mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Pier Paolo Pasolini Vuonna 1964 valmistui Pasolinin merkittävimpiin kuuluva teos, "Matteuksen evankeliumi". Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Eräiden mielestä jo se, että ateisti ja kommunisti kertoi Jeesuksen elämästä, riitti tekemään elokuvasta huonon ja jopa kiellettävän. Eräiden mielestä Jeesuksen henkilökuva oli täydellisesti muutettu totunnaisesta, sillä olihan hänestä tehty vahva julistaja. Elokuvalla oli myös paljon puolustajia, ja se palkittiin muun muassa Venetsian elokuvajuhlilla ja sai myös katolisen kirkon elokuvapalkinnon.
Pier Paolo Pasolini 1960-luku oli Pasolinin elokuvan tuotteliainta aikaa. Hän sai valmiiksi elokuvan vuodessa ja kaksi parhaina. Raamatun lisäksi hän käsitteli myös antiikin suuria klassikoita, sillä "Oidipus" valmistui vuonna 1967 ja "Medeia" vuonna 1969. "Medeian" pääosaa esitti kuuluisa oopperadiiva Maria Callas. Yhteiskunnallisesti merkittävä oli milanolaiseen suurkapitalistiseen perheeseen sijoittuva vuonna 1968 valmistunut "Teorema", joka ilmestyi myös elokuvan kanssa samaan aikaan valmistuneena romaanina samana vuonna. Tässä elokuvassa pääosaa esittää brittiläinen Terence Stamp, joka outona muukalaisena saapuu omaa porvarillista elämäänsä elävän perheen vieraaksi. Nopeasti vieras solmii seksuaalisen suhteen kaikkiin perheen jäseniin, jopa kotiapulaiseenkin. Perhe niin yhteisönä kuin sen jokainen jäsen erikseen joutuu vaikeaan kriisiin, jonka eräänä ratkaisuna Pasolini esittää kapitalistisesta järjestelmästä ja omaisuudesta luopumisen.
Pier Paolo Pasolini Yliopistossa opiskelunsa aikana Pasolini löysi myös uusia intohimoja, romaanisesta filologiasta ja eritoten figuratiivisen taiteen estetiikasta. Hän myös harrasti paljon elokuvien katselemista ja liittyi yliopiston elokuvakerhoon, jossa erityisesti tutustui ranskalaisen René Clairin elokuviin. Kirjallisuuden, kielitieteen ja estetiikan ohella hän harrasti innokkaasti urheilua ja hänet valittiin jopa humanistisen tiedekunnan jalkapallojoukkueen kapteeniksi. Hän harrasti pyöräretkiä ystävien kanssa sekä kesäistä retkeilyä, jota yliopisto järjesti. Ystäviensä kanssa muodostettu ryhmä kutsui itseään ”viriileiksi ja taisteleviksi”, ja se ei toiminut vain urheilusaleissa, vaan kaikissa niissä paikoissa ja toiminnoissa, joita fasistihallitus tarjosi nuorisolle. Tällaisia paikkoja ja toimintoja oli ”Gruppo Universitario D’Fascista (GUF), Milizian järjestämät retkeilyt sekä alueen erilaiset kulttuurihuvit. Tämän kauden aikana hän luki Montalen Occasioni-teoksen kuten myös Ungarettin runoja sekä italiankielisinä käännöksinä Quasimodon kreikkalaista lyriikkaa. Tämän kaunokirjallisen lukemisen ohessa hän tutustui myös Sigmund Freudin tuotantoon.
Appunti per un’Orestiade africana Appunti per un’Orestiade africana on Pier Paolo Pasolinin vuonna 1969 valmistunut dokumenttielokuva. Elokuvassa Pasolini käyttää kreikkalaista Orestes-legendaa avaimena oman freudilais-marxilais-kristillisen maailmankuvansa kohdistamisessa elokuvan tarinaan. Primitiivisten kehitysmaiden modernisointi ja syrjäisten kylien paikalliset meditatiiviset rituaalit kohtaavat elokuvassa muodostaen sen keskeisen kysymyksenasettelun (Hoberman). Elokuvaan on liitetty uutisfilmejä muun muassa biafralaisista lapsista ja sodasta Afrikassa. Tarina on katsojalle hankalasti ymmärrettävä ilman aktiivista ja prosessoivaa näkökulmaa sen sisältöön (Hoberman).
Renzo Pasolini Renzo Pasolini (18. heinäkuuta 1938 Rimini, Italia – 20. toukokuuta 1973 Monza, Italia), lempinimeltään "Paso", oli 1960-luvulta alkaen suosittu italialainen ratamoottoripyöräilijä. Pasolini menehtyi Monzan moottoriradalla saamiinsa vammoihin samassa onnettomuudessa kuin suomalainen Jarno Saarinen.
Pier Paolo Pasolini Pasolinin ensimmäinen romaani "Ragazzi de vita" ilmestyi vuonna 1955. Hän saavutti teoksellaan melkoista kuuluisuutta, mutta teos aiheutti myös skandaalin: kirjailijaa syytettiin rivoudesta. Hänen toinen romaaninsa "Una vita violenta" ilmestyi vuonna 1959 (suom. "Kiihkeä elämä", 1962). Tällä vuosikymmenellä hän osallistui Federico Fellinin apulaiskäsikirjoittajana elokuvan "Cabirian yöt" tekoon. Myös Mauro Bologninin elokuvassa "Rohkea yö" vuonna 1959 hän oli mukana tekemässä käsikirjoitusta. Lisäksi hän oli mukana lähes kymmenen muun elokuvan valmistamisessa, yleensä avustavana käsikirjoittajana.
Italian elokuva Dubbauksen arvostus on noussut Italiassa 1900-luvun lopulla. Monet merkittävät elokuvaohjaajat olivat aiemmin vastustaneet dubbausta, ja esimerkiksi vuonna 1968 Filmcritica-lehden niin sanotussa Amalfin manifestissä Michelangelo Antonioni, Marco Bellocchio, Bernardo Bertolucci, Pier Paolo Pasolini, Alberto Lattuada ja Tavianin veljekset vaativat tavan lopettamista Italian elokuvan pelastamiseksi. Jälkiäänitys on kuitenkin säilynyt, ja 1990-luvulla elokuvien lopputeksteihin alkoikin ilmestyä dubbaajien nimiäkin. Menestyneimpiä ääninäyttelijöitä ovat olleet Gualtiero De Angelis, Emilio Cigoli, Oresto Lionello ja Ferruccio Amendola, joka on ollut muun muassa Robert De Niron, Dustin Hoffmanin ja Al Pacinon italialainen ääni.
Robert Bresson Eurooppalaiset ohjaajat ovat säännöllisesti kirjoittaneet elokuvataiteesta tai elokuvateoriasta. Esimerkiksi François Truffaut ja Jean-Luc Godard kirjoittivat artikkeleita Cahiers du cinéma -lehteen, ja Sergei Eisenstein ja Pier Paolo Pasolini loivat omaa teoriaansa. Bressonkin kirjoitti kirjan "Notes sur le cinématographe", joka ilmestyi alkujaan vuonna 1975 ja uudelleen 1988. Jälkimmäisen painoksen esipuheen kirjoitti Jean-Marie Gustave Le Clézio. Sakari Toiviainen suomensi teoksen nimellä Merkintöjä kinematografiasta vuonna 1989 kirjassa Merkintöjä Robert Bressonista (Chydenius Instituutti, 1989). Merkinnöissään Bresson esittelee ajatuksiaan elokuvasta lyhyinä aforismimaisina mietteinä.
Italialaisen elokuvan historia Fellinin, Viscontin ja Antonionin jalanjälkiä seurasi pian monia uusia ohjaajia. Vuosien 1961 ja 1962 aikana ilmestyi lukuisia esikoisohjauksia. Vastaavaan oli päästy vain vähän aiemmin myös Ranskassa uuden aallon ansiosta. Italialaisia debyyttielokuvia vuonna 1961 olivat Pier Paolo Pasolinin "Pummi", Vittorio De Setan "Vuoriston rosvot", Ermanno Olmin "Paikka nuorelle miehelle" ja Elio Petrin "Murhaaja saapuu" sekä vuonna 1962 Bernardo Bertoluccin "Viikatemies" ja Tavianin veljesten "Merkitty mies". Uuden sukupolven poikkeuksellisimmat ohjaajat olivat Pasolini ja Marco Ferreri. Pasolinille elokuva oli tietynlainen kirjallisuuden tai politiikan tutkielman jatke. Ferreri puolestaan oli moralisti ja misantrooppi.
Ihana elämä "Filmcritica XI:ssa" italialainen runoilija ja elokuvaohjaaja Pier Paolo Pasolini sanoo, että "La dolce vita" on liian tärkeä käsiteltäväksi vain sillä tavalla kuin elokuvaa yleensä käsitellään. Vaikka Fellini ei ole yhtä merkittävä kuin Charlie Chaplin, Sergei Eisenstein tai Kenji Mizoguchi, hän on kiistatta enemmän auteur kuin pelkästään ohjaaja. Elokuva on siksi yksin hänen. – – Kamera siirtyy ja pysäyttää kuvan ikään kuin luodakseen jonkinlaisen kehyksen jokaisen kohteen ympärille, niin että kohteen suhde ympäristöön näyttää epätodelliselta ja lumotulta. Kun uusi kohtaus alkaa, kamera on jo liikkeessä ja liikkuu hyvin monimutkaisesti. Usein kuitenkin mutkittelevat liikkeet keskeytyvät yhtäkkiä yksinkertaiseen dokumentoivaan otokseen, kuin lainaukseen, joka on kirjoitettu arjen kielellä".
Margarita Lozano Margarita Lozano (s. 14. helmikuuta 1931 Tétouan) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa urastaan italialaisissa elokuvissa. Hänen filmografiaansa lukeutuvat "Viridiana" (Buñuel, 1961), "Kourallinen dollareita" (Leone, 1964), "Sikolätti" (Pasolini, 1969), "Tähtikirkas yö" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), "Kaos – Sisilialainen kronikka" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), "Good Morning Babilonia" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1984) ja "Messu on päättynyt" (Moretti, 1985). Hän esiintyi myös Claude Berrin diptyykissä "Jean de Florette" ja "Rakkauden lähde" vuonna 1986.
Luigi Calabresi Se kuitenkin tiedetään, että 15. joulukuuta kello 23.57 Pinelli putosi poliisilaitoksen neljännen kerroksen ikkunasta sisäpihalle ja kuoli vammoihinsa vielä samana yönä. Putoamisella oli yksi ulkopuolinen silminnäkijä, poliisilaitoksen sisäpihalla tupakoimassa seisonut l’Unità-lehden reportteri Aldo Palumbo. Tästä tapahtumasta lähti alulle yli kaksi vuotta kestänyt herjauskampanja, jota johti Lotta Continua -järjestön sammanniminen sanomalehti ja jonka maalitauluna oli komisario Calabresi. Pinelli oli pudonnut Calabresin virkahuoneen ikkunasta, ja vaikka viisi huoneessa ollutta poliisia vakuuttivat että Calabresi ei ollut tapahtumahetkellä läsnä, se ei auttanut. Calabresi leimattiin Pinellin murhaajaksi, tai ainakin pääsyylliseksi tämän kuolemaan. Käsitys Calabresin syyllisyydestä sai nopeasti laajan hyväksynnän vasemmistopiireissä. Kymmenittäin maineikkaita ja arvovaltaisia kansalaisia allekirjoitti julkisen vaatimuksen Calabresin asettamisesta vastuuseen. Allekirjoittaneiden joukossa oli useita kansainvälisesti tunnettuja kulttuurihenkilöitä, kuten esimerkiksi Umberto Eco, Dario Fo, Primo Levi, Alberto Moravia ja Pier Paolo Pasolini. Calabresin päivittäisessä postissa alkoi löytyä uhkauskirjeitä jotka hän kätki vaimoltaan.
Aléxandros Panagoúlis Juntta kidutti Panagoúlista päivittäin julmasti vankeuden aikana. Monet uskovat, että hän säilytti toimintakykynsä tahdonvoimansa, päättäväisytensä vakaumuksensa puolustamisessa sekä huumorintajunsa avulla. Vankeutensa aikana Bogiátissa Panagoúliksen sanotaan kirjoittaneen runoja sellin seinille ja pienille paperin paloille usein käyttäen omaa vertaan musteena, kuten hänen runossaan ”Maali” kerrotaan. Monet hänen runoistaan eivät ole säilyneet. Joka tapauksessa hänen onistui salakuljettaa joitain niistä ystävilleen vankeudesta tai kirjoittaa niitä myöhemmin uudelleen. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa julkaistiin hänen vankeusaikanaan Palermossa Italiassa 1972. Sen italiankielinen nimi on ”Altri seguiranno: poesie e documenti dal carcere di Boyati”, vapaasti suomennettuna ”Toiset tulevat seuraamaan: Runoutta ja dokumentteja Boyatin vankilasta”. Italialainen poliitikko Ferruccio Parri ja elokuvaohjaaja ja ajattelija Pier Paolo Pasolini kirjoittavat alkusanat. Tästä kokoelmasta Panagoúlis palkittiin Viareggion kansainvälisellä runopalkinnolla (Premio Viareggio Internazionnale) seuraavana vuonna. Vapautumisensa jälkeen hän julkaisi toisen kokoelmansa Milanossa, ”Vi scrivo da un carcere in Grecia”, vapaasti suomennettuna ”Minä kirjoitan sinulle kreikkalaisesta vankilasta”, jossa on Pasolinin kirjoittamat alkusanat. Hän oli aiemmin julkaissut useita kokoelmia kreikaksi, mukaan lukien ”I Bogia”, vapaasti suomennettuna ”Maali”.
Giorgio Agamben Agamben on pienessä apostoli Filippuksen roolissa Pier Paolo Pasolinin elokuvassa "Matteuksen evankeliumi".
Paolo Mario Virgilio Atzei Paolo Mario Virgilio Atzei (s. 21. helmikuuta 1942 Mantova) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän kuuluu konventuaaleihin fransiskaaneihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 18. joulukuuta 1966, ja hänet nimitettiin Tempio-Ampuriasin hiippakunnan johtoon 8. helmikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pier Giuliano Tiddia, jota avustivat Antonio Vitale Bommarco ja Antonino Orrù.
Pier Giuliano Tiddia Pier Giuliano Tiddia (s. 13. kesäkuuta 1929 Cagliari) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Cagliarin arkkihiippakuntaan 16. joulukuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Minturnaen titulaaripiispaksi 24. joulukuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Giuseppe Bonfigioli ja Paolo Carta.
Ninetto Davoli Giovanni "Ninetto" Davoli (s. 11. lokakuuta 1948) on italialainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan varsinkin Pier Paolo Pasolinin elokuvissa.
Franco Citti Franco Citti (23. huhtikuuta 1935 Rooma – 14. tammikuuta 2016 Rooma, ) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja ohjaaja. Hämen tunnetaa erityisesti Pier Paolo Pasolinin elokuvien näyttelijänä.
Pierre Mouallem Pierre Mouallem (s. 10. toukokuuta 1928) on palestiinalainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Società dei Missionari di San Paolon papiksi 21. marraskuuta 1955 ja nimitettiin Nossa Senhora do Paraíso em São Paulon eparkian johtoon Brasiliaan 20. huhtikuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos V Hakim, jota avustivat Jean Mansour ja Jean Assaad Haddad.
Pummi (elokuva) Pummi () on Pier Paolo Pasolinin ohjaama ja kirjoittama italialainen draamaelokuva vuodelta 1961. Se kertoo nuoresta pummista, joka rakastuu hyveelliseen naiseen, ja hänen yrityksistään saavuttaa tuo rakkaus. "Pummi" oli Pasolinin ensimmäinen ohjaustyö.
Paolo Gislimberti Gislimberti menehtyi vuonna 2000 Formula 1sten ajetussa Italian GP:ssä, kun ensimmäisellä kierroksella Variante della Roggia -mutkaan tultaessa Jordan-tallin Heinz-Harald Frentzenin autosta irronnut rengas osui häntä päin. Hän oli kuollessaan vain 33-vuotias.
Pierre Jonquères d’Oriola Jonquères d'Oriola menehtyi 91-vuotiaana kotonaan 19. heinäkuuta 2011.
Bernardo Bertolucci Bernardo Bertolucci (16. maaliskuuta 1941 Parma, Italia – 26. marraskuuta 2018) oli italialainen elokuvaohjaaja. Alkujaan Bertolucci tuli tunnetuksi runoilijana. Hän toimi muun muassa Pier Paolo Pasolinin apulaisohjaajana, kunnes ohjasi esikoisensa vuonna 1962.
Jean-Pierre Beltoise Vuonna 2015 Beltoise menehtyi aivohalvauksen seurauksena loma-asunnossaan Dakarissa 77-vuotiaana.
Paolo Giglio Giglio sai pappisvihkimyksensä 12. huhtikuuta 1952, ja hänet nimitettiin Tyndariin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Nicaraguaan 4. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pier Luigi Celata, jota avustivat Joseph Mercieca ja Nikol Joseph Cauchi.
Italian Grand Prix 2000 Vaikka kaikki kuljettajat selvisivätkin ilman vaurioita, Frentzenin autosta irronnut rengas osui ratavirkailija Paolo Gislimbertiin. Ratavirkailijaa yritettiin elvyttää radan reunalla, mutta hän menehtyi saamiinsa vammoihin. Ratavirkailija oli kuollessaan 33-vuotias. Kyseessä oli ensimmäinen kuolonuhri Formula 1:ssä sitten Ayrton Sennan ja kauden 1994.
Natalia Ginzburg Ginzburg oli myös tunnettu fasisminvastainen aktivisti ja liittyi kommunistipuolueen jäseneksi. Hänet valittiin vuonna 1983 Italian parlamenttiin, jossa hän istui vuoteen 1987. Hänellä oli myös vähäinen ura näyttelijänä: hän esiintyi vuonna 1964 Lasaruksen sisaren Marian roolissa ystävänsä Pier Paolo Pasolinin ohjaamassa elokuvassa "Matteuksen evankeliumi".
Pyhän Jaakobin katedraali Kirkon rakentamisesta päätettiin vuonna 1402. Goottilaistyylisen katedraalin rakennustyöt aloitettiin 1431. Suuri määrä venetsialaisia ja paikallisia ammattimiehiä työskenteli rakennustyömaalla italialaisten Francesco di Giacomon, Lorenzo Pincinon ja Pier Paolo Bussaton sekä paikallisten Andrija Budčićin ja Grubiš Šlafčićin johdolla kymmenen vuoden ajan.
Matteuksen evankeliumi (elokuva) Matteuksen evankeliumi on Pier Paolo Pasolinin ohjaama elokuva vuodelta 1964. Se on kuvattu pääosin Italian Materassa. Muita kuvauspaikkoja oli eri puolilla Etelä-Italiaa muun muassa Calabriassa. Pääosissa esiintyy amatöörejä: esimerkiksi Juudasta esittää roomalainen rekkakuski ja vanhaa Neitsyt Mariaa Pasolinin oma äiti.
Jarno Saarinen Kauden 1973 neljäs kisaviikonloppu oli Monzassa, Italiassa. Kilpailu koitui Saarisen ja italialaisen Renzo Pasolinin kohtaloksi. 250-kuutioisten kilpailu päättyi ennen kuin ehti kunnolla alkaakaan. Oikealle kaartuvaan Curva Grande -mutkaan oli edellisen luokan kilpailun jäljiltä jäänyt öljyä, jota järjestäjät eivät vaatimuksista huolimatta olleet suostuneet siivoamaan. Pasolini tuli kurviin toisena ja Saarinen kolmantena. Pasolini kaatui, eikä Saarinen pystynyt väistämään häntä. Näin tapahtui yksi kaikkien aikojen pahimmista moottoripyöräkilpailujen onnettomuuksista. Siinä kaatui yhteensä 12 kuljettajaa. Pasolini ja Saarinen kuolivat, ja Walter Villa loukkaantui vakavasti.
Sergio Pintor Sergio Pintor (s. 16. marraskuuta 1937 Oristano) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Oristanon arkkihiippakuntaan 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Ozierin piispaksi 29. syyskuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Ottorino Pietro Alberti, Pier Giuliano Tiddia, José Luis Redrado Marchite ja Giuseppe Merisi.
Paolo Borsellino Vuonna 1992 Borsellino tapettiin pommi-iskussa Via D'Ameliolla Palermossa, alle kaksi kuukautta hyvän ystävänsä Falconen kuoleman jälkeen. Pommi-iskussa menehtyi myös viisi poliisia: Agostino Catalano, Walter Cosina, Emmanuela Loi, Vincenzo Li Muli ja Claudio Traina. Borsellinon ja Falconen ponnistelut mafiaoikeudenkäynneissä palkittiin, kun heidät nimettiin viimeisen 60 vuoden sankareiksi Timen 13. marraskuuta 2006 ilmestyneessä numerossa.
Konkreettinen runous Samoihin aikoihin perustettiin Brasiliassa Noigandres-ryhmä, johon kuuluvat Decio Pignatari ja veljekset Augusto ja Harold de Campos. He esittelivät töitään São Paolon modernin taiteen museossa pidetyssä konkreettisen taiteen näyttelyssä vuonna 1956. Ryhmä julkaisi vuonna 1958 ”Konkreettisen runouden pilottisuunnitelman”, jossa painotettiin konkreettisen runouden yhteyksiä konkreettiseen kuvataiteeseen sekä Anton Webernin, Pierre Boulez’in ja Karlheinz Stockhausenin musiikkiin.
Pierre Isacsson Viimeisenä elinvuotenaan Isacsson työskenteli esiintyjänä ja risteilyisäntänä M/S "Estonialla". Hän menehtyi laivan jouduttua onnettomuuteen 28. syyskuuta 1994. Eloonjääneiden kertomusten mukaan Isacsson auttoi monia matkustajia ulkokannelle ennen hukkumistaan. Hänet on haudattu Bromman kirkon hautausmaalle Tukholmaan.
Lake of the Woods Alneaun niemimaa on nimetty ranskalaisen katolisen jesuiittasaarnaajan Jean-Pierre Alneaun mukaan. Hän menehtyi siouxintiaanien käsissä Lake of the Woods -järvellä 8. kesäkuuta 1736. Warroadin kaupungin katolinen kirkko Father Aulneau Memorial Church on nimetty hänen muistolleen.
Antioco Piseddu Antioco Piseddu (s. 17. syyskuuta 1936 Senorbì) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Ogliastran hiippakunnan piispaksi 29. syyskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Paolo Carta ja Pier Giuliano Tiddia. 30. syyskuuta 1986 Ogliastran hiippakunnan uudeksi nimeksi otettiin Lanusei. Piseddu jäi eläkkeelle 31. tammikuuta 2014.
Mario Roberto Cassari Mario Roberto Cassari (27. elokuuta 1943 Ghilarza – 19. elokuuta 2017) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihittiin papiksi 27. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Truentumin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Kongon tasavaltaan ja Gaboniin 3. elokuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Pier Giuliano Tiddia ja Paolo Mario Virgilio Atzei.
Daniele Masala Masala saavutti Los Angelesin olympialaisissa 1984 kultaa henkilökohtaisesta kisasta ennen Svante Rasmusonia ja Carlo Masulloa oteltuaan pisteet 5469. Joukkuekisassa hän oli Masullon ja Pier Paolo Cristoforin kanssa Italian joukkueen jäsenenä voittamassa kultaa pistein 16 060 – hopeaa sai Yhdysvallat ja pronssia Ranska. Neljä vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa hän voitti Gianluca Tibertin ja Masullon kanssa jälleen joukkuemitalin, väriltään hopeisen. Henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui kymmenenneksi.
Ted Curson Curson sai ensimmäisen trumpettinsa kymmenvuotiaana ja perusti ensimmäisen yhtyeensä ystäviensä kanssa. Hän opiskeli Granoff Musical Conservatoryssa Philadelphiassa. Hän muutti New Yorkiin Miles Davisin kehotuksesta 1956. Hän teki ensimmäisen levytyksensä Cecil Taylorin kanssa vuonna 1959. 1960-luvun alussa hän liittyi Charles Mingusin yhtyeeseen. Cursonin vuonna 1964 levyttämää, Eric Dolphylle omistettua kappaletta ”Tears for Dolphy” on käytetty kolmessa elokuvassa, esimerkiksi Pier Paolo Pasolinin "Teoremassa".
Paolo Cannavaro Verona lainasi Paolon kaudella 2001/02. Veronassa Paolo pääsi kentälle 24 kertaa ja teki yhden maalin. Lainavuoden jälkeen Paolo palasi Parmaan.
Karma Buddhalaisuudessa karman laki tarkoittaa yksinkertaisesti sitä että tietoisilla teoilla on seurauksensa. Karma on edellisten olosuhteiden ja mielentilojen seurausta. Oleellista karman kannalta on siis mielentila, jossa toimitaan. Karma tulee erottaa karma-vipakasta, joka tarkoittaa karman seurausta.
Karma Sanalla karma (sanskritia, devanagari: कर्म; 'teko', 'toiminta'; paaliksi "kamma") tarkoitetaan yleensä buddhalaisuudessa, hindulaisuudessa ja jainalaisuudessa esiintyviä syyn ja seurauksen toimintaa kuvaavia oppeja. On huomattava, että karman merkitys eri uskonnoissa poikkeaa toisistaan.
Karma Karma ei merkitse kohtaloa, sillä jokainen voi vaikuttaa omaan käytökseensä. Lisäksi on erilaisia karmaa puhdistavia seremonioita, joilla lievennetään pahan karman seurauksia ja voimistetaan hyvän karman vaikutusta. Buddhalaisuuden mukaan kaikki olennot ovat karman ulottuvissa, ja siksi millään jumalaolennoilla ei ole tässä suhteessa merkitystä. Hindujen mukaan jumalat eivät ole karman piirissä, vaan ne voivat vaikuttaa ihmisen karmaan.
Buddhalaisuus Buddhalaisuuden kolme elementtiä ovat valaistuminen, joka henkilöityy "Buddhan" hahmossa, buddhalaiset opetukset eli "Dharma" ja buddhalainen yhteisö, "Sangha". Nämä muodostavat "kolme jalokiveä," joihin buddhalaiset turvautuvat ja joista haetaan apua kärsimyksen keskellä.
Karma eli syyn ja seurauksen laki tarkoittaa tahdonvaraista tekoa ja sen seurauksia. Karma viittaa toimintaan ja sen takana olevaan "tarkoitukseen;" kehon, ajatusten ja puheen kautta tehdyt teot johtavat tulevaisuuden seuraamuksiin. Taidokkaat teot ja aikeet johtavat toivottaviin seurauksiin, kun taas taidottomat ja pahantahtoiset kärsimykseen. Karma voi ilmetä henkisinä tiloina tai fyysisinä tapahtumina.
Dharmashastra Dharmashastra on Warerun aikana Mon-kuningaskunnassa laadittu lakiteos, jonka myöhemmin omaksuivat myös muut Burman ja Thaimaan kuningaskunnat. Teoksen etymologiana on sekä buddhalaisuuden että hindulaisuuden karma ja dharma, joista jälkimmäinen tarkoittaa sanskriitin kielellä lakia ja oikeutta, oikeudenmukaisuutta sekä myös Buddhan oppia. Dharmashastran lakikirjat muodostivat filosofis-uskonnollissa mielessä velvollisuuden, hyödyn ja rakkauden kolminaisuuden.
Thaye Dorje Trinley Thaye Dorje (s. 6. toukokuuta, 1983 Lhasa, Tiibet´) on monien seuraajiensa tunnustama 17. karmapa ja johtaa Karma Kagyu -koulukuntaa, joka on yksi Tiibetin buddhalaisuuden neljästä pääkoulukunnasta.
Buddhalaisuus Karma ei buddhalaisessa katsannossa välttämättä toteudu yhden elämän aikana, vaan se vaikuttaa myös eri elämien, nk. jälleensyntymien, välillä. Jälleensyntymän avulla voidaan selittää, miksi toiset esimerkiksi syntyvät hyviin oloihin ja toiset köyhyyteen, ja miksi toisten kohtalona näyttää olevan kärsimys ja toisten (rajallinen) onni. Tällaiset asiat määrittää menneiden elämien karma. Toisin kuin hindulaisuudessa, buddhalaisuudessa karmaa ei käsitetä vääjäämättömänä ”kohtalona,” vaan siihen voi itse vaikuttaa jokaisella päätöksellään. Vaikka syntyisikin huonoihin oloihin, hyvää karmaa tekemällä on mahdollista saavuttaa onnea tässä ja seuraavissa elämissä.
Shamarpa Shamarpa (tunnetaan myös nimellä Shamar Rinpoche), on Tiibetin buddhalaisuuden Karma Kagyu-koulukunnan arvonimi.
Intialainen filosofia Buddhalaisuus jakaa monia filosofisia näkemyksiä hindulaisuuden kanssa, kuten uskon karmaan, syy-ja-seuraussuhteeseen kaiken jo tehdyn ja tulevaisuudessa tapahtuvan välillä. Sekä hindulaisen että buddhalaisen uskonnon harjoittajan lopullisena päämääränä on eliminoida karma (sekä hyvä että paha) sekä jälleensyntymän ja kärsimyksen kierto, ja saavuttaa vapaus (Moksha tai Nirvana). Buddhalaisuus kuitenkin perustuu monien oikeaoppisten hindulaisten ajatusten hylkäämiseen. Buddha kritisoi kaikkia metafyysisen olemassaolon tai olemassaolemattomuuden käsitteitä, ja tämä oli keskeistä koko buddhalaisuuden synnylle.
Karma-kagyü Karma-kagyü on yksi Tiibetin buddhalaisuuden (Vajrayanan) neljästä keskeisestä koulukunnasta. Kagyu painottaa intensiivistä meditaatioharjoitusta. Koulukunta pohjautuu 1000-luvulla Tiibetiin levinneisiin opetuksiin ja on siten yksi uusista koulukunnista. "Vanhauskoinen" eli Nyingma-koulukuntahan tuli Tiibetiin jo 700-luvulla. Kagyun tärkeimmät eli "kuiskatut" opetukset välitettiin vuosisatojen ajan vain suullisesti opettajalta oppilaalle, mistä johtuen kagyu tunnetaan myös suullisen välityksen linjana.
Hyväntekeväisyys Buddhalaiseen elämäntapaan kuuluu myötätunnon osoittaminen kaikkia tuntevia olentoja kohtaan. Dalai Laman ajattelussa tämä näkyy buddhalaisessa traditiossa vahvimmin. Buddhalaisuudessa uskotaan karmaan, jossa hyvät teot tuovat ihmiselle siunauksia.
Naraka Naraka on buddhalaisuudessa ja hindulaisuudessa paikka missä paha karma puhdistuu. Sen voisi suomentaa helvetiksi tai kiirastuleksi. Naraka ei ole ikuinen kuten kristinuskossa, mutta pitkäaikainen. Niitä on kahdeksan kylmää ja kahdeksan kuumaa. Joissakin lähteissä Narakoja on jopa tuhat.
Buddhalaisuuden kritiikki Buddhalaisuuden kritiikki tarkoittaa buddhalaisuuden arvostelua uskontokriittisistä syistä, buddhalaisten omaa tai muiden uskontojen jäsenien esittämää arvostelua.
Buddhalaisuus Buddhalaisuudessa jälleensyntyminen ei tarkoita samaa kuin hindulaisten sielunvaellus, jossa yksilön sielu siirtyy seuraavaan olomuotoon, sillä buddhalaisen Anatta-periaatteen mukaan ei mitään sielua tai itseä lopullisessa katsannossa ole. Sen sijaan jälleensyntyminen merkitsee tiedostamistapahtuman jatkumista kuoleman jälkeen karman lain mukaisesti.
Karma (täsmennyssivu) Karma voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Kristosofia Kristosofian mukaan ihmiset ovat vastuussa teoistaan. Tähän liittyy kristosofien mukaan Jeesuksen toteamus: "”Mitä kylvät, sitä niität; millä mitalla mittaat, sillä sinullekin mitataan”". Kristosofien mukaan syy luo kaltaisensa seurauksen ja ihminen joutuu korjaamaan aiheuttamansa häiriöt. Kristosofiassa syyn ja seurauksen lakia kutsutaan mm. buddhalaisuudessa käytössä olevalla nimellä karma.
Ole Nydahl Vuonna 1968 Ole Nydahl ja hänen vaimonsa Hannah Nydahl tapasivat häämatkallaan Himalajalla drugpa-kagyü-linjan laman Lopön Tsechu Rinpochen, joka jätti heihin lähtemättömän vaikutuksen ja jonka ansiosta he seuraavana vuonna Nepaliin palattuaan tapasivat 16. Gyalwa Karmapan, karma-kagyü-koulukunnan johtajan. Olesta ja Hannahista tuli hänen ensimmäiset länsimaalaiset oppilaansa, ja he jäivät sittemmin kolmeksi vuodeksi Himalajalle harjoittamaan 16. Gyalwa Karmapan opastuksessa, minkä jälkeen Karmapa pyysi heitä työskentelemään buddhalaisuuden hyväksi ja tuomaan linjan kallisarvoiset opetukset länteen. Ennen kohtaamista Nydahlit kertovat olleensa "tavallisia hippejä, joita kiinnosti eksoottisten aineiden polttelu ja maailman ihmettely". Ole Nydahl olikin joutunut vaikeuksiin viranomaisten kanssa huumausaineiden käyttönsä vuoksi kotimaassaan.
Valaistuminen Buddhalaisuuden keskiössä on Buddha, valaistunut eli kirjaimellisesti "herännyt". Valaistuminen tarkoittaa oman valaistumispotentiaalin eli buddhaluonnon herättämistä ja tiedostamista. Buddhalaisuudessa valaistumisella on kontekstista riippuen monta eri tarkoitusta ja tasoa, sillä esimerkiksi Buddhan kokema täydellinen valaistuminen ("anuttarā-samyak-saṃbodhi)" on eri tasoinen valaistuminen kun zen-buddhalaisuudessa koettava satori.
Buddhalaisuus Vaikka suotuisa karma ja jalot toimet takaavat maallisenkin menestyksen, Buddhalaisuudessa niiden päätarkoituksena on tukea pyrkimystä valaistumiseen eli nirvanaan (paal. nibbana, ’Sidoksista Vapautuminen’), joka kuvataan kaiken kärsimyksen ja jälleensyntymisen lopuksi, elämänkierrosta eli samsarasta vapautumiseksi. Toisaalta sanotaan, ettei Nirvanaa oikeastaan voi kuvailla, koska se on kaiken käsitteellisen tiedon tuolla puolen, eräänlainen suora kokemus todellisuudesta ilman järjen erotteluja.
Thaye Dorje Seuraavaksi Thaye Dorje aloitti intensiivisen monastisen koulutuksen. Hän sai harjoitusta ja välityksiä buddhalaiseen filosofiaan ja harjoituksiin eräiltä parhaimmilta eläviltä tiibetiläisen ja intialaisen buddhalaisuuden oppineilta ja mestareilta. Hänen opettajiinsa on kuulunut 14. Shamar Rinpoche, professori Sempa Dorje ja Khenpo Chödrak Tenphel. Sen jälkeen 14. Shamarpa julisti Thaye Dorjen Vidhyaharaksi (tiedon haltijaksi) joulukuussa 2003 Karmapa International Buddhist Institutessa.
Shinbutsu shūgō Termi "shinbutsu kakuri" () eli ”kamien eriytyminen buddhalaisuudesta” tarkoittaa Japanin buddhalaisuudessa keskiajan ja esimodernin ajan tapaa pitää joitakin kameja erillään buddhalaisuudesta. Vaikka jotkin kamit integroitiin buddhalaiseen pantheoniin, toiset kamit (tai ajoittain jopa samat kamit eri yhteydessä) pidettiin järjestelmällisesti siitä erillään. Tällä ilmiöllä oli huomattavia seurauksia koko maan kulttuurille. Sitä ei tule sekoittaa käsitteisiin "shinbutsu bunri" (”kamien ja buddhien erottaminen toisistaan”) tai "haibutsu kishaku" (”lakkauttakaa buddhat ja tuhotkaa Shākyamuni”), jotka olivat Japanin historiassa toistuvia ilmiöitä ja joiden syyt olivat yleensä poliittisia. Ensimmäinen liike hyväksyy buddhalaisuuden, kun taas toinen ja kolmas vastustavat sitä.
Sūtra Buddhalaisuudessa termillä sutra/sutta tarkoitetaan tiettyä kanonisen kirjallisuuden osaa. Theravada-buddhalaisuudessa se kontrastoi lähinnä "vinayan" ja "abidhamman" kanssa. Theravada-buddhalaisuus katsoo suttien olevan Shakyamuni buddhan tai hänen lähimpien oppilaidensa opetuksia. Paalinkielistä termiä "sutta" käytetään lähes yksinomaan puhuttaessa Paali-kaanonin toisesta osasta "Sutta piṭakasta".
Sen sijaan itäaasilaisessa buddhalaisuudessa termiä "sutra" tai sen käännöksiä käytetään myös koko joukosta muita kirjoituksia, jotka luetaan itäaasialaiseen kaanoniin.
Ole Nydahl Timanttipolku-keskuksissa tehtävät harjoitukset noudattavat täsmällisesti karma-kagyü-linjan tuhatvuotista perinnettä, mutta keskeiset harjoitukset on käännetty läntisille kielille ja varsinaiseen välitykseen kuulumattomat elementit, jotka liittyvät Tiibetin kulttuuriin, on pyritty karsimaan pois. Nydahlit ovat tehneet tämän käännös- ja karsimisprosessin hyvin varovasti pitäen huolta siitä, että linjan "siunaus" (tämä on vajrayana-buddhalaisuuden tekninen termi) pysyy heikentymättömänä välityksen siirtyessä länteen. Nydahlien perustamat Timanttipolku-keskukset ovat tarkoitettu maallikko- ja joogiharjoittajille.
Sangha Sangha, kanssaharjoittajat, on buddhalaisuudessa käsite, jolla tarkoitetaan käytännössä ystäviä ja auttajia polulla valaistumiseen. Sangha voi tarkoittaa myös buddhalaisten munkkien ja nunnien yhteisöjä tai oivaltaneita harjoittajia.
Shinbutsu shūgō Shinbutsu shūgō () eli kirjaimellisesti ”šintolaisuuden ja buddhalaisuuden synkretismi” tarkoittaa Japanissa vallitsevaa buddhalaisuuden ja paikallisten uskomusten synkretismiä. Ilmiötä kutsutaan myös nimellä "shinbutsu konkō" (), mutta sillä on negatiivinen, satunnaisuuteen ja rappioon vihjaava konnotaatio. Kun buddhalaisuus saapui Kiinan kautta Japaniin Asuka-kaudella (500-luvulla), japanilaiset sopeuttivat vanhan uskontonsa uuteen, sen sijaan että he olisivat hylänneet sen. Molempia uskontoja pidettiin tosina. Synkretismin seurauksena buddhalaiset temppelit () liitettiin paikallisten "kamien" pyhäköihin () ja toisin päin ja omistettiin sekä kameille että Buddhalle. Buddhalaisuuden syvä vaikutus paikalliseen uskontoon voidaan nähdä esimerkiksi nykyisten pyhäköiden rakenteessa, joka on rukoushalleineen ja kuvineen buddhalaista alkuperää.
Shinbutsu kakuri Shinbutsu kakuri (, ”kamien eriyttäminen buddhalaisuudesta”) tarkoittaa Japanin buddhalaisessa terminologiassa keskiajan ja varhaismodernin ajan tapaa pitää jotkin "kamit" erillään buddhalaisuudesta. Samalla kun monet kamit liitettiin kiinteäksi osaksi buddhalaisuutta, tietyt tai joissain tapauksissa jopa samat kamit eri kontekstissa pidettiin järjestelmällisesti erossa buddhalaisista oppirakennelmista. Ilmiöllä oli merkittäviä seurauksia japanilaiselle kulttuurille. Sitä ei tule sekoittaa "shinbutsu bunriin" (”kamien ja buddhien erottaminen toisistaan”) tai "haibutsu kishakuun" (”lakkauttakaa buddhat ja tuhotkaa Śākyamuni”), jotka ovat Japanin historiassa yleensä poliittisista syistä toistuneita ilmiöitä. Shinbutsu kakuri hyväksyy buddhalaisuuden olemassaolon, mutta kaksi muuta liikettä vastustavat sitä.
Valaistuminen "Pääartikkeli: nirvana"Yleisesti buddhalaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan nirvanaa, eli kolmen mielen myrkyn (takertuminen, viha ja tietämättömyys) lakkaamista. Sanskritinkielen sana "nirvāṇa" tarkoittaakin "sammuksiin puhaltamista" tai "lakkaamista".
Shinbutsu bunri Shinbutsu bunri () tarkoitti Japanissa šintolaisuuden ja buddhalaisuuden sekoittumisen kieltämistä lailla. Kiellolla yritettiin luoda selkeä raja toisaalta šintolaisuuden ja buddhalaisuuden ja toisaalta buddhalaisten temppelien ja šintolaisten pyhäkköjen välille. Edo-kauden loppuun saakka kaksi uskontoa olivat läheisessä, synkretistisessä yhteydessä toisiinsa jopa niin, että samoja rakennuksia käytettiin sekä pyhäkköinä että temppeleinä. Synkretismiä kutsutaan nimellä "shinbutsu shūgō" ().
Buddhalainen meditaatio Buddhalaisuudessa meditaatiolla tarkoitetaan "vaivatonta pysyttelemistä siinä, mitä on". Tämä tila on mahdollista tuoda esiin
Vipassana Vipassana on vanhimpia buddhalaisuudessa tunnettuja meditaatiotekniikoita. Paalinkielinen sana "vipassana" tarkoittaa asioiden selkeää havaitsemista (eng. "insight meditation"). Tämä niin sanottu oivallusmeditaatio on buddhalaisuuden Theravada-koulukunnassa käytetty meditaatiotekniikka. Vipassana-meditaatiossa keskitytään tarkkailemaan hengitystä ja fyysisiä tuntemuksia sekä mielen ilmiöitä. Vipassana on itsekehityksen väline, joka ei ole sidottu mihinkään uskonnolliseen oppiin. Suomessa vipassana-meditaatiota voi harjoittaa muun muassa Nirodha ry:n järjestämillä kursseilla ja retriiteillä.
Theravada Pālīnkielellä ensimmäisellä vuosisadalla eaa. koottu vanhimpien buddhalaisten kirjoitusten kokoelma, Tripitaka, on säilynyt nykypäivään aina ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. Sri Lankan Theravāda-luostarilaitoksen vaalimana. Tipitaka tarkoittaa ”kolmea koria”, ja koostuu nimensä mukaisesti kolmesta osasta:Käytännössä kaikki buddhalaisuuden suuntaukset pitävät Tipitakan teoksia autenttisina Buddhan opetuksina, joskin jotkut mahayana-buddhalaisuuden suuntaukset pitävät niiden arvovaltaa vähäisempänä niiden ollessa ristiriidassa myöhempien mahayana-sutrien kanssa.
Theravada Theravāda-koulukunta juontaa juurensa Vibhajjavāda-koulukuntaan, joka kehittyi vanhemmasta Sthavira-koulukunnasta kolmannen buddhalaisen neuvoston aikaan n. 250 eaa. Yhtä neljästä Vibhajjavādan ryhmittymistä kutsuttiin Tāmraparnīyaksi eli Sri Lankan buddhalaisuudeksi, joka omaksui myöhemmin Theravāda-nimikkeen. Pālīn sana thera on merkitykseltään yhtenevä sanskritin sthavira-sanan kanssa; molemmat tarkoittavat ”vanhempia”, ja siten Theravāda tarkoittaa vanhempien oppia, jota onkin pidetty puhdasoppisimpana buddhalaisuuden eri suuntauksista.
Shinbutsu shūgō Ensimmäinen henkilö, jonka tiedetään pukeneen sanoiksi japanilaisen uskonnon ja buddhalaisuuden väliset erot ja jonka tiedetään yrittäneen sovittaa uskontoja yhteen, oli prinssi Shōtoku (574–622). Ensimmäiset merkit siitä, että japanilaiset yleensä alkoivat ymmärtää kahden maailmankuvan välisiä eroja, ovat keisari Temmun hallituskaudelta (673–686). 700-luvulla Nara-kaudella alettiin perustaa niin kutsuttuja ”pyhäkkötemppeleitä” (): ne olivat yksi ensimmäisistä yrityksistä liittää šintolaisuutta ja buddhalaisuutta yhteen. Kun šintolaiseen pyhäkköön tuotiin buddhalaista uskonnollista esineistöä, ajateltiin, että kamit olivat eksyneitä olentoja, jotka tarvitsivat vapautuksen Buddhan avulla. Karman ja reinkarnaation lakien ajateltiin koskevan kameja samoin kuin ihmisiä, ja varhaisissa buddhalaisissa kertomuksissa todetaan, kuinka vaeltavat munkit ottivat tehtäväkseen auttaa kärsiviä kameja. Paikallinen kami saattoi ilmestyä munkille unessa ja kertoa hänelle kärsimyksistään. Parantaakseen kamin karmaa riittien ja sūtrien lukemisen kautta munkki rakensi temppelin kamille omistetun pyhäkön viereen. Sellaisia komplekseja luotiin jo 600-luvulla esimerkiksi Usaan Kyūshūlla, jossa Hachiman-kamia palvottiin yhdessä Miroku bosatsun (Maitreyan) kanssa. Kun temppeleitä rakennettiin pyhäköihin ja syntyi pyhäkkötemppeleitä, liitosprosessi kiihtyi.
Jaavanjalokotka Jaavanjalokotka on Indonesian kansallislintu. Siitä käytetään yleisesti nimitystä garuda, joka tarkoittaa hindulaisuuden ja buddhalaisuuden lintumaisia olentoja. Tieteellinen nimi on annettu Hans Bartelsin mukaan.
Pāramitā Pāramitā eli paramiitta (Sanskriitti, Pali) tai pāramī (Pāli), "täydellisyys" tai "täyteläisyys" tarkoittaa buddhalaisuudessa kaikkea valaistumiseen johtavaa tai siitä syntyvää viisautta ja tietämystä.
Samadhi Samādhi (devanagari:समाधि ; IAST: "samādhi") on hindulaisuudessa ja buddhalaisuudessa käytetty termi, jolla tarkoitetaan ei-dualistista tietoisuuden tilaa, jossa objektia havainnoiva mieli tulee yhdeksi objektin kanssa.
Paalin kieli "Paali" tarkoittaa yksinkertaisesti 'kirjoitusta', ja varhaiset buddhalaisuuden oppineet viittasivat kieleen nimellä "magadha", sillä he uskoivat paalin olleen yleisessä käytössä Magadhan kuningaskunnassa.
Karma Karma ei tarkoita kohtalonoppia. Mitkään korkeammat voimat, kuten jumalat, eivät määritä kenenkään kohtaloa, sillä jumalatkin ovat karman ja jälleensyntymän piirissä. Ihminen luo itse karmansa, eikä karma ihmistä. Toisaalta buddhalaisuus ei myöskään opeta sattumaa; asioilla on aina aiheuttajansa.
Koska mikään korkeampi voima ei määritä karmaa, ei siihen sisälly ajatusta rangaistuksesta tai palkkiosta.
Sälekaihdin Nykyisin puhutaan sälekaihtimien integroinnista. Käytännössä tämä tarkoittaa että säätötangot ja nostonarut eivät ole enää näkyvissä, vaan ne korvaa siisti ikkunan karmiin kiinnitetty rasia, jonka kautta kaihdinta voidaan säätää.
Karma-tanssi Karma-tanssia tanssitaan gondien ja baigojen keskuudessa Chhattisgarhissa. Sitä esiintyy myös oraoneilla Madhya Pradeshissa. Tanssi liittyy hedelmällisyyskulttiin ja sitä tanssitaan Karma-festivaalin aikaan elokuussa. Karma-tanssi symboloi kevään vihreiden lehtien puhkeamista. Karma-tanssista on muunnelmia, joissa on erilaiset laulut ja tanssit.
Karma Revero Karma Revero on on ylellinen sähköauto, jota Karma Automotive valmistaa Moreno Valleyssa, Kaliforniassa. Se on uudistettu versio Suomessa valmistetusta Fisker Karmasta.
Wilhelm von Karm Von Karmin vanhemmat olivat majuri Jacob Magnus von Karm ja Angelique von Ehrenstolpe. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Julie Pewzoff (k. 1870) ja toinen vuodesta 1871 Henrietta Kristina Heickell (1840–1926). Alexander Alfred von Karm (1865–1919) oli Wilhelm von Karmin ottolapsi. Von Karm opiskeli Pietarissa siviili-insinööriksi ja täydensi sitten opintojaan Tartossa arkkitehtuurin alalla ja Moskovassa useilla muilla tieteen aloilla vuoteen 1844 saakka. Vuosina 1845–1847 hän toimi arkkitehtina Moskovassa.
Valaistuminen Valaistuminen on korkeimman tietoisuudentilan ja täydellisen, materiasta vapauttavan ymmärryksen saavuttamista. Eri perinteissä, kuten länsimaisessa filosofiassa, buddhalaisuudessa tai hindulaisuudessa valaistumisella tarkoitetaan jonkin verran eri asioita, ja ne määrittelevät valaistumisen omien käsitteistöjensä sanoin.
Jussi Halme (muusikko) 18-vuotiaana Halme liittyi Markku Aron taustayhtyeen kosketinsoittajaksi. 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa Halme keikkaili Aron bändin lisäksi Karma-yhtyeen riveissä. Aro ja Karma esiintyivät tuolloin ympäri Suomea tanssilavoilla ja ravintoloissa. Karma oli suosittu esiintyjä myös yökerhoissa ja risteilyaluksilla. Halme esiintyi Karman riveissä useita kertoja Ruotsissa ja Norjassa ja jopa neljä kuukautta Libanonin pääkaupungissa Beirutissa, jonne Karma sai kiinnityksen paikalliselle kasinolle. Halme soitti Karmassa kosketinsoittimia ja valitsi myös yhtyeen ohjelmistoon kappaleita.
Karmapa Karmapa ("toiminnan mies", "buddhatoiminnan suorittaja") on karma-kagyü-linjan johtaja. Karmapa oli ensimmäinen tietoiseksi jälleensyntymäksi tunnistettu lama Tiibetin historiassa, ja häntä kunnioitetaan kaikkialla Tiibetissä joogien kuninkaana hänen henkisten saavutustensa ja kykyjensä johdosta. Karmapoissa, joiden toiminnan Buddha Shakyamuni ja Guru Rinpoche ennustivat, yhdistyy kaikkien buddhien toiminta. Ennen kuolemaansa jokainen Karmapa jättää ohjeet seuraavan jälleensyntymänsä löytämiseksi. Tähän mennessä on ollut 17 jälleensyntymää:
Erik Karma Erik Karman poika on musiikkikasvatuksen professori Kai Karma.
Rituaalinen puhtaus Uskonnoissa katsotaan henkisyyden vaativan ruumiin, tekojen, tunteiden tai ajatusten puhtautta. Joskus puhtaudella tarkoitetaan vain puhdasta kehoa puhtaissa vaatteissa, mutta esimerkiksi itämaisissa uskonnoissa kuten hindulaisuudessa ja buddhalaisuudessa tärkeänä pidetään tekojen puhtautta.
Musikaalisuustestit Kai Karma on suomalainen musikaalisuuden tutkija. Hän on kehitellyt ns. Karman testin, joka mittaa musikaalisuutta. Karman testiä käytetään Suomessa mm. musiikkiopistojen, musiikkioppilaitosten ja -lukioiden pääsykokeena. Kai Karma on tehnyt yhteistyötä Irma Järvelän ja Pirre Raijaksen kanssa musikaalisuusgeenin etsimiseen liittyvissä tutkimuksissa.
Kaikki rakastavat Kun Sirkka on melomassa kanootilla, insinööri Karma ajaa moottoriveneellään liian lähelle, jolloin Sirkka kellahtaa mereen. Karma on kovasti pahoillaan ja vie tytön kasinolle. Myös Arvo ja Kirsti ovat kasinolla. Arvo on mustasukkainen, kun Karma vie Sirkan tanssimaan. Rahapulassa oleva taiteilija Sydänmurto ja täysihoitolan johtaja Josefina ovat niin ikään kasinolla. Sirkka, Arvo, Kirsti ja Karma lähtevät moottorivenekilpa-ajoon. Kirsti ja Arvo haaksirikkoutuvat pienelle kalliosaarelle. Sirkka ja Karma palaavat kasinolle. Sirkan isän, Salomon Mareksen, pitäisi olla kaupungissa hoitamassa asioita, mutta hänpä onkin kasinolla. Lopulta Salomon, Sirkka ja Karma lyöttäytyvät Sydänmurron ja Josefinan seuraan. Ajan muoti-iskelmä "Inke-pinke-parlevuu" raikaa kesäyössä.
Bodhicitta Bodhicitta ("valaistumismieli") tarkoittaa buddhalaisuudessa mieltä, joka pyrkii valaistumiseen ja myötätuntoon kaikkien olentojen hyödyksi. Bodhicitta on spontaani toive saavuttaa valaistuminen, jonka taustalla on suuri myötätunnon luoma motivaatio pelastaa kaikki olennot. Toiminnan mukana on myös onnistunut irtaantuminen minuuden illuusiosta.
Karma Buddhan opetuksen mukaan karma ei ole ainoa syy, jonka vuoksi asioita tapahtuu. Karma on vain yksi niyama, syyn ja seurauksen taso, joka aiheuttaa asioita. Viisi niyamaa on lueteltuna seuraavassa.
Ei siis voida sanoa että kaikki elämän vastoinkäymiset tai hyvät asiat olisivat karman seurausta. Jos esim. joudut onnettomuuteen, ei se välttämättä tarkoita että olisit tehnyt jotakin pahaa aikaisemmin.
Karma-kagyü Kiinan miehitettyä Tiibetin 1950-luvulla 16. Gyalwa Karmapa siirtyi lähimpien oppilaidensa kanssa Sikkimiin, jonne perustettiin Rumtekin luostari uudeksi koulukunnan keskukseksi. Sittemmin Karmapa ja monet muut kagyu-lamat ovat kiertäneet laajalti länsimaissa ja perustaneet lukuisia dharmakeskuksia sekä joitakin luostareita. Edeltäjiensä tavoin 16. Karmapa oli pääasiallisesti hengellinen johtaja, eikä hän siten osallistunut Tiibetin vapauden ajamiseen. Sen sijaan hän ponnisteli pitääkseen Tiibetin henkisen perinteen koskemattomana ja tuki tällä tavoin Tiibetin identiteettiä ainutlaatuisena ja monimuotoisena kulttuurina. 16. Karmapa kuoli Yhdysvalloissa 1981.
Gongen Gongen () tarkoittaa šintolaisuudessa ja Japanin buddhalaisuudessa avatāraa, japanilaista "kamia", joka on todellisuudessa Intiasta japanilaiset pelastamaan tulleen buddhan väliaikainen ilmentymä. Sanat "gonge" () ja "kegen" () ovat synonyymeja. "Gongen shinkō" () tarkoittaa uskomista gongenien olemassaoloon.
Joskus oletetaan, että sana ”gongen” on peräisin Tokugawa Ieyasun postuumista nimestä (Tōshō daigongen). Sana kuitenkin keksittiin ja sitä alettiin käyttää Heian-kauden keskivaiheilla, kun buddhalaisuutta ja šintolaisuutta yritettiin sovittaa yhteen: kahden uskonnon synkretismiä kutsutaan termillä "shinbutsu shūgō" eli kirjaimellisesti ”kamien ja buddhien synkretismi”. Oletus, jonka mukaan japanilaiset kamit ja buddhat ovat käytännössä samoja olentoja, kehittyi tuolloin teoriaksi, joka on nimeltään "honji suijaku" (). Sen mukaan kamit ovat buddhien, bodhisattvojen ja muiden buddhalaisten jumaluuksien ilmentymiä (avatāroja). Kun teoria levisi vähitellen ympäri maata, kehittyi gongenin käsite. Tendai-buddhalaisuuden ja shugendōn vaikutuksesta käsite sopeutettiin esimerkiksi Iwaki-tulivuorta koskeviin uskomuksiin: naispuolinen kami Kuniyasutamahime liitettiin Jūichimen Kannon bosatsuun (yksitoistakasvoinen Kannon), Ōkuninushi-kami vuorostaan Yakushi nyoraihin ja Kunitokotachi-no-mikoto Amida nyoraihin.
Timanttipolku-buddhalaisuus Järjestön nimen lisäksi 'timanttipolku' tarkoittaa myös yhtä kolmesta buddhalaisuuden pääsuuntauksista (ks. Vajrayāna) , johon Lama Ole Nydahlin välittämän ja opettaman opetuslinjan voidaan katsoa kuuluvan. Timanttipolussa - kuten muussakin buddhalaisuudessa - painotetaan erityisesti kriittistä ajattelua, sillä buddhalaisuus on kokemusperäinen uskonto, jossa ei ole dogmia eikä sokeaa uskoa. Jokaisen opetuksen soveltuvuuden käytäntöön voi harjoittaja tarkistaa itse. Tärkeässä asemassa on myös meditaatio, jonka järjestäminen onkin kaupunkiryhmien tärkein tehtävä. Timanttipolulla meditaatiossa samaistutaan usein lamaan, jonka ajatellaan edustavan valaistunutta tilaa, ja pyritään ylläpitämään tämän samaistumisen kautta tavoiteltavaa puhdasta näkemystä jokapäiväisessä elämässä nauttien elämän iloista ja kokien vaikeudet mielekkäinä haasteina. (Lama Ole Nydahl: Kuinka asiat ovat, Like Kustannus 2003)
Tsukumogami Tsukumogamilla () tarkoitetaan japanilaisessa kansanperinteessä yōkai-henkiin kuuluvia kummittelevia esineitä, jotka sadan vuoden ikään tultuaan heräävät henkiin. Esineet ovat yleensä tavallisia kotitalousesineitä, kuten sandaaleita tai lyhtyjä. Tsukumogami-käsite oli suosittu jo 900-luvulla, jolloin sitä käytettiin Shingon-buddhalaisuuden levittämiseen.
Maija Karma Maija Karma syntyi ensimmäisen maailmansodan alla Mikkelissä rautatieläisperheeseen. Hänen isänsä oli sähkötarkastaja Alfons Gustavson. Vuonna 1931 hän yhdessä sisarustensa kanssa muutti nimensä Karmaksi.
Mentalisti Noora Karma Mentalisti Noora Karma on suomalainen televisio-ohjelma, jonka esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 15. maaliskuuta 2014. Ohjelmassa taikuri ja mentalisti Noora Karma tekee erilaisia temppuja.
Ikkuna Ikkunan rungon muodostaa karmi, joka asennetaan kiinteästi rakenteen aukkoon. Mikäli lasitus tehdään suoraan karmiin, kysymyksessä on kiinteä ikkuna, jota ei pysty avaamaan. Jos karmissa on useampia valoaukkoja, välissä on jakokarmi.
Karma (nettisarja) Karma on suomalainen nettisarja, joka julkaistaan viikonlopun aikana 25. – 27. elokuuta 2017 Instagramin Stories-toiminnon kautta. "Karma" on Suomen ensimmäinen Instagramiin tehty draamasarja. Sarja on Ylen tuotanto.
Maj Karma Aluksi yhtye toimi nimellä Maij’ Karman Kauniit Kuvat. Nimi muutettiin vuonna 1997 muotoon Maj Karman Kauniit Kuvat nimen jatkuvan väärinkirjoittamisen vuoksi. Vuonna 2004 nimi lyhennettiin muotoon Maj Karma. Myös lyhenne MKKK oli käytössä vuoteen 1998, jolloin yhtye lopetti kirjainyhdistelmän käytön, koska KKK liitetään usein Ku Klux Klaniin. Media käytti ajoittain lyhennettä myöhemminkin.
Tawakkul Karman Tawakkul Karman (, Tawakul Karmān, myös Tawakel Karman) (s. 7. helmikuuta 1979 Taiz, Jemen) on jemeniläinen toimittaja, poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Hän perusti vuonna 2011 Naistoimittajat ilman kahleita -järjestön, joka pyrkii edesauttamaan sanan- ja mielipiteenvapautta. Karman sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä Liberian presidentin Ellen Johnson Sirleafin ja liberialaisen rauhanaktivisti Leymah Gboween kanssa vuonna 2011. Hän oli ensimmäinen jemeniläinen ja toinen musliminainen, joka sai palkinnon.
Helvetti Hindulaisuudessa keskeisiä käsitteitä ovat sielunvaellus ja karma. Kuolemassa sielu eli atman purkautuu, mutta karma jää olemaan. Kaikkeudella ja historialla ei ole alkua eikä loppua, vaan sielu on ikuisessa kierrossa. Karma johtaa jälleensyntymiseen, jossa voimat pyrkivät tasapainoon. Mikäli ihminen on kerännyt viimeisimmässä elämässä paljon hyviä tekoja, hän pääsee väliaikaisesti paratiisimaiseen tilaan, mutta lopulta hän joutuu syntymään uudelleen ja palaamaan takaisin kiertoon. Tästä sielunvaelluksesta pystyy vapautumaan purkamalla karman ja saavuttamalla brahman-nirvanan.