mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Algonkin Algonkinin kieltä puhuu noin 2 680 ihmistä, joista 10 % ei osaa muita kieliä. Useimmat algonkinin puhujista ovat kaksikielisiä ja yli 25 % osaa useampaa kuin kahta kieltä, yleensä ranskaa, englantia tai itäcreen etelämurretta. Idässä algonkin on algonkinien pääkieli ja sitä käyttävät kaikki ikäryhmät. Lännessä se on aikuisten pääkieli, mutta nuoret ja etenkin pienet lapset puhuvat enemmän englantia tai ranskaa. Algonkiniä käytetään jonkin verran uskonnollisissa toimituksissa ja lastentarhaopetuksessa. Hallinnollisessa ja kaupallisessa tarkoituksessa sitä käytetään vain paikallisyhteisöissä.
Algonkin-kielet Ryhmään kuuluvat kielet voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: tasankojen algonkin-kieliin, keskiosien algonkin-kieliin ja itäisiin algonkin-kieliin. Nämä jakautuvat edelleen kieliin ja murteisiin. Goddard (1996) ja Mithun (1999) jaottelevat nämä 27 kieleen, SIL Internationalin luokituksessa on 42 algonkin-kieltä.
Mau-mau-kapina Mau-mau-kapina (tunnettiin myös nimellä Mzungu Arudi Ulaya Mwafrika Apate Uhuru ja Kenian hätätila) oli sotilaallinen kapina vuosina 1952–1960, joka oli mau-mau-liikkeen aloittama sissisota Kenian vapauttamiseksi Britannian siirtomaahallinnosta itsenäiseksi valtioksi. Liike syntyi kikuju-heimon maatyöläisten pettymyksestä siirtomaahallintoon. Mau-maun vapaustaistelu ei kyennyt vapauttamaan Keniaa sotilaallisella toiminnalla. Sen toiminta johti Kenian valkoisten siirtomaa-asukkaiden ja Britannian sisäministeriön väliseen luottamuspulaan, joka aikanaan myötävaikutti Kenian itsenäistymiseen 12. joulukuuta 1963.
Mau-mau-kapina Mau-mau-kapina johtui monenlaisista taloudellisista taustatekijöistä. Kun ongelmia ei saatu ratkaistua poliittisin keinoin, tilanne repesi sisällissodaksi.
Mau-mau-kapina 22. marraskuuta 1953 uutisoitiin, että mau-mau-kapinalliset käyttivät bhang-nimistä huumetta ennen veritekoja kiihottaakseen väkivallanhimoaan.
Mau-mau-kapina Aluksi brittisotilailla oli vähänlaisesti tietoa mau-maun todellisesta organisaatiosta ja miesvahvuudesta. Korkeimmat upseerit pitivät mau-mau-kapinaa merkityksettömänä, ainakin samanaikaiseen Malakan sissisotaan verrattuna. Brittisotilaat eivät aina osanneet tai vaivautuneet erottamaan esivallalle lojaaleja siviilejä mau-mau-sisseistä, vaan tappoivat tai pahoinpitelivät kenet tahansa afrikkalaisen. Eräiden väitetään jopa keränneen kapinallisten irti leikattuja oikeita käsiä viiden shillingin maksua vastaan.
Mau-mau-kapina Maa- ja vapausarmeijoilla oli piilo- ja tähystyspaikkoja sekä tarvike- ja asevarastoja. Silti kalustosta oli pulaa. Mount Kenyan metsissä sijaitsevat piilopaikat suojattiin yksinkertaisilla ansakuopilla. Kapinalliset organisoivat toimintansa soluittain, mutta monet asejoukkiot käyttivät myös brittiarmeijan tapaisia sotilasarvoja ja joukko-osastoja. Oli myös omia tuomareita ja tuomioistuimia, jotka rankaisivat virheisiin syyllistyneitä mau-mau-sotilaita sakoilla ja muilla seuraamuksilla. Erityisesti Mau-mauhun kuulumattomien henkilöiden kanssa veljeileminen oli rangaistava rikos. Mau-mau-osastot olivat keskimäärin sadan miehen suuruisia. Kapinalla ei ollut kovin selvää johtoa, eivätkä erilliset osastotkaan juuri koordinoineet toimiaan. Aktiivisen siiven johtajista tärkeimpiä olivat Stanley Mathenge, Mount Kenyan mau-maun johtaja Waruhiu Itote (”General China”) ja Aberdarin metsän mau-mau-johtaja Dedan Kimathi.
Mau-mau-kapina Myös siirtomaaviranomaiset ryhtyivät toimenpiteisiin kikujuja vastaan. He pitivät Kikuyu Central Association -järjestöä kapinaliikkeen poliittisena siipenä ja kielsivät ankarien rangaistusten uhalla ketään mustaa kantamasta asetta tai olemasta missään yhteydessä mau-mau-sisseihin. Toukokuussa 1953 Kikuyu Home Guardista tuli virallinen osa turvallisuusjoukkoja ja mau-maun vastaisen taistelun ydinjoukko. Sen sotilaat olivat tavallisesti brittien liittolaisina toimivien heimojen jäseniä tai kristinuskoon kääntyneitä afrikkalaisia. Yksikkö organisoi oman vakoojaverkoston ja teki rankaisuretkiä mau-mau-mielisinä pitämilleen alueille.
Mau-mau-kapina Mau-mau-liikkeen nimen alkuperää ei tiedetä. Selityksiä on useita: eräiden mielestä kyseessä on paikannimi (kukkularyhmä), toisten mielestä se on brittiläisten uudisasukkaiden keksimä, naurettavaksi tarkoitettu ja halventava epäsana. Se voisi olla myös lyhenne swahilin kielen sanoista "Mzungu aende ulaya – mwafrika apate uhuru" – ”valkoinen mies menköön kotiin, afrikkalainen saa vapautensa”. Vapautusliikkeen ytimenä olivat kikujut, joiden tukena oli embu- ja meru-heimojen jäseniä. Kikujut eivät itse kutsuneet liikettään mau-mauksi. He käyttivät siitä nimityksiä "Muingi" (liike), "Muigwithania" (yhdistäjä), "Muma wa uiguano" (Yksimielisyyden vala) tai mau-mau-kapinan alkuunpanijana toimineen Kikuyu Central Association -järjestön nimikirjaimia KCA.
Mau-mau-kapina Mau-mau-liikkeen vastarinta kukistettiin lopullisesti vuoden 1956 loppuun mennessä. Taisteluissa sai surmansa liki 8 000 afrikkalaista ja 5 000 siirtomaa-armeijan miestä. Taistelu tuli Britannialle kalliiksi myös taloudellisesti, ja he olivat sen jälkeen valmiita neuvottelemaan Kenian kansallisten johtajien kanssa.
Mau-mau-kapina Kesäkuussa 1952 Henry Potter nimitettiin virkaa toimittavaksi kuvernööriksi Philip Mitchellin tilalle. Kuukautta myöhemmin siirtomaapoliisi ilmoitti hänelle mau-mau-kapinan olevan tekeillä. Erityisen levottomia alueita rangaistiin kollektiivisilla sakoilla ja muilla koko yhteisöä koskevilla sanktioilla, vastarintavalan vannoneita henkilöitä pidätettiin ja esivallalle uskollisia kikujuja rohkaistiin ilmiantajiksi ja yhteistoimintamiehiksi. Kenian ensimmäiseksi presidentiksi myöhemmin noussut Jomo Kenyatta antoi periksi painostukselle ja piti vuoden 1952 keskivaiheilla muutaman mau-mau-vastaisen puheen. Nairobin keskuskomitea suunnitteli jo Kenyattan murhaamista tästä hyvästä, mutta siirtomaaherrat taas epäilivät puheita juoneksi ja Kenyattaa mau-maun salaiseksi johtajaksi, joten hän joutui vankilaan ja sitä tietä turvaan mau-maun salamurhaajilta.
Mau-mau-kapina Siirtomaa-aikana uudisasukkaat suostuivat päästämään eurooppalaisten alueille noin 120 000 kikujua, joilla oli käytännössä torpparin asema: he saivat työvelvollisuutta, taksvärkkiä, vastaan viljellä omia palstoja hyvällä maalla. Koska nämä torpparit olivat lain kannalta asiattomia maanvaltaajia, heillä ei ollut laillisia oikeuksia maatilkkuihinsa, ja vuosina 1938–1946 uudisasukkaiden taksvärkkivaatimukset nousivat jatkuvasti. On arveltu, että kikujujen töistään saama korvaus aleni 30–40 prosentilla noiden vuosien aikana. Kyse oli yrityksestä muuttaa torpparit rengeiksi. Tämä aiheutti kaunaa ja katkeruutta torpparien keskuudessa, mikä aikanaan johti mau-mau-kapinaan.
Mau-mau-kapina Tammikuun 24. päivänä 1953 joukko mau-mau-sissejä, jotka saattoivat olla uhriensa entisiä palvelijoita, surmasi panga-veitsillä Ruckin valkoisen viljelijäperheen – isän, äidin ja kuusivuotiaan pojan – näiden maatilalla. Valkoiset reagoivat tähän verityöhön raivokkaasti. Monet näistä ylempää keskiluokkaa edustaneista briteistä antoivat saman tien potkut kaikille kikujupalvelijoilleen pelätessään heidän olevan mau-maun kannattajia. Uudisasukkaat, niin miehet kuin naisetkin, aseistautuivat hankkien tuliaseita tarvittaessa vaikka salakuljettamalla, ja eräät suorastaan linnoittivat maatilansa. Monet liittyivät aseellisiin vapaaehtoisyksiköihin, kuten Kenian poliisireserviin tai kodinturvajoukkojen luonteiseen Kenian rykmenttiin.
Mau-mau-kapina 25.–26. maaliskuuta 1953 kolmisen tuhatta kapinallista hyökkäsi Larin kylään, jonka asukkaat olivat englantilaismielisiä. Noin 70 siviiliä silvottiin hengiltä, useimmat muilla alueilla palveluksessa olleiden Kikuyu Home Guard -kodinturvajoukon sotilaiden vaimoja ja lapsia. Verilöyly sai suurta julkisuutta brittiläisissä tiedotusvälineissä, ja julkinen mielikuva mau-mau-kapinallisista verenhimoisina villeinä vahvistui. Seuraavien viikkojen aikana poliisi ja kodinturvajoukot surmasivat satoja kapinallisiksi epäiltyjä.
Mau-mau-kapina Ymmärrettyään, millainen kapinallisuuden lähde ”rasvanahkatyöväen” ammattiliitot olivat, siirtomaahallitus perusti oman rekisteröityjen ammattiliittojen unionin (Kenya Federation of Registered Trade Unions, KFRTU), jonka tavoitteena oli kerätä piiriinsä erityisesti valkokaulustyöläisiä ja maltillistaa afrikkalaisten keskuudessa vallitsevaa poliittista ilmapiiriä. Vuoden 1953 lopussa KFRTU:lla oli luo-heimoon kuuluva pääsihteeri, joka oli kenialainen kansallismielinen, mutta vastusti mau-mau-kapinaa. Vuoden 1954 alussa KFRTU rikkoi keskuskomitean alullepaneman yleislakon.
Mau-mau-kapina Ylänkötorpparien taloudellisen tilanteen heikkeneminen sai tuhannet kikujut vaeltamaan Nairobiin työnhakuun, mikä osaltaan aiheutti kaupungin väkiluvun kaksinkertaistumisen vuosina 1938–1952. Samalla oli kuitenkin kehittymässä maanomistajakikujujen yhteiskuntaluokka, joka samastui pitkälti valkoisten siirtolaisten etuihin. Näin kikujukansan keskuuteen syntyi luokkaristiriita. Vuonna 1953 lähes puolet kikujuista oli maatonta liikaväestöä. Tämä merkitsi köyhyyden ja työttömyyden kasvua. Taloudellinen eriytyminen aiheutti kikujukansan keskinäisen sisällissodan osana mau-mau-kapinaa.
Mau-mau-kapina Sodanjulistus näyttää olleen vapausneuvoston äkkiväärimpien ainesten painostuksesta tehty strateginen virhe. Selkeää sotasuunnitelmaa ei ollut, sissisotaan koulutettuja sotilaita ei liioin, ajanmukainen aseistus puuttui ja kannatus tuli ainoastaan niiltä heimoilta, joilta valkoiset uudisasukkaat olivat rohmunneet maat. Brittisotilaiden vähälukuisuus, kansan tuki ja siirtomaaherrojen huono tiedustelu antoivat kuitenkin mau-maulle etulyöntiaseman vuoden 1953 alkupuolella. Suuret sissijoukot saattoivat liikkua vapaasti Aberdare-vuoriston ja Mount Kenyan alueiden ylänkötukikohdistaan surmaamaan yhteistoimintamiehiä ja hyökkäämään poliisin ja kodinturvajoukkojen syrjäisille vartioasemille. Yli 2 000 esivallalle kuuliaisen kikujun arvellaan saaneen surmansa: näiden joukossa oli monia varakkaita maanomistajia. Mau-mau iski öisin. Tavallisesti kohteina olivat syrjäiset maatilat, mutta myös nairobilaiset esikaupunkikodit. Vain tuliaseiden puuttuminen esti mau-mauta aiheuttamasta poliisille ja uudisasukkaille vakavia vahinkoja, ja se lienee ratkaissut sodan lopputuloksen.
Mau-mau-kapina Keskuskomitean toiminta laajeni Nairobin ulkopuolelle, ja kannatusta tuli ennen kaikkea valkoisten hallussa olleiden ylänköalueiden ja kikujureservaattien mustalta väestöltä. Kikujujen oman KCA-järjestön kannatus väheni samalla, kunnes sillä kapinan alkaessa oli kannatusta enää vain Kiambun piirikunnassa. Keskuskomitean väki kävi yhä hurjapäisemmäksi: nyt heikäläiset uskalsivat surmata vastustajiaan keskellä kirkasta päivää. Valkoisten taloja tuikattiin tuleen ja karjaa silvottiin. Kuvernööri Philip Mitchell, joka odotti jo pääsyä eläkkeelle, ei kuitenkaan piitannut näistä varoitusmerkeistä, joten mau-mau-kapinaa ei tukahdutettu alkuunsa.
Mau-mau-kapina Vaikka poliisi vangitsi suuren joukon aktiiveja huhtikuun 1953 ratsioissa, vapausneuvoston ohjaamat Nairobin komiteat toimittivat edelleen kipeästi kaivattuja täydennyksiä ja uusia alokkaita ylängöillä toimiville maa- ja vapausarmeijoille.
Mau-mau-kapina Kesäkuussa 1953 kenraali George Erskine saapui Keniaan ja ryhtyi johtamaan operatiivista toimintaa, jolloin brittien sodankäynti tehostui. Brittien puolelle palkattiin 20 000 uutta mustaa sotilasta, jotka pantiin sissien tukialueiden ”puhdistuksiin”. Kikujureservaatit julistettiin ”erityisalueiksi”: kuka tahansa, joka näillä alueilla ei noudattanut pysähtymiskomentoa, voitiin ampua heti. Tällä tekosyyllä ammuttiin usein epäiltyjä. Aberdare-vuoret ja Mount Kenya taas olivat ”kiellettyjä alueita”, joilta tavatut afrikkalaiset ammuttiin paikalla. Siirtomaahallitus loi myös ns. valejoukkoja ("pseudo-gangs"), jotka oli koottu vihkimysvaloistaan vapautetuista mau-mau-luopioista ja brittien afrikkalaisista liittolaisista, joita komensivat valkoiset upseerit. Valejoukot pyrkivät soluttamaan mau-maun rivit ja tekivät iskuja niiden selustaan. Niihin kuului myös valkoisia vapaaehtoisia, jotka koettivat naamioitua afrikkalaisiksi. Vuoden 1953 lopussa turvallisuusjoukot pyyhkivät Aberdaren metsän läpi niin sanotussa operaatio Blitzissä ja vangitsivat ja surmasivat 125 sissiä. Laajamittaisista hyökkäyksistä huolimatta britit tunsivat olevansa avuttomia päälle vyöryvää kapinaliikettä vastaan.
Ngũgĩ wa Thiong’o Ngũgĩ julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Weep Not, Child", vuonna 1964. Hän kirjoitti sen opiskellessaan Englannissa Leedsin yliopistossa. Toinen romaani, "The River Between" (1965), kuvaa kristityn ja ei-kristityn onnetonta romanssia, jonka taustalla on mau-mau-kapina.
Mau-mau-kapina Marraskuussa 1951 nairobilaisradikaalit koettivat kaapata koko KAU:n maanlaajuisen organisaation samanlaisella junttauksella, mutta tällä kertaa Jomo Kenyatta osoittautui heitä paremmaksi peluriksi ja voitti vaalin. Nairobilaisradikaalien painostus pakotti kuitenkin KAU:n omaksumaan Kenian itsenäistymistä tukevan kannan.
Juokse poika juokse Myöhemmin Nicky tapaa Mau Mau jengin jäseniä josta Israel niminen poika uhkaa Nickyä veitsellä. Nickystä ja Israelista tulee myöhemmin parhaat ystävät, Nickyn liittyessä Mau Mau jengiin. Cruz toimi Mau Mau jengin johtajana 2 vuotta, ja näinä vuosina hän ehti olla pidätettynä useita kertoja, mutta poliisilla ei koskaan ollut tarpeeksi todisteita häntä vastaan. Näihin kahteen vuoteen mahtui paljon tappeluita, puukotuksia ja kuolemantapauksia.
Mau-mau-kapina Kesäkuussa 1951 kaupunkilaisradikaalit kaappasivat vallan siihen asti esivallalle lojaalina pysyneessä KAU:n Nairobin osastossa soluttamalla kokoukset täyteen ay-väkeä. Sen jälkeen he organisoivat salaisen keskuskomitean organisoimaan valakampanjan kaupungissa. Keskuskomitea muodosti nopeasti aseistettuja partioita saattamaan voimaan päätöksensä, muun muassa surmaamaan ilmiantajia.
Mau-mau-kapina Kaikkia historiallisia yksityiskohtia ei vielä tunneta, mutta 1940-luvun loppupuolella kielletyn Kikuyu Central Association -järjestön johtokunta ryhtyi suunnittelemaan passiivista vastarintakampanjaa kikujujen maa-ahdingon tuomiseksi yleiseen tietoisuuteen. Kampanjaan valmistauduttiin alueen heimojen tapoihin kuuluvin valantekijäis- ja vihkimysriitein, jotka suorittaneet henkilöt uskoivat valan rikkomisen johtavan yliluonnolliseen kuolemaan.
Mau-mau-kapina 17. elokuuta 1952 siirtomaaministeriö Lontoossa sai lopultakin vt. kuvernööri Potterilta tiedon siitä, miten pitkälle asiat olivat edenneet. 6. lokakuuta Evelyn Baring saapui Keniaan ottamaan kuvernöörin valtuudet itselleen ja saattoi lähes saman tien voimaan hätätilalait nähtyään, missä mentiin. Turvallisuusjoukot käyttivät innokkaasti hätätilavaltuuksiaan kidutuksiin, joilla sekä kiristettiin tunnustuksia että ylipäätään peloteltiin väestöä ruotuun.
Mau-mau-kapina Hätätilan voimaantulopäivänä lokakuussa 1952 turvallisuusjoukot pidättivät Jomo Kenyattan ja 100 kikujujohtajaa ns. operaatio Jock Scottin puitteissa. Operaation ensimmäisten 25 päivän aikana pidätettiin kahdeksan tuhatta poliittista aktivistia. Oletettiin, että operaatio lamauttaisi kapinan vangitsemalla sen johtajat, mutta mitä vielä: väkivalta kiihtyi entisestäänkin. Kaksi viikkoa hätätilan julistamisen jälkeen uhriksi joutui ensimmäinen valkoinen.
Mau-mau-kapina Huhtikuussa 1953 perustettiin kamba-heimon kapinallinen keskuskomitea "Kamba Central Committee". Kamba-heimon kapinalliset olivat kaikki rautatieläisiä, ja käytännöllisesti katsoen koko rautatietyöläistö oli heidän hallinnassaan. Kambat olivat myös määräävässä asemassa armeijan ja poliisin afrikkalaisyksiköissä. Samaan aikaan Narokin alueella ilmeni maasaiheimoon kuuluvien kapinallisjoukkojen toimintaa, jonka ehkäisytoimiin komennetut sotilaat ja poliisit kuitenkin nopeasti nujersivat.
Musta lauantai Mau oli 1900-luvun alussa Samoalla vaikuttanut alueen itsenäisyyttä ajava poliittinen liike. Se oli 1920-luvun loppupuolella kiihdyttänyt poliittista toimintaansa. Mau-liike oli myös kasvattanut suosiotaan ja sitä kannatti eri arvioiden mukaan kaksi kolmesta tai jopa 90 % väestöstä. Liikkeen johtohahmoja oli Olaf Nelson. Mau-liike järjesti laajaa passiivista vastarintaa Uuden-Seelannin hallintoa vastaan. Kun Mau-liikkeen kannattajat olivat estäneet ulkomaalaisten liikkeiden toiminnan Samoan pääkaupungissa Apiassa, alueen uusiseelantilainen hallintovirkamies George Richardson kutsui helmikuussa 1928 paikalle kaksi laivaston sota-alusta ja merijalkaväkeä. Mau-liikkeen jäseniä pidätettiin, mutta vangit jouduttiin vapauttamaan koska vankileirit ylikuormittuivat. Richardson lähti Samoalta huhtikuussa 1928 ja hänen tilalleen tuli Stephen Allen. Allen uskoi Mau-liikkeen kuihtuvan itsestään, mutta jännitteet Samoalla säilyivät. Vuonna 1928 poliisin ja Mau-liikkeen välillä oli kaksi väkivaltaista yhteenottoa.
Mau-mau-kapina Useat Nairobin keskuskomitean jäsenet joutuivatkin vankilaan, mutta järjestö oli liian syvällä yhteiskunnassa, jotta sitä olisi voitu tukahduttaa pelkästään ihmisiä vangitsemalla. Paikalliset komiteat vastasivat pidätyksiin hyökkäämällä valkoisten uudisasukkaiden sekä esivallalle lojaalien afrikkalaisten kimppuun ja turmelemalla näiden omaisuutta. Toisaalta eräät uudisasukkaat pitivät kaikkia kikujuja vihollisina ja katsoivat oikeudekseen kiduttaa ja surmata näitä ilman oikeudenkäyntiä. Tämä luonnollisestikin vain pahensi yleistä katkeruutta ja väkivaltaisuutta.
Kari Suomalainen Melkoista kohua ulkomailla nousi eräästä piirroksesta: kaksi kliseistä valkoista hellepuvuissaan oli köytetty totemipaaluun ja ympärillä tanssi joukko mustia ihmissyöjiä ripaskaa luut hiuksissaan. Rumpalin isorummussa luki "Mau Mau band". Toinen köytetyistä valkoisista totesi toiselle: 
Pilapiirtäjän vihje siitä, että mau mau -liike olisi saanut tukea Neuvostoliitolta, oli liiankin selvä.
Mau-mau-kapina Eurooppalaisperäisten uudisasukkaiden valtaamat maat olivat olleet kiistojen kohteena useiden vuosikymmenten ajan ennen konfliktin kärjistymistä. Suurin osa valkoisten maista sijaitsi Kenian keskisellä ylängöllä. Alueen ilmasto on lauhkeampi kuin maan muiden osien, ja sen alkuasukkaat ovat pääasiassa kikujuja. Vuonna 1948 noin 1 250 000 kikujua oli ahdettu 5 200 neliökilometrin alueelle, kun taas kolmisenkymmentä tuhatta uudisasukasta oli ottanut haltuunsa 31 000 neliökilometriä parhainta maatalousmaata.
Mau-mau-kapina Jäljellä olevat ammattiyhdistysjohtajat päättivät käyttää KCA:n kampanjaa apuna vastaisen toiminnan organisointia varten. He liittyivät ns. Neljänkymmenen ryhmään (”Forty Group”), joka oli jotenkuten koossa pysyvä ryhmä lähinnä vuonna 1940 ympärileikattuja brittien armeijassa palvelleita sotilaita. Tähän joukkoon kuului monenlaisia nairobilaisia ay-aktiiveista pikkuvarkaisiin. Toisin kuin kikujuliiton valat, Neljänkymmenen ryhmän seremoniat vaativat nimenomaisesti siirtomaavallan kaatamista väkivaltaisella vallankumouksella. Ryhmän kannattajat hankkivat sille niin rahaa, aseita kuin ammuksiakin.
Mau-mau-kapina Operaatio Jock Scottin ensimmäisenä päivänä Keniaan lennätettiin Lähi-idästä pataljoona Lancashiren ampujarykmentin sotilaita. Keniassa jo ollut Kuninkaan afrikkalaisen kiväärirykmentin toinen pataljoona sai vahvistuksia Ugandasta ja Tanganjikasta (nykyisestä Tansaniasta). Kuninkaalliset ilmavoimat lähettivät lentäjiä ja Handley Page Hastings -joukkojenkuljetuskoneita. Mombasan satamaan saapui risteilijä "Kenya" mukanaan kuninkaallista merijalkaväkeä. Myös muiden joukko-osastojen, kuten Kuninkaallisen Ylämaan rykmentin, sotilaita osallistui taisteluihin. Kaikkiaan Keniassa ehti sotia noin 55 000 brittisotilasta.
Mau-mau-kapina EATUCin johtajat pidätettiin heidän vaadittuaan vapunpäivänä 1950 Kenialle itsenäisyyttä. Vapaina olevat EATUCin kannattajat vastasivat tähän yleislakolla 16. toukokuuta. Lakko lamautti Nairobin yhdeksäksi päiväksi ja saatiin murrettua vain vangitsemalla 300 työläistä ja pelottelemalla väestöä brittiläisellä sotilasvoimalla. Lakko levisi muihin kaupunkeihin ja siihen osallistui ehkä jopa 100 000 työläistä: Mombasassa kaikki seisoi kahden päivän ajan. Lakko päättyi kuitenkin tappioon ja ammattijärjestö EATUC romahti johtajien jouduttua vankilaan.
Cà Mau (maakunta) Cà Mau on maakunta Vietnamin eteläisimmässä kärjessä, Đồng Bằng Sông Cửu Longin alueella. Sen pääkaupunki on Cà Mau. Huhtikuussa 2009 maakunnassa oli noin 1,2 miljoonaa asukasta. Maakunnan pinta-ala on 5 332 km²
Maakunnassa on monia lintujen suojelualueita.
Mau-mau-kapina Samalla kun KCA rituaaleineen ja valoineen loi ns. valkoisten ylänköjen alueelle salaseuraverkostoa, vastarinnan keskus siirtyi Nairobiin ammattiliittojen keskuuteen. Vuoden 1949 vapunpäivänä kuusi ammattiliittoa yhdistyi Itä-Afrikan ammattiliittojen yhteisjärjestöksi (East African Trades Union Congress, EATUC). Vuoden 1950 alkupuolella EATUC järjesti suuren protestikampanjan, kun Nairobille oli myönnetty ns. Royal Charter -oikeudet, koska kaupunkia hallitsi epädemokraattinen, valkoisten valitsema valtuusto. Kampanja osoittautui vakavaksi arvovaltatappioksi siirtomaahallitukselle ja johti väkivaltaisiin yhteenottoihin radikaalien afrikkalaisten ja siirtomaahallinnolle kuuliaisen väestön välillä.
Egyptin mau Egyptinmau on ystävällinen ja leikkisä. Se on hyvin aktiivinen ja seurallinen kissa. Mau on älykäs, ja se voi opetella itsekseen temppuja, kuten oppia avaamaan suljettuja ovia ja noutamaan leluja. Useimmiten kissa kiintyy yhteen ihmiseen ylitse muiden, mutta "lahjuksin" se voi kiintyä myös muihin. Mau ääntelee paljon, mutta sen ääni on kaunis ja hiljainen.
Mau-mau-kapina Tammikuussa 1953 Vapausneuvostoksi ("Council of Freedom") uudelleenjärjestäytynyt keskuskomitea julisti vapaussodan alkaneeksi. Toisin kuin useimmat aikansa vapaussodat, tämä oli ennen muuta kaupunkityöväestön kapina, jota johtamassa ei ollut sosialistisia älykköradikaaleja. Salaisten komiteoiden verkosto oli määrä organisoida kapinallisarmeijan passiiviseksi siiveksi, joka toimi huolto-, aseidenhankinta- ja värväysosastona. Sodankäynnistä huolehti aktiivinen siipi, ns. maa- ja vapausarmeijat ("Land and Freedom Armies"), koska viljelysmaa ja vapaus olivat kikujujen tärkeimmät poliittiset tavoitteet. Maa- ja vapausarmeijojen aseina olivat keihäät, pitkät "simi"-miekat, sarvikuononnahasta tehdyt "kiboko"-ruoskat ja machete-viidakkovesuria muistuttava raivausveitsi "panga". Erityisen suosittu ase oli juuri panga, joka on Afrikan oloissa laajalti käytetty ja saatavissa oleva taloustyökalu. Ampuma-aseita maa-armeijalla oli vain viitisen sataa, ja myös kotitekoisia tuliaseita koetettiin valmistaa, mutta useimmat olivat vaarallisempia ampujalle kuin maalille.
Mau Heymans Mau Heymans (s. 14. huhtikuuta 1961 Veldhoven) on hollantilainen Aku Ankka -sarjakuvapiirtäjä.
Egyptin mau Egyptinmau on kissarotu, joka on saanut nimensä muinaisten egyptiläisten, nimellä "Mau" tai "Miw" kutsutun pyhän kissan mukaan.
Mau-mau-kapina Vihkimysvalat aiheuttivat eurooppalaissyntyisten siirtolaisten keskuudessa monenlaisia huhuja. Niihin väitettiin kuuluvan rituaalista ihmissyöntiä, eläimiin ja niiden ruumiisiin sekaantumista, sukupuolihurjasteluja sekä riittipaikkojen pyhittämistä sisälmyksillä ja irti leikatuilla vuohen silmillä. Uskottiin myös valan edellyttävän valkoisten murhaamista, silpomista ja polttamista. Vaikka suurin osa näistä tarinoista olikin liioiteltuja kauhujuttuja, joiden tarkoitus oli etupäässä avun hankkiminen brittihallitukselta, sen perusteella mitä alueen tavoista tiedetään, valaseremonioihin varmasti kuului monenlaisia eurooppalaisesta näkökulmasta vieraita ja pelottaviakin menoja, kuten eläinten uhraamista ja niiden veren juomista. Myöhempiin rituaaleihin kuului myös lupaus vastustaa ja surmata valkoisia, mutta alkuperäiset KCA:n valat rajoittuivat kansalaistottelemattomuuteen ja passiiviseen vastarintaan.
Mau Aima Mau Aima on teollisuuskaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Kaupungin asukasluku oli 19 645 vuonna 2011
Taistelupari (Ankantekijät) Aku Ankka: Muodin mestari
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Kirsten de Graaf & Mau Heymans
Taistelupari (Ankantekijät) Aku Ankka: Kaksoisolentoja kerrakseen
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Leo van den Munkhof & Mau Heymans
Nicky Cruz Nickyn on kertonut vanhempiensa hankkineen tuloja noituudella ja ottamalla yhteyksiä kuolleisiin. Nicky ja äiti olivat huonoissa suhteissa. Kerran Nickyn äiti hakkasi hänet tajuttomaksi. Aamulla Nicky heräsi tajuttomuudestaan verilätäkössä. 15-vuotiaana Nickin vanhemmat lähettivät hänet kotoa New Yorkiin veljensä Frankin luokse asumaan, josta karkasi 2 kuukautta myöhemmin. 16-vuotiaana Nicky nousi Mau-mau -nimisen jengin johtajaksi (jengin nimi juontuu afrikkalaiseen sotilaalliseen vapautusjärjestöön Mau Mau). 
Jengissä ollessaan hän joutui vaikeuksiin niin poliisien kuin muidenkin jengien kanssa ja joutui katsomaan kuolemaa silmiin, kun eräs toinen jengi Piispat surmasi hänen ystävänsä Mannien. Loppuvaiheessa hän tuli uskoon David Wilkersonin ansiosta. Nicky kävi raamattukoulun, jonka jälkeen hän aloitti työnsä. Raamattukoulusta Nicky myös löysi vaimonsa Glorian.
Egyptin mau Egyptiläisen maun arvellaan olevan Lähi-idän Kairon paikkeilla syntynyt alkuperäisrotu. Maun arvellaan olevan Egyptin pyhien kissojen jälkeläinen, ja se on ainoa luonnollisesti syntynyt täplikäs kotikissarotu. Useiden pyramidien seinämaalauksissa on kuvattuna täplikkäitä kissoja osallisena ankkojen metsästyksessä yhdessä ihmisten kanssa. Egyptinmaun juuret ulottuvat siis yli 3 500 vuoden taakse. Mau on arkeologisten löytöjen valossa maailman vanhin kesykissarotu. Mau tuli Roomaan 1950-luvulla ja Amerikkaan 1953. Vuonna 1978 CFA hyväksyi egyptinmaun ja 14 vuotta myöhemmin vuonna 1992 sen hyväksyi myös FIFé. Ensimmäinen mau tuli Suomeen 1993, ja vuonna 2013 yksilöitä on hieman päälle sata. Kasvatuksen seurauksena määrä on kasvussa. Suomessa ensimmäinen pentue syntyi vuonna 2006.
Cà Mau Cà Mau on kaupunki Vietnamin eteläosassa. Se on Cà Maun maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2009 väestönlaskennassa kaupungissa oli 129 896 asukasta.
Kikujut Kikujut ovat myös poliittisesti aktiivisin heimo, jolla oli suuri merkitys Kenian itsenäistymisessä ja Mau Mau-kapinassa. Kikuju Dedan Kǐmathi oli osallisena organisoimassa siirtomaavallan vastaista vastarintaliikettä.
Mau-mau-kapina Toukokuussa 1951 siirtomaaministeri James Griffith vieraili Keniassa, missä Kenialais-afrikkalainen unioni (KAU) esitteli hänelle vaatimuksensa: niihin kuuluivat muun muassa rotusortolakien kumoaminen ja 12 vaaleilla valitun afrikkalaisen edustajan ottaminen mukaan siirtomaan asioista määräävään lainsäädäntöneuvostoon. Ilmeisesti uudisasukkaat olivat haluttomia hyväksymään kaikkia KAUn vaatimuksia, mutta olettivat Westminsterin parlamentin joka tapauksessa myöntyvän osaan. Yllättävästi Griffith viis veisasi KAUsta ja ehdotti lainsäädäntöneuvostoon 14 edustajaa valkoisille (joita oli 30 000), kuutta edustajaa maan 100 000 aasialaiselle, yhtä 24 000 henkilön suuruiselle arabiväestölle ja viittä hallituksen nimittämää, siis ei vapailla vaaleilla valittua edustajaa ajamaan viiden miljoonan syntyperäisen afrikkalaisen asiaa. Tämä ehdotus vei Kenian alkuperäisväestöltä lopunkin uskon rauhanomaisen, poliittisen neuvotteluratkaisun mahdollisuuteen.
Musta-Maija Band Yhtyeen kappaleita olivat ”Neutronilapsi”, ”Hehku”, ”Sairas mieles tekee sulle kepposen”, ”Mau Mau Go Go”, ”Banaaniarmeija”, ”Missä on Marilyn”, ”Kaviaari”, ”Gestapo” ja ”Pelon hetki” (trad. Levon hetki nyt lyö). Se ei levyttänyt.
M-klubi M-klubi oli Helsingissä, Mannerheimintiellä, Hotelli Marskin kellarissa vuodesta 1962 aina 1980-luvulle toiminut yksityisklubi-tyyppinen ravintola. Ravintolaan mahtui 225 henkeä. Sen kuuluisimmat jäsenet olivat vuorineuvoksia, ammattiyhdistysjohtajia ja ministereitä. Klubia on myös sanottu kultapossu- ja Mau-mau-kerhoksi.
Safari (elokuva) Safari () on Terence Youngin ohjaama brittiläinen seikkailuelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1956. Elokuvan pääosissa ovat Victor Mature ja Janet Leigh. Muissa rooleissa ovat muun muassa John Justin, Roland Culver ja Earl Cameron. Elokuva sijoittuu Mau-mau-kapinan aikaan.
Tito Okello Okello liittyi nuorena Britannian Afrikan joukkoihin. Hän taisteli Britannian puolella Kenian Mau-mau-kapinassa. Ugandan itsenäistyttyä hän siirtyi sen armeijaan ja kohosi everstiksi. Kun idi Amin syrjäytti Oboten, Okello lähti maanpakoon Tansaniaan. Siellä hän osallistui niiden joukkojen valmisteluun, jotka syrjäyttivät Aminin 1979.
Musta lauantai Musta lauantai oli Apiassa Samoalla 28. joulukuuta 1929 sattunut yhteenotto Mau-liikkeen mielenosoittajien ja saarta tuolloin hallinneen Uuden-Seelannin poliisin välillä. Yhteenotto johti yhden poliisin ja 11 samoalaisen mielenosoittajan kuolemaan. Mustan lauantain seurauksena Mau-liikkeen kannattajia pidätettiin ja liike hajosi väliaikaisesti.
Closer to the Drum Closer to the Drum on Pen Lee & Co -yhtyeen vuonna 1976 ilmestynyt albumi. Kappaleet ovat kaikki Dave Lindholmin käsialaa paitsi Mau Mau, joka on kreditoitu koko yhtyeen nimiin sekä Changing Man, joka on Tony Williamsin kappale. Hooray for Someonen kitarasoolon soittaa Albert Järvinen
Juokse poika juokse Juokse poika juokse on Nicky Cruzin 1968 kirjoittama omaelämäkerrallinen romaani. Kirjassa kerrotaan hänen tarinansa "Mau-Mau"-jengin johtajana, joka nousee taisteluun huumeita, alkoholismia ja väkivaltaista ilmapiiriä vastaan New Yorkin kaduilla. Spiritistivanhempiensa kiroamasta lapsesta tulee Jumalan avulla siunauksen välikappale, ja tähän muutokseen kirja keskittyy.
Bas Heymans Bastiian ”Bas” Heymans (s. 21. maaliskuuta 1960 Veldhoven, Alankomaat) on alankomaalainen Aku Ankka- ja Mikki Hiiri -piirtäjä ja tunnetumman ankkapiirtäjän Mau Heymansin veli. Hän piirtää kyseisiä sarjakuvia yleensä Aku Ankka -lehteen, ja hänen piirrostyylinsä on melko samanlainen kuin veljellään, mutta ne voi erottaa sillä, että Bas Heymans ei piirrä ankoille sieraimia, mutta Mau piirtää.
David Wilkerson Alun perin Wilkerson toimi yhdysvaltalaisessa helluntailaisessa Assemblies of God -liikkeessä. Wilkerson toimi maalaispastorina Pennsylvaniassa. Nähtyään vuonna 1957 sanomalehdestä, että useita New Yorkin nuoria oli syytettyinä murhista, hän päätti siirtyä katulähetystyöhön. Muun muassa huomattavan puertoricolaisperäisen Mau-Mau-jengin johtaja Nicky Cruz kääntyi Wilkersonin julistustyön seurauksena kristinuskoon.
Bazilio Olara-Okello Bazilio liittyi brittien siirtoma-armeijaan Kings African Rifles (KAR) vuonna 1949. Hän taisteli Britannian puolella Kenian Mau-mau-kapinassa, ja palasi Ugandaan maan itsenäistyessä 1962. Idi Aminin valtakaudella hän oli maanapossa, ja osallistui tämän syrjäyttämiseen 1979. Aminin jälkeen maa oli epävakaassa tilassa, ja Milton Oboten toinen hallintokausi kesti vain neljä ja puoli vuotta.
Valtio (romaani) "Valtio" on kertomus 1800-luvun vaihtoehtoisesta historiasta. Tapahtumat sijoittuvat Suurelle Eteläiselle Valtamerelle, toiseen universumiin jossa päähenkilö Maun kotikylä tuhoutuu tulivuoren purkauksen aiheuttaman hyökyaallon seurauksena. Mau on samaan aikaan Poikien saarella suorittamassa aikuistumisriittiään, ja kun hän palaa kotisaarelleen, hän huomaa kaiken tutun kadonneen. Aalto on hukuttanut alleen talot ja ihmiset. Mau on heimonsa ainoa eloonjäänyt.
Risti ja linkkuveitsi Wilkerson tapaa pahamaineisen Mau-Mau-jengin päällikön, Nicky Cruzin. Nuoren pastorin rohkeus tekee selvästi vaikutuksen moniin jengiläisiin, mutta Nickyssä syttyy viha. Hän ei voi unohtaa Wilkersonin sanoja: "Voit leikellä minut vaikka tuhansiksi kappaleiksi, mutta silti jokainen niistä huutaisi: Jeesus rakastaa sinua". Nicky uskoo, että Wilkerson haluaa hajottaa jengin ja päättää "raivata" hänet pois tieltään, mutta kirjan mukaan Jumalalla on toiset suunnitelmat.
Kenia Vuosina 1952–1959 siirtomaa oli hätätilassa kikujujen Mau Mau -kapinan vuoksi, joka kohdistui siirtomaavaltaan ja erityisesti sen maapolitiikkaa vastaan. Kymmeniä tuhansia kuoli taisteluissa ja siirtoleireillä. Brittien tappiot olivat 650 miestä. Tänä aikana paikalliset saivat merkittävää äänivaltaa maan asioissa. Ensimmäiset suorat vaalit järjestettiin vuonna 1957. Tuleva valtionpäämies Jomo Kenyatta vangittiin kapinan yhteydessä ja vapautettiin kotiarestiin vasta vuonna 1959.
Teemu Salminen (muusikko) Salminen opiskeli Sibelius-Akatemiassa solistisella osastolla klarinetin- sekä huilunsoittoa. Opiskelujensa aikana Salminen liittyi UMOon. Valmistuttuaan Salminen jatkoi opiskelujaan New Yorkissa muun muassa Steve Grossmanin ja Bob Bergin johdolla. Salminen on Tapiola Big Bandin perustajajäseniä ja on ollut jäsenenä mm. Edward Vesala Mau-Mau Ensemblessa sekä Jukka Linkola Octetissa. Vuonna 2002 hän perusti yhä satunnaisesti esiintyvän Teemu Salminen Septetin.
Ngũgĩ wa Thiong’o Ngũgĩ syntyi Kamiriithussa, lähellä Limurua Kiambun kunnassa kikujuperheeseen ja hänet kastettiin James Ngugi -nimiseksi. Hänen perheensä pidätettiin mau-mau-kapinallisina, jolloin hänen velipuolensa tapettiin ja hänen äitiään kidutettiin. Käydessään lähetysaseman koulua hänestä tuli hurskas kristitty. Hän suoritti englannin kielen alemman korkeakoulututkinnon Makereren yliopistossa Kampalassa vuonna 1963. Kampalassa olon aikana Ngũgĩ kirjoitti näytelmän "The Black Hermit" vuonna 1962.
Terrorismi Terrorismin monet kasvot -teoksessa terroria harjoittaneeksi arvioidaan muun muassa Kenian mau-mau-liike. Apartheid-järjestelmän aikaan ANC:n ja Etelä-Afrikan kommunistisen puolueen yhteinen sotilaallinen siipi Umkhonto we Sizwe teki joitain terrori-iskuja Etelä-Afrikassa. Näistä tunnetuimpia on Pretoriassa 20. toukokuuta 1983 tehty Church Streetin autopommi-isku, jossa kuoli 21 ihmistä ja loukkaantui 217. ANC:n poliittinen johto ei kuitenkaan missään vaiheessa hyväksynyt siviileihin kohdistuneita operaatioita.
Jomo Kenyatta Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli englantilaisella maatilalla välttääkseen asevelvollisuuden brittiarmeijassa. Hän otti toiseksi vaimokseen englantilaisen Edna Clarken. Kenyatta palasi Keniaan 1946.
Vuonna 1945 Kenyatta perusti yleisafrikkalaisen liiton ghanalaisen Kwame Nkrumahin kanssa. Hän palasi Keniaan, ja hänestä tuli opettajakoulutuslaitoksen rehtori. Vuonna 1947 hänestä tuli Kenya African Union -puolueen (KAU) johtaja. Kenyattan maine brittiviranomaisten silmissä huononi, kun häntä syytettiin osallisuudesta Mau Mau -liikkeeseen. Hänet tuomittiin vankilaan, pakkotyöhön ja sisäiseen karkotukseen.
Musta lauantai Tapauksen jälkeen lamaani John Luxford totesi mielenosoittajien kuolinsyyn olleen poliisin kivääritulitus. Hänen mukaansa konekiväärillä ei oltu ammuttu väkijoukkoon. Edelleen hänen mukaansa poliisin tuliaseiden käyttö oli oikeutettua. Vuoden 1930 puolella Mau-liike julistettiin kumoukselliseksi. 1 500 liikkeen kannattajaa hajaantui saarelle ja heitä etsittiin merijalkaväen voimin. Maaliskuussa Mau-liike suostui hajottamaan toimintansa. Viranomaisten toiminta mustan lauantain jälkeen syvensi entisestään samoalaisten kokemaa epäluottamusta viranomaisiin.
Musta lauantai Lauantaiaamuna 28. joulukuuta 1929 Mau-liikkeen jäseniä saapui Apiaan sitä ympäröivistä kylistä. Kerääntyminen oli järjestetty kahden Uuteen-Seelantiin karkotetun Mau-liikkeen jäsenen paluun kunniaksi. Mau-liikettä oli ennalta varoitettu siitä, että sen etsintäkuulutetut jäsenet pidätettäisiin. Samoalaisten tullessa Apian oikeustalon ohi poliisi päätti yrittää liikkeen sihteerin pidätystä. Samoalaiset vastustivat poliisia ja tilanne kärjistyi kahakaksi. Paikalle saapui aseistautuneita poliiseja jotka ampuivat mielenosoittajia mahdollisesti haavoittaen ja tappaen useita. Poliisi joutui kuitenkin perääntymään kohti läheistä poliisiasemaa ja heidän perääntyessään väkijoukko hakkasi yhden poliisin kuoliaaksi. Poliisiasemalle saapuneet poliisit tulittivat väkijoukon päiden yli aseman parvekkeelta konekiväärillä. Lopulta aseman polttamista pelänneet kolme poliisia avasivat kivääritulen suoraan väkijoukkoon. Syntyi paniikki ja väkijoukossa olleista muun muassa samoalainen päällikkö Tupua Tamasese Lealofi III haavoittui kuolettavasti hänen yrittäessään rauhoittaa tilannetta. Yhteensä tulituksessa kuoli 11 samoalaista ja haavoittui 30.
Nicky Cruz Nicky Cruz (s. 6. joulukuuta 1938 San Juan, Puerto Rico) on yhdysvaltalainen kirjailija ja pastori. Hän toimi nuoruudessaan Mau-Mau-nimisen jengin pelättynä johtajana New Yorkissa. Hän kääntyi kristityksi ja on sen jälkeen kirjoittanut muun muassa kirjan elämästään "Juokse poika juokse". Kirja on ollut Suomessa erittäin suosittu nuorten, erityisesti varusmiesten keskuudessa. Cruz tuli uskoon saarnaaja David Wilkersonin myötävaikutuksella, johon Wilkersonin kirja "Risti ja linkkuveitsi" keskittyy. Cruzin muita teoksia ovat muun muassa kirjat 'Sydän tulessa' ja 'Pyhä tuli'.
Egyptin mau Kissarodulla on kolme virallista värimuotoa:
Hangon Rannikkopatteristo Vuonna 1956 koko merivoimien rannikkotykistö liiettiin maavoimiin. 2. Erillinen Rannikkotykistöpatteristo sai nimen "Hangon Rannikkopatteristo." Samalla luovuttiin perinteisistä punamustista kauluslaatoista ja otettiin käyttöön tykistön punainen kauluslaatta, kuitenkin sinisellä reunuksella. Örön kasarmi peruskorjattiin vuonna 1958. Russarön kasarmi peruskorjattiin vuonna 1961. Hankoon Korkeavuorenkadulle rakennettiin uusi Esikuntapatterin kasarmi. Hankolaiset merenkulkijat ovat perinteisesti antaneet taloille nimiä, kuten Jaava, Sumatra, Korsika ja on myös maatila nimeltä Bangladesh. Myös Korkeavuorenkadun uudisrakennus sai epävirallisen, mutta pitkään säilyneen nimen, Mau-Mau, afrikkalaisen sisijärjestön mukaan.
Taistelupari (Ankantekijät) Aku Ankka: Tietokonevelho
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Evert Geradts
Luettelo henkilöistä Grand Theft Auto III:ssa Kenji Kasenin ääninäyttelijänä toimii Les Mau.
Taistelupari (Ankantekijät) Aku Ankka: Ankkalinnan pillipiipari
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Carl Barks
Taistelupari (Ankantekijät) Aku Ankka: Jokamiesajot
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Kirsten de Graaf
Risti ja linkkuveitsi Risti ja linkkuveitsi (engl. "The Cross and the Switchblade") on yhdysvaltalaisen David Wilkersonin vuonna 1962 kirjoittama, tositapahtumiin perustuva kirja, joka keskittyy kirjan päähenkilön, "Mau-Mau"-jengin johtajan, Nicky Cruzin elämässä tapahtuneeseen muutokseen sekä Wilkersonin työhön jenginuorten parissa 1950- ja 1960-luvun New Yorkissa. Kirjaa on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta 150 eri maassa ja Suomessakin noin 60 000 kappaletta. Kirja alkaa "Egyptin kuninkaiden" oikeudenkäynnistä, jossa jengin jäseniä syytetään murhasta. Pastori David Wilkerson lukee oikeudenkäynnin alkamisesta Life-lehdestä ja päättää lähteä New Yorkiin auttaakseen näitä jenginuoria. Epäonnistuneen auttamisyrityksen jälkeen Wilkerson pääsee sanomalehtien etusivuille ja saa sitä kautta kosketuksen jenginuoriin.
Marjaniemen Uimarit Vuoden 2011 alussa tapahtuneessa seurafuusiossa MaU ja Vetehiset yhdistyivät uudeksi seuraksi, ORCA Helsinki ry.
Egyptin mau Lisäksi vähäisessä määrin esiintyy mustaa ja sinistä väriä, mutta ne eivät ole näyttelykelpoisia. Siitokseen niitä voidaan käyttää harkiten, järjestöistä riippuen.
Egyptin mau Maun turkki on keskipitkä, ja karvoissa on vähintään kaksi tasaista väriraitaa. Turkki on hieno ja silkkinen, mutta toisaalta tiheä ja kimmoisa.
Cà Mau (maakunta) Maakunnan lentoliikennettä palvelee Cà Maun lentoasema, josta on yhteys maan suurimpaan kaupunkiin, Hồ Chí Minhiin.
Taistelupari (Ankantekijät) Roope-setä ja Andien parantajat
Piirtäjä: Mau Heymans
Kirjoittaja: Frank Jonker, Paul Hoogma & Remco Polman
Taistelupari (Ankantekijät) Ankantekijät 12: Taistelupari on vuonna 2010 ilmestynyt Ankantekijät-kirjasarjan kahdestoista osa. Kirjan seikkailut ovat Bas ja Mau Heymansin käsialaa.
Wilma van den Bosch Vuonna 2009 hän kävi Suomessa yhdessä Michel Nadorpin sekä Bas ja Mau Heymansien kanssa Hollantilaiset mestarit -kirjan julkaisun vuoksi.
Samoa Uusi-Seelanti hallitsi Länsi-Samoaa Kansainliiton mandaatilla ja myöhemmin YK:n valtuutuksella. Itsenäisyysliike alkoi vahvistua 1920-luvulla, ja organisoitui liikkeeksi nimeltä "O le Mau a Samoa", lyhyesti "Mau". Se aloitti passiivisen vastarinnan: valtuustot eivät kokoontuneet ja lapsia ei lähetetty hallituksen kouluihin. Vuonna 1929 Maun ja Uuden-Seelannin poliisin välillä tapahtui myös verisempi yhteenotto niin sanottuna mustana lauantaina. Vuonna 1935 työväenpuolue voitti Uuden-Seelannin vaalit ja tunnusti Maun poliittisen aseman. Itsehllinto kehittyi kuitenkin hitaasti, osittain talouslaman ja maailmansodan takia. Maailmansodan jälkeen siirtomaat alkoivat itsenäistyä muuallakin, ja YK painosti myös Uutta-Seelantia luopumaan Samoasta. Samoa itsenäistyi lopulta 1. tammikuuta 1962. Länsi-Samoa oli ensimmäinen itsenäisyytensä takaisin saanut polynesialainen valtio 1900-luvulla. Maa muutti nimekseen Samoa vuonna 1997.
Valo (kirja) Tulevaisuudessa Seria Mau Genlicher etsii tapaa palata ihmiseksi. Seria Mauta on käytetty seksuaalisesti hyväksi hänen lapsuudessaan ja tyttö on antanut kytkeä itsensä avaruusalukseen.
Kirsten De Graaf Kirsten De Graaf on hollantilainen Aku Ankka -käsikirjoittaja. Hän on yksi harvoista naisista, jotka tekevät Aku Ankkaa. Hänet on tunnettu vitsisarjoistaan, jotka hän kirjoittaa pääasiassa Mau Heymansin kanssa.
Philip Pullman Pullman syntyi 1946 Englannin Norwichissä. Hänen isänsä Alfred Pullman palveli lentäjänä Britannian ilmavoimissa ja perhe joutui muuttamaan usein isän asemapaikkojen vaihtuessa. Pullman oppi lukemaan laivamatkalla Etelä-Afrikkaan vuonna 1951. Kun hän oli seitsemänvuotias, Alfred sai surmansa lento-onnettomuudessa Keniassa Mau Mau -kapinan yhteydessä. Vain vuotta myöhemmin hänen äitinsä meni uusiin naimisiin, ja perhe muutti joksikin ajaksi Australiaan. Sieltä he palasivat Englantiin ja Pullman kävi koulua Lontoossa sekä Harlechissa Walesissa. Sieltä hän jatkoi opiskelemaan englannin kieltä Oxfordin Exeter Collegeen. Omien sanojensa mukaan Pullman olisi halunnut mieluummin taidekouluun opiskelemaan huonekalujen valmistusta, eikä viihtynyt yliopistossa erityisen hyvin: ”Ajattelin että pärjäsin melko hyvin, kunnes valmistuin kolmannen asteen todistuksen kera ja ymmärsin, etten ollutkaan pärjännyt – sinä vuonna neljännen asteen todistusten jakaminen oli lopetettu, muuten olisin saanut sellaisen.”
Marjaniemen Uimarit Vuosina 1965–1973 harjoitti MaU myös vesipallotoimintaa päästen silläkin sektorilla mestaruussarjaan. Vesipallosta jouduttiin luopumaan hallitilan puutteen vuoksi. Vuonna 1980 toiminta keskitettiin pääosin uuteen Vuosaaren uimahalliin.
Teen Challenge Sen perusti vuonna 1958 yhdysvaltalainen pastori David Wilkerson Brooklynissa. Alun perin Wilkerson toimi yhdysvaltalaisessa helluntailaisessa Assemblies of God -liikkeessä ja maalaispastorina Pennsylvaniassa. Nähtyään vuonna 1957 sanomalehdestä, että useita New Yorkin nuoria oli syytettyinä murhista, hän päätti siirtyä katulähetystyöhön. Muun muassa huomattavan puertoricolaisperäisen Mau-Mau-jengin johtaja Nicky Cruz kääntyi Wilkersonin julistustyön seurauksena kristinuskoon. Wilkerson, hänen vaimonsa Gwen sekä useita muita henkilöitä rukoili yhdessä kolmen eri palvelutyön synnyn puolesta Coloradossa; "Teen Challenge USA", "YWAM" ja "Teen Challenge Europe-Asia". Palvelutyöt tavoittivat nuoret ja aikuiset keskuksien kautta elämässä esiintyneiden ongelmien keskeltä. Teen Challenge USA ja Teen Challenge Europe-Asia perustivat huumevieroitusohjelman perustuen Raamatun arvovaltaan, joka havaittiin yhdeksi tehokkaimmista laadussaan hoidettaessa päihderiippuvuudesta kärsiviä ihmisiä. NIDA:n tekemän tutkimuksen mukaan Teen Challengessa hoidetuista ihmisistä on laskettu vieroittuneen keskimäärin 86 prosenttia.
Marjaniemen Uimarit Marjaniemen Uimarit on kasvattanut nuoria kilpauimareita ikäkausisarjojen kansalliselle huipulle 1990- ja 2000-luvuilla. Vuonna 2002 MaU oli yhteispisteissä paras seura Nuorten Talvikisoissa Raumalla ja vuonna 2005 Nuorten lyhyen radan mestaruuskisoissa Tampereella.
Marjaniemen Uimarit Marjaniemen Uimarit ry (MaU) oli helsinkiläinen uintiseura. Seura perustettiin vuonna 1948 Itä-Helsingin Marjaniemessä. Uimarit toimivat aluksi paikallisessa melontaseurassa, Marjaniemen melojissa, mutta kaupungin rakentaman uimarannan valmistuttua uimarit järjestäytyivät omaksi seurakseen.
Mau Heymans Toisinaan Heymans käsikirjoittaa tarinansa itse, mutta useimmiten hän käsikirjoittaa ne jonkun käsikirjoittajan kanssa yhdessä ja sitten itse piirtää ne puhtaaksi. Nuorena hän piirsi veljensä Bas Heymansin kanssa useita punk-henkisiä sarjakuvia. Aku Ankka -sarjakuviin hän piirtää yleensä Akulle pitkän kaulan.
Egyptin mau Nykyään virallisia egyptinmau-kissoja on Amerikassa, Euroopassa, Australiassa ja useilla muilla alueilla, joissa harrastetaan kissankasvatusta. Epävirallista, ei-puhdasrotuista mauntyyppistä kesykissaa esiintyy katukissoina ja lemmikkeinä yleisesti koko Itä-Afrikan pohjoisosassa, ja se on tuttu näky kulkukissana Kairon kaduilla.
Taiaha Taiaha oli maorien käyttämä kahden käden ase. Sauvaa muistuttavaa asetta käyttivät usein heimopäälliköt. Paitsi aseena, sitä käytettiin myös kuten tavallista sauvaa. "Mau taiaha" on taiahoilla käytävä harjoitus henkinen taistelu, jota harjoitetaan Uudessa-Seelannissa edelleen.
Bas Heymans Bas Heymans aloitti uransa värittämällä veljensä Mau Heymansin tarinoita. Basin tyyli onkin samantyyppistä Maun tarinoiden kanssa. Eniten sarjoja Bas on tehnyt Frank Jonkerin kanssa, mutta myös veljensä Maun, Comicup studion, Paul Hoogman ja Jan Krusen kanssa on tarinoita kertynyt.
Kalenjinit Kipsigisit ovat suurilukuisin kalenjinien haara noin 785 000 hengellään. Kipsigisien elinalue ulottuu ylämailta Timboroalta Mara-joelle etelässä, Mau-jyrkänteelle idässä ja lännessä Kebenetiin. Kipsigisejä asuu myös Laikipiasa, Kitaleessa, Nakurussa, Eldoretissa ja Nandi Hillseillä. Alkujaan kipsigisien arvellaan olevan lähtöisin Sudanista.
Idi Amin Vuonna 1946 Amin liittyi Ison-Britannian siirtomaa-armeijaan (King’s African Rifles) kokin apulaiseksi. Hän väitti itse palvelleensa toisen maailmansodan Burman taisteluissa. Hänet siirrettiin 1947 Keniaan sotamieheksi, jossa hän palveli vuoteen 1949, jolloin yksikkö siirrettiin Somaliaan taistelemaan shifta-kapinallisia vastaan. Vuonna 1952 hän osallistui Mau Mau -liikkeen vastaiseen taisteluun Keniassa, ja myöhemmin samana vuonna hänet ylennettiin korpraaliksi. Vuonna 1953 Amin ylennettiin kersantiksi ja 1954 hänestä tuli effendi, joka oli korkein mustalle sallittu arvo siirtomaa-armeijassa. Hänet ylennettiin 1961 Ugandassa luutnantiksi, jolloin hänestä tuli maan toinen musta upseeri.
1960-luvun alkuvuosina Amin ja hänen johtamansa pataljoona osallistui paikallisiin karjasotiin Ugandassa ja Keniassa. Vuonna 1962 Aminin johtama 4th KAR hyökkäsi kenialaiseen kylään ja tappoi sen asukkaita Turkanan verilöylyssä. Valitukset päätyivät Nairobiin ja brittien tekemissä tutkimuksissa paljastui, että verilöylyssä menehtyneitä oli kidutettu, pahoinpidelty kuoliaaksi ja jopa haudattu elävältä. Amin selviytyi sotaoikeudelta vain muutamaa kuukautta myöhemmin tapahtuneen Ugandan itsenäistymisen ansiosta. Kampalan viranomaiset totesivat, että oli poliittisesti mahdotonta tuomita maan toista alkuperäisväestöä edustavaa upseeria.
Verkkotopologia Rengastopologiassa verkosta on muodostettu fyysinen rengas, jonka jokaisessa solmussa on verkkolaite. Verkkolaitteet on yhdistetty verkkoon MAU-yksiköllä (Multistation Access Unit). Tunnetuin esimerkki rengasverkosta on IBM:n Token Ring -verkko, joka on toteutettu fyysisenä tähtenä IBM:n kaapelointijärjestelmällä, joka kytkeytyy renkaaksi. Token Ring -verkkoja ei enää kehitetä, sillä ne eivät olleet kilpailukykyisiä Ethernet-teknologian kanssa.
Viiriäinen Lentoon lähtiessä viiriäinen päästää pehmeän, rullaavan ”vryy”-äänen. Viiriäisen lauluääni on viheltävä ja kuuluva ”bitt bi-itt”, jonka paino on ensimmäisellä ja viimeisellä tavulla. Se toistaa säettään nopeasti, kerran sekunnissa, 3–8 kertaa. Joskus viiriäinen päästää laulun alussa myös tukahtuneen, nenäsointisen ja narisevan ”mau-vau”-äänen. Viiriäinen laulaa erityisesti hämärässä ja aamun sarastuksen aikoihin, mutta myös muinakin aikoina.
Mambait Mambait ovat tetumien jälkeen toiseksi suurin etninen ryhmä Itä-Timorissa. Portugalilaiset kutsuivat heitä nimellä maubere. Maubere tai Mau Bere on yleinen miehen etunimi Mambaiden keskuudessa.
Pyöreät talot, joissa on kartiomaiset katot ovat mambaiden tyypillisiä asuntoja. Mambait viljelevät riisiä, maissia ja juureksia.1.http://www.statistics.gov.tl/category/publications/census-publications/2015-census-publications/volume-2-population-distribution-by-administrative/4-language/
Meksiko Meksiko on presidentiaalinen liittovaltio. Presidentti on sekä valtionpäämies että toimeenpanovallan ylin haltija. Hän on maan poliittinen johtohahmo, ja hän nimittää hallituksen ja on armeijan päällikkö. Presidentti valitaan suoralla kansanäänestyksellä kuusivuotiskaudeksi, eikä valinta toiselle kaudelle ole mahdollista. Erillistä varapresidenttiä ei ole, vaan presidentin estyessä viranhoidosta hänen sijaisensa on korkeimman oikeuden presidentti.