisyysalue painottuu Etelä-Suomeen ja Keski-Suomen itäosiin. Lännessä se on jonkin verran harvinaisempi. Lentoaika Suomessa ulottuu toukokuun lopulta heinäkuun alkuun selvän huipun ollessa kesäkuun alussa.
Leskenlehti Leskenlehteä tavataan koko Euroopassa Portugalia ja Espanjan keski- ja eteläosia lukuun ottamatta. Lajia tavataan paikoitellen myös Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, Keski-Aasiassa ja Siperiassa. Leskenlehti on yleinen myös Pohjois-Amerikan itäosissa, mutta laji ei ole siellä alkuperäinen. Suomessa leskenlehti on erittäin yleinen Keski-Suomeen saakka, ja yleinen Oulun korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan satunnaisemmin lähinnä asutuksen ympäristössä pohjoisinta Lappia myöten. Etelä- ja Keski-Suomessa leskenlehti on muinaistulokas, mutta muualle Suomeen se on levinnyt myöhemmin. Esimerkiksi Ouluun laji on saapunut purjelaivojen painolastimaiden mukana.
Keski-Suomen sairaanhoitopiiri Keski-Suomen sairaanhoitopiiri on 21 keskisuomalaisen kunnan omistama sairaanhoitopiiri. Piiri oli aikaisemmin yksi niistä harvoista, jonka alue on täysin sama kuin vastaavan maakunnan. Nykyisin näin ei ole, sillä Jämsä ja Kuhmoinen siirtyivät Pirkanmaan sairaanhoitopiiriin vuoden 2013 alussa. Piiri on suurin ei-yliopistollinen sairaanhoitopiiri noin 270 000 asukkaallaan. Sairaanhoitopiiriin kuuluvat Keski-Suomen keskussairaala, Sädesairaala, Kangasvuoren sairaala, Juurikkaniemen sairaala ja Haukkalan sairaala. Erityistason sairaanhoidosta vastaa Kuopion yliopistollinen sairaala. Keski-Suomessa sijaitsee kyllä Jyväskylän yliopisto, mutta siellä ei ole lääketieteellistä tiedekuntaa.
Keski-Suomen Opisto Keski-Suomen kansanopiston kannatusyhdistyksen aloitteesta Koskelan setlementti haki talousvaikeuksiin joutuneen opiston ylläpitolupaa, ja opisto yhdistettiin siihen vuoden 2018 alusta. Jo kolme vuotta aiemmin Suolahden kampuksella lopetti toimintansa Humanistinen ammattikorkeakoulu. Keski-Suomen Opiston ammatillinen koulutus siirtyi Pohjoisen Keski-Suomen ammattiopiston (Poke) alaisuuteen syksyllä 2017. Konsertti- ja kokoustilana toimineen, kampukselle vuonna 1989 valmistuneen Suolahtisalin kunto on niin huono, että sen tulevaisuus on epävarma. Salin korjaus maksaisi lähes yhtä paljon kuin uuden rakentaminen.
Sisä-Suomen poliisilaitos Sisä-Suomen poliisilaitos toimii Pirkanmaan ja Keski-Suomen kuntien alueella. Se perustettiin vuoden 2014 alussa yhdistettäessä Keski-Suomen ja Pirkanmaan poliisilaitokset.
Läntinen maanpuolustusalue Sen toiminta-alue käsitti kutakuinkin Uudenmaan, Itä-Uudenmaan, Kanta-Hämeen, Keski-Suomen, Pirkanmaan, Keski-Pohjanmaan, Pohjanmaan, Etelä-Pohjanmaan, Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Ahvenanmaan maakunnat. Läntisellä maanpuolustusalueella oli kuusi sotilaslääniä: Helsingin, Uudenmaan, Hämeen, Turun ja Porin, Vaasan sekä Keski-Suomen sotilasläänit.
Keski-Suomen Viikko Jyväskyläläisen "Työn Voiman" lakattua Keski-Suomen sosiaalidemokraattien äänenkannattajana toimi tamperelainen "Kansan Lehti". Oma piirilehti perustettiin uudelleen vuonna 1981 nimellä "Vastin". Julkaisuyhtiö Keski-Suomen Sanomalehti Oy:n toimitusjohtajaksi valittiin Erkki Syrjä, lehden päätoimittajaksi Kauko Hirvonen ja toimitussihteeriksi Unto Tikkanen. Ensimmäiset kuusi näytenumeroa julkaistiin vuoden 1981 lopulla. Levikki kasvoi nopeasti ja ylitti 10 000 kappaleen rajan kesällä 1985. Lehtiyhtiö perusti Radio Jyväskylän, meni mukaan muuhun liiketoimintaan ja eriytti "Vastimen" Keski-Suomen Viikkolehti Oy:ksi vuonna 1990.
Karvamansikka Karvamansikkaa tavataan Euroopassa Keski-Ranskasta itään läpi Etelä-, Keski- ja Itä-Euroopan aina Keski-Aasiaan saakka. Pohjoisessa lajin esiintymisalue ulottuu Etelä-Norjaan, -Ruotsiin ja -Suomeen. Lisäksi sitä tavataan Kaukasuksen alueella. Suomessa laji on melko harvinainen, ja sitä tavataan Ahvenanmaalla sekä muutamin paikoin Etelä-Suomessa.
Peltosaunio Peltosauniota tavataan Pohjois- ja Keski-Euroopassa. Suomessa se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, Lapissa harvinainen tai satunnainen. Peltosaunio on Suomessa muinaistulokas.
Rikkakukonkannus Rikkakukonkannusta tavataan Euroopassa Ranskasta Keski-Venäjälle. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Italiaan, Keski-Kreikkaan ja Kaukasuksen alueelle, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin ja Baltian maihin. Euroopan ulkopuolella lajia tavataan muutamin paikoin Turkissa, Keski-Aasiassa ja Länsi- ja Keski-Siperiassa. Suomessa rikkakukonkannusta on tavattu tulokkaana Lappia myöten, runsaimmin kuitenkin eteläisimmästä Suomesta. Laji on hävinnyt monilta vanhoilta kasvupaikoiltaan. Alalajeista rikkakukonkannusta on tavattu koko maasta, harsukukonkannuksen levinneisyysalueen rajoittuessa eteläisimpään Suomeen.
Länsi-Suomen lääni Valtion aluehallintoa Varsinais-Suomen ja Satakunnan alueella hoitaa nykyään Lounais-Suomen aluehallintovirasto. Pirkanmaan, Keski-Suomen, Pohjanmaan sekä Keski- ja Etelä-Pohjanmaan alueilla vastaavia tehtäviä hoitaa Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto.
Keskisuomalaismurteet Keski-Suomen murteet ovat Keski-Suomessa puhuttavia savolaismurteita. Koko Keski-Suomen maakunta ei kuitenkaan kuulu niiden alueeseen; esimerkiksi Jyväskylän murre kuuluu eteläisempään savolaismurteiden ryhmään, päijäthämäläismurteisiin. Keskisuomalaismurteissa ei esiinny useimmille muille savolaismurteille ominaista yksikön kolmannen persoonan preesensin loppu-p:tä; ei siis sanota "Hän juop" vaan "Hän juo".
Häme Hämäläisten vaikutuspiiri oli keskiajalla laaja. Hämäläiset metsästivät Satakunnassa ja Keski-Suomessa asti. Nautintaoikeuksien määrittely tarkemmin alkoi kun Kustaa Vaasa 1542 julisti kruunun omaisuudeksi ne Ruotsin kuningaskunnassa olevat maat, jotka eivät olleet selkeästi yksityisessä omistuksessa. Näin ollen Ruotsin kruunulle (valtiolle) tuli mahdolliseksi tukea pysyvää uudisasutusta sekä raivaamista valtiolle otetuilla alueilla. Hämeen kannalta oleelliseksi tuli savolaisten muuttoliike ja uudisasutus hämäläisten erämaille. 1500-luvun puoliväliin mennessä eränkäynti myöhempään Pohjois-Satakuntaan, Etelä-Pohjanmaalle ja Keski-Suomeen Hämeen ydinalueilta oli vähentynyt. Kustaa Vaasan erämaiden kansallistamisen jälkeen alkoi valtion tukemana asutustoiminta, johon erityisesti savolaiset osallistuivat. Kun hämäläiset kävivät savolaisten uudisasukkaiden kimppuun, sääti Kustaa Vaasa, että hämäläisillä on ensisijainen oikeus asettua Keski-Suomeen. Jos tämä oikeus jäisi käyttämättä, olisivat sitten vuorossa muut. Vuoteen 1560 mennessä vain viidennes Rautalammin suurpitäjään eli pohjoisen Keski-Suomeen perustetuista taloista oli hämäläistä perua. Hämäläiset jatkoivat kuitenkin edelleen alueelle tulevien savolaisten uudisasukkaiden häiritsemistä. Vuonna 1564 hämäläisten kalastusoikeudet Keski-Suomessa julistettiin menetetyiksi. Eteläinen Keski-Suomi Jyväskylää myöten säilyi hämäläisten vaikutuspiirissä, mutta pohjoinen Keski-Suomi savolaistui murretta myöten. Hallinnollisesti Keski-Suomi kuitenkin luettiin kokonaisuudessaan Hämeeseen kuuluvaksi.
Keski-Suomen Sosialisti Keski-Suomen Sosialisti oli Jyväskylässä vuosina 1907–1908 ilmestynyt sanomalehti. Loppuvaiheessa vuonna 1908 sen nimenä oli Suomen Sosialisti.
Paavo Niiles Useiden kunnallisvaaliehdokkuuksien lisäksi Niiles on ollut neljästi eduskuntavaaliehdokkaana, 1999, 2003, 2007 ja 2011. Vaaleissa 1999, joissa hän sai 648 ääntä, ja vaaleissa 2003, joissa hänelle annettiin 660 ääntä, hän pääsi puolueensa varaedustajaksi Keski-Suomen vaalipiirissä. Vaaleissa 2007 hän sai 461 ääntä, viidenneksi eniten kristillisdemokraattien ehdokkaista Keski-Suomessa. Vuosina 1990–1996 Niiles toimi Suomen Kristillisen Liiton Keski-Suomen piirin puheenjohtajana.
Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto () on yksi Suomen seitsemästä aluehallintovirastosta. Sen toimialueeseen kuuluvat Länsi-Suomen Etelä-Pohjanmaa, Keski-Pohjanmaa ja Merenkurkun (itä)rannikon Pohjanmaan maakunta sekä Sisä-Suomen Keski-Suomi ja Pirkanmaa.
Keski-Suomen Viikko "Keski-Suomen Viikon" toiminta muuttui epävarmaksi, kun SDP päätti keskittää viestintätukensa pää-äänenkannattajalleen ja puolueen omaan viestintään. Lehden julkaisemista kuitenkin jatkettiin puolueen myöntämän pienen tuen ja alueen työväenjärjestöjen avulla. "Keski-Suomen Viikon" ilmestyminen lakkasi maaliskuussa 2014 taloudellisten vaikeuksien ja levikin laskemisen vuoksi.
Keski-Pohjanmaan maakunta Maakunnan pinta-ala on  km², josta on maa-alueita  km², sisävesiä  km² ja merialueita  km². Suurin kunta pinta-alaltaan on Kokkola. Keski-Pohjanmaan kunnista Kokkolalla on eniten merialuetta ja Lestijärvellä eniten sisävesialuetta. Asukasluvultaan Keski-Pohjanmaa on Suomen maakunnista Suomen toiseksi pienin ja Suomen manneralueen pienin maakunta.
Luettelo Keski-Suomen kansakouluista Tämä artikkeli on luettelo Keski-Suomen kansakouluista.
Suomen Ilmavoimamuseo Suomen Ilmavoimamuseo (ent. Keski-Suomen ilmailumuseo) on Jyväskylän lentoaseman lähistöllä Tikkakoskella Jyväskylässä sijaitseva ilmailuaiheinen museo. Valtaosa museon kokoelmissa olevista koneista on Suomen ilmavoimien käyttämiä sotilaslentokoneita. Museo on itsenäisen Keski-Suomen Ilmailumuseosäätiön ylläpitämä.
Keski-Suomen viestipataljoona Siirryttäessä maanpuolustusalueisiin siirrettiin Keski-Suomen viestipataljoona Karjalan prikaatin osaksi 1.7. 1998, ja sen nimi muutettiin Itä-Suomen viestipataljoonaksi.
Kehrääjä Kehrääjä on muuttolintu, joka pesii Etelä- ja Keski-Suomessa ja talvehtii Afrikan savanneilla. Suomessa esiintyy Keski- ja Etelä-Suomessa. Saapuu toukokuussa, poistuu elo-syyskuussa.
Keski-Pohjanmaan maakunta Keski-Pohjanmaalla tervanpoltto, kaupankäynti ja laivanrakennus ovat aikoinaan olleet tärkeimmät elinkeinot, ja 1800-luvulla alue oli mainittujen elinkeinojen ansiosta Suomen vauraimpia. Keskipohjalaisessa maataloudessa on runsaasti erikoistuneita pientiloja. Keski-Pohjanmaa on Suomen suurimpia luomualueita. Alueella on pari sataa luomutilaa, joista enin osa on vilja- ja marjatiloja. Kotieläintiloja ei luomutiloina Keski-Pohjanmaalla juurikaan ole.
Keski-Pohjanmaan maakunta Keski-Pohjanmaasta puhuttaessa on vaikea ohittaa kahta tekijää, tervanpolttoa ja laivanrakennusta. Aina 1600-luvulta 1800-luvun puoleenväliin saakka terva oli Keski-Pohjanmaan päävientiartikkeli. Tuona aikana Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan sisämaa-alueet olivat Suomen tärkeimpiä tervantuotantoalueita. Terva vietiin Pohjanmaan suuriin tervakaupunkeihin, Kokkolaan ja Ouluun, jotka vastasivat yhdessä noin 2/3:sta koko Suomen tervanviennistä. Keski-Pohjanmaan joet toimivat tervan kuljetusreitteinä sisämaasta rannikolle.
Virnapunatäplä Virnapunatäplän levinneisyys ulottuu Pyreneiltä ja Britteinsaarilta Keski- ja Etelä-Euroopan poikki Mongoliaan, pohjoisessa Keski-Ruotsiin ja Etelä-Norjaan. Suomessa lajia tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.
Keski-Suomen maakunta Kuten muuallakin Suomessa, myös Keski-Suomessa esivalta vaihtui vuonna 1809 Suomen sodan jälkeen Ruotsin kuninkaasta Venäjän keisariksi. Tällä ei ollut suurta vaikutusta alueen noin 50 000 asukkaaseen. Nykyinen Keski-Suomi kuului tuolloin vielä Vaasan, Hämeen, Kuopion ja Kymenkartanon lääneihin ja oli melko harvaan asuttua. Tiestö oli alueella vähäistä, ja merkittävimpiin risteyspaikkoihin kuului Laukaan Koivistossa sijainnut valtateiden risteys, jossa sijaitsi muun muassa postikonttori.
Suomukka Suomukkaa tavataan Keski- ja Itä-Euroopassa Ranskasta ja Brittein saarilta eteläiseen Fennoskandiaan, Keski-Venäjälle ja Balkanille. Lisäksi lajia tavataan Kaukasuksella, Turkissa ja paikoitellen Keski-Aasiassa. Suomessa suomukkaa tavataan Ahvenanmaalta, Varsinais-Suomesta ja Uudeltamaalta.
Keski-Suomen keskussairaala Keski-Suomen keskussairaala on Keski-Suomen sairaanhoitopiiriin kuuluva keskussairaala Jyväskylässä. Sairaala sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta Kukkumäessä. Sairaalan on suunnitellut arkkitehtitoimisto Cedercreutz-Railo. Rakennus valmistui vuonna 1954, jolloin siellä oli 375 potilaspaikkaa ja runsaat 3000 työntekijää. Sairaala laajennettiin ja peruskorjattiin vuosina 1982–2002. Sairaalan yhteydessä on myös sairaalamuseo.
Keski-Suomen rahasto Keski-Suomen rahasto on Suomen kulttuurirahaston maakuntarahasto, joka on perustettu vuonna 1958. Se tukee maakunnan kulttuurityötä jakamalla kerran vuodessa apurahoja ja palkintoja. Sen toimipaikka on Jyväskylässä.
Pihlajavesi (kunta) Pihlajavesi oli Keski-Suomessa sijainnut Suomen kunta. Pihlajaveden kunta liitettiin Keuruun kuntaan vuoden 1969 alussa. Pihlajavesi oli Keski-Suomen läänin läntisin kunta.
Keski-Suomen Voimailijat Keski-Suomen Voimailijat on Saarijärvellä toimiva urheiluseura. Seuran toimintaan kuuluu voimanosto, painonnosto ja voimamiesurheilu. Seura on vuodesta 2002 lähtien järjestänyt Voimamiesten Saarijärvi Open -kilpailun. Kilpailuun on osallistunut nimekkäitä voimamiehiä, kuten Juha-Matti Räsänen (kilpailun voittaja 2002), Tomi Lotta (voittaja 2003) ja Jani Kolehmainen (voittaja 2005). Keski-Suomen Voimailijoiden ideasta lähti liikkeelle Voimamiesten Suomen Cup -kilpailusarja, johon kuuluu kuusi osakilpailua (vuonna 2007).
Keski-Suomen luontomuseo Keski-Suomen luontomuseo on Jyväskylän yliopiston museon osana toimiva museo.
Keski-Suomen luontomuseo Vuonna 2012 Keski-Suomen luontomuseossa vieraili 14 707 kävijää.
Keski-Suomen Sanomat Keski-Suomen Sanomat oli Jyväskylässä vuosina 1910–1913 ilmestynyt sanomalehti.
Kauko Tuupainen Kauko Ilmari Tuupainen (s. 8. toukokuuta 1940 Kalajoki) on entinen perussuomalaisten kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan Keski-Suomen vaalipiiristä 4 977 äänellä vuoden 2011 vaaleissa. Tuupainen oli myös pitkäaikainen Jyväskylän kaupunginvaltuutettu (1977–1985, 1989–2016). Hänet on myös Keski-Suomen liiton maakuntavaltuuston jäsen. Tuupainen on ollut perussuomalaisten Keski-Suomen piirijärjestön II varapuheenjohtaja.
Yrittäjyyskoulutus Suomessa Kauhavalla pääpaikkaansa pitävä Suomen Yrittäjäopisto on yksi maan suurimmista yrittäjätutkintojen myöntäjistä. Yrittäjätutkintoon tähtäävää opetusta järjestetään myös Lapissa, Kainuussa, Keski-Pohjanmaalla ja Keski-Suomessa.
Nunnamittari Lajia tavataan hyvin paikoittaisesti Keski-Euroopasta Keski-Aasian läpi Japaniin saakka ulottuvalla alueella. Suomessa nunnamittarin levinneisyys rajoittuu paikoittaisesti Keski-Suomen alueelle ja siitä itään. Lisäksi Kuusamossa on erillinen esiintymä. Perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.
Keski-Suomen Työ Keski-Suomen Työ oli Jyväskylässä vuosina 1947–1956 ilmestynyt kansandemokraattinen sanomalehti
Suikeanoidanlukko Suikeanoidanlukkoa tavataan Euroopassa Norjassa, Ruotsin keski- ja pohjoisosissa, Suomessa, Kaakkois-Venäjällä, Alpeilla ja Islannissa. Lajia tavataan satunnaisesti myös Venäjän Kaukoidässä ja Japanissa, sekä edelleen Alaskassa, Kalliovuorilla ja Grönlannissa. Samoilla leveysasteilla Pohjois-Amerikan keski- ja itäosissa tavataan lajin muunnosta (var. "augustisegmentum").
Suomesta suikeanoidanlukkoa on tavattu harvinaisena koko maasta Ahvenanmaalta Pohjois-Lappiin saakka. Laji on kuitenkin suuresti harvinaistunut 1970-luvulta alkaen ja kadonnut monin paikoin kokonaan, erityisesti Etelä- ja Keski-Suomesta. Viime vuosikymmeninä suikeanoidanlukon levinneisyysalueen painopiste Suomessa onkin siirtynyt Pohjois-Suomeen.
Rantaorvokki Rantaorvokkia kasvaa Ranskan Alpeilta itään Keski-Venäjälle saakka. Muualla Keski- ja Pohjois-Euroopan eteläosissa lajia tavataan paikoitellen harvinaisena. Suomen lähialueilla rantaorvokkia tavataan Keski- ja Etelä-Ruotsista, Virosta ja Venäjän Karjalasta.
Suomessa rantaorvokkia tavataan harvinaisena maan eteläosista. Yleisin se on Kokemäenjoen vesistöalueella ja Ahvenanmaalla. Pohjoisimmat esiintymispaikat ovat Pohjois-Karjalassa. Laji on kadonnut useilta kasvupaikoiltaan Suomessa ja Pohjois-Euroopassa.
Keski-Suomen Media Keski-Suomen Media Oy on Keskisuomalainen Oyj -konserniin kuuluva kustannusyhtiö, jonka kotipaikka on Jyväskylä.
Keski-Suomen lääni Moottoriajoneuvojen rekisterikilvissä Keski-Suomen läänin tunnuskirjain oli X.
Läänin lakkauttamisen jälkeiset muutokset
Keski-Suomen lintutieteellinen yhdistys Keski-Suomen Lintutieteellinen Yhdistys on vuonna 1974 perustettu lintuharrastusta edistävä yhdistys.
Keski-Pohjanmaan lääni Keski-Pohjanmaan lääni oli Suomeen 1950-luvulla ehdotettu uusi lääni. Lääni suunniteltiin muodostettavaksi Oulun läänin eteläosasta ja Vaasan läänin pohjoisosasta. Lääni olisi ollut kaksikielinen, ja siihen olisi tullut 35 kuntaa:
Suunnitelmista huolimatta Keski-Pohjanmaan lääniä ei koskaan perustettu. Myöskään aluejakokomitean mietintöön kuuluneita Porin lääniä ja Tampereen lääniä ei perustettu, mutta Keski-Suomen lääni ja Pohjois-Karjalan lääni toteutuivat.
Keski-Suomen käräjäoikeus Keski-Suomen käräjäoikeus on käräjäoikeus, jonka tuomiopiiriin kuuluu 23 Keski-Suomen kuntaa. Käräjäoikeus syntyi vuonna 2010 kun Jyväskylän, Jämsän ja Äänekosken käräjäoikeudet yhdistettiin. Se on Suomen neljänneksi suurin käräjäoikeus. Oikeus jatkaa Jyväskylän käräjäoikeuden tiloissa Oikeustalolla. Mukaan tuli myös Hankasalmi, joka oli aiemmin kuulunut Pieksämäen käräjäoikeuden piiriin. Oikeuden kansliapalveluja saa Jyväskylästä ja Jämsästä, lisäksi istuntoja järjestetään myös Äänekoskella ja Viitasaarella. Käräjäoikeus työllistää 80 henkilöä, josta 20 tuomareita. Oikeuden laamanni on Tapani Koppinen.
Vesitatar Vesitatarta tavataan Pohjoismaiden eteläosissa, Keski-Euroopassa ja Venäjällä samoilla leveysasteilla. Pohjois-Amerikassa on oma alalajinsa. Suomessa sitä tavataan yleisesti Etelä- ja Keski-Suomessa, harvinainen Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla ja Pohjois-Suomessa.
Keski-Suomen viestipataljoona Itä-Suomen viestipataljoonan perinnejoukko-osastot ovat Suomen sisällissodan aikana 5.3.1918 perustettu Kenttälennätinpataljoona, ennen toista maailmansotaa toiminut Viestipataljoona 2 sekä sodanaikainen Viestipataljoona 15, 4. erillinen viestikomppania, 5. erillinen viestikomppania sekä näistä muodostettu Keski-Suomen viestipataljoona.
Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus Keski-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa.
Teletapit Ulkona on korkean tangon päässä suuri potkuri, joka silloin tällöin alkaa pyöriä ja antaa taianomaisen viestin siitä, että jotain on tapahtumassa. Mäkien lomassa on kaiuttimin varustettuja putkia, jotka nousevat ajoittain kertomaan viestejä teletapeille ja jaksojen lopussa käskemään nämä nukkumaan. Teletappien vatsassa on televisioruudut, joista näkyy joskus oikeiden lasten leikkimistä. Kyseinen lapsivideo katsotaan lähes aina kahteen kertaan, koska ensimmäisen katsomiskerran jälkeen teletapit vaativat: "Uudestaan!" Muutamassa jaksossa lapsivideo näytettiin vain kerran. Tällöin video oli usein tavallista pidempikestoisempi.
Stephen Kingin Sairaala Stephen Kingin Sairaala () on kolmetoista osaa sisältävä television minisarja, joka perustuu Lars von Trierin tanskalaiseen "Valtakunta"-sarjaan, jonka kauhukirjailija Stephen King muokkasi amerikkalaiselle televisiolle. Ensimmäisen kerran sarja näytettiin ABC-kanavalla maaliskuun kolmannesta heinäkuun viidenteentoista päivään vuonna 2004. Sarjan näyttäminen keskeytyi NBA-pudotuspelien ajaksi. Jaksot olivat tunnin pituisia lukuun ottamatta ensimmäistä ja viimeistä jaksoa, jotka olivat kaksituntisia. Suomessa sarjaa näytettiin Nelosen myöhäisillassa keväällä 2006.
007 ja kultainen silmä "007 ja kultainen silmä" julkaistiin DVD:llä 26. syyskuuta 1998. Se oli ensimmäinen DVD:llä julkaistu James Bond -elokuva. Suomessa elokuva näytettiin televisiossa ensimmäisen kerran 14. joulukuuta 1998.
Illallinen yhdelle Vuonna 1972 "Illallinen yhdelle" näytettiin Saksan televisiossa ensimmäisen kerran uudenvuodenaattona, ja sketsi on sen jälkeen uusittu vuosittain samalla paikalla. Tapa levisi vuosikymmenten aikana ympäröiviin maihin, ja nykyään "Illallinen yhdelle" esitetään joka uusivuosi ainakin Itävallan, Sveitsin, Tanskan, Ruotsin ja Suomen televisiossa (Norjassa se esitetään niin ikään vuosittain, mutta jouluaatonaattona).
Teletapit Teletappien on tarkoitus opettaa lapsia hauskoilla leikeillä. Teletapeista tuli suuri kaupallinen menestys. Kohderyhmä otti teletapit hyvin vastaan, ja monia vanhempiakin katsojia viehätti teletappien surrealistinen maailma. Teletapit saivatkin jonkinasteista kulttimainetta monien ihmisryhmien, varsinkin monien nuorten keskuudessa. Lisäksi suomalainen huumoriryhmä Alivaltiosihteeri teki sekä radioon että televisioon teletapeista mukaelman "Keletapit". Radiosketsi on mukana myös kirjassa "Se virallinen tarina" (1999) ja levyllä "Virallinen levy" (2003).Teletappien maa koostuu aurinkoisista vihreistä kukkuloista. Kukkuloilla kasvaa kukkia ja loikkii oikeita kaneja. Teletapit asuvat futuristisen näköisessä talossa, jossa heillä on apunaan robottipölynimuri Nuu-Nuu (), joka saattaa imuroida tavaroita mutta sylkee ne pian ulos. Väriltään sinisellä Nuu-Nuulla on letkumainen suu, jolla se imuroi, kääntyvät silmät ja takana suuri, pinkki valo. Talossa olevat koneet valmistavat teletapeille ruoaksi "tappileipää" ja "tappivanukasta".
Apink Apink esiintyi yleisölle ensimmäisen kerran TrendE-kanavan dokumentissa "Apink News", jonka pilottijakso näytettiin televisiossa 11. maaliskuuta 2011.
Teletappi-ketju Teletappi-ketju oli lempinimi, jota käytettiin Niko Kapasen, Jukka Hentusen ja Timo Pärssisen muodostamasta Suomen jääkiekkomaajoukkueen hyökkäysketjusta. Nimitys syntyi vuonna 2000 kolmikon päästyä ensi kerran pelaamaan maajoukkueessa.
Myyrä (animaatiohahmo) Suomessa Myyrä-animaatioita on näytetty televisiossa 1970-luvulta eteenpäin. Ensimmäisen kerran Myyrää esitettiin Yle TV2:n ruotsinkielisissä lastenohjelmissa syksyllä 1974. FST näytti uusia jaksoja vuosina 1976 ja 1979. Uusintoja näytettiin vuosina 1979–1982 ja 1988. Suomenkielisenä sarjan näytti Yle TV1 kesällä 1975. Se uusittiin vuosina 1979–1980 ja 1999–2001.
Teletapit Suomessa sarjaa esitettiin Yle TV1:ssä lauantaiaamuisin "Veturi"-ohjelmassa vuosina 1998–2001, Yle TV2:ssa "Lasten aamussa" vuosina 2001–2004 (TV1:ssä sarja nähtiin viimeisen kerran 7. tammikuuta 2001 ja TV2:ssa ensimmäisen kerran 13. tammikuuta 2001) ja C More Juniorilla vuosina 2011–2015, ja se oli uudelleen jälkiäänitetty. Sarjaa esitettiin ensimmäisen kerran Suomessa YLE TV1:llä 5. syyskuuta 1998. YLE TV2:lla sarja esitettiin viimeisen kerran 23. elokuuta 2004 alkuperäisellä Yleisradion jälkiäänityksellä. Ohjelman uusi versio esitettiin Fox-kanavalla vuonna 2017 lauantai- ja sunnuntaiaamuisin, ja samat jaksot esitettiin uusintana maanantaisin ja tiistaisin.
Dag (televisiosarja) Dag oli norjalainen televisiosarja, jonka neljä kautta lähetettiin vuosina 2010–2015. Sarjan tuotti Norjan TV 2, ja sen pääosaa, parisuhdeterapeutti Dag Refsnesiä, näytteli Atle Antonsen. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi näytettiin ensimmäisen kerran 30. syyskuuta 2010, toinen kausi 22. syyskuuta 2011, kolmas 17. tammikuuta 2013 ja neljäs 17. syyskuuta 2015. Yleisradio on lähettänyt jokaisen sarjan kausista Suomen televisiossa vuodesta 2013 lähtien.
Muumien maailma Suomen televisiossa sarjaa on esitetty ensimmäisen kerran pääosin alkuperäiskielellä 9. tammikuuta 1980 alkaen MTV-kanavan ohjelmistossa (Ylen TV2:n kanavapaikalla), jolloin nähtiin 24 jaksoa aina joka toinen keskiviikko. Kevätkaudella näytettiin 12 jaksoa, syksyllä yhdeksän ja kolme jaksoa esitettiin vielä vuoden 1981 alussa. Tuolloin nimellä "Muumilaakson tarinoita" kulkeneen sarjan jaksot olivat kymmenen minuutin pituisia. Ohjelmatietojen mukaan kolmessa jaksossa kertojana toimi Raila Hämäläinen, ollen sarjan ensimmäinen suomalaisääni.
Eurovision laulukilpailu 1960 Alankomaat oli voittanut kilpailun edellisenä vuonna, mutta tv-yhtiö ei halunnut enää toistamiseen järjestää kilpailua, sillä edellisen kerran Alankomaissa oli kilpailtu vasta vuonna 1958. Kilpailun juonsi Katie Boyle, joka toimi viisujuontajana myös kolme kertaa myöhemmin (1963, 1968 ja 1974). Vuoden 1960 viisuihin osallistuivat kaikki 12 viisuissa aikaisemminkin kilpaillutta maata, sekä Norja, joka osallistui ensimmäistä kertaa Euroviisuihin kolmantena Pohjoismaana. Ensimmäistä kertaa Eurovision laulukilpailut näytettiin suorana myös Suomen televisiossa, nimellä "Eurooppa laulaa. Eurovision laulukilpailujen päättäjäiset Lontoossa", joskin Suomi osallistui ensimmäisen kerran vasta seuraavan vuoden kilpailuun.
Kultainen TV Kultainen TV oli palkinto, jolla palkittiin suomalaisia televisiosarjoja. Palkinnon myönsi SATU, ja se jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Kultainen TV -gaala järjestettiin Helsingissä ravintola Freda 51:ssä ja se näytettiin suorana lähetyksenä MTV3:lta. Gaalan televisioinnin tuotti Solar Television Oy. Viimeisen kerran Kultainen TV -palkinnot jaettiin vuonna 2010. Elokuussa 2010 ilmoitettiin, että Venla- ja Kultainen TV -palkinnot yhdistetään Kultainen Venla -palkinnoksi.
Kaksi Vihtoria "Kaksi Vihtoria" on esitetty harvakseltaan televisiossa, jossa se näytettiin ensi kerran 2. maaliskuuta 1974.
Talo Italiassa Televisiossa ohjelmasta lähetettiin 13 jaksoa. Yhdeksän tavallisen kilpailujakson lisäksi ensimmäisessä jaksossa kerrottiin kilpailijoiden valinnasta, kahdessa jaksossa kilpailijat vierailivat Italiassa, ja viimeisessä seurattiin kilpailun voittaneen Aki Raskin ja hänen ystävänsä Ville-Pertti Teurosen palkintolomaa Italiassa.Kilpailu esitettiin ensimmäisen kerran kesällä 2005 ja uusintana jo seuraavana syksynä. Myöhemmin esitettiin myös "Talo Italiassa – puoli vuotta myöhemmin", jossa näytettiin, mitä kilpailijoille kuului puoli vuotta kilpailun jälkeen. Vuonna 2005 ohjelma sai Venla-palkinnon kategoriassa "Paras game show".
Taustanauru Taustanaurun käyttö sai alkunsa ennen television tuloa radiotuotannossa, kun Bing Crosbyn showta alettiin lähettää etukäteen nauhoitettuna suoran lähetyksen sijasta. Nauhoituksen ansiosta yleisön naurun määrää voitiin vähentää tai lisätä jälkikäteen ennen ohjelman lähetystä. Naurun lisäämisen televisio-ohjelmiin keksi yhdysvaltalaisen CBS-yhtiön äänitysinsinööri Charley Douglass television varhaisvuosina. Hän oli tyytymätön studioyleisön edessä yleensä suorina lähetyksinä esitettyjen tilannekomedioiden ääniraitaan: yleisö nauroi milloin liian vähän, milloin liian pitkään ja milloin aivan väärissä kohdissa. Hän kokeili erilaisia tapoja, ensimmäisenä Hank McCunen tv-showssa vuonna 1950, ja rakensi lopulta nauhurilaitteen, jossa oli muun muassa Red Skeltonin ilman puhetta toteutettujen tv-sketsien yleisön naurukohtauksia.
Talent Suomi (4. tuotantokausi) Aikaisimpina vuosina esityskaudet ovat alkaneet edellisen kauden koosteella. Tällä kaudella kooste jätettiin pois ja kausi aloitettiin koe-esiintymisillä. Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys- ja lokakuussa. Kahdessa ensimmäisessä jaksossa näytettiin koe-esiintymisiä Espoosta, kolmannessa ja neljännessä Kuopiosta ja kahdessa viimeisessä Helsingistä.
Teletapit Teletapit () on brittiläinen lastenohjelma 1990-luvun jälkipuoliskolta ja 2000-vuosikymmenen alkupuoliskolta sekä 2010-luvun jälkipuoliskolla uudelleenesittynä. BBC Two -televisiokanavalla esitetyn ohjelman loivat Anne Wood ja Andrew Davenport. Sen pääosassa ovat neljä teletapeiksi kutsuttua eriväristä olentoa: Tiivi-Taavi, Hipsu, Laalaa ja Pai. Heillä on vatsassaan televisioruutu ja päässään kullakin erimuotoinen antenni. Teletapit asuvat ja seikkailevat Teletappimaassa, jonka kumpuilevaa maastoa peittää vihreä nurmi. Kesäkuussa 2014 BBC ilmoitti ohjelman palaavan ruutuun. Tuolloin tilattiin yhteensä 60 uutta jaksoa. Uutta sarjaa alettiin esittää Suomessa Foxilla 12. elokuuta 2017.
Teletapit "Teletapit" sai osakseen voimakasta kritiikkiä. Yhdysvaltalainen pastori Jerry Falwell julisti Tiivi-Taavin olevan ”homoseksuaalinen roolimalli”. Suomessa Sulo Aittoniemi teki vuonna 1998 eduskunnassa kirjallisen kysymyksen "Teletapeista", jonka hän pelkäsi aiheuttavan pienille lapsille mielenterveydellisiä ongelmia.
Vuoden 2007 toukokuussa Tiivi-Taavin seksuaalinen suuntautuminen nousi jälleen esille, kun Puolan konservatiivihallituksen nimittämä lapsiasianvaltuutettu sai tehtäväkseen tutkia, onko Tiivi-Taavin hahmossa kyse homoseksuaalisuutta edistävästä propagandasta. Laa-Laata näytellyt Nikky Smedley kiisti väitteet vuonna 2012: hänen mielestään teletappeja tuskin voi pitää ”seksuaalisina olentoina”.
Teletappi-ketju Teletapit-nimitystä käytettiin vuosina 2000–2001 myös Suomen naisten salibandymaajoukkueen hyökkäysketjusta Jenni Morottaja - Anne-Mari Lyhykäinen - Sini Vartiainen.
Siddharta "Nordilta" muistetaan erityisesti laulut "B Mashina" ja "Samo Edini". Ensin mainittu pysyi hyvillä listasijoituksilla yli kaksi kuukautta. "B Mashinaan" tehty musiikkivideo näytettiin ensimmäisen kerran televisiossa vain kolme päivää ennen pitkäsoiton ilmestymistä kauppoihin. Löytääkseen tuoreita kasvoja videolle Siddharta järjesti avoimen koe-esiintymisen ljubljanalaisessa teatterissa 23. huhtikuuta 2001. Kaksipäiväiset kuvaukset aloitettiin jo seuraavana päivänä. Videon ohjasi arvostettu kroatialainen ohjaaja Gonzo.
MoonTV MoonTV järjesti katsojilleen ajoittain humoristisia tempauksia. Kanava lähetti pilailun vuoksi muun muassa Suomen ensimmäisen pystykuvalähetyksen, jossa kameraa oli pidetty kuvauksen aikana 90 astetta vasemmalle käännettynä. Tämä edellytti, että televisiokin käännettiin kyljelleen. Lähetyksessä näytettiin Eläkeläisten festarisekoilua. Tämä "pystykuvaohjelman" aloitusjakso on nähtävissä Eläkeläisten DVD:llä "Sekoilun Ytimessä 1993–2003."
Teletapit Teletappien kuvauspaikka sijaitsi Englannissa Warwickshiren maaseudulla, Sweet Knowle -maatilan lähistöllä. Teletappeja filmattiin siellä vuosina 1995–2000. Sen kukkulamaastoon sisäkuvauksia varten oli rakennettu Teletappien kotikumpu. Alue oli melko pieni, mutta siitä tehtiin digitaalisesti uskottavan näköinen. Ohikulkijoille kuvauspaikalta ei näkynyt paljoa, sillä Teletappien talo on rakennettu sitä varten kaivettuun monttuun.
Taotao, pieni pandakarhu Suomessa sarja esitettiin televisiossa TV1-kanavalla ensimmäisen kerran vuosina 1984–1985. Suomenkielisenä kertojana toimi Inkeri Wallenius itävaltalaisen ORF-kanavan saksankielisen ääniraidan päälle. Ensiesityksen jälkeen sarjaa on esitetty televisiossa muutaman kerran uusintana.
Mark Evans Austad Suomen-kaudellaan suurlähettiläs Austad oli aktiivinen keskustelija ja teki asemamaataan myönteisesti kuvaavan dokumenttielokuvan "Suomi suurlähettilään silmin", joka näytettiin myös Suomen televisiossa.
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat Ensimmäistä animaatiosarjaa ei ole näytetty Suomessa televisiossa 1990-luvun jälkeen. Sitä näytettiin aikanaan englanninkielisenä, mutta sarjan jaksoja dubbattiin suomeksi VHS-videoille 1990-luvulla.
Star Wreck: In the Pirkinning Elokuva näytettiin Suomen televisiossa Yle TV2 -kanavalla 28. tammikuuta 2006
Walt Disney Vuonna 1954 Disney aloitti ABC-kanavalla viikoittaisen televisio-ohjelmansa nimeltä "Disneyland", jonka hän itse juonsi. Vuonna 1955 Disney aloitti televisio-ohjelman nimeltä "Mikki Hiiri -kerho", mikä oli ensimmäinen kerta kun Disney oli suunnitellut viihdettä nimenomaan lapsille. Ohjelmassa näytettiin lapsia ympäri maailmaa, sekä Aku Ankka- ja Mikki Hiiri -piirrettyjä. Ohjelman avulla Disney onnistuikin tuomaan syrjässä olleen Mikki Hiiren takaisin kansakunnan tietoisuuteen.