mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Likoman piirikunta Likoman piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Mozambikin aluevesien sisällä, Malawijärven (Njassajärven) itärannan läheisyydessä kahtena enklaavina sijaitseva kahden saaren Likoma ja Chizumulu) muodostama piirikunta on osa Malawin Pohjoista aluetta. Saaret kuuluvat Malawille historiallisesta syystä, sillä tutkimusmatkailija David Livingstonen lähetysjärjestö perusti Likoman saarelle päämajansa 1880-luvulla. 
Piirikunnan keskus on Likoman taajama. Piirikunnan maapinta-ala on 18 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 7 900 as. (vuonna 1977), 8 200 as. (1987), 8 100 as. (1998) ja 10 400 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 10 440 asukasta.
Mack David Mack David kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Rancho Miragessa, Kaliforniassa, vuonna 1993 kärsittyään vuosia sydänvaivoista. Hänellä ja hänen vaimollaan Beatricella oli yksi poika ja yksi tytär.
David II David II kuoli aivan yllättäen kesken valtakautensa ilman laillisia jälkeläisiä. Hänen jälkeensä Skotlannin hallitsijaksi tuli hänen sisarensa Marjorien poika Robert II.
Toronto Blueshirts Livingstone haastoi muun liigan oikeuteen ja vaatien korvauksia. Tähän NHA:n johto vastasi ilmoittamalla, ettei kautta 1917-18 pelattaisi lainkaan. Pari viikkoa myöhemmin ilmoitettiin uuden liigan perustamisesta, jonka alaisuuteen kaikki muut NHA-joukkueet ilmoittivat siirtyvänsä, paitsi Toronto Blueshirts. Näin Eddie Livingstone oli jäänyt yksinään pelaamaan omaa liigaansa, johon olisi osallistumassa kokonaiset yksi joukkue, Toronto Blueshirts.
David Berkowitz David Falco Berkowitz (s. 1. kesäkuuta 1953) on pahamaineinen sarjamurhaaja, joka tunnetaan paremmin nimellä Samin poika (Son of Sam). Hän tappoi New Yorkissa 1970-luvulla kuusi ihmistä ja haavoitti useita muita. Hänen ristimänimensä oli David Falco — Berkowitz oli hänen adoptiovanhempiensa nimi. Hänet adoptoitiin muutaman päivän ikäisenä. Davidin ollessa 14-vuotias hänen adoptioäitinsä kuoli. Berkowitzin äiti oli juutalainen, ja myös Berkowitz itse identifioi itsensä juutalaiseksi.
Pyhä David Pyhä David (, ) oli 500-luvulla elänyt walesilainen piispa, joka tunnetaan nykyisin Walesin suojeluspyhimyksenä. Hänen arvellaan syntyneen 462–512 ja kuolleen 1. maaliskuuta 589 Mynywissä (), joka tunnetaan nykyään nimellä St David’s. Legendan mukaan Pyhä David syntyi kallionjyrkänteen päällä kymmenen minuutin kävelymatkan päässä Mynywistä paikalla, jossa nykyään sijaitsee Nonin kappeli. Myöhemmin Pyhä David perusti Mynywiin luostarin, jossa hän myös kuoli vanhuuteen.
David Pawson Nykyään David Pawson asuu Hampshiren Basingstoken lähistöllä Etelä-Englannissa vaimonsa Enidin kanssa. Hänen kolmesta lapsestaan vanhimmalla eli Deboralla todettiin leukemia, johon tämä kuoli vuonna 2004.
Edgeworth David David ei saanut työtään ikinä valmiiksi. Hänen terveytensä heikkeni, ja hänellä oli samaan aikaan meneillään myös muita projekteja, jotka veivät aikaa. Hän kuoli Sydneyssä Royal Prince Alfred -sairaalassa lohkokeuhkokuumeeseen 28. elokuuta 1934. David sai valtiollisen hautauksen. Toimitus pidettiin Pyhän Andreaan katedraalissa, ja sen jälkeen hänet polttohaudattiin sotilaallisin menoin.
Georg August Wallin Wallinin matka käsittelevä teksti luettiin Englannin maantieteellisen seuran kokouksessa, jossa hän oli itse läsnä. Raportti herätti ansaittua laajaa huomiota. Raportti julkaistiin seuran aikakauskirjassa vuonna 1851 nimellä "Notes Taken During a Journey Through Part of Northern Arabia in 1848". Seura julkaisi Wallinin toisen matkakuvauksen samassa aikakauskirjassa vuonna 1854 nimellä: "Narrative of Journeys From Cairo to Medina and Mecca by Suez, Arabia, Tawila, Al-Jauf, Jubbe, Hail and Nejd, in 1845". Tunnustuksena Wallinin suurista ansioista Arabian tutkijana seura antoi hänelle 25 guinean summan. Palkinnon oli edellisenä vuonna saanut David Livingstone.
Westminster Abbey Westminster Abbey on tunnettu etenkin hautakirkkona, ja viimeisen leposijan saaminen sieltä on ollut erityinen kansallinen kunnianosoitus. Kirkossa lepäävät muun muassa valtiomiehet William Ewart Gladstone, William Pitt vanhempi ja William Pitt nuorempi, säveltäjä Georg Friedrich Händel sekä tiedemiehet Charles Darwin, Isaac Newton, Stephen Hawking ja David Livingstone. Kirkon kuuluisin nähtävyys on kuitenkin Poet’s Corner eli runoilijoiden nurkkaus, jonne on haudattu englantilaisen kirjallisuuden suurimpia nimiä, muun muassa Robert Browning, Geoffrey Chaucer, Charles Dickens, Thomas Hardy, Samuel Johnson, Rudyard Kipling ja Alfred Tennyson. Lisäksi Poet’s Cornerissa on muistomerkkejä muualle haudatuille kirjailijoille, kuten William Shakespearelle ja lordi Byronille.
Ray Evans Evansilla oli 60 vuoden yhteistyö elokuvasäveltäjä Jay Livingstonin kanssa. Kaksikon tekemiä kappaleita ovat muun muassa "Mona Lisa" ja "Buttons and Bows", sen lisäksi kaksikko teki muun muassa tunnusmusiikin Bonanzaan. Ray Evansin kuuluisin laulu on kuitenkin "Que Sera, Sera" (laulettu suomeksi nimellä "Kenpä tietäis sen"), jonka Doris Day lauloi elokuvassa Mies, joka tiesi liikaa. Tunnettu joululaulu "Silver Bells" on myös Evansin ja Livingstonin käsialaa .
Kansan Tahto Vuonna 1945 Kansan Tahto alkoi ilmestyä uudelleen Pohjolan työtätekevän kansan, käytännössä SKDL:n Pohjois-Suomen piirijärjestöjen äänenkannattajana. Se siirtyi Vasemmistoliiton hallinnoimaksi 1990.
Tornion Uutiset "Tornio"-lehden lakkauttamisen jälkeen vuonna 1901 Tornion kaupunki oli jäänyt vaille omaa sanomalehteä. Vuonna 1905 lehtiä alkoi ilmestyä kaksikin, "Tornion Lehti" ja vaatimattomampi "Tornion Uutiset". Kilpailijaansa verrattuna "Tornion Uutiset" oli suunnattu selvemmin maaseutuväestölle. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen se julistautui linjaltaan suomenmieliseksi, kansanvaltaiseksi ja perustuslailliseksi. Kyseessä ei kuitenkaan ollut poliittinen lehti, vaan pikemmin julkaisijansa Gustaf Adolf Ryynäsen liikeyritys. Yhdestä kolmeen kertaan viikossa ilmestynyt "Tornion Uutiset" lakkasi taloudellisesti kannattamattomana.
Lappeenrannan Uutiset (kaupunkilehti) "Lappeenrannan Uutiset" alkoi ilmestyä nykyisellä nimellään tammikuussa 2009. Tätä ennen lehti tunnettiin "Kaakkois-Suomen Sanomina", joka perustettiin vuonna 1994. Suomen Lehtiyhtymä -konsernin (nykyisen Etelä-Suomen Median) ostettua lehden syksyllä 2008 käynnistettiin uudistustyö, joka johti "Lappeenrannan Uutisten" syntymiseen. Jo vuosina 1885–1898 Lappeenrannassa ilmestyi "Lappeenrannan Uutiset" -niminen sanomalehti, mutta sillä ei ole yhteyttä nykyisen lehden kustannusliiketoimintaan.
Kansan Tahto Kansan Tahdon perusti samanniminen sanomalehtiosuuskunta vuonna 1906 "köyhien ja sorrettujen äänenkannattajaksi". Lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti Oulussa 3. helmikuuta. SDP:n puoluelehtioikeudet se sai samana vuonna Oulun puoluekokouksessa.
Lappeenrannan Uutiset (kaupunkilehti) "Lappeenrannan Uutiset" uudistui tammikuussa 2013 tabloidiformaattiin, ja vuoden 2014 tammikuussa lehden ilmestymiskerrat kaksinkertaistuivat siten, että keskiviikon lisäksi alkoi ilmestyä myös viikonvaihdenumero. Sisarlehti "Imatralainen" on tehnyt samat toimenpiteet.
Panorama (gibraltarilainen sanomalehti) "Panorama" perustettiin joulukuussa 1975. Sen tarkoitus oli tarjota erilainen näkökulma uutisiin kuin vakiintuneella "Gibraltar Chroniclella". "Panorama" ilmestyi aluksi kerran viikossa ja siitä tuli Gibraltarin suosituin viikoittainen lehti. Vuonna 2002 se alkoi ilmestyä päivittäin.
Tiedonantaja Tiedonantajan alkuna voidaan pitää n vuosina 1967–1968 julkaisemaa Tiedote-jäsenlehteä. Keväällä 1968 piiri alkoi suunnitella uutta säännöllisesti ilmestyvää ja tilauspohjaista lehteä. Syyskuun Tiedotteessa julistettiin lehden nimikilpailu ja ensimmäinen Tiedonantaja ilmestyi lokakuun alussa. Lehti alkoi ilmestyä 1–2 kertaa kuussa. Piirisihteeri Markus Kainulainen ja Urho Jokinen olivat hankkeen keskeisimmät taustahenkilöt. Lehden menot katettiin aluksi pääosin Uudenmaan ja muiden oppositiopiirien varoilla. SKP:n opposition aikeet levittää lehteä Uudenmaan ulkopuolelle herättivät jyrkkää vastustusta puolueen enemmistön riveissä ja marraskuussa puolue kielsi tämän. Ukaasi ei kuitenkaan tehonnut. Alkuvuonna 1969 ja piirijärjestöt ilmoittivat halukkuudestaan saada Tiedonantaja jäsenlehdekseen ja pian lehdessä alkoi ilmestyä tukilistoja ympäri maata. Tšekkoslovakian tapahtumien jälkeen siitä päätettiin tehdä kaikkien puolueen opposition hallussa olleiden piirijärjestöjen lehti. Lehden toimituskunta työskenteli tuolloin yhdessä huoneessa Koiton talossa.
Nykyisen valtakunnallisen Tiedonantajan syntyhetkenä pidetään elokuuta 1969, jolloin se muuttui vähemmistökommunistien (ks. taistolaisuus) maanlaajuiseksi lehdeksi haastaen SKDL:n ja SKP:n virallisen pää-äänenkannattajan, Kansan Uutiset.
Ruttokellot Kai Hirvasnoro kirjoittaa Kansan Uutisissa: "Ruttokelloja parempaa jännäriä on vaikea kuvitella... Näin hyviä jännityskirjoja ei montaa ilmesty koko maailmassa... Ruttokellot tekee erityisen tehokkaaksi se, että jotain tämän kaltaista voisi aivan hyvin tapahtua myös oikeasti."
Uusi Kotimaa August Nylundin omistama ja toimittama "Uusi Kotimaa" alkoi ilmestyä Minneapolisissa elokuussa 1881. Neli- ja myöhemmin kuusisivuinen viikkolehti julkaisi uutisia sekä lukijoita viihdyttäviä jatkokertomuksia. Vuonna 1884 Nylund muutti lehtensä Minnesotan New York Millsiin, jossa hän julkaisi myös kaunokirjallista kuukausilehteä "Aamuruskoa".
Kabul Weekly Kabul Weekly oli afganistanilainen sanomalehti, joka ilmestyi Kabulissa. Se perustettiin vuonna 1991, mutta julkaisu jouduttiin lopettamaan vuonna 1994. Lehti alkoi taas ilmestyä Taliban-hallinnon kaaduttua. Kabul Weekly ilmestyi joka keskiviikko, ja se julkaisi uutisia englanniksi, dariksi ja paštuksi. Lehden levikki oli noin 10 000, ja se oli maan merkittävin sanomalehti, jota luettiin niin Kabulissa kuin maaseudullakin.
Kansan Uutiset Kansan Uutiset alkoi julkaista artikkeleita verkossa 1990-luvun lopulla. Lehden sivustolla julkaistiin muutama artikkeli jokaisesta lehdestä, kunnes se joulukuussa 2008 uudistettiin ja sisältöä laajennettiin huomattavasti. Samalla aloitti Kansan Uutisten maksullinen näköislehti. 10. joulukuuta 2008 lehden hallitus päätti Kansan Uutisten muuttumisesta pääasiassa verkkolehdeksi. Syyskuusta 2009 lähtien lehti on ilmestynyt paperilla vain perjantaisin, kun se ennen uudistusta ilmestyi neljästi viikossa.
Imatralainen "Imatralainen" uudistui tammikuussa 2013 tabloidiformaattiin, ja vuoden 2014 tammikuussa lehden ilmestymiskerrat kaksinkertaistuivat siten, että keskiviikon lisäksi alkoi ilmestyä myös viikonvaihdenumero. Sisarlehti "Lappeenrannan Uutiset" on tehnyt samat toimenpiteet.
Lahden Uutiset Lahden Viikkouutiset oli Suomen Lehtiyhtymän omistama ilmaisjakelulehti, joka alkoi ilmestyä Lahdessa vuonna 2005. Lehti saapui kilpailijaksi alueelle, missä Esa-konsernilla on selvä valta-asema. Lahden Viikkouutiset saavutti kuitenkin suuren suosion. Vuonna 2006 nimi muuttui Päijät-Hämeen Viikkouutisiksi, ja levikki oli yli 100 000 kattaen maakunnan lähes kokonaan. Parhaimpina aikoina lehti ilmestyi kaksi kertaa viikossa.
Tampereen historia Ensimmäinen tamperelainen sanomalehti, "Sanomia Tampereelta", alkoi ilmestyä vuonna 1866. Tampereen huomattavin sanomalehti "Aamulehti" aloitti ilmestymisensä vuonna 1881; lehti oli vuosina 1918–1990 Kokoomuksen äänenkannattaja. Toinen huomattava lehti oli vuosina 1899–1991 ilmestynyt sosialidemokraattinen "Kansan Lehti".
Nya Tidningen Kerran viikossa maanantaiaamuisin ilmestyneen "Nya Tidningenin" olemassaolo perustui siihen, että Helsingin suuret lehdet ilmestyivät maanantaisin vasta iltapäivällä. Se oli ulkoasultaan ja sisällöltään moderni uutis- ja viihdelehti, joka toimi RKP:n vasemmiston äänenkannattajana. Vuonna 1925, kun "Hufvudstadsbladet" alkoi ilmestyä maanantaiaamuisin, "Nya Tidningen" siirtyi lauantain iltapäivään ja menetti kannatuksensa. Sen vaikutus suomalaisen journalismin uudistumiseen ehti kuitenkin olla merkittävä.
Suomen Maaseudun Puolue SPP alkoi luoda organisaatiota heti perustamisensa jälkeen ja jo maaliskuun 1959 lopussa puolueella oli yli 200 osastoa. Toukokuusta alkaen perustettiin kunnallisjärjestöjä ja vuoden lopussa muodostettiin ensimmäiset piirijärjestöt. 27. helmikuuta 1959 alkoi ilmestyä puolueen äänenkannattaja "Pientalonpoika", jota julkaisemaan perustettiin samanniminen osakeyhtiö. Syksyllä 1961 lehti vaihtoi nimekseen Suomen Uutiset.
Ilmaisjakelulehti Jo puolen vuoden kuluttua "Tamperelaisen" aloittamisesta syntyi Kuopioon "Uutis-Kukko", jota seurasivat "Turkulainen", "Oulu"-lehti ja "Porilainen". Jyväskylään perustettiin "Jyväs-Jussi", Lappeenrannassa alkoi ilmestyä "Uutismies" ja Vaasassa ruotsinkielistä rannikkoaluetta laajemminkin peittävä "Österbotniska Kuriren".
Porin Sanomat Kesäkuussa 2013 lehti fuusioitiin osaksi Satakunnan Kansaa, ja se alkoi ilmestyä lehden mukana perjantaisin jaettavana Porilaine-nimisenä liitteenä.
Inferno (lehti) Inferno, raskaan rockin erikoislehti, alkoi ilmestyä 27. elokuuta 2001, ja sitä on ilmestynyt tähän mennessä 98 numeroa. Sisältö koostuu haastatteluista, artikkeleista, raporteista, uutisista ja arvosteluista, jotka liittyvät metallimaailmaan, mutta silloin tällöin yksittäiset artikkelit voivat käsitellä myös muita samankaltaisia musiikkilajeja.
Liechtensteinin historia Vuonna 1852 solmittiin tulliliitto Itävalta-Unkarin kanssa, mikä aiheutti taloudellisen vapautumisen ja mahdollisti tekstiiliteollisuuden kehittymisen. Ruhtinas Juhana II:n hallituskaudella alkoi uudistusten aika, joilla oli myös maapäivien hyväksyntä ja täten ne myös nauttivat kansan luottamusta. Liechtensteinin ensimmäinen pankki avattiin vuonna 1861. Uudistuksellinen perustuslaki laadittiin ja ensimmäinen kansallinen sanomalehti alkoi ilmestyä vuonna 1862. Uuden perustuslain mukaan hallitseva ruhtinas oli yhä hallitsija, muttei enää itsevaltiaana eikä siis maapäivien yläpuolella. Maa kehittyi monin tavoin muutenkin.
Pohjan Voima "Pohjan Voima" lakkautettiin muiden vasemmistoradikaalien lehtien tavoin kesäkuussa 1930. Sen jälkeen kommunistit vaikuttivat Oulussa vuosina 1932–1936 painetussa niin sanotun Muhoksen liikkeen lehdessä "Kansan Pulassa" sekä vuoteen 1935 saakka ilmestyneissä maanalaisissa lehdissä. Kirjateollisuus Oy:n kirjapaino saatiin avattua syksyllä 1937, jolloin sieltä alkoi ilmestyä kommunistien tukema sosiaalidemokraattinen "Pohjolan Työ". "Pohjan Voiman" aatteellinen jatkaja oli vuonna 1945 aloittanut "Kansan Tahto".
Satakunnan Kansa Satakunnan Kansan toimitus sijoittui lehtien yhdistymisen jälkeen Nikolainkadun (nyk. Valtakatu) varrelle entisiin Satakunnan Sanomien toimitiloihin. Vuonna 1921 samaan yhteyteen valmistui uusi rotaatiopaino ja 1936 kolmikerroksinen uudisrakennus. Niiden tilalle valmistui vuosina 1964–1966 sanomalehtitalo, jossa Satakunnan Kansan toimitus työskenteli heinäkuuhun 2009 saakka. Uusi painotalo puolestaan aloitti toimintansa Mikkolan kaupunginosassa 1974. Kesäkuussa 1996 lehteä julkaissut Satakunnan Kirjateollisuus siirtyi lähes kokonaan Aamulehti-yhtymään kuuluneen Alpress Oy:n omistukseen. Vuonna 1998 omistajaksi vaihtui liiketoimintansa aloittanut Alma Media. Satakunnan Kansaa painettiin Porissa aina vuoteen 2012 saakka, jolloin painopaikaksi vaihtui Alma Manun sanomalehtipaino Tampereella. Vuoden 2012 alussa lehti alkoi ilmestyä tabloid-muodossa.
Tammerfors Aftonblad "Tammerfors Aftonblad" oli Tampereen vähälukuisen ruotsinkielisen väestön paikallinen uutis- ja ilmoituslehti. Kielipolitiikassa se oli ruotsinmielinen ja muissa kysymyksissä vapaamielinen. Sortovuosina lehdestä tuli perustuslaillinen ja se sai kenraalikuvernööri Bobrikovilta määräaikaiset lakkautustuomiot vuosina 1899 ja 1901. "Tammerfors Nyheter" tuki ruotsalaista puoluetta ja vuodesta 1906 lähtien ruotsalaista kansanpuoluetta. Lehti lakkautettiin vuonna 1916, mutta se alkoi pian ilmestyä uudestaan vanhalla nimellään. Vuosina 1883–1885 sen kustannusyhtiö julkaisi myös suomenkielistä "Tampere"-lehteä.
Tampereen Sanomat Vuonna 1881 Tampereen Sanomat uutisoi pilkallisesti J. V. Snellmanin 75-vuotispäiville osallistuneen tamperelaisen valtuuskunnan matkasta. Tämä suututti kyseiseen valtuuskuntaan kuuluneet lennätinpäällikkö F. V. Jalanderin ja tehtailija Anton Vuorisen niin, että he alkoivat puuhata uutta kilpailevaa lehteä Tampereelle. Tämän uuden lehden, Aamulehden, näytenumero ilmestyikin jo joulukuussa 1881. Tampereen Sanomat ilmestyi aina elokuuhun 1900 saakka, jolloin lehti jouduttiin talousvaikeuksien vuoksi lopettamaan. Lehti alkoi kuitenkin ilmestyä uudelleen syyskuusta 1905 alkaen.
Suomen sisällissodan aikana Tampereen Sanomien kirjapaino tuhoutui Tampereen taistelun aikana valkoisten tykkitulessa ja lehden ilmestyminen keskeytyi. Vuoden 1918 aikana Tampereen Sanomia painettiin vielä jonkin aikaa takavarikoidussa Kansan Lehden kirjapainossa. Lehti alkoi ilmestyä uudelleen 1920 "Maaseudun Sanomien" nimellä, mutta muutti sitten nimensä takaisin entiseen muotoon vuonna 1925.
Vapaus (Mikkeli) 1920- ja 1930-luvuilla "Vapaus" jäi maakuntalehtien kilpailussa yhä selvemmin alakynteen. Sitä julkaissut osuuskunta teki vararikon vuonna 1933. Lehden toimintaa onnistuttiin kuitenkin jatkamaan, ja vuoden 1935 alussa se siirrettiin uudelle osakeyhtiölle. 1950-luvulla lehti sortui taloudellisiin vaikeuksiin. Vuonna 1963 se yhdistettiin Viipurista Lappeenrantaan siirtyneeseen "Kansan Työhön", joka alkoi ilmestyä nimellä "Saimaan Sanomat".
Kansan Uutiset Kansan Uutisten levikki nousi aluksi tasaisesti ja se ylitti 50 000. Kansan Uutiset oli Suomen luetuin poliittinen työväenlehti. 1980-luvulle asti Kansan Uutisia painettiin Kotkankadulla sijainneessa, SKP:n omistamassa, kirjapaino Yhteistyössä. Yhteistyön mentyä konkurssiin painotyöt alettiin ostaa Keski-Uusimaa Oy:ltä.
Sotainvalidien Veljesliitto Sotainvalidien Veljesliiton julkaisu on Sotainvalidi. Se alkoi ilmestyä Sotainvaliidi-nimisenä vuonna 1940. Äänilehtenä Sotainvalidi alkoi ilmestyä vuonna 1994 ilmestyen 6 kertaa vuodessa. Sähköinen näköislehti on saatavissa vuodesta 2009 lähtien.
Herätkää! Lehti alkoi ilmestyä englanniksi 1. lokakuuta 1919 nimellä "The Golden Age". Suomeksi se alkoi ilmestyä nimellä "Kultainen aika" vuonna 1921. Lehden nimi viittasi tulevaan tuhatvuotiseen valtakuntaan, josta Raamattu kertoo. Kultaisen ajan sisarlehti Vartiotorni puolestaan alkoi ilmestyä jo vuonna 1879. Alkuvuosina sen painos oli paljon Vartiotornia suurempi. Jehovan todistajien mukaan lehti pyrki käsittelemään yksinkertaisella ja havainnollisella tavalla ajankohtaisia tapahtumia ja samalla tuomaan esiin Jumalan lupauksia tulevasta pelastuksen ajasta. Lehden päätoimittajana toimi alkuvuosina Clayton Woodworth.
Aamuset Aamuset on Turussa ja sen lähiseuduilla ilmestyvä kaupunkilehti. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1981, ja sitä julkaisee Turun Tietotarjonta Oy, joka on osa TS-Yhtymää. Lehden ilmestymistiheys tuplaantui vuonna 2006, jolloin "Aamuset" alkoi ilmestyä keskiviikon lisäksi myös lauantaisin. Aiemmin lehti oli ilmestynyt kahdesti viikossa vain joulukuussa eikä lainkaan juhannuksesta elokuun alkuun. Vuodesta 2006 lähtien lehti alkoi ilmestyä myös kesäisin kerran viikossa. Lehden painos on 136 000 kappaletta (tammikuu 2010). "Aamuset"-lehden päätoimittaja on Lasse Virtanen.
Tarto maa rahwa Näddali-Leht Tarto maa rahwa Näddali-Leht oli ensimmäinen vironkielinen sanomalehti. Se alkoi ilmestyä 1806. Lehteä julkaisi kolme saksalaispappia, ja sen aineisto perustui ulkomaanasioihin keskittyvään tarttolaiseen saksankieliseen lehteen Dörptsche Zeitungiin. Aineiston vuoksi siinä ei kerrottu paikallisia uutisia. Ulkomaanuutisten lisäksi siinä oli maataloutta ja teveydenhoitoa koskevia käytännön neuvoja. Se oli tarkoitettu maaorjatalonpojille.
Kierâš Kierâš on inarinsaamenkielinen verkkoviikkolehti, joka alkoi ilmestyä 6. syyskuuta 2007. Lehteä kustantaa Anarâškielâ servi, ja sen päätoimittaja on Petter Morottaja. Lehti ilmestyy kerran viikossa ja tarjoaa inarinsaamenkielisille uutisia, ilmoituksia ja ajankohtaista keskustelunaiheita. Lapin sivistysseura on myöntänyt toimitukselle rahoitusta lehden tekoon ennen sen lakkauttamista. Saamelaiskäräjien kulttuurilautakunta on myöntänyt lehdelle julkaisutukea vuodeksi 2008.
Satakunnan Sanomat Satakunnan Sanomat oli Porissa vuosina 1907–1917 ilmestynyt sanomalehti. Se yhdistyi syksyllä 1917 Satakunta-lehden kanssa, joka alkoi vuoden 1918 alusta ilmestyä nimellä Satakunnan Kansa. Satakunnan Sanomat oli nuorsuomalaisten äänenkannattaja.
Vartiotorni – Jehovan valtakunnan julistaja Lehti ilmestyi aluksi kahdeksansivuisena ja kerran kuussa. Vuonna 1891 lehti laajeni 16-sivuiseksi, 1892 se alkoi ilmestyä kahdesti kuussa. Vuonna 1950 lehti alkoi ilmestyä useilla kielillä 32-sivuisena.
Työläisnainen Vuonna 1920 naisliitto jäi kommunistien haltuun. "Työläisnainen" ilmestyi heidän äänenkannattajaan tammikuusta 1920 kesään 1923 saakka, lokakuusta 1920 lähtien alaotsikolla "Sosialistinen naisten lehti". Marraskuusta 1920 lähtien sen toimittajana työskenteli tamperelaisen "Kansan Lehden" toimitukseen kuulunut Matilda (Tintti) Kaihosalo. SDP:n naiset alkoivat julkaista omia tilapäisjulkaisujaan, ja vuonna 1921 perustetun Suomen sosialidemokraattisen työläisnaisliiton äänenkannattajana alkoi vuonna 1922 ilmestyä "Toveritar", jonka nimeksi muutettiin vuonna 1944 "Tulevaisuus".
Kurikka-lehti 1940-luvulla lehden kustantajaksi perustettiin perheosakeyhtiö. Vuonna 1956 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa. Lehti palasi ilmestymään kerran viikossa vuonna 1970. Vuonna 1976 lehden nimi muutettiin Kurikka-lehdeksi. Jälleen vuonna 1983 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa.
Pohjan Kansa Valkoisten sisällissodan aikana tuhoama "Kansan Tahdon" kirjapaino saatiin kuntoon kesäkuussa 1919, jolloin sieltä alkoi ilmestyä uusi työväenlehti nimeltä "Pohjan Kansa". Sen kustantajaksi oli jo marraskuussa 1918 perustettu samanniminen osakeyhtiö. Lehti kannatti työväen luokkataistelua, mutta korosti parlamentaarisen toiminnan merkitystä ja SDP:n paikallisjärjestöistä poiketen tuki puolueen johtoa. SDP:n hajotessa vuoden 1920 aikana "Pohjan Kansasta" tuli sosialistisen työväenpuolueen äänenkannattaja, joka kuitenkin säilytti itsenäisyytensä puolueen ja varsinkin SKP:n johtoon nähden. Sosiaalidemokraatit perustivat sen kilpailijaksi uuden "Kansan Tahdon". "Pohjan Kansa" sai kirjoittelustaan useita viranomaisten nostamia painokanteita, jotka johtivat toimittajien pitkiin vankeustuomioihin. Toukokuussa 1921 lehti määrättiin lakkautettavaksi kolmen kuukauden ajaksi, jolloin se ilmestyi nimillä "Kansan Tahto" ja "Köyhälistön Työ".
Satakunnan Työ Vuonna 2004 Satakunnan Työn julkaisijaksi vaihtui Kansan Uutiset Oy. Kolmipäiväinen lehti muuttui samalla viikkolehdeksi ja "Kansan Uutiset" avasi Poriin oman aluetoimituksen. Viimeiset vuotensa lehti ilmestyi Vasemmistoliiton myöntämän puoluelehtituen turvin. Kun tuki lakkautettiin vuoden 2016 alussa päätettiin myös Satakunnan Työ lakkauttaa. Samassa yhteydessä lehtituen menettivät myös "Kansan Tahto" sekä "Ny Tid".
Udmurttien kirjallisuus Laajemmin udmurttien kirjallisuus alkoi kehittyä vallankumouksen jälkeen. Vuonna 1920 Iževskiin perustettiin Udmurtian kirjakustantamo, vuonna 1921 pidettiin ensimmäinen udmurttikirjailijoiden kokous ja vuonna 1926 alkoi ilmestyä kirjallisuuslehti Keńeš (”Neuvosto”). 1920-luvun kaunokirjallisuudessa etusijalla oli runous, jossa alkuvaiheen romanttiset sävyt korvasi ajan mittaan realistinen elämänkuvaus. Ensimmäisiä vallankumouksen jälkeisiä runoilijoita olivat Maksim Prokopjev, Daniil Maiorov (1889–1923) ja Ivan Djadjukov (1896–1955). Udmurttien kansalliskirjailijaksi mainitun Kuźebai Gerdin teemoja olivat kansan historia, luonto ja uuden yhteiskunnan rakentaminen. Hän kirjoitti myös lastenrunoja, laati oppikirjoja ja keräsi kansanperinnettä. Ensimmäisen naisrunoilijan Ašaĺči Okin tuotantoa pidetään taiteellisesti erityisen merkittävänä.
Kotkan Sanomat Kotkan Sanomien näytenumero ilmestyi 20. joulukuuta 1882, ja se alkoi ilmestyä säännöllisesti vuonna 1883 kerran viikossa keskiviikkoisin. Vuonna 1891 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa (tiistaina ja lauantaina) ja 1899 kolme kertaa viikossa (tiistaina, torstaina ja lauantaina). Lehden viimeinen numero ilmestyi 17. joulukuuta 1903.
Nanait Neuvostoliiton aikana 1930-luvulla aloitettiin kollektivisointi ja nanait alkoivat keskittyä tiheämpiin asutuksiin. Tämä yhdisti aiemmin hajanaista kansaa. Nanaiden keskuuteen alkoi ilmestyä myös koulutettu yläluokka. Nanainainen Yevdokia Gaer valittiin aikoinaan Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon. Nanait ovat nykyisin pitkälle kaksikielisiä ja vuonna 1979 heistä 92% osasi venäjää ja 63% nanaita. Kiinan puolella puhuttava nanain kieli on vaarassa hävitä ja sillä on vain noin 50 puhujaa.
Metsäkustannus Metsälehden edeltäjä Tapio-lehti alkoi ilmestyä vuonna 1907. Tapio-lehti uudistui Metsälehdeksi vuonna 1933. Tabloid-Metsälehden rinnalla alkoi ilmestyä aikakauslehtimuotoinen Metsälehti vuonna 1995, aluksi nimellä Metsälehti Ekstra. Metsälehti Makasiini -nimi otettiin käyttöön vuonna 2000, samalla lehden erikseen tilaaminen tuli mahdolliseksi. Metsälehden ja Metsälehti Makasiinin yhteinen levikki on noin 41 000.
Rukoilevaisuus Liikkeen organisoituminen alkoi vähitellen 1900-luvun alussa. Vuodesta 1906 lähtien alettiin viettää vuosittaisia Länsi-Suomen herännäisjuhlia, ja vuonna 1911 alkoi ilmestyä liikkeen äänenkannattajana Länsi-Suomen Herännäislehti. Vuonna 1926 perustettiin Eurajoen kristillinen kansanopisto, ja vuonna 1941 perustettiin kattojärjestö Suomen Rukoilevaisen Kansan Yhdistys. 1960-luvulla liikkeellä oli kannatusta 19 seurakunnassa, joitten muodostamaa aluetta rajasivat seuraavat pitäjät: Pyhämaa, Laitila, Honkilahti, Eura, Kokemäki, Kullaa, Kankaanpää ja Noormarkku. Useisiin alueen seurakuntiin tuli vuonna 1964 yli sata vuosikertaa Länsi-Suomen Herännäislehteä, jonka koko levikki oli samana vuonna 2 700. Länsi-Suomen herännäisjuhlille osallistui 1960-luvulla vuosittain 4 000–5 000 henkeä.
Työkansa "Työkansan" lakattua Port Arthuriin perustettiin Kanadan ensimmäinen porvarillinen suomenkielinen sanomalehti "Canadan Uutiset". Sosialistit siirtyivät tilaamaan Yhdysvalloissa ilmestyneitä työväenlehtiä: "Työmiestä", "Raivaajaa" ja "Toveria", jotka Canadan Suomalainen Sosialistijärjestö tunnusti omiksi äänenkannattajikseen. Kanadan viranomaiset kielsivät niiden levittämisen yksi toisensa jälkeen vuosina 1916–1917, jolloin sosialistijärjestö päätti perustaa oman sanomalehden. Uusi lehti "Vapaus" alkoi ilmestyä Ontarion Sudburyssa marraskuussa 1917.
Frank Frazetta Vuonna 1950 alkoi ilmestyä Thun'da-sarjakuva, joka oli kokonaan Frazettan kynästä. Vuodesta 1954 alkaen Frazetta työskenteli yhdeksän vuotta "Li’l Abner" -sarjakuvan parissa. Frazetta tapasi tulevan vaimonsa Eleanor Kellyn 7. heinäkuuta 1951 ja heidät vihittiin 17. marraskuuta 1956. Vuodesta 1964 Frazetta alkoi työstää kansia Edgar Rice Burroughsin seikkailukirjoihin Ace Books/Ace Paperbacks -yhtiölle, muttei ollut tyytyväinen kokemaansa arvostuksen puutteeseen ja pieniin palkkoihin. Tyytymättömänä arvostuksen puutteeseen ja siihen, että Ace Books nappasi originaalit taiteilijalta, Frazetta siirtyi Lancer Booksin palvelukseen, näiden luvattua reilumpaa palkkaa ja oikeudet originaaleihin.
Uusi Nainen Vuonna 1982 Uusi Nainen muuttui järjestölehdestä omaksi osakeyhtiökseen, joka myytiin Kansan Uutisille 1986, mutta lehtien yhteistyö ei ottanut toimiakseen. Vuonna 1990 Uusi Nainen -lehden toimitus ryhtyi SDNL:n kanssa puuhaamaan irrottautumista Kansan Uutisista. Entinen kansanedustaja Ulla-Leena Alppi oli keskeinen henkilö sen takana, että lehden julkaisemista varten perustettiin Palmikot -niminen yhdistys. Vuosina 1997–2003 lehteä julkaisi Osuuskunta Onnen Oma.
Akaan Seutu Lehti perustettiin vuonna 1916 Toijalan Sanomat nimellä ja se alkoi ilmestyä säännöllisesti vuoden 1917 alusta lähtien. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Vilho Havia. Vuonna 1949 lehden nimeksi tuli Toijalan Seutu ja se oli Toijalan, Kylmäkosken, Viialan, Sääksmäen, Saarioispuolen ja Kalvolan maakuntalehti. Nykyisen nimensä Akaan Seutu sai 1996 kun siihen liitettiin Viialassa ilmestynyt Viiala-Toijala-Kylmäkoski Lehti. Tämä lehti oli aloittamut ilmestymisensä Viialan paikallisena uutis- ja ilmoituslehtenä vuonna 1952 Viialan Sanomat nimellä. Lehden nimeksi muuttui Viiala-Lehti vuonna 1969 ja Viiala-Toijala-Kylmäkoski Lehti vuonna 1995.
Akaan Seutu kuuluu Pirkanmaan Lehtitalo -konserniin. Lehden päätoimittajana on nykyisin (2017) Juha Kosonen. Oman ilmoituksensa mukaan lehti tavoittaa 14 700 paikallista lukijaa joka viikko.
Eugen Schauman Uutiset kenraalikuvernöörin kuolemasta kiirivät pian läpi Helsingin ja Suomen. Bobrikovia leikanneen Richard Faltinin väitetään sanoneen olleensa tässä tapauksessa tyytyväinen epäonnistumiseensa leikkauksessa, vaikka olikin tehnyt parhaansa. Tilanneselvitystä kansalle annettiin sairaalan ikkunoista. Eugen Schaumanista tuli yhdessä yössä kansallissankari, ja hänen kuviansa alkoi näkyä esteettömästi pitkin kaupunkia. Kansa juhli avoimesti kostotoimia pelkäämättä.
Jerry Cotton Kolmio-Kirjan lopetettua vuonna 2000 "Jerry Cottonin" kustantamisen lehti alkoi ilmestyä vajaan vuoden tauon jälkeen Musiikki-Mainos Ky Juntusen kustantamana. 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla lehden välissä alkoi ilmestyä myös Jussi Piirosen toteuttama "Jerry Cotton" -sarjakuva.
Suometar (sanomalehti) Vuonna 1854, jolloin itämaisen sodan tapahtumat koskettivat myös Suomea, lehti sai sensuuriviranomaisilta luvan julkaista sotauutisia. Tämän seurauksena lehden levikki kasvoi ja se alkoi ilmestyä väliaikaisesti kuutena päivänä viikossa. 1860-luvulla levikki laski, kun Yrjö Koskisen johtamat ”jungfennomaanit” sanoutuivat irti lehden varovaisesta suomalaisuuslinjasta ja perustivat sille kilpailijan "Helsingin uutiset" (1862-63). Vaikka fennomaaniryhmien välirikkoa soviteltiin ja Koskinen sittemmin palasi myös "Suometarta" avustamaan, sovinto oli lyhytaikainen. Vuonna 1866 lehti jouduttiin lakkauttamaan tilaajien vähyyden ja kasvaneiden velkojen vuoksi. Muutamaa vuotta myöhemmin pääkaupunkiin perustettiin Yrjö Koskisen aloitteesta uusi suomenmielinen sanomalehti "Uusi Suometar".
Sukutieto Sukutieto oli Suomen Sukututkimusseuran julkaisema neljä kertaa vuodessa ilmestynyt yleistajuinen sukututkimusjulkaisu. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1984 Sukutietotekniikka ry:n jäsenlehtenä nimellä "Sukutietotekniikka". Vuonna 1990 lehden nimeksi tuli "Sukutieto" ja se alkoi ilmestyä neljästi vuodessa. Kun Suomen sukututkimusseura ja Sukutietotekniikka ry yhdistyivät vuonna 1999, Sukutiedosta tuli suomen Sukututkimusseuran toinen jäsenlehti aikakauskirja Genoksen ohella. Vuoden 2013 alusta Sukutieto yhdistettiin Genokseen.
Suomen Kommunistinen Puolue Vuonna 1945 puolueen pää-äänenkannattajaksi perustettiin sanomalehti Työkansan Sanomat. Se yhdistettiin vuoden 1957 alusta SKDL:n Vapaa Sana -lehteen, jolloin nimi muutettiin Kansan Uutisiksi. Kansan Uutiset oli SKP:n ja SKDL:n yhteinen äänenkannattaja puolueiden lakkauttamiseen asti. SKP:n poliittis-teoreettinen julkaisu oli kuukausittain ilmestynyt (1944–1990) ja tiedotuslehti Päivän Posti (1964–).
Kerttu Kauniskangas Kauniskangas pääsi ylioppilaaksi Oulun tyttölyseosta 1938. Hän aloitti arkkitehtiopinnot Teknillisessä korkeakoulussa, mutta ne jäivät sodan vuoksi kesken. Toimittajan ura alkoi vuonna 1943 oululaisessa Pohjolan Työssä, josta hän siirtyi seuraavana vuonna tamperelaiseen Kansan Lehteen. Nämä olivat molemmat tuolloin sosiaalidemokraattisia lehtiä. Jatkosodan jälkeen Kauniskangas siirtyi Suomen demokraattisen nuorisoliiton julkaiseman Terä-lehden palvelukseen. Terän jälkeen hän siirtyi SKP:n äänenkannattajan, Työkansan Sanomien, toimitussihteeriksi vuonna 1946. Samoihin aikoihin hän liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen. Pakinat nimimerkillä Juorkunan Jussi alkoivat vuonna 1952 ja ne jatkuivat Työkansan Sanomien lakkauttamisen jälkeen Kansan Uutisissa. Miehisen nimimerkkinsä hän valitsi, koska arveli, ettei naisen kirjoittamiin poliittisiin pakinoihin olisi suhtauduttu vakavasti.
Aller 1939 alkoi ilmestyä Det Ny Radioblad, Uusi Radiolehti, jota voidaan pitää alkuna SE og HØRille, joka ilmestyy Suomessa Seiska-nimisenä, sekä saman omistajan sille muiden kustantamojen kilpailua vaikeuttamaan perustamana kilpailijana, Oho!-lehtenä. 1978 SE og HØRistä alkoi ilmestyä norjalainen painos. Vuonna 2006 Aller osti Katso!-lehden A-lehdiltä.
Kansan Uutiset Kansan Uutiset (lyhenne KU) on vasemmistoliiton kerran viikossa ilmestyvä äänenkannattaja. Lehti julistautui puolueen äänenkannattajaksi elokuussa 2000 toimittuaan 1990-luvun ”sitoutumattomana vasemmistolehtenä”. Vuoteen 1990 asti KU oli Vasemmistoliiton edeltäjien, Suomen kansan demokraattisen liiton ja Suomen kommunistisen puolueen, yhteinen äänenkannattaja.
Kansan Sana "Kansan Sana" muutettiin marraskuussa 1992 "Itä-Suomen Viikoksi". Loppuvaiheessaan kahdesti viikossa ilmestyneen lehden tilalla alkoi ilmestyä viikkolehti, jonka tilaajat saivat entiseen tapaan myös "Kansan Uutisten Viikkolehden". Muutoksen taustalla oli yhtiön taloudellinen ahdinko sekä paino- ja jakelukustannuksista saatavat säästöt. Petri Hynysen toimittama "Itä-Suomen Vikko" pyrki painottumaan laajempiin ajankohtaisiin teemoihin ja vähentämään puoluesidonnaisuutta. Lehden toimitus ja konttori muuttivat takaisin Työnkulmalle. Vuoden 1994 alussa perustettiin uusi kustannusyhtiö ISV-Julkaisut Oy ja painatus siirrettiin Lehtisepät Oy:lle Pieksämäelle. Uusi yhtiö teki konkurssin saman vuoden kesäkuussa. Sen taustalla oli lehdistötuen loppuminen sekä tilaus- ja ilmoitustulojen väheneminen.
Kulmakivi Kulmakivi on Suomen teologisen instituutin (STI) tiedotuslehti. Lehti on alkanut ilmestyä vuonna 1988, jolloin STI aloitti toimintansa. Kulmakivi ilmestyy 6 kertaa vuodessa, ja sivumäärä on 16. Vuonna 2006 alkoi ilmestyä lehden 12-sivuinen ruotsinkielinen versio Hörnstenen. Lehti ilmestyy kokonaisuudessaan myös internetsivuilla.
Uiguurit Venäjän vallankumouksen jälkeen Neuvostoliiton alueella syntyi uiguurinkielinen lehdistö ja nykykirjallisuus. Ensimmäisiä sosialistista realismia edustaneita kirjailijoita oli Umar Muhammadi (1906–1931). Toisen maailmansodan jälkeen julkaistut Zija Samedin, Džamal Busakovin ja Hizmet Abdullinin romaanit kuvaavat yhteiskunnan muutoksia, kansan historiallisia kohtaloita ja Kiinan uiguurien elämää. Neuvostokirjallisuus vaikutti myös Xinjiangin nykykirjallisuuden syntyyn 1930-luvulla. Sen perustanlaskijoihin kuului Lutfulla Mutallip (1925–1945). Kiinassa uiguurinkielisiä kirjoja ja lehtiä alkoi ilmestyä 1940-luvulla. Vuonna 1953 perustettiin Xinjiangin kirjailija- ja taiteilijaliitto ja alettiin julkaista kulttuurilehteä "Tarim". Kiinan uiguurikirjailijoiden ensimmäinen edustajakokous pidettiin vuonna 1957.
Tiikeri Vaikka tiikeri oli eurooppalaisille aivan uusi ja kummallinen tuttavuus, Aasian kansat olivat jo tuhansia vuosia eläneet sen kanssa rinta rinnan ja kunnioittaneet sen mahtavaa voimaa. Tiikeri on tärkeä osa monien aasialaisten kulttuurien taidetta ja uskontoa. Sitä kuvattiin hyvin yleisesti jo Induksen kulttuurin aikoihin 4000–6000 vuotta sitten. Toisella vuosituhannella ennen ajanlaskumme alkua pedon kuvia alkoi ilmestyä runsaasti myös sinetteihin ja amuletteihin.
Tamperelainen "Tamperelaisen" ilmestyminen innoitti nopeasti myös muita yrittäjiä maassa. Vuoden sisään syntyi neljä vastaavaa ilmaiseksi jaettavaa kaupunkilehteä. "Tamperelaisen" jälkeen toisena alkoi ilmestyä Kuopiossa maaliskuussa 1958 "Uutiskukko". "Turkulainen" alkoi ilmestyä saman vuoden marraskuussa. Vuonna 1959 Suomessa ilmestyi jo yhdeksän kaupunkilehteä. Lahtinen ideoi alalle myös yhteistyötä: "Tamperelaisen" aloitteesta kutsuttiin saman vuoden syksyllä koolle maan kaupunkilehdet ja perustettiin Kaupunkilehtien Liitto.
Ryhmä-X Suomeksi "Ryhmä-X" alkoi ilmestyä vuonna 1982 "Ihmeneloset"-sarjakuvalehden jatkosarjana. Suomentaja käytti tuolloin Ryhmä-X:stä nimitystä "X-miehet". "X-miehet" oli "Ihmenelosten" jatkosarjana vuoteen 1984 asti, jolloin "Ihmeneloset" lakkautettiin. Samana vuonna Ryhmä-X sai oman suomenkielisen lehtensä. "Ryhmä-X" ilmestyi yhtäjaksoisesti vuosina 1984-1996. Lehti alkoi ilmestyä uudestaan vuonna 2001. Numerossa 12/2011 ilmoitettiin, että lehti ilmestyy vuonna 2012 ainoastaan 4 kertaa normaalin 12 sijaan. Lehti sai kuitenkin vielä jatkoaikaa, kunnes se vuoden 2013 lopussa viimein lakkautettiin täyttymättömiin markkinaodotuksiin vedoten.
Kansan Uutiset 1960-luvulta 1980-luvulle SKP:n enemmistölinjaa edustanut Kansan Uutiset sai usein kovaa kritiikkiä taistolaisilta oppositiokommunisteilta ja neuvostoliittolaisilta. Päätoimittajat Simpura ja Kauppila olivat Tiedonantaja-lehteä julkaisseen opposition mielestä revisionisteja. Taistolaiset vaativat lehden uutisointiin tasapuolisuutta, jonka puuttumisella perusteltin Tiedonantajan tarpeellisuutta.
KD (lehti) Vuonna 1971 Kristityn Vastuu alkoi ilmestyä kuukausittain ja vuonna 1975 viikoittain.
J. V. Snellman Välittömästi "Saiman" lakkauttamisen jälkeen Snellman valmistautui yhdessä ystävänsä Elias Lönnrotin kanssa julkaisemaan uutta lehteä. Toukokuusta 1847 alkoi ilmestyä kuukausittainen "Litteraturblad för allmän medborgerlig bildning" ("Kirjallisuuslehti yleiseen kansalaiskasvatukseen"), joka sisälsi yksityiskohtaisia artikkeleita ajankohtaisista aiheista, tieteestä ja kirjallisuudesta. "Litteraturblad" saavutti myös merkittävän 400 kappaleen painoksen. Snellman luopui lehden ohjauksesta vuonna 1849 muutettuaan Helsinkiin ja otti lehden johtoonsa jälleen vuonna 1855. Tällöin hän keskittyi Suomen talouden vahvistamiseen ja modernisoimiseen. Samaan aikaan lehti suuntautui myös venäläistämistä vastaan, mutta Snellman katsoi kuitenkin aina, että Suomen kansa voi saavuttaa kansakunnan roolin ainoastaan koulutuksella, ei voimalla.
Jouko Joentausta Joentausta oli ensimmäisen kerran Kansan Uutisten palveluksessa kesätoimittajana vuonna 1974. Vuonna 1976 hän sai lehdestä vakituisen paikan, ja nousi myöhemmin muun muassa uutis- ja toimituspäälliköksi. Vuonna 2004 Joentausta toimi puoli vuotta Kansan Uutisten vt. päätoimittajana Yrjö Raution erottua. Vakituiseksi päätoimittajaksi siirtyessään Joentausta oli lehden toimituspäällikkö.
Aleksandr Solženitsyn Neuvostoliiton lehdistö oli jo vuonna 1970 arvostellut SKDL:n pää-äänenkannattajaa Kansan Uutisia, koska lehti oli kirjoittanut Nobelin palkinnon saaneesta Solženitsynista ja hänen tuotannostaan myönteiseen sävyyn. "Vankileirien saaristo" -kohun esinäytös oli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran yritys estää "Elokuu neljätoista" -romaanin julkaiseminen Suomessa syksyllä 1972. Vähemmistökommunistien Tiedonantaja puolestaan ilmaisi ilonsa siitä, ettei Tammi "eksynyt valheiden saaristoon" vaan pidättäytyi julkaisemasta "Vankileirien saaristoa". Useimmat porvarilliset ja sosiaalidemokraattiset sanomalehdet eivät halunneet kommentoida asiaa sen ulkopoliittisen arkaluonteisuuden vuoksi, vaan julkaisivat ainoastaan STT:n uutisen sellaisenaan. Poikkeuksellisen voimakkaasti reagoi Ilta-Sanomat, jonka mielestä Tammi oli siirtynyt "tiedonvälittäjästä tiedon kieltäjäksi". Kritiikkiä "Vankileirien saariston" tapauksen johdosta alkoi ilmaantua laajemminkin Carl-Gustav Liliuksen viitattua siihen alkuvuonna 1975 Kanava-lehteen kirjoittamassaan kirpeässä artikkelissa suomalaisesta itsesensuurista.
Erkki Kauppila Vuonna 1964 Kauppila siirtyi Kansan Uutisten Moskovan-kirjeenvaihtajaksi. Hän aloitti juuri ennen Nikita Hruštšovin syrjäyttämistä ja raportoi tapahtuneesta avomielisesti. Tämä johti neuvostoliittolaisten moitteisiin. Kansan Uutiset oli ainoana kommunistisena lehtenä paljastanut syrjäyttämisen takana olleet poliittiset syyt.
City (lehti) CITY-lehti alkoi vuoden 1987 syksyllä ilmestyä Turussa ja Tampereella. Samalla lehden jakelulevikki nousi 80 000 kappaleesta 125 000 kappaleeseen. Helsingissä lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa kuukaudessa. Vuonna 1988 Nykopp kehitti franchising-konseptin jolla lehti - sisällöltä ja ilmoituksilta pääosin valtakunnallisena mutta osittain paikallisena -, ilmestyi myös Oulussa, Kuopiossa ja Vaasassa. Vuonna 1989 CITY-lehti ilmestyi jo 12 kaupungissa. CITY-lehden valtakunnallinen jakelulevikki oli yli 200 000 kappaletta, ja sillä oli lähes puoli miljoonaa lukijaa per ilmestyvä lehti. Lehti oli noussut 18–30-vuotiaiden suurimmaksi mediaksi.
Vantaan Sanomat Ensimmäinen lehti ilmestyi Helsingin Seutu -nimisenä tabloidkokoisena lehtenä 31. elokuuta 1967, ja sen painos oli 27 000 kappaletta. Sitä jaettiin Itä-Vantaalle, kun taas 1970 perustettua Etelä-Vantaata jaettiin Länsi-Vantaalle. Lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa. Perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Tom Järnefelt. Vuonna 1968 lehti alkoi ilmestyä kaksi kertaa viikossa. Vuonna 1972 lehden omistajaksi tuli Keski-Uusimaa Oy. Vuonna 1979 lehden koko muuttui normaaliin sanomalehtikokoon, ja se alkoi ilmestyä kolme kertaa viikossa. Vuonna 1980 lehden nimi muuttui Vantaan Seuduksi. Vantaan Sanomat syntyi 1992 kahden paikallislehden, Vantaan Seudun ja Etelä-Vantaan, yhdistyessä.
Kansan Uutiset (yhtye) Kansan Uutiset oli suomalainen hardcore punk -yhtye, joka toimi 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoleen väliin saakka. Yhtye julkaisi olemassa olonsa aikana yhden studioalbumin "Beautiful Dreams", minkä jälkeen se hajosi. 2000-luvun puolivälissä yhtye aktivoitui jälleen laulajansa, Saastan, johdolla, ja se on esiintynyt ja tehnyt uutta materiaalia.
Elematic Vuonna 2004 Elematicin englanninkielinen asiakaslehti Concrete Issues alkoi ilmestyä.
Heraldiikan rappio 1500-luvulla ritarien merkitys taistelukentillä väheni ja heraldiikka siirtyi turnajaisiin. Tällöin perinne pysyi vielä melko puhtaana, mutta taistelukäytännöllisyys alkoi unohtua. Varsinainen rappio alkoi renessanssin ja barokin aikana, jolloin vaakunoihin alkoi ilmestyä erilaisia lisukkeita ja kilven paikka takan yläpuolella näkyi myös jalustan ja kilvenkannattajien mukaantulona. 1700-luvulla kilpi ei muistuttanut taistelukenttien suojavarustetta lainkaan, vaan enemmänkin koristeellisia peilin karmeja. Tällöin myös kilpeen alkoi ilmestyä epäheraldisia elementtejä.
New Yorkin Uutiset New Yorkin Uutiset oli New Yorkissa ilmestyvä suomen- ja englanninkielinen lehti. Lehden julkaiseminen alkoi vuonna 1906, ja se oli tarkoitettu enimmäkseen suomalaisille siirtolaisille Yhdysvalloissa. Lehden päätoimittajina toimivat muun muassa Matti Kurikka, J. A. Mustonen, Eero Erkko, Esa Arra, Jussi Himanka sekä Rauli Virtanen. Lehti saavutti parhaimmillaan noin 15 000 kappaleen levikin. New Yorkin seudun suomalaisyhteisön ja tilaajamäärien pienennyttyä New Yorkin Uutiset fuusioitui vuonna 1996 Floridassa kustannettavaan Amerikan Uutisiin.
Heraldiikka Renessanssin ja barokin aikana vaakunoihin alkoi ilmestyä erilaisia lisukkeita ja kilven paikka takan yläpuolella näkyi myös jalustan ja kilvenkannattajien mukaantulona. 1700-luvulla kilpi ei muistuttanut taistelukenttien suojavarustetta lainkaan, vaan enemmänkin koristeellisia peilin kehyksiä. Tällöin myös kilpeen alkoi ilmestyä epäheraldisia osia.
Pohjolan Työ "Pohjolan Työ" alkoi ilmestyä uudelleen verkkomedian muodossa vuonna 2014.
Israelin Ystävät 1960-luvulla vilkastunut Israel-matkailu lisäsi kiinnostusta myös yhdistystä kohtaan ja sen jäsenmäärä alkoi kasvaa. Vuonna 1968 jäseniä oli ollut vain 63, mutta 1977 jäsenmäärä oli kasvanut jo 3645:een. Shalom-lehti alkoi ilmestyä vuonna 1972.
Ao No Exorcist Ao no Exorcist (青の祓魔師（エクソシスト）Ao no Ekusoshisuto), englanniksi Blue Exorcist, on japanilainen manga-sarja, jonka on kuvittanut ja käsikirjoittanut Kazue Katō. Sarja alkoi ensimmäisen kerran ilmestyä Shueishan kustantamassa Jump SQ -lehdessä vuoden 2009 huhtikuussa. Sarjan englanninkielinen käännös alkoi ilmestyä vuoden 2011 huhtikuussa. Sarjasta tehtiin vuonna 2011 anime-sarja ja vuonna 2012 anime-elokuva. Vuonna 2012 sarjan pohjalta tehtiin myös näytelmä. Vuonna 2017 ilmestyi anime-sarjan toinen tuotantokausi, "Ao no Exorcist: Kyōto Fujō-ō-hen" (青の祓魔師 京都不浄王篇) (englanniksi "Blue Exorcist: Kyoto Saga)".
Kansan Uutiset Vuoteen 1990 lehden omistivat sen julkaisijajärjestöt, jotka ohjasivat toimitustyötä muun muassa nimeämällä edustajat hallintoneuvostoon ja johtokuntaan. SKDL:n ja SKP:n lakkauttamisen jälkeen seurasi uusia järjestelyjä. Kansan Uutisten taustalle perustettiin osakeyhtiö, jonka omistajiksi tuli esimerkiksi ammattiliittoja, pankit STS ja Yhteistuki sekä Yrjö Sirolan Säätiö. Vasemmistoliitto ei ostanut yhtään osaketta. Pankkien omistukset siirtyivät sittemmin Nordealle. Yhtiön osake-enemmistön omistaa nykyisin Yrjö Sirolan Säätiö. Vuodesta 2004 alkaen Kansan Uutiset Oy on kustantanut myös Satakunnan Työ -lehteä.
Suomalainen runous 1970-luvulla poliittisen kirjallisuuden vastapainoksi alkoi syntyä luonto- ja mieterunoa (esimerkiksi Risto Rasa). Myös saamelais­kirjallisuutta alkoi ilmestyä (Nils-Aslak Valkeapää). Suomenkielisen ja ruotsinkielisen kirjallisuuden välinen raja alkoi hälvetä, kun suomenruotsalainen teos saattoi ilmestyä samaan aikaan sekä ruotsiksi että suomeksi. Runoudessa näkyi rock-vaikutteita ja pitkästä aikaa loppusointujakin. Uusia runoilijoita olivat muun muassa Sirkka Turkka, Arja Tiainen ja Arto Melleri.
W.i.t.c.h. Suomessa W.I.T.C.H.-lehti alkoi ilmestyä vuonna 2002. Viimeinen numero julkaistiin joulukuussa 2011.
Uusi Päivä (sanomalehti) Syksyllä 1969 SKDL:n piiri perusti Varsinais-Suomen Työväki -lehden tulevien eduskuntavaalien kampanjointia varten. Lehti alkoi ilmestyä kerran kuussa, ja se jatkoi ilmestymistään vaalien jälkeen. Vuoden 1973 alussa lehti alkoi ilmestyä kerran viikossa, mutta ratkaisu osoittautui tappiolliseksi, ja lehti lakkautettiin saman vuoden lokakuussa.
Savon Työmies (1906–1918) Lehti perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Sitä julkaisseen osuuskunnan suurimpia osakkaita olivat Kuopion ja Varkauden työväenyhdistykset. Lehden kirjoittelu oli värikästä ja jyrkkää, ja vuonna 1908 sen toimittaja sai kahdeksan kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta. Viranomaiset lakkauttivat "Savon Työmiehen" ensimmäisen maailmansodan puhjettua, mutta keväällä 1915 sen tilalla alettiin julkaista uutta "Sanantuoja"-nimistä lehteä. Alkuperäisen nimensä lehti sai takaisin helmikuun vallankumouksen jälkeen, jolloin se oli Kuopion suurin sanomalehti. Sisällissodan aiheuttaman lakkauttamisen jälkeen sen tilalla alkoi ilmestyä SDP:n vasemmistosiipeä ja Suomen sosialistista työvänpuoluetta edustanut "Savon Kansa". "Savon Työmiehen" nimellä julkaistiin myöhemmin myös sosiaalidemokraattisia maakuntalehtiä.
Luupäät Ensimmäinen englanninkielinen kokooma-albumi kuudesta ensimmäisestä lehdestä ilmestyi vuonna 1993 nimellä "The Complete Bone Adventures Volume 1". Albumin esipuheen on kirjoittanut yksi Smithin esikuvista, Will Eisner. "The Complete Bone Adventures" ehti ilmestyä kolmen osan verran, kunnes vuonna 1996 Smith aloitti sarjan kokooma-albumien julkaisun alusta paremmin tarinan kokonaiskaarta noudattelevin albumijaoin. Tällöin kaikki albumit saivat oman nimensä, ensimmäinen osa nimen "Out from Boneville". Pian sarjan päätyttyä vuonna 2004 julkaistiin koko teoksen yksiin kansiin koonnut 1332-sivuinen "Bone: One Volume Edition". Samana vuonna "Luupäät" alkoivat ilmestyä Scholasticin kustantamina albumeina ensimmäistä kertaa myös väritettyinä.
Sampo (lehti) Sampo alkoi ilmestyä vuonna 1943. Kustantajina olivat Lanneveden Sampo-Nuorisoseura ja Lanneveden Työväen yhdistys.
Kansan Uutiset Tammikuussa 2007 Kansan Uutisten päätoimittaja sai tuomion päätoimittajarikkomuksesta. Lehden julkaisemassa mielipidekirjoituksessa solvattiin juutalaisia.
Mauri Sirnö Mauri Sirnö opiskeli Neuvostoliitossa 1961–1962. Hän oli Hämeen Yhteistyö-lehden kulttuuritoimittajana vuoteen 1971 saakka jolloin hän siirtyi SKP:n linjaerimielisyyksien vuoksi Kansan Uutiset-lehden toimittajaksi. Sirnö oli Kansan Uutiset-lehden Tampereen aluetoimittajana ja lehden kolumnistina vuoteen 1991 saakka. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 28 vuoden ajan 1968–1996. Mauri Sirnö hukkui pilkkimatkallaan Teiskossa joulukuun alussa 1997.
Suomen avaruustutkimusseura Vuonna 1960 seurassa oli 19 jäsentä. Alpha-rakettiprojekti käynnistyi tuona vuonna. SAF-lehti eli SAF-bladet alkoi ilmestyä aluksi vain ruotsiksi.
Björneborgs Tidning Björneborgs Tidningin ilmestyminen vuoteen 1965 saakka ei ollut täysin yhtäjaksoista: Se lakkautettiin vuonna 1865, jonka jälkeen alkoi ilmestyä sen seuraajalehtenä pidetty "Björneborg - Weckoblad för Björneborgs stad och landsort", lyhyemmin pelkkä Björneborg. Tämä kuitenkin lopetti toimintansa vuonna 1872, ja vuonna 1873 tohtori Theodor Tigerstedt alkoi julkaista Porissa Björneborgs Tidningiä.
Henttaa Henttaalla ilmestyy Lillhemtin omakotiyhdistyksen toimittamana oma lehti, Lillhemtin Sanomat – Lillhemt Bladet, joka alkoi ilmestyä vuonna 1983.
Valkeakosken Sanomat Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1922 nimellä Sääksmäen Sanomat. Vuonna 1927 sen nimeksi muuttui Valkeakosken ja Sääksmäen Sanomat ja nykyisen nimensä Valkeakosken Sanomat lehti sai vuonna 1945.