mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Petro Porošenko Petro Oleksijovytš Porošenko (, s. 26. syyskuuta 1965 Bolhrad, Odessan alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen poliitikko ja liikemies. Toukokuun 2014 presidentinvaaleissa hänet valittiin Ukrainan presidentiksi.
Petro Porošenko Porošenko voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella. Ukrainan keskusvaalikomission tulosten mukaan hän sai 54,7 prosenttia presidentinvaaleissa annetuista äänistä.
Petro Porošenko Porošenko on ollut Ukrainan parlamentin kansanedustaja neljän kauden aikana.
Porošenko valittiin radaan ensimmäisen kerran Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta vuonna 1998 ja kaksi vuotta myöhemmin hän perusti Solidaarisuus-puolueen. Hän oli myös perustamassa Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.
Ukrainan presidentinvaalit 2014 Kun äänistä oli laskettu 98,59 prosenttia, oli Petro Porošenko saanut 54,69 prosenttia annetuista äänistä Ukrainan keskusvaalikomission mukaan. Jo aiemmin, keskusvaaliviranomainen oli vahvistanut Porošenko nousevan maan seuraavaksi presidentiksi. 48-vuotias Porošenko vannoi virkavalansa 7. kesäkuuta 2014 ja hänestä tuli Ukrainan viides presidentti.
Juri Lutsenko Kesäkuussa presidentti Petro Porošenko nimitti Lutsenkon neuvonantajakseen. 27. elokuuta 2014 Lutsenko valittiin Petro Porošenkon blokki -puolueen (entinen Solidaarisuus) johtoon.
Bolhrad Kaupungissa on syntynyt esimerkiksi Ukrainan presidentti Petro Porošenko.
Petro Porošenko Tammikuussa 2019 hän ilmoitti pyrkivänsä myös jatkokaudelle seuraavissa vaaleissa.
Petro Porošenko Tultuaan valituksi presidentiksi Porošenko on pyrkinyt vaalilupaustensa mukaisesti myymään Roshenin, mutta Ukrainan ja Venäjän kriisiytyneet välit ovat estäneet sen. Venäjän Roshenia vastaan kohdistamia toimia on kutsuttu "suklaasodaksi". Vuoden 2015 puolivälissä Moskovassa annettu oikeuden päätös pidättää Roshenin omaisuus Venäjällä on kuitenkin estänyt myymispyrkimykset toistaiseksi.
Petro Porošenkon blokki Puoluetta on pidetty Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta erkaantuneena. Petro Porošenko valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran sosiaalidemokraattien jäsenenä vuonna 1998 ja vuonna 2001 hän perusti Solidaarisuuden. Hän oli perustamassa myös Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.
Valeri Heletei Petro Porošenkon tultua presidentiksi hänet nimitettiin Arseni Jatsenjukin hallitukseen puolustusministeriksi 3. heinäkuuta 2014, Myh’ailo Kovalin seuraajaksi. Hän on puolueisiin sitoutumaton. Hän on luvannut järjestää Ukrainan järjestämän voitonmarssin Krimin Sevastopolissa. Ukrainan presidentti Petro Porošenko erotti Heletein tehtävästään 12. lokakuuta 2014.
Roshen Roshen on ukrainalainen makeismerkki ja makeisten ja konditoriatuotteiden valmistamiseen keskittynyt yritys, jonka perusti Ukrainan nykyinen presidentti Petro Porošenko vuonna 1996. Roshenilla on tehtaita Ukrainan lisäksi Unkarissa ja Liettuassa sekä myynti- ja yhteyspisteitä eri puolilla Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Yritys on saanut nimensä perustajansa Petro Poroshenkon mukaan.
Ukraina Toukokuun lopussa järjestettiin presidentinvaalit. Petro Porošenko voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella. Hän sai yli puolet annetuista äänistä.
Petro Porošenko Petro Porošenko on erityisen tunnettu makeistehtailijana ja Roshen-suklaayhtiön pääomistajana (). Yhtiön nimen sanotaan johdetun Porošenko-sukunimen keskiosasta. Roshen-yhtiön ilmoituksen mukaan Venäjän viranomaiset kielsivät makeisyhtiön tuotteiden maahantuonnin Venäjälle kesällä 2013, eivätkä ole antaneet tuontirajoituksille pätevää syytä. Tätä aiemmin Venäjä oli yhtiön päämarkkina-alueita. Yhtymällä on ollut omaa tuotantoa myös Venäjän Lipetskin alueella. Venäläisviranomaiset ovat kuitenkin – venäläisten suklaavalmistajien rikosilmoituksiin liittyviin vaatimuksiin vedoten – pysäyttäneet Roshenin 13 vuotta toimineen Lipetskin tehtaiden toiminnan maaliskuussa 2014, pidättäneet tehtaan kirjanpitäjät ja takavarikoineet yhtiön dokumentteja, poistaneet työntekijät tehtaalta ja ryhtyneet vaatimaan oikeusteitse 2,4 miljardin Venäjän ruplan korvauksia venäläistehtaiden vaatimuksen mukaan heille ”neuvostoajalta saakka kuuluneiden tuotenimien käyttämisestä”. Lipetskin tehdas ilmoitti pysäyttäneensä viipymättä tuotenimikiistan kohteena olevien tuotteiden valmistuksen, mutta viranomaiset olivat tästä huolimatta ryhtyneet tehtaanjohdon mielestä ”kohtuuttomiin toimiin”. Joidenkin lähteiden mukaan Venäjä perusteli tehtaan sulkemista ja myyntikieltoa muodollisesti terveyssyillä. Kiellon todelliseksi syyksi on asiantuntijamielipiteissä arveltu Venäjän poliittisen johdon huolta Ukrainan länsimyönteisen presidenttiehdokkaan poliittisesta linjasta.
Roshen Petro Porošenko perusti Roshenin 1996. Sen perustana toimi Neuvostoliiton aikana perustettu Kiovan Karl Marxin sokerileipomo, joka oli tunnettu eri puolilla Neuvostoliittoa muun muassa Kiovan kakkuna tunnetusta marenkikakustaan. Porošenko osti tehtaan ukrainalaisten yritysten yksityistämishankkeen aikana 1990-luvun alussa ja nykyaikaisti sen muun muassa hankkimalla sinne kokonaan uuden länsimaisen tuotantokoneiston. Perustettuaan Roshenin hän muutti tehtaan nimen Roshenin Kiovan tehtaaksi.
Petro Porošenko Porošenko oli puolueista riippumattomana ehdokkaana Ukrainan presidentinvaaleissa 25. toukokuuta 2014. Mielipidekyselyissä hän oli ollut, Ukrainan parlamentin 22. helmikuuta 2014 tekemän, aiemman presidentti Janukovitšin syrjäyttämisen ja tätä seuranneen Krimin kriisin jälkeen, eli helmikuun 2014 lopusta lähtien eniten kannatusta saanut ehdokas. Esimerkiksi 23. huhtikuuta 2014 julkaistussa, aikavälillä 9.–16. huhtikuuta tehdyssä keskeisten mielipidetutkimuslaitosten yhteisessä, 6 200 vastaajaa käsittäneessä mielipidekyselyssä Porošenkon kannatukseksi raportoitiin 48,4 ja Julija Tymošenkon (”Isänmaa” eli Batkivštšyna-puolue) 14 prosenttia. Heidän perässään tulivat kansanedustaja, suurliikemies Serhi Tihipko (riippumaton ehdokas, aiemmin Alueiden puolue) 7,4, Myh’ailo Dopkin (Alueiden puolue) 6 ja kannatuksella Petro Symonenko (Kommunistinen puolue) 5,6 prosentin kannatuksella. Muut ehdokkaat saivat tässä vaiheessa vähäisemmän kannatuksen.
Ukrainan presidentinvaalit 2014 Petro Porošenko julistautui vaalien voittajaksi, kun ovensuukyselyiden perusteella hän oli saavuttamassa vaalivoiton 55,9 prosentin kannatuksella. Toisen kyselyn perusteella kannatus olisi 57,3 prosenttia.
Volnovahan bussi-isku Kiovassa järjestetyssä uhrien muistotilaisuudessa Ukrainan presidentti Petro Porošenko kantoi iskulausetta "Je suis Volnovakha", joka oli viittaus edellisellä viikolla Pariisissa tapahtuneeseen Charlie Hebdon iskuun.
Kertšin koulusurmat Useat maat ja niiden johtajat ovat ilmoittaneet osanottonsa, mukaan lukien Suomen, Saksan ja Italian. Ukrainan presidentti Petro Porošenko kutsui iskun uhreja Ukrainan kansalaisiksi (Ukraina ei hyväksy Krimin miehitystä ja näkee Krimin omaksi alueekseen).
Viktor Juštšenko Presidenttikautensa alkuaikana Juštšenko erotti ja nimitti lukuisia henkilöitä hallinnon eri aloilta ja tasoilta. Pääministerikseen hän nimitti toisen vallankumouksen johtohahmoista, Julija Tymošenkon. Ulkoministerin tittelin sai Oleksandr Zintšenko ja puolustusministeriksi nimitettiin Petro Porošenko.
Oleksandr Turtšynov Oleksandr Valentynovytš Turtšynov (), s. 31. maaliskuuta 1964 Dnipropetrovsk on ukrainalainen poliitikko. Hänestä tuli vuoden 2014 Ukrainan vallankumouksen myötä parlamentin puhemies sekä toimea hoitanut presidentti, kunnes toukokuussa presidentinvaalissa valittu Petro Porošenko astui toimeensa.
Petro Porošenkon blokki Alkuvuodesta 2014 Porošenko valittiin Vapauden ja ukrainalaisen nationalismin kansallinen allianssi "hyökkäys" -puolueen johtoon, ja se liitettiin Solidaarisuuteen, joka sai näin laillisen aseman. Puolueen nimi muutettiin 10. ylimääräisessä puoluekokouksessa elokuussa 2014. Samalle sen johtajaksi valittiin Juri Lutsenko.
Petro Porošenko Hänen tärkeimpiin poliittisiin tehtäviinsä kuuluvat toimiminen kansallisen puolustusneuvoston sihteerinä Juštšenkon aikana helmi-syyskuussa 2005, Ukrainan kansallispankin puheenjohtajuus helmikuusta 2007 lähtien, Ukrainan ulkoministerinä toimiminen Julija Tymošenkon hallituksessa (9. lokakuuta 2009 – 11. maaliskuuta 2010) sekä talous- ja kauppaministerin tehtävät Mykola Azarovin hallituksessa (23. maaliskuuta 2012 – 24. joulukuuta 2012).
Separatistien hyökkäykset Itä-Ukrainassa 2014–2016 Presidentti Petro Porošenko pyysi tämän jälkeen parlamenttia peruuttamaan kapinallisalueiden erityisaseman, joka oli sovittu Minskissä. Marraskuun vaaleissa valittu Donetskin kansantasvallan johtaja Alexandr Zahartsenko halusi neuvotella Ukrainan hallituksen kanssa. Porosenko torjui Donetskin kapinahallituksen varkaina ja hyökkääjinä ja osallistui uutistoimisto Reutersin mukaan kriisikokoukseen, jossa pohdittiin uusia toimia separatisteja vastaan.
Krimin miehitys 2014 Ukrainan uusi presidentti Petro Porošenko on ollut yhteydessä presidentti Putiniin samalla kun Itä-Ukrainassa on menossa Ukrainan armeijan tykistöhyökkäys itäosien separatisteja vastaan. Venäjän ja Ukrainan sekä Ranskan ja Saksan ulkoministerit ovat päässeet neuvottelukosketukseen, mutta osapuolien johto ei tunnu olevan enää kenenkään hallinnassa. Venäjä väittää Ukrainalaisten ampuneen rajan yli Venäjän puolelle. Ukrainan uusi puolustusministeri Valeri Heletei ilmoitti Ukrainan valtaavan myös Krimin takaisin.
Kanal 5 (Ukraina) Kanal 5 (, suom. "Kanava 5") on ukrainalainen televisioasema, jonka omistaa ukrainalainen liikemies, poliitikko ja oligarkki Petro Porošenko. Kanavan kotipaikka on Kiovassa. Kanal 5 on kaupallinen, tiedonvälitystä ja uutistoimintaa korostava tv-kanava. Kanavan maanpäällisten lähetysten peitto on 93 prosenttia Ukrainan pinta-alasta. Kanavan satelliittilähetykset kattavat suuren osan Eurooppaa ja Venäjää. Kanal 5 on saatavissa myös netin suoratoistona (vaatimattomalla resoluutiolla).
Sotilashallinto Helmi-maaliskuussa 2015 Ukrainan presidentti Petro Porošenko perusti Donetskin ja Luhanskin alueille väliaikaisia siviili-sotilashallintoyksikköjä, sillä Ukrainan turvallisuusneuvosto totesi alueellisen siviilihallinnon riittämättömäksi ja estyneeksi toteuttamaan tehtäviään Itä-Ukrainan sodan ollessa käynnissä alueilla. Siviili-sotilashallintoyksikköjen tehtäväksi tuli valvoa Ukrainan lakien noudattamista ja järjestystä, varmistaa alueen asukkaiden turvallisuus ja elämän normalisoituminen, osallistua mahdollisten tuhoiskujen ja terroristitoimien torjumiseen ja vastatoimiin, sekä estää aluetta uhkaavat humanitääriset katastrofit.
Ukrainan presidentinvaalit 2014 Ukrainan vaalikomission johto vahvisti Porošenkon nousevan maan presidentiksi jo ensimmäisen äänestyskierroksen perusteella. Kun presidentinvaalien äänistä oli laskettu 98,59 prosenttia, oli äänten jakauma Ukrainan keskusvaalikomission mukaan seuraava: Petro Porošenko 54,69 % äänistä, Julija Tymošenko 12,82 %, Oleh Ljaško 8,33 %, Anatoli Hrytsenko 5,48 % ja Serhi Tihipko 5,22 %. Muut ehdokkaat olivat saamassa enintään kolmen prosentin kannatuksen. Tässä vaiheessa esimerkiksi Yhdysvaltain presidentti Obama jo onnitteli Porošenkoa vaalivoitosta.
Ukrainan vallankumous 2014 Levottomuuksiksi yltyneet mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisimmiksi 18. helmikuuta 2014 ja vaativat kymmeniä kuolonuhreja poliisin erikoisjoukkojen puututtua niihin kovin ottein. Maaliskuussa saatujen valokuvatodisteiden valossa näytti siltä, että presidentti Janukovytšin hallinto oli antanut sisäministeriön ja turvallisuuspalvelun tarkka-ampujille käskyn ampua mielenosoittajia. Tässä vaiheessa Berkut-joukkoja vastustettiin väkivaltaisesti niin lyömäaseilla kuin polttopulloilla, ja Ukrainan hallituksen joukkojen miehet ja mielenosoittajat surmasivat toisiaan. Kansainvälinen rikostuomioistuin ICC käynnisti huhtikuussa tutkimuksen siitä, tapahtuiko Ukrainan kansannousun yhteydessä rikoksia marraskuun lopun 2013 ja 21. helmikuuta 2014 välisenä aikana. Väkivaltaisuuksien jatkuttua kolme päivää hallitus ja oppositioryhmät allekirjoittivat sopimuksen, jolla osapuolet lupasivat pidättäytyä väkivaltaisuuksista, järjestää uuden presidentinvaalin ja siirtää presidentin valtaoikeuksia parlamentille. Presidentti Janukovytš erotettiin 22. helmikuuta 2014 ja hänet etsintäkuulutettiin epäiltynä joukkomurhasta. Hänen tilalleen tilapäiseksi valtionpäämieheksi nimitettiin Oleksandr Turtšynov. Hänestä tuli 23. helmikuuta myös Ukrainan pääministeri. Vaalit uuden presidentin valitsemiseksi järjestettiin 25. toukokuuta, ja voittajaksi tuli Petro Porošenko ensimmäisellä kierroksella. Porošenko astui virkaansa 7. kesäkuuta.
Petro Porošenko Maaliskuussa 2014 Forbes-lehti arvioi Porošenkon omistusten arvoksi 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 1,0 miljardia dollaria. Porošenkon yritysvarallisuutta on hoidettu ainakin osin "Ukrprominvest"-konsernin (Група "Укрпромінвест") välityksellä. Yhtymään kuuluu kymmeniä yrityksiä kuten Bogdan-yhtiö (muun muassa linja-autojen ja johdinautojen valmistusta), Leninska kuznja -telakkayhtiö (, siviili- ja sotilasalusten sekä metallirakenteiden valmistusta), makeisvalmistaja Roshen ja muutama muu makeistehdas. Myös tv-kanava Kanal 5 on liitetty konserniin. Uutistuotantoon panostavaa tv-kanavaa on pidetty liberaalina, mutta varsin neutraalina toimijana maan vahvasti politisoituneessa mediakentässä. Myös Ukrajinska Pravda -sanomalehti () kuuluu Porošenkon hallitseman Ukrprominvestin mediaomistuksiin.
Debaltseve Kyiv Postin haastattelemien sotilaiden mukaan motti sulkeutui 16. helmikuuta ja seuraavana päivänä kapinalliset valtasivat osan kaupungista. Motti alkoi muodostua jo 9. helmikuuta, kun joukko kapinallisia valtasi panssarivaunun tukemana tien varrella olevan Lohvynoven kylän, jossa oli vain neljä ukrainalaista sotilasta. Ukrainan joukkojan pakeni yksitellen peltojen ja metsien halki. Mottiin jäi ehkä jopa 8000 ukrainalaista sotilasta.
Ukrainan joukot alkoivat vetäytyä kaupungista 18. helmikuuta 2015. Ukrainan presidentti Petro Porošenko sanoi määränneensä "suunnitellun ja organisoidun vetäytymisen". Ukrainan viranomaisten mukaan kaupunkia ei ikinä saarrettu, mutta paenneiden sotilaiden mukaan tie Artemivskiin oli ollut poikki tykistötulen ja miinojen vuoksi, ja he olivat olleet yli viikon ilman tarvikkeita, ammustäydennyksiä ja haavoittuneiden evakuointia.
Panaman paperit Tietovuodon asiakirjoissa ilmenee useiden maiden johtajien ja korkeiden viranhaltijoiden nimiä, muun muassa Yhdistyneiden arabiemiirikuntien presidentti Khalifa bin Zayed Al Nahyan, Ukrainan presidentti Petro Porošenko, Saudi-Arabian kuningas Salman bin Abdul-Aziz Al Saud ja Islannin pääministeri Sigmundur Davíð Gunnlaugsson. Asiakirjoista ilmenee myös entisiä valtionpääedustajia; muun muassa Sudanin presidentti Ahmed al-Mirghani, Qatarin emiiri Hamad bin Khalifa Al Thani. Nykyisiä pääministereitä: Georgian pääministeri Bidzina Ivanišvili, Irakin pääministeri Iyad Allawi, Jordanian pääministeri Ali Abu al-Ragheb, entinen Qatarin pääministeri Hamad ibn Jassim Al Thani, entinen Ukrainan pääministeri Pavlo Lazarenko ja Moldovan pääministeri Ion Sturza.
Ukrainan kommunistinen puolue (KPU) Heinäkuussa 2014 Ukrainan parlamentti hyväksyi hallituspuolueiden äänin parlamenttiryhmien sääntölakiin muutoksen, että ryhmät, joissa kansanedustajien määrä on vähentynyt vaalien jälkeen, voidaan hajottaa. Sillä perusteella kommunistien parlamenttiryhmä hajotettiin. Presidentti Petro Porošenko allekirjoitti muutosesityksen, vaikka oli kuukautta aiemmin luvannut Euroopan neuvostossa, ettei puolueita olla kieltämässä, jos ne saavat vaaleissa tarpeeksi ääniä, mikä on demokraattinen tapa. Parlamentin puheenjohtaja sanoi toivovansa, että "kommunistisia ryhmiä ei nähdä enää koskaan Ukrainan parlamentissa". Etenkin äärioikeistolainen Vapaus-puolue oli ajanut pitkään kommunistien toiminnan kieltämistä. KPU:n puheenjohtajan Symonenkon mukaan kiellon avulla halveksitaan kansan tahtoa ja se on yritys viedä ääni lähes kolmelta miljoonalta ukrainalaiselta. Hänen mukaansa puolue aikoi jatkaa toimintaansa ja osallistua seuraaviin vaaleihin.
Johan Petro Sentterinä pelaavan Petron varasi 25. vuorolla NBA:han Seattle SuperSonics. Petro pelasi NBA:ssa useissa eri seuroissa vuosina 2005–2013, minkä jälkeen hän on pelannut muun muassa Kiinassa.
Petrona Viera Maria Petrona Viera Garino (24. maaliskuuta 1895 Montevideo – 4. lokakuuta 1960) oli Uruguayn ensimmäinen naispuolinen ammattitaidemaalari, sekä yksi Pianismo-liikkeen jäsenistä. Hän käytti nimestään lyhyttä muotoa Petrona Viera.
Johan Petro Johan Petro (s. 27. tammikuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen koripalloilija.
Roshen Porošenko asettui presidenttiehdokkaaksi vuoden 2014 Ukrainan presidentinvaaleihin. Ehdokkuutensa aikana Porošenko vannoi myyvänsä omistamansa Roshenin osakkeet, mikäli hänestä tulee presidentti. Hän ei kuitenkaan onnistunut löytämään ostajaa, joten hän on pohtinut omistuksensa myymistä osissa. Porošenkon mukaan: ”Ei ole mikään salaisuus, että sodan vaivaamaan maahan ei tehdä investointeja – kukaan ei osta mitään ja on mahdotonta myydä mitään. Minulle on kerrottu, että on olemassa neljä ostajaa, mutta neuvottelut ovat laahanneet ja avainehtona on ollut sodan loppuminen.”
Petro Punna Petro Punna (s. 13. helmikuuta 1974 Lieto) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Petro Symonenko Petro Mykolaiovytš Symonenko (, s. 1. elokuuta 1952, Donetsk) on Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäinen sihteeri vuodesta 1993.
Petro Korol Petro Kindratovytš Korol (; ; 2. tammikuuta 1941 Bredy, Tšeljabinsk, Venäjän SFNT – 2. heinäkuuta 2015) oli neuvostoliittolainen painonnostaja ja olympiavoittaja.
Johan Petro Ranskan maajoukkueessa Petro on voittanut Euroopan mestaruuden Sloveniasta 2013. Hän oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa, joissa Ranska sijoittui viidenneksi.
Separatistien hyökkäykset Itä-Ukrainassa 2014–2016 Maaliskuussa Venäjän rajan yli virtasi yhä aseita. Ukrainan separatistit uhkailivat Etyj-tarkkailijoita väkivallalla. Ukrainan mukaan kapinalliset valmistelivat suurhyökkäystä Taistelut kiihtyivät uudelleen Maripolin lähellä olevassa Shyrokynen kylässä huhtikuun alussa. Hallitus myöntyi kansanäänestykseen kapina-alueiden autonomiasta, jos tämä tapahtuisi Ukrainan lakien mukaan. Kapinalliset ja Venäjä vastustivat tätä. Ukrainan presidentti Porošenko ei enää 6. huhtikuuta 2014 vastustanut kansanäänestystä, jossa päätetäisiin vallan hajauttamisesta maakunnille. Mutta Porošenko ei edelleenkään halunnut hajauttaa maata liittovaltioksi. Porošenko myös nimitti puolustusministeriksi äärikansallismielisen Oikean sektorin johtajan Dmytro Jarošin, kun toisaalta hän oli ratsannut erään vapaaehtoisjoukkoja tukeneen oligarkin. Kapinalliset uhkasivat lopettaa tulitauon. Kun valtiot 14. huhtikuuta neuvottelivat rauhansuunnitelman toisesta vaiheesta, taistelut kiihtyivät Donetskin ja Mariupolin välillä. Minskin sopimusta rikottiin, kun raskasta aseistusta käytettiin. Ukrainassa ja kapinallisalueella tapahtui salamurhia. Kaksi venäläisiksi sotilaiksi itseään väittänyttä miestä jäi kiinni Ukrainassa. Venäjän mukaan miehet eivät olleet aktiivipalveluksessa.
Ukrainan joukkojen kesäoffensiivi 2014 Ukraina syytti kapinallisia tulitauon rikkomisesta 21. kesäkuuta 2014. Venäjä määräsi samana päivänä 65 000 miehen vahvuiset Keski-Venäjän joukkonsa taisteluvalmiuteen harjoituksia varten. Länsivallat uhkasivat uusilla toimilla, jollei Venäjä estä separtistien tukea. Samana päivänä Putin ilmoitti tukevansa rauhansuunnitelmaa, mutta penäsi vuoropuhelua ja neuvotteluja osapuolten välille. Putin sanoi, ettei rauhanehdotus saa olla uhkavaatimus. Porošenko varoitti "suunnitelma B:stä", jos tulitauko epäonnistuu. Putin kehotti 22. kesäkuuta kaikkia osapuolia lopettamaan taistelut, ja Porošenko suostui neuvotteluihin kapinallisten kanssa. Porošenko lupasi suurempaa autonomiaa ja venäjän kielelle tasavertaista asemaa, muttei kapinallisille itsenäisyyttä. Porošenko lupasi Venäjältä tulleille turvallista poistumiskäytävää, muttei toisaalta luvannut armahdusta Ukrainan sotilaita surmanneille ja vakaviin rikoksiin syyllistyneille. Myös separatistit liittyivät 23. kesäkuuta 2014 tulitaukoon, mutta hajanaisia ammuskeluja esiintyi yhä. Seuraavana päivänä Putin ilmoitti, että hän haluaa että parlamentti peruuttaa Venäjän voimankäyttöoikeuden Itä-Ukrainassa, mitä Ukraina kiitti. Separatistit syyttivät hallitusta tulitauon rikkomisesta 24. kesäkuuta, ja samana päivänä separatistit itse rikkoivat monta kertaa tulitaukoa mm ampuivat sotilashelikopterin alas. Yhdysvallat uhkasi 26. kesäkuuta yhä Venäjää lisäpakotteilla, vaikka Putinin mukaan hänellä ei ollut valtaa separatisteihin. Ukraina allekirjoitti 27. kesäkuuta vapaakauppasopimuksen EU:n kanssa, ja Venäjä uhkaili Ukrainaa vakavilla seurauksilla.
Ukrainasta Venäjälle paenneiden siviilien määrä on noussut yli 100 000:een.
Itä-Ukrainan sodan alkuvaiheet Ukraina syytti kapinallisia tulitauon rikkomisesta 21. kesäkuuta 2014. Venäjä määräsi samana päivänä 65 000 miehen vahvuiset Keski-Venäjän joukkonsa taisteluvalmiuteen harjoituksia varten. Länsivallat uhkasivat uusilla toimilla, jollei Venäjä estä separtistien tukea. Samana päivänä Putin ilmoitti tukevansa rauhansuunnitelmaa, mutta penäsi vuoropuhelua ja neuvotteluja osapuolten välille. Putin sanoi, ettei rauhanehdotus saa olla uhkavaatimus. Porošenko varoitti "suunnitelma B:stä", jos tulitauko epäonnistuu. Putin kehotti 22. kesäkuuta kaikkia osapuolia lopettamaan taistelut, ja Porošenko suostui neuvotteluihin kapinallisten kanssa. Porošenko lupasi suurempaa autonomiaa ja venäjän kielelle tasavertaista asemaa, muttei kapinallisille itsenäisyyttä. Porošenko lupasi Venäjältä tulleille turvallista poistumiskäytävää, muttei toisaalta luvannut armahdusta Ukrainan sotilaita surmanneille ja vakaviin rikoksiin syyllistyneille. Myös separatistit liittyivät 23. kesäkuuta 2014 tulitaukoon, mutta hajanaisia ammuskeluja esiintyi yhä. Seuraavana päivänä Putin ilmoitti, että hän haluaa että parlamentti peruuttaa Venäjän voimankäyttöoikeuden Itä-Ukrainassa, mitä Ukraina kiitti. Separatistit syyttivät hallitusta tulitauon rikkomisesta 24. kesäkuuta, ja samana päivänä separatistit itse rikkoivat monta kertaa tulitaukoa mm ampuivat sotilashelikopterin alas. Yhdysvallat uhkasi 26. kesäkuuta yhä Venäjää lisäpakotteilla, vaikka Putinin mukaan hänellä ei ollut valtaa separatisteihin. Ukraina allekirjoitti 27. kesäkuuta vapaakauppasopimuksen EU:n kanssa, ja Venäjä uhkaili Ukrainaa vakavilla seurauksilla.
Ukrainasta Venäjälle paenneiden siviilien määrä on noussut yli 100 000:een.
Petro Dorošenko Petro Dorošenko (; 1627 Tšyhyryn – 19. marraskuuta 1698 Jaropolets, lähellä Volokolamskia, Venäjä) oli kasakkahetmani, joka hallitsi Dneprin länsipuolista Ukrainaa vuosina 1665–1676.
Petrona Viera Petrona Vieran isä oli Uruguayn presidentti Feliciano Viera. Tuleva taiteilija sairastui lapsena aivokalvontulehdukseen ja komplikaation johdosta hän kuuroutui. Hänelle palkattiin ranskalainen kotiopettaja opettamaan viittomakieltä.
Voodoo Loia on kolmea tyyppiä: "rada", "petro" ja "ghede". Radat ovat afrikkalaisten esi-isien henkiä, ylväitä ja hyväntahtoisia. Heitä säestävä rummutus on tasaista ja heidän valtaamansa ihmiset tanssivat ja laulavat kauniisti. Petrot syntyivät orjuuden aikoihin ja ovat siksi raivoissaan. Petroja säestää epätasainen rummutus ja heidän valtaamansa ihmiset voivat sylkeä verta ja vahingoittaa itseään, joskin heidän vammansa katoavat heidän palatessaan omaksi itsekseen. Ghedet ovat esi-isien henkiä, jotka ovat linkki Afrikan ja Haitin välillä. He ovat öykkäröiviä ja rivoja ja haluavat shokeerata ja huvittaa ihmisiä. Gheden valtaama ihminen tanssii kaksimielisesti, juopottelee ja käyttäytyy törkeästi.
Petro Šelest Petro Juh’ymovytš Šelest (, 14. helmikuuta 1908 – 22. tammikuuta 1996) oli ukrainalainen ja neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi Ukrainan kommunistisen puolueen keskuskomitean ensimmäisenä sihteerinä eli Ukrainan neuvostotasavallan puoluejohtajana vuosina 1963–1972.
Petro Koivunen Petro Koivunen (s. 30. toukokuuta 1970 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Koivunen teki SM-liigaurallaan yhteensä 385 runkosarjaottelussa tehot 89+129=218 ja keräsi 293 jäähyminuuttia.
Petro Porošenkon blokki Petro Porošenkon blokki () on ukrainalainen puolue. Se rekisteröitiin maaliskuussa 2001 ja oli alkujaan nimeltään Solidaarisuus (). Lokakuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue nousi lähes 22 prosentin ääniosuudella maan suurimmaksi poliittiseksi ryhmäksi, koska se voitti myös suuren määrän kansanedustaia myös vaalipiireistä. Kaikkiaan puolue sai 132 kansanedustajaa Ukrainan parlamenttiin.
Saab (automerkki) Uudenkaupungin autotehtaalla suunniteltuja ja vain siellä valmistettuja Saabin malleja olivat vuonna 1977 esitelty pidennetty Saab 99 Finlandia ja vuonna 1979 myyntiin tullut 99 Petro. Saab 99 Finlandiassa vakiomallia oli jatkettu keskeltä 20 senttimetrin lisäpalalla, ja suurin osa niistä meni valtion laitosten ja yhtiöiden käyttöön. Saab 99 Petrossa käytettiin polttoaineena bensiinin ohella petrolia tai tärpättiä, edellistä käynnistettäessä ja huippukuormituksella ja jälkimmäistä osateholla ajettaessa. Valtiovalta hoiti oman osuutensa säätämällä lain, jonka mukaan puuperäistä polttoainetta käyttävät ajoneuvot olivat vapaita ajoneuvoverosta; tosin laki koski vain kotimaassa valmistettuja ajoneuvoja. Saab Petro jäi mallina kuitenkin lyhytikäiseksi, koska öljy-yhtiöt eivät olleet innokkaita investoimaan petrolin jakelukanaviin vähäisemmän kysynnän vuoksi, polttoaineiden hintakehitys muuttui petrolille epäedulliseksi ja lisäksi autoissa ilmeni teknisiä pulmia.
Petroli Moottoripetroli on tarkoitettu erityisesti polttomoottoreissa käytettäväksi. 1950-luvulle asti useimmat maataloustraktorit kävivät bensiini-/petrolimoottoreilla, kunnes dieselmoottori syrjäytti ne. 1980-luvun alussa Uudenkaupungin autotehdas valmisti kaksipolttoainejärjestelmällä varustettuja autoja, Saab 99 Petro-mallia ja Talbot Horizon petro-mallia. jotka kävivät petrolilla, mutta verotekniset syyt kaatoivat projektin. Myös joissain venemoottoreissa on käytetty polttoaineena petrolia. Sitä ei ole enää saatavissa Euroopassa vähäisen kysynnän takia.
Petro Dorošenko Petro Dorošenkon isoisä oli hetmani Myhailo Dorošenko. Petro Dorošenko osallistui H’melnytskyin kansannousuun vuodesta 1649 alkaen. Hetmani Bohdan H’melnytskyin kuoleman jälkeisinä valtataistelun vuosina hän kannatti kasakkahetmanaatin mahdollisimman laajan autonomian säilyttämistä ja oli mukana useissa neuvotteluissa Puola-Liettuan ja Venäjän kanssa. Hän oli kasakkarykmentin komentajana Tšyhyrynissä vuosina 1660–1663 ja Tšerkasyssä vuonna 1665, jolloin hänet valittiin Puola-Liettuan alaisen Länsi-Ukrainan hetmaniksi. Dorošenko pyrki yhdistämään koko vanhan hetmanaatin H’melnytskyin aikaisiin rajoihin ja liittoutui Krimin kaanikunnan kanssa Puolaa vastaan aloittaen sodan. Kun Dneprin itäpuolista Ukrainaa Venäjän alaisuudessa hallinnut hetmani Ivan Brjuh’ovetskyi syrjäytettiin ja surmattiin kesäkuussa 1668, Dorošenko julistettiin koko Ukrainan yhteiseksi hetmaniksi, mutta hänen sotiessaan Puolaa vastaan venäläismieliset kasakat valitsivatkin pian Itä-Ukrainan hetmaniksi Demjan Mnohohrišnyin. Koska Puola ja Venäjä olivat vahvistaneet Ukrainan jaon vuoden 1667 Andrusovon rauhassa, Dorošenko solmi keväällä 1669 Osmanien valtakunnan sulttaanin kanssa liittosopimuksen. Liitto turkkilaisten kanssa ei saavuttanut kasakoiden suosiota, ja Dorošenkon vastustajat valitsivat myös Länsi-Ukrainaan kilpailevan vastahetmanin, Myhailo Hanenkon, jonka Puola tunnusti.
Kansanrintama (Ukraina) Ukrainan lokakuun 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa Kansanrintama-puolue ja Petro Porošenkon blokki saivat eniten ääniä. Valtakunnallisella listallaan Kansanrintama sai suurimman ääniosuuden (22,14 % annetuista äänistä) ja enemmän kansanedustajia (64 edustajaa) kuin ääniosuudessa niukasti toiseksi jäänyt Petro Porošenkon blokki (21,82 % annetuista äänistä ja 63 edustajaa valtakunnalliselta listalta). Vaalipiireihin keskittynyt Porošenkon blokki keräsi kuitenkin vaalipiireistä huomattavasti enemmän kansanedustajia (Kansanrintama 18, Porošenkon blokki 69 kpl). Näin Kansanrintama jäi syksyllä 2014 valitun parlamentin toiseksi suurimmaksi puolueeksi yhteensä 82 kansanedustajallaan.
Itä-Ukrainan sota Jo kriisin alussa valtioiden johtajat neuvottelivat sovun Genevessä, mutta sillä ei ollut vaikutusta taistelujen kiihtymiseen. Elokuun lopussa 2014 Putin ja Porošenko tapasivat Minskissä. Vaikka se oli merkki vuoropuhelusta, kriisin osapuolet olivat yhä kaukana toisistaan.
Ukrainan joukkojen kesäoffensiivi 2014 Toisaalta The Washington Post tietää Ukrainan edelleen toimittavan Venäjälle aseita, ja esimerkiksi Zaporižžjassa ja Dnipropetrovskissa toimivat asetehtaat ovat maan merkittävimpiä työllistäjiä, erityisesti Venäjän-vienti. Presidentti Porošenko on kieltänyt aseviennin Venäjälle.
Itä-Ukrainan sodan alkuvaiheet Toisaalta The Washington Post tietää Ukrainan edelleen toimittavan Venäjälle aseita, ja esimerkiksi Zaporižžjassa ja Dnipropetrovskissa toimivat asetehtaat ovat maan merkittävimpiä työllistäjiä, erityisesti Venäjän-vienti. Presidentti Porošenko on kieltänyt aseviennin Venäjälle.
UDAR Vuoden 2014 vaaleihin puolue osallistui Petro Porošenkon blokin listoilla.
Petro Porošenkon blokki Puolueen rekisteröinti peruutettiin 2013, koska se ei ollut osallistunut vaaleihin kymmeneen vuoteen.
Petro Punna Punna toimi JJK Jyväskylän toimitusjohtajana marraskuusta 2013 toukokuuhun 2014.
Petro Korol Korol teki urallaan viisi maailmanennätystä: neljä työnnössä ja yhden yhteistuloksessa.
Petro Koivunen Koivusen pikkuveli on aiemmin SM-liigatasolla Pelicansissa pelannut Karo Koivunen.
Lena Lymareva-Flink Tällä hetkellä hän edustaa Filippinien PVL-liigassa pelaavaa Petro Gazz Angels -joukkuetta.
Ukrainan parlamenttivaalit 2007 Hallitusrintamaan kuuluvan Ukrainan kommunistisen puolueen Petro Symonenkon mukaan presidentinvirka pitäisi lakkauttaa.
Petro Šelest Šelest tunnettiin Ukrainan taloudellisten etujen ja kulttuurin ajajana, kunnes hänet erotettiin virastaan syytettynä pehmeästä suhtautumisesta nationalismiin.
Kiekko-Espoo Edellisvuoden nuorisotähti Teemu Selänne pelasi ensimmäisen kautensa miesten sarjassa ja oli helsinkiläisten paras pistemies (36+33=69), vaikka joutuikin jättämään yhdeksän peliä väliin kiireiden vuoksi. Myös Espoossa oltiin panostettu nuoriin pelaajiin. Joukkueen rungon oli annettu hitsautua kakkosessa, eikä kokoonpanoon tehty suuriakaan muutoksia. Joukkueen tärkein pelaajahankinta oli jyväskyläläinen maalivahti Risto Dufva. Valtaosa pelaajista oli 1960–1970-lukujen taitteessa syntyneitä espoolaisia. Seuran omat kasvatit Petro Koivunen, Jan Långbacka ja Mikko Lempiäinen muodostivat joukkueen tehokolmikon. Erityisen hyvä Kiekko-Espoo oli erikoistilanteissa. Se teki 59 ylivoima- ja 11 alivoimamaalia, ja alivoimapelikin toimi kohtalaisesti. Petro Koivunen teki eniten ylivoimamaaleja koko sarjassa (12), puolustaja Sami Nuutinen yhden vähemmän.
Petro Korol Korol voitti maailmanmestaruuden alle 67,5 kilon sarjassa vuosina 1974 ja 1975. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1975.
Ukrainan presidentinvaalit 2014 Ukrainan kommunistisen puolueen Petro Symonenko vetäytyi vaaleista vasta 16. toukokuuta, mutta hän ehti saada 1,51 prosenttia äänistä.
Kosto odottaa Kosto odottaa on vuonna 1967 ilmestynyt spagettiwestern. Sen on ohjannut Giulio Petroni ja musiikin on säveltänyt Ennio Morricone. Elokuva on aiheeltaan kostotarina.
Petrona Viera Laborden kuoleman jälkeen Viera muutti työtapaansa. Hän keskittyi akvarelleihin, kaiverruksiin ja keramiikkaan. Maalauksissaan hän ryhtyi esittämään maisemia entisten lapsiaiheiden sijasta.
Vaskiratsastaja Patsaan jalustaan keisarinna antoi kirjoittaa latinaksi "Petro Primo Catharina Secunda MDCCLXXXII" ja venäjäksi "Pietari ensimmäiselle Katariina toiselta 1782". Lause kuvaa keisarinvallan jatkuvuutta.
Petro Korol Korol voitti Montréalin 1976 olympialaisissa kultaa alle 67,5-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 305 kg. Hän nosti tempauksessa 135 kg ja työnnössä 170 kg.
Petro Koivunen Koivunen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1989 ja 1990 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1988, jolloin hän voitti hopeaa.
Iván Duque Duque voitti presidentinvaalien ensimmäisen kierroksen ja sai noin 39 prosenttia äänistä. Toisella kierroksella hänen vastaehdokkaanaan on vasemmistolainen Gustavo Petro. Hän sai toisen kierroksen äänistä 54 prosenttia.
Petro Porošenkon blokki Vuoden 2002 vaalien jälkeen Solidaarisuus-puolue ei osallistunut vaaleihin. Kesäkuussa 2003 Julija Tymošenkon johtaman Batkivštšyna-puolueen edustaja Juri Stets nimettiin puolueen johtoon.
Petro Koivunen Koivunen on pelaajauransa jälkeen valmentanut Espoon Palloseuran juniorijoukkueita. Hän on toiminut muun muassa EPS:n urheilupäällikkönä B ja C2-nuorten vastuuvalmentajana. Hän on toiminut vuodesta 2015 Salamoiden edustusjoukueen päävalmentajana.
Pietari (apostoli) Varhaisimmat maininnat Pietarista löytyvät Paavalin kirjeistä. Paavali käyttää Pietarista yleisimmin arameankielistä nimitystä Keefas, mutta myös kreikankielistä Petrosta, josta on johdettu suomalainen Pietari-nimi. Molemmat nimet tarkoittavat kalliota.
Kolumbia Santosin jälkeen presidentiksi valittiin Iván Duque vuonna 2018. Hän astui virkaan 7. elokuuta 2018. Hänen vastaehdokkaansa oli vasemmiston ehdokas Gustavo Petro. Duquen ennakoidaan tarttuvan vasemmistosissiliike Farcin kanssa solmittuun rauhansopimukseen.
Petro Symonenko Symonenko oli presidenttiehdokkaana 1999 ja 2004, ja sai 1999 ensimmäisellä kierroksella 22 % äänistä, mutta hävisi toiselle kierroksella Leonid Kutšmalle. Hänen puolueensa tavoitteena on lakkauttaa Ukrainan presidentin virka. Hän on Ukrainan lähettiläs Euroopan neuvoston parlamentaarisessa kokouksessa.
Luettelo Kotkan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä Kotkan seinämaalauksia ovat Martti Aihan "Meridiem" (2008), venäläisen taiteilijaryhmä Petro Slak Aestheticsin "Objects of Nature" (2014) sekä Jussi Drockilan ja Ekaterina Montosen "Arto Tolsa -areenan seinämaalaus" (2016).
Sebastião Gilberto Gilberto aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Petro Atleticon joukkueessa vuonna 2001, josta hän siirtyi tammikuussa 2002 Egyptiin Al-Ahliin. Joukkueen mukana Gilberto on voittanut muun muassa viidesti Egyptin mestaruuden ja kolmesti Afrikan Mestarien liigan.
Ukrainan kommunistinen puolue (KPU) Ukrainan kommunistinen puolue (Комуністична партія України, Komunistitšna partija Ukraini, KPU) on ukrainalainen kommunismia kannattava puolue. Se on perustettu vuonna 1993. Puolueen puheenjohtajana toimii Petro Symonenko. Puolueen toiminta on ollut kiellettyä joulukuusta 2015 lähtien.
Caramelito Promotions Tallin managerina ja toisena promoottorina toimii Petro Koskimies, joka on valmentanut aikaisemmin muun muassa Juho Haapojan raskaansarjan Suomen mestariksi. Nykyisin Koskimies valmentaa Jarkko Jussilaa ja Teemu Tuomista. Tallin matchmakerina ja toisena promoottorina toimii Markus Lammi.
Volodymyr Hroisman Volodymyr Borysovytš Hroisman (, s. 20. tammikuuta 1978 Vinnytsja) on ukrainalainen poliitikko ja nykyinen pääministeri. Hän on etniseltä taustaltaan juutalainen. Hän on ollut Ukrainan parlamentin puhemies marraskuusta 2014 lähtien. Pääministerinä hän on toiminut huhtikuusta 2016 lähtien. Hroisman edustaa Petro Porošenkon blokkia.
Petrona Viera Täytettyään 20 vuotta Viera sai yksityisopetusta katalonialaiselta taidemaalari Vicente Puigilta. Kun Puig lähti maasta hänen uudeksi opettajakseen tuli Guillermo Laborde. Juuri Laborde sai hänet mukaan Pianismo- liikkeeseen. Ensimmäiseen ryhmänäyttelyynsä Viera osallistui vuonna 1923 ja ensimmäisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1926.
Robert David Hall Robert Hall on ollut kolmesti aviossa. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuosina 1969–1974 oli Susan Petroni. Toinen puoliso vuosina 1979–1987 oli Connie Cole. Tästä avioliitosta hänellä on yksi poika. Kolmannen kerran Robert Hall avioitui nykyisen puolisonsa Judy Stearnsin kanssa vuonna 1999.
Suuri Turkin sota Bohdan H’melnytskyin käymien sotien seurauksena Ukrainan kasakat liittoutuivat ottomaanien kanssa Venäjää vastaan. Kasakkapäällikkö Petro Dorošenko halusi irrottaa Ukrainan Puolasta ja liittää sen ottomaanien hallitsemaan Krimin kaanikuntaan. Buczaczin rauhansopimuksessa Puola luopui eduistaan Ukrainassa ja sitoutui maksamaan korvauksia sulttaanille.
Lebo Lebo Lebo Lebo aloitti pelaajauransa vuonna 2000 Angolan liigan Sagrada Esperancassa, jossa hän pelasi vuoteen 2003 saakka. Tällöin hän siirtyi Kongon demokraattiseen tasavaltaan Independent Tombwa -joukkueeseen. Seuraavaksi hän siirtyi vuonna 2004 takaisin Sagrada Esperancaan, josta siirtyi seuraavana vuonna Petro Atleticoon.
Mežyhirjan luostari Pietari Suuren pyynnöstä luostarin itsenäinen asema poistettiin mutta se palautettiin vuonna 1710. Vuonna 1717 laaja tulipalo tuhosi suuren osan luostarin rakennuksista. Kasakat vahvistivat luostarin "sotilaallisen" aseman uudelleen vuonna 1735. Vuonna 1774 Petro Kalnyševskyin rahoituksella luostaria uudistettiin.
Rauhanpiippu (romaani) Romaani on kertomus kersantti Milita Forton ja filosofi Petro Pacpipon pakomatkasta, joka alkaa Pohjois-Nefortasta ja suuntautuu Mielkukon maahan. Tapahtumat saavat alkunsa, kun voimakas suurvalta Bandito hyökkää yllättäen pieneen Neforta-nimiseen maahan. Kahdessa päivässä Nefortan infrastruktuuri hävitetään ja sille sanellaan ankarat rauhanehdot.
Flávio Amado Flávio da Silva Amado (s. 30. joulukuuta 1979 Luanda, Angola) on angolalainen jalkapalloilija, joka tunnetaan paremmin nimellä Flávio. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Seuratasolla hän edusti muun muassa kotimaansa menestyneimpiin seuroihin kuuluvaa Petro Atléticoa, egyptiläistä Al-Ahlia ja Saudi-Arabian valioliigan Al-Shababia.
Kolpina Nykyään Kolpinassa on koneenrakennusta harjoittavan Ižorski Zavodin lisäksi mm. rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Se on Pietarin kaupunkiin kuuluvan Kolpinan piirin keskus. Kaupungin lisäksi piirin alueella sijaitsevat Metallostroin, Petro-Slavjankan, Pontonnyin, Sapjornyin ja Ust-Ižoran taajamat. Kolpinassa on Pietarin ja Moskovan välisen rautatien samanniminen paikallisliikenteen asema.
Karo Koivunen Koivunen valittiin vuonna 2005 vuoden rullakiekkoilijaksi Suomessa hänen voitettuaan SM-liigan pistepörssin. Vuonna 2006 hän voitti SM-kultaa Kirkkonummen Thunderin paidassa ja tuli valituksi pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi. SM-liigan tähdistökentälliseen hänet on valittu vuosina 2005 ja 2006. Koivusen veli Petro Koivunen on entinen jääkiekkoilija.
Raffaele Barbieri Raffaele Barbieri (4. lokakuuta 1898 San Marco Argentano – 31. tammikuuta 1968) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1921 ja nimitettiin Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon 30. elokuuta 1937. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Demetrio Moscato, jota avustivat Domenico Petroni ja Nicola Canino.
Arthur Wellesley Wellington Wellesley löi ranskalaiset Roliçassa ja Vimeirossa 1808. Hänet kuitenkin vapautettiin komennosta ja häntä seurasivat varovaiset Sir Harry Burrard ja Sir Hew Dalrymple, jotka taistelun sijaan allekirjoittivat sopimuksen ratsuväkikenraali François Etienne de Kellermannin kanssa murtumaisillaan olleiden Jean-Andoche Junotin ranskalaisjoukkojen vetäytymisestä ja kuljettamisesta Lissabonista brittilaivaston aluksilla varusteineen ja saaliineen Rochefortiin. Wellesleyn viholliset kutsuivat hänet Lontooseen vastaamaan sotaoikeudessa. Tällä välin Napoleon toi kuitenkin uusia joukkoja niemimaalle ja brittikomentaja Sir John Moore kuoli Corunnan taistelussa, joten Wellesley lähetettiin takaisin komentamaan Lissabonin pientä varuskuntaa.
Arthur Wellesley Wellington Kunnianarvoisa Arthur Wesley syntyi joko perheen huvilalla, Mornington Housella Dublinissa tai Danganin linnalla Meathissa. Hän oli Morningtonin jaarli Garret Wesleyn nuorempi poika. Todennäköisin päivämäärä on 1. toukokuuta. Perheen sukunimi muuttui muotoon Wellesley maaliskuussa 1798. Isä oli saanut ensimmäisen Morningtonin jaarlin arvonimen 1760. Äiti oli pankkiiri Arthur Hillin vanhin tytär Anne Hill. Vanhin veli Richard, joka sai myöhemmin markiisi Wellesleyn arvonimen, toimi Intian kuvernöörinä ja valtiovarainministerinä William Pitt nuoremman hallituksessa.
Arthur Wellesley Wellington Vuonna 1796, saatuaan everstin sotilasarvon, hän vei divisioonansa Intiaan. Seuraavana vuonna hänen veljensä Richard Wesley nimitettiin Intian kuvernööriksi, ja neljäs Englannin-Mysoren sota puhkesi 1798 Tipu-sulttaania vastaan. Arthur Wellesley komensi divisioonaansa ja nimitettiin Seringapatamin ja Mysoren kuvernööriksi (1799), jota virkaa hän piti 1805 asti. Hän löi Dhundia Waghin rosvopäällikön toisessa Marathan sodassa 1803 ja komensi brittiarmeijaa Assayenissa ja Argaumissa ja valtasi Gawilghurin linnoituksen. Intialaiset lyötiin joka taistelussa, ja Wellesley nimitettiin Deccanin joukkojen ylipäälliköksi. Vuonna 1804 hänet lyötiin Bathin ritarikunnan jäseneksi. Veljekset palasivat 1805 takaisin Englantiin, jossa he joutuivat puolustamaan brittien kallista imperialistista laajentumispolitiikkaa. Intian matkan tuloksena Wellesleylle jäi tavaksi kylpeä joka päivä, mikä oli tuolloin harvinaista.
Wellington Kaupunki nimettiin Arthur Wellesleyn, Wellingtonin herttuan, mukaan.
Arthur Wellesley Wellington Arthur Wellesley, Wellingtonin 1. herttua, KG, GCB, GCH, PC, FRS (synt. Wesley 1. toukokuuta 1769, Dublin – 14. syyskuuta 1852, Walmerin linna, Kent) oli brittiläinen sotilas ja valtiomies, joka johti brittijoukkoja Napoleonin sodissa ja kohosi sotamarsalkaksi, sai kutsumanimen Iron Duke, ajoi ranskalaiset Portugalista ja Espanjasta, löi Napoleonin Waterloossa 1815, oli brittien edustajana Wienin kongressissa ja toimi toryhallituksen pääministerinä 1828–1830, ulkoministerinä ja pääministerinä 1834 ja oli ylähuoneen johtava hahmo eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1846 asti. Uuden-Seelannin pääkaupunki Wellington on nimetty hänen mukaansa. Hänen suunnittelemansa saapasmalli johti kumisaappaan kehittämiseen.
Arthur Wellesley Wellington Palattuaan Irlantiin hän nai Kittyn, jota ei ollut nähnyt kymmeneen vuoteen. Hääpäivänä hänen mainitaan mutisseen: ""She has grown ugly, by Jove"", ja avioliittoa seurasi joukko hienovaraisia suhteita. Wellesley meni alahuoneeseen vastaamaan veljeään vastaan osoitettuihin syytöksiin, aluksi Ryesta kuudeksi kuukaudeksi 1806, ja vuotta myöhemmin Newportista Isle of Wightilta, jota paikkaa hän piti kaksi vuotta. Tänä aikana hän toimi toryna ja huhtikuussa 1807 nimitettiin valtaneuvostoon. Wellesley toimi myös Irlannin pääsihteerinä kaksi vuotta, mutta jätti poliittisen uransa purjehtiessaan Eurooppaan viemään divisioonan sotiin Ranskan vallankumouksellisia ja Napoleonia vastaan.
Arthur Wellesley Wellington Wellington vetäytyi julkisuudesta 1846, vaikka olikin edelleen sotavoimien komentaja, ja palasi huomion keskipisteeseen 1848 järjestäessään Lontoon puolustuksen Euroopan vallankumouksellisilta. Wellington kuoli 1852 Walmerin linnassa, joka oli hänen asuinpaikkansa Viiden sataman linnanvoudina (Lord Warden of the Cinque Ports). Vaikka Wellington vihasi rautateillä matkustamista, hänen ruumiinsa tuotiin junalla Lontooseen, jossa hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset. Tätä ennen kunnian oli saanut kuninkaallisten lisäksi vain Nelson. Wellington haudattiin luxullianiittisarkofagissa Saint Paulin katedraaliin.
Elisabet (Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar) Elizabeth Angela Marguerite Bowes-Lyon syntyi aristokraattiseen perheeseen Glamisin lordi Claude George Bowes-Lyonin (myöhemmin Strathmoren ja Kinghornen 14. jaarli) ja Cecilia Nina Cavendish-Bentinckin nuorimpana tyttärenä ja kymmenestä lapsesta yhdeksäntenä. Hän polveutui äitinsä kautta pääministeri William Cavendish-Bentinckista ja Intian kenraalikuvernööri Richard Wellesleystä, joka oli toisen brittipääministeri Arthur Wellesleyn nuorempi veli.
André Masséna Huhtikuussa 1810 Napoleon taivutteli huonokuntoisen ja väsyneen Massénan ryhtymään komentajaksi Portugaliin. Hänen armeijansa valtasi heinäkuussa Ciudad Rodrigon ja elokuussa Almeidan, mutta hävisi syyskuussa Buçacon taistelun kenraali Arthur Wellesleyn brittijoukoille. Masséna pakotti lopulta Wellesleyn peräytymään, mutta brittien Torres Vedrasiin rakentama puolustuslinja pysäytti ranskalaisten etenemisen ennen Lissabonia. Muonatarvikkeiden ehtyessä Masséna määräsi maaliskuussa 1811 perääntymisen, jolloin Wellesleyn armeija aloitti vastahyökkäyksen. Yrittäessään vapauttaa Almeidaa brittien piirityksestä Masséna kärsi toukokuussa 1811 tappion Espanjan puolella käydyssä Fuentes de Oñoron taistelussa, minkä jälkeen Napoleon korvasi hänet marsalkka Marmontilla. Masséna ei tämän jälkeen enää saanut merkittäviä komentajantehtäviä, mutta hänet nimitettiin vuonna 1813 Toulonin kuvernööriksi.
John By Napoleonin sotien takia By palasi Eurooppaan ja palveli Arthur Wellesleyn alaisuudessa. Vuonna 1811 hänet lähetettiin Espanjaan, jossa hän osallistui Badajozin ensimmäiseen ja toiseen taisteluun. Tämän jälkeen By palasi Englantiin, missä hän otti johtoonsa Favershamin kuninkaallisen ruutitehtaan.
Badajoz Portugalilaiset saartoivat kaupungin 1660 ja 1705 liittoutuneet Espanjan perimyssodassa. Napoleonin sotien aikaan ranskalaiset hyökkäsivät alueelle tuloksetta vuosina 1808 ja 1809, mutta 1811 espanjalainen komendantti lahjottiin antautumaan. Englantilaiset valtasivat kaupungin viimein 1812 Arthur Wellesleyn johdolla, kärsien raskaita tappioita.
Arthur Wellesley Wellington Sotien jälkeen Welleslay palasi politiikkaan ja sai puolustusvarusteluministerin ("Master-General of the Ordnance") aseman Lordi Liverpoolin hallituksessa. Vuonna 1827 hänet nimitettiin brittiarmeijan komentajaksi, asema jota hän piti kuolemaansa asti. Robert Peelin ohella hänestä tuli yksi toryjen nousevista tähdistä ja vuonna 1828 pääministeri.
George Hamilton-Gordon Hän aloitti uransa diplomaattina ja toimi 1810-luvulla ylipäällikkö Arthur Wellesley Wellingtonin lähettiläänä Itävallassa. Hän neuvotteli Yhdistyneen kuningaskunnan edustajana Napoleonin vastaisen liittoumasopimuksen lokakuussa 1813. Hän toimi yhtenä maansa edustajista Pariisin rauhanneuvotteluissa 1814. Maansa ulkoministerinä lordi Aberdeen toimi vuosina 1828–1830 ja uudelleen 1841–1846.
Arthur Wellesley Wellington Wesley kävi Eton Collegea 1781–1785, mutta menestyi kehnosti ja varojen vähyyden vuoksi muutti Brysseliin käymään koulua. Wesley opiskeli Angersin sotilasakatemiassa Ranskassa. 18-vuotiaana, vuonna 1787 äiti ja veli Richard ostivat hänelle aliluutnantin paikan 73. jalkaväkirykmentissä. Hänestä tuli "aide-de-camp" kahdelle Irlannin lordiluutnantille 1787–1793. Luutnantiksi hänet ylennettiin 1788. Kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin perheen paikalta Trimistä Irlannin alahuoneeseen, jossa hän oli vuoteen 1797 asti. Wellesley yleni nopeasti ostettuaan uusia upseerinvirkoja, kuten tapana oli ja hänestä tuli everstiluutnantti 33. jalkaväkirykmenttiin 1793. Saman vuonna hän kosi Catherina (Kitty) Pakenhamia, mutta tuli hylätyksi ja jätti runsaan uhkapelaamisensa keskittyäkseen uraansa. Hän vie rykmenttinsä taisteluihin ranskalaisia vastaan Flanderissa 1794 ja 1795, muun muassa Boxtelissa.
John Fox Burgoyne Kun kenraali Alexander Mackenzie Fraser lähetettiin joukkoineen Egyptiin vuonna 1807, Burgoyne palveli osastossa pioneerien päällikkönä. Samassa tehtävässä hän toimi myös kenraali sir John Mooren alaisuudessa Portugalissa ja Ruotsissa vuonna 1808. Vuonna 1809 hän oli Arthur Wellesleyn mukana taisteluissa Dourojoen solassa ja Porton kaupungissa. Hänet ylennettiin samana vuonna kapteeniksi.
Henry Thomas Colebrooke Vuonna 1805 Arthur Wellesley nimitti hänet hindulainsäädännön ja sanskritin professoriksi Fort Williamin collegeen. Kalkutassa asuessaan hän kirjoitti sanskritin kieliopin ("Sanskrit Grammar", 1805), artikkeleita hindujen uskonnollisista seremonioista ja esseen Veda-kirjoista ("Essay
on the Vedas", 1805), joka oli merkittävä englanninkielinen tutkimus aiheesta. Hän palasi Englantiin 1814. Hän oli Royal Asiatic Society -seuran puheenjohtaja.
Napoleonin sodat Vuonna 1807 Napoleon lähetti armeijan Portugaliin, joka kieltäytyi osallistumasta mannermaasulkemukseen ja asetti lopuksi myös veljensä Joseph Bonaparten Espanjan valtaistuimelle. Vuonna 1808 Ranskan armeija lähetettiin kukistamaan Espanjan kapinaa, mutta se kohtasi Arthur Wellesleyn, Wellingtonin herttuan johtaman brittiarmeijan. Sota niemimaalla jatkui vuoteen 1814 asti brittien, ranskalaisten, espanjalaisten ja Portugalin joukkojen välillä.