mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Garrett Stafford Stafford pelasi kalifornialaisia juniorisarjoja Anaheim Jr. Ducksissa, joka jälkeen hän vietti vuodet 1996–1999 USHL-joukkue Des Moines Buccaneersissa. Stafford oli viimeisellä USHL-kaudellaan 1998–1999 koko liigan toiseksi tehokkain puolustaja Green Bay Gamblersin Tom Preissingin jälkeen tehoilla 8+33=41. Hän voitti kauden päätteeksi USHL:n mestaruuden, Clark Cupin. Vuodet 1999–2003 Stafford kävi New Hampshiren yliopistoa. Hän oli joukkueensa tehokkain puolustaja kolmella jälkimmäisellä kaudellaan, joista vielä kahdella jälkimmäisellä Stafford kuului UNH:n kapteenistoon, voitti Hockey Eastin mestaruuden ja valittiin lopputurnauksen tähdistökentälliseen. Kaudella 2001–2002 hänet valittiin myös Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen.
Drew Stafford Vuodet 2003–2006 Stafford pelasi Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Hän teki siellä parhaillaan tehot 24+24=48, jotka Stafford teki hänen viimeisellä kaudellaan 2005–2006. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja sijoittui WCHA:n pistepörssissä yhdeksänneksi. Stafford oli myös Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueen paras maalintekijä T.J. Oshien kanssa ja he sijoittuivat WCHA:n maalipörssissä neljänneksi Wisconsinin yliopistojoukkueessa pelanneen Robbie Earlin kanssa. Stafford voitti keväällä 2006 WCHA:n mestaruuden.
Anders Nilsson Toukokuussa 2011 Nilsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersissa ja valittiin liigan helmikuun 2012 kuukauden maalivahdiksi, mutta Nilsson pelasi kauden aikana myös neljä NHL-ottelua. Hän teki NHL-debyyttinsä 19. marraskuuta 2011 Boston Bruinsia vastaan, kun Nilsson vaihdettiin Islandersin maalille Rick DiPietron tilalle ottelun kolmanteen erään. Nilsson torjui ottelussa 14 kertaa ja päästi kolme maalia. Islanders hävisi ottelun lopulta 0–6. Seuraavassa ottelussa 21. marraskuuta 2011 vieraissa Pittsburgh Penguinsia vastaan hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelun aloittavana maalivahtina. Nilsson torjui Islandersin 5–0-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Seuraavassa NHL-ottelussaan 4. maaliskuuta 2012 New Jersey Devilsia vastaan Nilsson torjui ensimmäisen NHL-voittonsa ja nollapelinsä, kun Islanders voitti ottelun voittomaalikilpailun jälkeen lukemin 1–0. Hänestä tuli joukkueen seurahistorian ensimmäinen maalivahti, jonka ensimmäinen voitto on päättynyt nollapeliin.
Garrett Stafford Stafford siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hän aloitti kautensa kohtalaisen hyvin, mutta Staffordin peliesitykset kuitenkin ailahtelivat kauden mittaan pahasti. Hänen kautensa ja koko pelaajauransa päättyi lopulta 17. helmikuuta 2015 pelattuun otteluun paikallisvastustaja Rauman Lukkoa vastaan, kun Stafford jäi vastustajan puhtaan taklauksen kohteeksi. Taklaus aiheutti hänelle kuitenkin niskan retkahdusvamman, aivotärähdyksen ja pienen aivoverenvuodon. Stafford pääsi matkustamaan kotikaupunkiinsa Los Angelesiin kesäkuussa. Hänelle diagnosoitiin keskivaikea aivovamma. Stafford on omien sanojensa mukaan potenut sittemmin päivittäistä päänsärkyä, keskittymis- ja muistivaikeuksia, ärtyneisyyttä, masennusta ja niskakipua. Hän haki SM-liigapelaajat vakuuttavalta If-yhtiöltä tapaturmaeläkettä uuteen ammattiin kouluttautumista varten. Staffordille ei kuitenkaan myönnetty korvauksia, sillä vakuutusyhtiö katsoi hänellä olleen mahdollisesti aiemmin sattuneen vamman jälkitila. Stafford valitti päätöksestä tapaturma-asioiden muutoksenhakulautakunnalle.
Mate Bilić Bilić aloitti ammattilaisuransa vuonna 1997 kotikaupunkinsa joukkueesta Hajduk Splitista. Vuonna 2001 hän siirtyi Espanjaan Zaragozaan, joka pelasin maan pääsarjassa.
André Burakovsky Kaudeksi 2014–2015 Burakovsky otti paikkansa Capitalsin NHL-joukkueen avauskokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden avauskierroksella 9. lokakuuta 2014 Montréal Canadiensia vastaan. Burakovsky sai ottelussa jääaikaa 15.58 minuuttia ja hän teki myös NHL-uransa avausmaalin, joka jäi Capitalsin 1–2-tappioon päättyneessä ottelussa joukkueen ainoaksi. Kaikkiaan Burakovsky teki tulokaskaudellaan 53 runkosarjaottelussa tehot 9+13=22 ja 11 playoff-ottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi kauden aikana myös AHL-joukkue Hershey Bearsissa 13 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun. Kauden 2015–2016 Burakovsky pelasi kokonaan NHL:ssä tehden 79 runkosarjaottelussa tehot 17+21=38 ja 12 playoff-ottelussa yhden maalin.
Jason Dickinson Kauden 2015–2016 Dickinson pelasi lähes kokonaan Texas Starsin AHL-joukkueessa, jossa hänen varsinainen tulokaskautensa toi 73 runkosarjaottelussa tehot 22+31=53 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Dickinson jakoi runkosarjassa joukkueen sisäisen maalipörssin kolmannen sijan Greg Rallon kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä neljänneksi. Hän debytoi kauden aikana myös Dallas Starsin NHL-joukkueessa. Dickinson pelasi uransa ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 7. huhtikuuta 2016 Colorado Avalanchea vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.55 minuuttia. Dickinson teki ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin ottelun kakkostähdeksi. Kaudella 2016–2017 Dickinson pelasi NHL:ssä kymmenen runkosarjaottelua tehden kaksi maalia.
Max Domi Kauden 2015–2016 Domi aloitti suoraan Arizona Coyotesin NHL-joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kauden avauskierroksella 9. lokakuuta vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Hän teki ottelussa NHL-uransa avausmaalin ja sai myös syöttöpisteen Oliver Ekman-Larssonin tekemään ottelun voittomaaliin. Domi valittiin ottelun kakkostähdeksi.
Vladimír Országh Kaudeksi 1996–1997 Országh siirtyi New York Islandersin organisaatioon. Hän pelasi ensimmäisen kautensa kokonaan IHL-joukkue Utah Grizzliesissä, jossa Országh pelasi myös suurimman osan kaudesta 1997–1998, jolloin hän sai Islandersissa tililleen 11 NHL-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kaksi seuraavaa kautta Országh pelasi suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Lowell Lock Monstersissa. Hän sai kaudella 1998–1999 tililleen 12 NHL-ottelua ja kaudella 1999–2000 11 NHL-ottelua.
Oscar Dansk Heinäkuussa 2017 Dansk teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen sopimuksen NHL:n laajennusjoukkue Vegas Golden Knightsin kanssa. Seura lähetti hänet syksyn harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Chicago Wolvesiin. Dansk pelasi siellä yhden ottelun, kunnes hänet kutsuttiin Golden Knightsin NHL-vahvuuteen paikkaamaan Marc-André Fleuryn loukkaantumista. Samalla seura lähetti Maxime Lagacén farmiin. Dansk teki NHL-debyyttinsä 22. lokakuuta 2017 St. Louis Bluesia vastaan. Malcolm Subban aloitti joukkueen maalinsuulla, mutta ottelunsa kolmannessa erässä ajassa 50.50 hän loukkaantui ja Dansk vaihdettiin Golden Knightsin maalille joukkueen johdettua ottelua lukemin 2–1. Dansk päästi kolmannessa erässä taakseen Alex Pietrangelon tasoitusmaalin. Ottelu eteni jatkoajalle, jossa William Karlsson ratkaisi lopulta 3–2-voiton Golden Knightsille ajassa 64.36. Dansk torjui ottelussa kymmenen kertaa. Koska sekä Fleury että Subban olivat sivussa, joukkue ajautui erikoiseen tilanteeseen, jossa AHL:stä nostetulla maalivahtikaksikolla Dansk-Lagacé oli NHL-kokemusta yhteensä vain Danskin pelaaman 13.46 minuutin verran. Dansk pelasi näin ollen ensimmäisen NHL-ottelunsa aloittavana maalivahtina 24. lokakuuta 2017 Chicago Blackhawksia vastaan. Hän torjui Golden Knightsin 4–2-voittoon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Dansk valittiin ottelun ykköstähdeksi.
NHL Winter Classic NHL Winter Classic 2015 pelattiin Washingtonissa 1. tammikuuta 2015. Ottelun pelipaikkana toimi baseball-joukkue Washington Nationalsin kotikenttä, Nationals Park. Ottelussa toisensa kohtasivat Washington Capitals ja Chicago Blackhawks. Molemmat joukkueet osallistuvat toisen kerran Winter Classiciin. Capitals voitti ottelun lukemin 3-2.
Curtis McElhinney McElhinney teki NHL -debyytin 22. lokakuuta 2007 San Jose Sharksia vastaan. Hän pelasin kaudella 2007–2008 viisi peliä NHL:ssä. Seuraavan kauden 2008–2009 hän vietti kokonaan Calgary Flamesin varamaalivahtina. Calgary teki sopimuksen McElhinneyn kanssa kaudeksi, ja vaihtoi hänet kesken kauden Anaheim Ducksiin vaihdossa Vesa Toskalaan 3. maaliskuuta 2010.
Rob Tallas Kaudella 1997–1998 Tallas pelasi NHL:n ja farmin välillä ja taisteli Jim Careyn kanssa Bruinsin NHL-joukkueen kakkosmaalivahdin paikasta. Hän pelasi kauden aikana 14 NHL-ottelua. Kaudella 1998–1999 Tallas vakiinnutti paikkansa Bostonin kakkosmaalivahtina Byron Dafoelle ja pelasi 17 ottelua. Kaudella 1999–2000 hän taisteli roolista John Grahamen kanssa ja pelasi 27 ottelua. Heinäkuussa 2000 Tallas teki vapaana agenttina sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kaudella 2000–2001 12 NHL-ottelua ja sai tililleen otteluita myös IHL-joukkue Chicago Wolvesista ja AHL-joukkue Norfolk Admiralsista. Elokuussa 2001 Tallas teki sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi kaksi kauttaan kokonaan farmijoukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa ja jakoi lähinnä tasaisesti vastuuta Sébastien Caronin kanssa.
Drake Batherson Syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi Ottawa Senators lähetti Bathersonin AHL-joukkue Belleville Senatorsiin. Hän debytoi Ottawan NHL-joukkueessa 15. marraskuuta 2018 Detroit Red Wingsia vastaan. Batherson sai ottelussa jääaikaa 10.47 minuuttia. Hän teki myös NHL-uransa avausmaalin ylivoimalla. Batherson keräsi ottelusta teholukeman -1. Hänet valittiin ottelun ykköstähdeksi.
Lee Goren Syksyn 2005 harjoitusleirin päätteeksi Goren sai paikan Canucksin NHL-joukkueesta, jossa hän aloitti kauden 2005–2006. Goren pelasi 28 NHL-ottelua tehoin 1+2=3, kunnes hänet palautettiin vuodenvaihteessa takaisin farmiin. Goren pelasi Moosessa koko loppukauden ja teki 42 ottelussa 22 maalia, joilla hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä Jesse Schultzin jälkeen. Kaudella 2006–2007 Goren pelasi kaksi NHL-ottelua ja oli tehoilla 26+42=68 Moosen kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras maalintekijä.
Drew Stafford Stafford aloitti jääkiekon wisconsinilaisessa Waukesha Warhawksissa. Jo ennen siirtymistään Shattuck St. Mary'sin koulun joukkueeseen Red Deer Rebels varasi hänet numerolla 82 WHL Bantam Draftissa kesällä 2000. Stafford ei kuitenkaan ikinä pelannut WHL:ssä. Hän pelasi vuodet 2000–2003 Shattuck St. Mary'sissä.
Sergei Širokov Elokuussa 2009 Širokov teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Vaikka hän joutui harjoituskaudella viikoksi sivuun polvivamman takia, Širokov voitti joukkueen harjoituskauden sisäisen pistepörssin tehtyään neljässä ottelussa seitsemän tehopistettä. Hän sai paikan Canucksin NHL-joukkueesta ja teki NHL-debyyttinsä kauden 2009–2010 avausottelussa 1. lokakuuta 2009 Calgary Flamesia vastaan. Širokov pelasi ottelussa joukkueen kakkosketjussa Ryan Keslerin ja Mikael Samuelssonin rinnalla ja sai peliaikaa myös ylivoimalla. Hänet kuitenkin lähetettiin kolmen ottelun jälkeen Canucksin farmijoukkue Manitoba Mooseen, AHL:ään. Širokov pelasi kauden aikana lopulta kuusi NHL-ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi Moosessa, jossa tulokaskausi toi 76 runkosarjaottelussa tehot 22+23=45. Širokov jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Marco Rosan kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös ssa.
NHL Jokaisen otteluparin paremmin runkosarjassa menestynyt joukkue saa kotiedun. Kotiedun omaava joukkue isännöi ensimmäistä ja toista ottelua sekä tarvittaessa viidettä ja seitsemättä ottelua ja toinen joukkue isännöi muita sarjan otteluita.
Drew Stafford Syyskuussa 2009 Stafford teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hänen runkosarja 2010–2011 jäi vain 62 ottelun mittaiseksi syyskaudellaan vaivanneen ylävartalovamman takia, mutta Stafford teki kuitenkin hänen NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 31+21=52, jotka riittivät Sabresin sisäisen piste- ja maalipörssin toiseen sijaan. Hänen edellä oli vain Thomas Vanek.
Markus Granlund Granlund teki NHL-debyyttinsä Calgary Flamesissa 27. helmikuuta 2014 ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan. Samassa ottelussa myös suomalainen Joni Ortio pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Calgaryn maalivahtina. Kolmannessa NHL-ottelussaan 3. maaliskuuta 2014 Granlund kohtasi ensimmäistä kertaa NHL:ssä veljensä Mikael Granlundin edustaman Minnesota Wildin vierasottelussa Minnesotan kotiareena Xcel Energy Centerissä. Granlundit olivat kautta aikojen kolmannet suomalaiset veljekset, jotka kohtasivat toisensa NHL-ottelussa. Heitä ennen olivat kohdanneet Jarkko ja Tuomo Ruutu sekä Saku ja Mikko Koivu. Samassa ottelussa Granlund hankki myös NHL-uransa ensimmäisen tehopisteen syöttämällä joukkueensa kapteenin Mark Giordanon viimeistelemän kavennusmaalin ottelun kolmannessa erässä. Maali jäi ottelun viimeiseksi ja Minnesota Wild voitti ottelun 3–2. Mikael Granlund syötti ottelussa Minnesota Wildin maaleista kaksi.
Joel Eriksson Ek Eriksson Ek aloitti kauden 2016–2017 AHL-joukkue Iowa Wildissa, jossa hän pelasi yhden ottelun, kunnes Eriksson Ek nostettiin Minnesota Wildin NHL-vahvuuteen. Hän pelasi ensimmäinen NHL-ottelunsa kauden viidennellä kierroksella 22. lokakuuta 2016 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan. Eriksson Ek sai ottelussa jääaikaa 9.36 minuuttia. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen NHL-maalinsa. Eriksson Ek teki neljässä ensimmäisessä NHL-ottelussaan tehot 2+3=5, mutta hän jäi tämän jälkeen viidessä seuraavassa ottelussa ilman tehopisteitä. Eriksson Ek palasi lopulta loppukaudeksi lainalle kotimaahansa ja Färjestadiin.
Dennis Rasmussen Kaudella 2015–2016 Rasmussen debytoi Blackhawksin NHL-joukkueessa. Hän teki NHL-debyyttinsä 8. joulukuuta 2015 Nashville Predatorsia vastaan. Rasmussen sai ottelussa jääaikaa 8.33 minuuttia. Hän teki ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin ensimmäisellä laukauksellaan.
William Nylander (jääkiekkoilija) Nylander aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Toronto Marliesin vahvuudessa. Hän debytoi Maple Leafsin NHL-joukkueessa siirtotakarajan aikaan 29. helmikuuta 2016 Tampa Bay Lightningia vastaan. Nylander sai ottelussa jääaikaa 18.41 minuuttia. Hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa Ottawa Senatorsia vastaan neljännessä ottelussaan. Nylander pelasi kauden aikana NHL:ssä kaikkiaan 22 runkosarjaottelua tehopistein 6+7=13. Hän palasi Maple Leafsin NHL-kauden päätyttyä takaisin Marliesiin, jossa Nylanderin AHL:n tulokaskausi toi kaikkiaan 38 runkosarjaottelussa tehot 18+27=45 ja 14 playoff-ottelussa tehot 7+4=11. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä Connor Brownin kanssa.
Justin Pogge Joulukuussa 2005 Pogge teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän siirtyi seuran organisaatioon kaudeksi 2006–2007, jonka Pogge vietti AHL-joukkue Toronto Marliesissa, jossa hän kantoi pääosan joukkueen torjuntavastuusta pelaten 48 ottelussa. Joukkueen fanit palkitsivat Poggen kauden päätteeksi suosikkinaan Toronto Marlies Fan Choice Awardilla. Kolmannella Maple Leafsin organisaatiossa viettämällään kaudellaan 2008–2009 hän teki myös NHL-debyyttinsä. Pogge pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 21. joulukuuta 2008 Atlanta Thrashersia vastaan. Hän torjui Maple Leafsin 6–2-voittoon päättyneessä ottelussa 19 kertaa. Pogge torjui kauden aikana seitsemässä NHL-ottelussa. Hän ei lopulta noussut Maple Leafsissa odotetulle tasolle ja Pogge torjuntaprosentiksi jäi 84,4% ja päästettyjen maalien keskiarvoksi 4.36.
Liam Reddox Kesäkuussa 2006 Reddox teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa 2006–2007 kokonaan ECHL-joukkue Stockton Thunderissa. Toinen sopimuskausi 2007–2008 Reddoxilla kului AHL-joukkue Springfield Falconsissa, jonka kolmanneksi paras maalintekijä hän oli 16 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana myös yhden NHL-ottelun. Reddox teki siellä debyyttinsä 7. joulukuuta 2007 St. Louis Bluesia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 5.55 minuuttia. Kolmannella sopimuskaudellaan 2008–2009 hän pelasi 46 NHL-ottelua tehoin 5+7=12. Reddox aloitti kautensa kuitenkin farmijoukkue Falconsissa, josta hänet nostettiin Oilersiin marraskuussa 2008. Reddox teki NHL-uransa avausmaalin heti toisessa NHL-ottelussaan 15. marraskuuta 2008 Colorado Avalanchea vastaan. Heinäkuussa 2009 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa.
Bryan Young Kesäkuussa 2006 Young teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän pelasi kaudella 2006–2007 kolmella sarjatasolla neljässä eri joukkueessa. Young aloitti kautensa AHL-joukkue Milwaukee Admiralsissa, josta hän siirtyi 22 pelaamansa ottelun jälkeen ECHL-joukkue Stockton Thunderiin. Loppukaudesta Young nousi takaisin AHL:ään, tällä kertaa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin joukkueeseen. Yhteensä hänen tulokaskautensa AHL:ssä toi 32 runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen, kuten myös neljässä playoff-ottelussa. Young debytoi kauden aikana myös Oilersin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 15 runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Young pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 9. maaliskuuta 2007 vieraissa Anaheim Ducksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.19 minuuttia.
Garri Kasparov Toukokuussa 1997 Kasparov hävisi uusintaottelun Deep Bluen uudelle versiolle pistein 3½–2½. Ottelu oli tasan viiden pelin jälkeen, mutta kuudennessa pelissä Kasparov teki pahan virheen ja hävisi. Tämä oli tunnetuin Kasparovin pelaama ottelu tietokonetta vastaan ja ensimmäinen kerta, kun tietokone oli voittanut hallitsevan maailmanmestarin ottelussa. Kasparov kertoi useiden seikkojen toimineen häntä vastaan ottelussa. Erityisesti hän ei saanut tarkastella Deep Bluen pelejä ennen ottelua, kun taas tietokoneen joukkue saattoi tutkia satoja Kasparovin pelejä.
PHK TsSKA Moskova TsSKA pelasi myös arvostetussa Super Series -sarjassa Pohjois-Amerikassa 34 ottelua NHL-joukkueita vastaan voittaen näistä 24 ja häviten 8, kaksi otteluista päättyi tasan. Moskovassa TsSKA kohtasi NHL-joukkueen ainoastaan kahdesti, voittaen Calgary Flamesin vuonna 1989 ja Montreal Canadiensin 1990.
Garrett Stafford Staffordin kausi 2003–2004 päättyi hyvin ikävästi 30. huhtikuuta 2004 AHL:n läntisen konferenssin viidennessä välieräottelussa Hamilton Bulldogsia vastaan. Hänen mailansa osui vastustajoukkueen Aleksandr Perežoginin kypärän takaosaan maalinedustatilanteessa, jonka jälkeen Perežogin löi polvillaan ollutta Staffordia mailalla päähän. Stafford sai iskusta aivotärähdyksen ja kymmeniä tikkejä vaatineen haavan. Perežogin sai tilanteesta AHL:n kaikkien aikojen pisimmän pelikiellon, joka kattoi loppukauden lisäksi myös koko seuraavan kauden 2004–2005. Hän vietti sen kuitenkin kotimaassaan Venäjällä. Myös Stafford sai edeltäneestä tilanteesta kuuden ottelun mittaisen pelikiellon. Hänet valittiin kauden päätteeksi AHL:n toiseen tähdistökentälliseen, AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja hän pelasi kauden aikana myös ssa.
Blake Pietila Toukokuussa 2015 Pietila solmi kaksivuotisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Albany Devilsissa, jossa Pietilan tulokaskausi toi 58 runkosarjaottelussa tehot 10+7=17 ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Hän debytoi kauden aikana myös New Jerseyn NHL-joukkueessa, jossa Pietila pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan lopulla 24. maaliskuuta 2016 vieraissa Pittsburgh Penguinsia vastaan. Pietila sai ottelussa jääaikaa 12.17 minuuttia ja hän taklasi kahdeksan kertaa, mikä oli eniten Devilsin joukkueesta. NHL-uransa avausmaalin Pietila teki viidennessä ottelussaan 31. maaliskuuta 2016 vieraissa Florida Panthersia vastaan.
Dmitri Nabokov (jääkiekkoilija) Kaudella 1996–1997 Nabokov teki WHL-junioriliigan Regina Patsissa 50 ottelussa 95 pistettä, mikä lupasi hyvää. NHL-ensiesiintymisensä hän teki Chicago Blackhawskin riveissä kaudella 1997–1998, ja teki heti ensimmäisessä ottelussa kaksi maalia. Blackhawksin kannattajat ristivät Nabokovin taitojensa vuoksi ”Venäjän Gretzkyksi”, mutta todellisen läpimurron esti hänen peliesityksiään vaivannut epätasaisuus. Suurimman osan kaudesta hän vietti IHL-joukkue Indianapolis Icessa, ja kauden päätteeksi hän siirtyi New York Islandersiin vaihdossa Jean-Pierre Dumontiin. Islandersin organisaatiossa Nabokov pelasi kaksi kautta vaihdellen NHL-joukkueen ja AHL-joukkue Lowell Lock Monstersin välillä. Kolmen NHL-kauden aikana hän pelasi yhteensä 55 ottelua Blackhawsin ja Islandersin paidassa ja teki 24 pistettä.
Jānis Sprukts Hyvin sujuneen kauden jälkeen Sprukts teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Florida Panthersin kanssa. Sprukts aloitti kauden AHL-joukkue Rochester Americansissa, mutta pääsi pelaamaan ensimmäisen NHL-pelinsä jo lokakuussa. Yhteensä Sprukts pelasi 13 NHL-ottelua saldolla 1+1. Farmisarjassa otteluita kertyi 58 tehoin 18+41. Kauden jälkeen Florida ei tarjonnut yhden suunnan sopimusta. Sprukts teki syyskuussa 2007 vuoden loppuun asti kestävän sopimuksen SM-liigan Lukkoon, joka joutui hankkimaan uuden pelaajan keskushyökkäjä Greg Jacinan loukkaantumisen takia. Syksyllä 2008 Sprukts palasi kahden suunnan sopimuksella Floridaan. Pääosin kausi kului AHL-liigassa. Floridan NHL-joukkueen rosteriin Sprukts merkittiin vain yhdessä ottelussa.
Owen Tippett Florida Panthers varasi Tippettin ensimmäisellä kierroksella koko varaustilaisuuden kymmenentenä pelaajana kesällä . Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Tippett otti harjoitusleirin päätteeksi paikan Panthersin NHL-vahvuudesta. Hän kärsi kauden 2017–2018 ensimmäisillä kierroksella vammoista ja Tippett teki NHL-debyyttinsä runkosarjan viidennellä kierroksella 17. lokakuuta 2017 Philadelphia Flyersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.39. Tippett keräsi Panthersin 1-5-tappioon päättyneestä ottelusta teholukeman –2. NHL-uransa avausmaalin hän teki 26. lokakuuta 2017 Anaheim Ducksia vastaan. Tippett valittiin ottelun kakkostähdeksi. Hän pelasi alkukaudella seitsemän NHL-ottelua tehden yhden maalin ja keräten varsin heikon teholukeman –6, kunnes marraskuussa 2017 Panthers lähetti Tippettin takaisin Mississauga Steelheadsin OHL-joukkueen vahvuuteen. Hän oli tehoilla 36+39=75 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Nicolas Haguen jälkeen. OHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2018 Tippett siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Springfield Thunderbirdsin riveihin. Hän pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2.
Brian Boyle Boyle siirtyi kaudeksi 2007–2008 Los Angeles Kingsin organisaatioon. Hän pelasi lähes koko kauden Manchester Monarchissa, jossa Boyle oli tehoilla 31+31=62 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Teddy Purcellin jälkeen. Hän sijoittui AHL:n maalipörssissä kymmenenneksi. Boyle valittiin kauden päätteeksi liigan tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös kahdeksan NHL-ottelua Kingsissä tehoin 4+1=5. Boyle teki NHL-debyyttinsä 2. helmikuuta 2008 ottelussa New Jersey Devilsiä vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin. Boyle teki neljässä ensimmäisessä NHL-ottelussaan kolme maalia. Tulokaskaudellaan 2008–2009 hän pelasi 28 NHL-ottelua tehoin 4+1=5.
Joonas Donskoi Toukokuussa 2015 Donskoi teki vapaana agenttina kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue San Jose Sharksin kanssa. Hän otti paikkansa seuran NHL-kokoonpanosta jo harjoitusleirin päätteeksi ja teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 7. lokakuuta 2015 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Donskoi sai ottelussa jääaikaa 9.46 minuuttia. Hän teki samassa ottelussa NHL-uransa avausmaalin ja sai tehomerkinnän +3. Kauden 2015–2016 mittaan Donskoi vakiinnutti paikkansa Sharksin kakkosketjussa Logan Couturen ja Patrick Marleaun rinnalla, mutta hän pelasi alkukaudella myös joukkueen ykkösketjussa Joe Thorntonin ja Joe Pavelskin kanssa. Hän teki runkosarjassa tulokaskautensa aikana 76 ottelussa tehot 11+25=36. Donskoi avasi maalitilinsä NHL:n pudotuspeleissä heti kahdella osumalla hyvään saumaan viidennessä neljännesvälieräottelussa 22. huhtikuuta 2016 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan, sillä hänen toinen osumansa jäi Sharksin 3–6-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Donskoi valittiin ottelun ykköstähdeksi.
J. T. Compher Huhtikuussa 2016 Compher teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän aloitti kauden 2016–2017 AHL-joukkue San Antonio Rampagessa, jossa Compher vietti suurimman osan kaudestaan tehden 41 runkosarjaottelussa tehot 13+17=30, joilla hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Compher debytoi Avalanchen NHL-joukkueessa 2. maaliskuuta 2017 vieraissa Ottawa Senatorsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.13 minuuttia. Compher sai myös yhden kahden minuutin jäähyn huitomisesta. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. NHL-uransa avausmaalin Compher teki kahdeksannessa ottelussaan 15. maaliskuuta 2017 Detroit Red Wingsia vastaan. Hänen osumansa jäi Avalanchen 3–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Compher valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hän ei palannut enää NHL-debyyttinsä jälkeen farmiin ja teki kauden aikana NHL:ssä kaikkiaan 21 runkosarjaottelussa tehot 3+2=5.
Riley Armstrong Syyskuussa 2004 Armstrong teki vapaana agenttina pelaajasopimuksen NHL-joukkue San Jose Sharksin kanssa. Hän pelasi seuraavat kaksi kautta kuitenkin kokonaan AHL:n Cleveland Baronsissa. Kaudella 2006–2007 Cleveland muutti ja joukkueen uudeksi nimeksi tuli Worcester Sharks. Kaudella 2008–2009 Armstrong oli tehopisteillä 25+17=42 Worcesterin paras maalintekijä. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 29. marraskuuta 2008 Phoenix Coyotesia vastaan. Armstrong pelasi kauden aikana myös toisen NHL-ottelun.
Cristopher Nihlstorp Tammikuussa 2012 Nihlstorp teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Färjestadin kanssa. Saman vuoden kesäkuussa hän teki kuitenkin vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Nihlstorp aloitti kauden 2012–2013 NHL:n työsulun vuoksi AHL-joukkue Texas Starsin vahvuudessa, mutta NHL-kauden käynnistyttyä tammikuussa 2013 hänet nostettiin Starsin NHL-joukkueen vahvuuteen. Nihlstorp teki NHL-debyyttinsä kauden toisella kierroksella 20. tammikuuta 2013 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Hän torjui Starsin 0–1-tappioon päättyneessä ottelussa 31 kertaa. Nihlstorp pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua torjuen yhden voiton. Hän pelasi loppukautensa lähinnä farmissa. Kesäkuussa 2013 Nihlstorp teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Dallasin kanssa. Kauden 2013–2014 hän pelasi lähes kokonaan farmijoukkue Texas Starsissa, jossa Nihlstorp voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Hän pelasi kauden aikana myös yhden NHL-ottelun.
John Klingberg Kaudeksi 2014–2015 Klingberg siirtyi Starsin organisaatioon ja aloitti kautensa Texasin AHL-joukkueessa. Hän debytoi Dallasin NHL-joukkueessa 11. marraskuuta 2014 vieraissa Arizona Coyotesia vastaan. Klingberg sai ottelussa jääaikaa 18.32 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki samaa joukkuetta vastaan 20. marraskuuta 2014. Klingberg valittiin ottelun ykköstähdeksi. Tulokaskaudellaan Klingberg teki 11 maalia ja antoi 29 maaliin johtanutta syöttöä.
Robby Fabbri Kauden 2015–2016 Fabbri aloitti suoraan St. Louis Bluesin NHL-joukkueessa. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden avauskierroksella 8. lokakuuta 2015 Edmonton Oilersia vastaan, jolloin Fabbri sai jääaikaa 10.28 minuuttia. Hän teki ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin, joka jäi Bluesin 3–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Fabbri valittiin ottelun kakkostähdeksi.
Joey MacDonald Ennen kautta 2007–2008 MacDonald allekirjoitti sopimuksen New York Islandersin kanssa. Ensimmäisen kautensa MacDonald pelasi pääosin AHL:ssä, Bridgeport Sound Tigersin riveissä, jossa hän torjui 38 ottelussa. Islandersin NHL-joukkueessa MacDonald pelasi kauden aikana kaksi ottelua. AHL-otteluiden torjuntaprosentti oli 90,9 % ja NHL-otteluista 91,8 %.
Karri Rämö Kaudella Rämö pelasi 22 NHL-ottelua ja kuusi AHL-ottelua. Kaudella Rämö pelasi 24 NHL-ottelua ja 28 AHL-ottelua ja teki kauden jälkeen sopimuksen KHL-joukkue Avangard Omskin kanssa. Hän pelasi KHL:ssä kaudet 2009–2013. Kausilla 2009–2010 ja 2010–2011 hänet valittiin KHL:n tähdistöotteluun.
Clayton Stoner Stoner solmi vuonna 2005 Minnesota Wildin kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen. Ensimmäisen kautensa Wildin organisaatiossa Stoner vietti farmiseura Houston Aerosissa AHL:ssä. Stoner pelasi tulokassopimuksensa läpi Aerosissa ja teki kauden 2007–2008 jälkeen uuden sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Kausi 2008–2009 oli Stonerilta vahva AHL:ssä, ja hyvät otteet poikivat Stonerille NHL-debyytin seuraavalla kaudella, 2009–2010 Wildin paidassa. Stoner pelasi NHL-debyyttikaudellaan kahdeksan NHL-ottelua ja 26 AHL-ottelua. Seuraavalla kaudella 2010–2011, Stoner vakuutti paikkansa Wildin NHL-joukkueessa ja pelasi koko kauden NHL:ssä. Stoner pelasi kauden 2010–2011 aikana Wildissä 57 NHL-ottelua ja teki kauden aikana, 4. tammikuuta 2011 uransa ensimmäisen NHL.-maalin ottelussa New Jersey Devilsiä vastaan. Yhteensä Stoner teki kauden aikana kaksi maalia ja saalisti yhdeksän pistettä. Kausi 2011–2012 oli Stonerilta keskinkertainen, 51 NHL-ottelua, 5 tehopistettä.
Kael Mouillierat Mouillierat debytoi kauden 2014–2015 aikana myös 27-vuotiaana Islandersin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kuusi runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Mouillierat kutsuttiin seuran NHL-vahvuuteen 20. helmikuuta 2015 paikkaamaan Mihail Grabovskin loukkaantumista. Hän teki NHL-debyyttinsä seuraavana päivänä 21. helmikuuta 2015 vieraissa Washington Capitalsia vastaan. Mouillierat sai ottelussa jääaikaa 9.07 minuuttia. Kolmannessa NHL-ottelussaan 24. helmikuuta 2015 Arizona Coyotesia vastaan hän teki NHL-uransa avausmaalin. Mouillierat sai myös Islandersin 5–1-voittoon päättyneessä ottelussa syöttöpisteen oltuaan Matt Martinin tekemän 2–1-ratkaisumaalin kakkossyöttäjänä. Hänet valittiin ottelun kakkostähdeksi.
Alex Grant Heinäkuussa Grant teki Ducksin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen. Hän pelasi alkukauden 2013–2014 suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa, jonka tehokkain puolustaja Grant oli tehoilla 7+20=27. Hän debytoi kauden aikana myös Ducksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi runkosarjaottelua. Grant teki NHL-debyyttinsä 30. marraskuuta 2013 vieraissa San Jose Sharksia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.10 minuuttia. Grant teki myös NHL-uransa avausmaalin ja hän keräsi yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Grant onnistui maalinteossa myös seuraavassa NHL-ottelussaan 11. joulukuuta 2013 Minnesota Wildia vastaan. Hänestä tuli NHL:n historian viides kahdessa ensimmäisessä ottelussaan maalinteossa onnistunut puolustaja. Maaliskuussa 2014 Ducks kauppasi Grantin Ottawa Senatorsiin vaihdossa André Peterssoniin. Hän pelasi loppukauden AHL-joukkue Binghamton Senatorsissa. Heinäkuussa 2014 Grant teki Ottawan kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen.
NHL-kausi 2018–2019 NHL-kausi 2018–2019 on National Hockey Leaguen 101. kausi. Sen aikana kukin 31 joukkueesta pelaa runkosarjassa 82 ottelua. Runkosarja alkoi keskiviikkona 3. lokakuuta 2018 ja päättyy lauantaina 6. huhtikuuta 2019, jolloin 30 joukkuetta pelaa ottelun. Kaudella 2018–2019 NHL:n palkkakatto on 79,5 miljoonaa dollaria.
Sami Lepistö Seuraavalla kaudella Lepistö pelasi Hersheyn joukkueessa 70 ottelua runkosarjassa tehopistein 4+38=42. Joukkue nousi lopulta AHL:n mestaruuteen voittaen Calder Cup -mestaruuden. Tämän lisäksi Lepistö pääsi jälleen kokeilemaan taitojaan NHL-jäillä, kun hän sai pelata seitsemän ottelua Capitals-paidassa. Otteluissa Lepistö keräsi neljä syöttöpistettä, mutta lopulta kauden jälkeisessä varaustilaisuudessa Capitals kauppasi Lepistön NHL-seura Phoenix Coyotesille viidennen kierroksen varausvuoroa vastaan.
Matthew Stafford Detroit Lions varasi Georgian yliopistossa pelanneen Staffordin vuoden 2009 NFL:n varaustilaisuudessa koko tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Hän teki Lionsin kanssa kuusivuotisen sopimuksen, jonka arvo voi nousta yhteensä 78 miljoonaan dollariin. Lionsin päävalmentaja Jim Schwartz nosti Staffordin edellisen aloittajan Daunte Culpepperin ohi jo ennen tulokaskautensa alkua. Avauskaudellaan hän pelasi yhteensä kymmenen ottelua, jouduttuaan loppukaudeksi sivuun lievän polvivamman vuoksi.
Dzmitryi Korabau Toukokuussa 2012 Korabau teki sopimuksen toisen KHL-joukkueen, Lokomotiv Jaroslavlin kanssa, mutta elokuussa hän teki kuitenkin kaksivuotisen tulokassopimuksen Tampa Bay Lightningin kanssa. Korabau pelasi kauden 2012–2013 kokonaan AHL-joukkue Syracuse Crunchissa, jossa tulokaskausi toi 65 runkosarjaottelussa tehot 3+19=22 sekä 17 playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+23=26. Korabau debytoi kauden aikana myös Lightningin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme ottelua. Korabau teki NHL-debyyttinsä 19. marraskuuta 2013 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.21 minuuttia.
Columbus Blue Jackets Blue Jackets pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 7. lokakuuta 2000; ottelu päättyi Chicago Blackhawksin 5–3-voittoon. Bruce Gardiner teki Blue Jacketsin historian ensimmäisen NHL-maalin. Joukkue saavutti ensimmäisellä NHL-kaudellaan 71 pistettä, eikä pääsyt pudotuspeleihin. Geoff Sanderson saavutti ensimmäisenä pelaajana 30 maalia Blue Jacketsin organisaatiossa. Ron Tugnutt, jonka kanssa Blue Jackets teki sopimuksen kesällä 2000, torjui joukkueelle 22 voittoa, mikä oli NHL:n laajennusjoukkueiden maalivahdin ennätys.
Jason Muzzatti Ennen NHL-uraansa Muzzatti pelasi yliopistosarjaa Michigan State Universityssa neljän kauden ajan. Calgary Flames varasi hänet ensimmäisellä varauskierroksella. Yliopistouran jälkeen Muzzatti siirtyi IHL:aan Salt Lake Cityn joukkueeseen. Kauden 1992-1993 aikana hän pelasi 16 harjoitusottelua Kanadan maajoukkueessa, 
13 IHL-ottelua Salt Lake Cityssa ja 12 IHL-ottelua Indianapolisin joukkueessa. Kaudeksi 1993-1994 Muzzatti siirtyi Calgary Flamesin organisaatioon jossa pääsi sillä kaudella pelaamaan 27 minuuttia NHL-joukkueen maalilla. Pääosa kaudesta kului kuitenkin farmijoukkue Saint John Flamesin riveissä. Seuraavalla kaudella Muzzatti pääsi niinikään jäälle yhdessä NHL-ottelussa mutta peliminuutteja kertyi vain kahdeksan. Calgary ei nähnyt käyttöä hänelle joten Hartford Whalers poimi hänet siirtolistalta ilmaiseksi lokakuussa 1995..
Andreas Engqvist Kaudeksi 2010–2011 Engqvist siirtyi Montréal Canadiensin organisaatioon. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Hamilton Bulldogsin vahvuudessa. Engqvistin tulokaskausi siellä toi 71 runkosarjaottelussa tehot 10+15=25 ja 20 playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Frédéric St-Denisin kanssa. Engqvist pelasi kauden aikana Canadiensin NHL-joukkueessa kolme runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 21. tammikuuta 2011 vieraissa Ottawa Senatorsia vastaan. Engqvist sai ottelussa jääaikaa 12.30 minuuttia. Kaudella 2011–2012 hän oli Bulldogsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Brian Willsien jälkeen tehoilla 20+23=43. Engqvist pelasi kauden aikana 12 NHL-ottelua ilman tehopisteitä.
Alan Letang Maaliskuussa 1999 Letang teki vapaana agenttina NHL-sopimuksen Dallas Starsin kanssa. Hän sai syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan joukkueen NHL-kokoonpanosta kauden 1999–2000 avaukseen. Letang siirrettiin kuitenkin kahdeksan pelaamansa NHL-ottelun jälkeen loppukaudeksi farmijoukkue K-Wingsiin. Kauden 2000–2001 hän pelasi kokonaan IHL:ää Utah Grizzliesissa ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+24=30. Elokuussa 2001 Letang teki sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Kausi 2001–2002 eteni suurimmaksi osaksi farmijoukkue Saint John Flamesissa, AHL:ssä. NHL-otteluita hän pelasi kaksi. Heinäkuussa 2002 Letang solmi vapaana agenttina sopimuksen New York Islandersin kanssa. Hän pelasi seuran organisaatiossa kaksi kautta pääasiassa farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa. Ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 Letang sai tililleen neljä ottelua.
William Karlsson Kauden 2014–2015 Karlsson aloitti heti Anaheim Ducksin NHL-kokoonpanossa ja hän teki NHL-debyyttinsä kauden toisella kierroksella 11. lokakuuta 2014 vieraissa Detroit Red Wingsia vastaan. Karlsson sai ottelussa jääaikaa 10.42 minuuttia. Heti toissa ottelussaan 13. lokakuuta 2014 Buffalo Sabresia vastaan Karlsson avasi NHL-maalitilinsä kahdella osumalla. Hänen ensimmäinen maalinsa jäi Ducksin 5–1-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Karlsson valittiin ottelun ykköstähdeksi. Hän pelasi Ducksissa 18 ottelua tehopistein 2+1=3 ja vietti suurimman osan kaudestaan farmijoukkue Norfolk Admiralsissa, AHL:ssä, kunnes siirtotakarajalla, maaliskuussa 2015 Ducks kauppasi Karlssonin, Rene Bourquen sekä kesän toisen ja kolmannen kierroksen varausvuorot Columbus Blue Jacketsiin vaihdossa James Wisniewskiin. Karlsson sai loppukaudella tililleen kolme NHL-ottelua tehden niissä tehot 1+1=2. Muuten suurin osa keväästä eteni AHL-joukkue Springfield Falconsissa. Kaudeksi 2017–2018 Karlsson siirtyi NHL:ssä uuteen Vegas Golden Knights joukkueeseen ja pelasi siellä läpimurtokautensa.
Daniel Brickley Brickleyn sedät Andy ja Quintin ovat entisiä jääkiekkoilijoita. Andy pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 400 NHL-ottelua. Quintinilla oli Los Angeles Kingsin NHL-varaus vuodelta , mutta hänen ammattilaisuransa jäi lopulta vain neljän AHL-ottelun mittaiseksi. Danielin serkku Connor Brickley pelaa hyökkääjänä NHL-joukkue Florida Panthersin organisaatiossa.
Hudson Fasching Maaliskuussa 2016 Fasching teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän siirtyi jo samana keväänä seuran NHL-joukkueen vahvuuteen ja pelasi siellä kauden 2015–2016 aikana seitsemän runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Fasching teki NHL-debyyttinsä 26. maaliskuuta 2016 Winnipeg Jetsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.02 minuuttia. Fasching teki ottelussa myös NHL-uransa avausmaalin. Hänet valittiin ottelun kolmostähdeksi.
Byron Ritchie Kaudeksi 1997–1998 Hartford Whalers oli muuttanut Raleighiin ja vaihtanut nimensä Carolina Hurricanesiksi. Ritchie siirtyi pelaamaan joukkueen organisaatioon. Hän debytoi NHL:ssä seuraavalla kaudella 1998–1999 21. joulukuuta 1998 Buffalo Sabresia vastaan. Ritchie pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme NHL-ottelua. Hänen kautensa kului vielä enimmäkseen AHL-joukkue Beast of New Havenissa, jossa Ritchie oli tehoilla 24+33=57 joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1999–2000 hän pääsi pelaamaan 26 NHL-ottelua tehoin 0+2=2. Ritchie pelasi suurimman osan kaudestaan IHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa, jota hän edusti koko seuraavan kauden 2000–2001. Kaudella 2001–2002 Ritchie jäi jälleen vähälle peliajalle Hurricanesissa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan farmijoukkue Lowell Lock Monstersissa, jossa oli tehoilla 25+30=55 joukkuen toiseksi paras pistemies Jeff Heereman jälkeen. Ritchie teki Lock Monstersissa seuran yhten ottelun piste-ennätyksen, kun hänelle merkittiin tehot 2+4=6 26. lokakuuta 2001 pelatussa ottelussa Portland Piratesia vastaan. Ritchie pelasi Hurricanesissa vain neljä ottelua. Tammikuussa 2002 hänet kaupattiin Sandis Ozoliņšin kanssa Florida Panthersiin vaihdossa Bret Hedicaniin, Kevyn Adamsiin, Tomáš Maleciin ja toisen kierroksen varausvuoroon kesälle . Ritchie ei saanut enää loppukevään 2002 aikana farmikomennuksia Panthersissa ja pelasi 31 ottelua tehoin 5+6=11. Hän teki joukkueessa NHL-uransa avausmaalin.
Garri Kasparov Kasparov pelasi kuuden pelin ottelun tasan Deep Juniorin kanssa. Ottelua kutsuttiin FIDE:n ”Man vs Machine” -maailmanmestaruusotteluksi, ja palkkio osapuolille oli yhteensä miljoona dollaria. Kone pystyi arvioimaan kolme miljoonaa asemaa sekunnissa. Molempien osapuolien voitettua kerran ja kolmen pelin päätyttyä tasan viimeinen peli ratkaisi ottelun. Ottelu televisioitiin ja sitä seurasi 200–300 miljoonaa katsojaa. Terävässä asemassa Kasparov tarjosi tasapeliä, jonka Deep Juniorin joukkue hyväksyi. Kun Kasparovilta kysyttiin, miksi hän tarjosi tasapeliä, hän sanoi pelänneensä virhettä. Ottelu suunniteltiin alun perin vuosittaiseksi tapahtumaksi, mutta niin ei käynyt.
Antoine Roussel Heinäkuussa 2012 Roussel teki kaksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen NHL-joukkue Dallas Starsin kanssa. Hänet lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue Texas Starsiin. NHL-kausi 2012–2013 viivästyi työsulun vuoksi, ja sen päätyttyä tammikuussa 2013 Roussel sai kutsun Dallas Starsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä 2. helmikuuta 2013 kotona Phoenix Coyotesia vastaan ja teki samassa ottelussa ensimmäisen NHL-maalinsa. Hänet valittiin ottelun kolmanneksi tähdeksi.
Juha Widing Widingin NHL-ura alkoi New York Rangersin joukkueessa. Ensiesiintyminen NHL:ssä tapahtui Boston Bruinsia vastaan pelatussa ottelussa 12. lokakuuta 1969. Widing kaupattiin 28. helmikuuta 1970 Los Angeles Kingsiin, jossa hän oli useiden vuosien ajan joukkueen tehokkaimpia hyökkääjiä. Viimeisissä NHL-otteluissaan Widing kuitenkin edusti Cleveland Baronsia, jonne hänet myytiin 22. tammikuuta 1977.
Ben Bishop Kauden 2009–2010 Bishop pelasi kokonaan farmijoukkue Rivermenissa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi seitsemän NHL-ottelua. Bishop nostettiin Bluesin NHL-kokoonpanoon 4. helmikuuta 2011, kun Jaroslav Halák loukkaantui. Hän pelasi NHL-uransa ensimmäisen nollapelin 25. helmikuuta 2011 vieraissa Edmonton Oilersia vastaan. Bishop torjui Bluesin 0–5-voittoon päättyneessä ottelussa 39 kertaa. Heinäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Bishop aloitti myös kauden 2011–2012 farmissa, eikä ehtinyt pelata otteluakaan Bluesissa. Hänet valittiin 15. tammikuuta 2012 AHL:n viikon pelaajaksi. Helmikuussa 2012 Blues kauppasi Bishopin Ottawa Senatorsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon kesälle . Senators solmi samalla vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Bishop siirrettiin kauppaamisensa jälkeen farmijoukkue Binghamton Senatorsiin, mutta maaliskuussa hänet nostettiin Ottawan NHL-joukkueen kakkosmaalivahdiksi, kun Robin Lehner puolestaan siirrettiin farmiin. Bishop pelasi loppukaudella kymmenen NHL-ottelua. Suurimman osan kaudestaan AHL:ssä pelannut Bishop valittiin kauden päätteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Frank Nighbor Hän pelasi 348 NHL-ottelua vuosina 1917–1930. Tuona aikana hän teki 136 maalia ja antoi 60 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä Nighbor sai aikaan 11 maalia ja 12 maalisyöttöä 36 ottelussa. 
Parhaalla NHL-kaudellaan hän merkkautti tililleen 26 maalia ja 15 maaliin johtanutta syöttöä ottelumäärän jäädessä vain 23:een. Pudotuspeleissä Nighbor teki vielä kuusi maalia viidessä ottelussa ja johti Senatorsin joukkueen sen ensimmäiseen NHL-mestaruuteen.
Garret Ross Kaudella 2014–2015 Ross oli joukkueensa sisäisen pistepörssin sekä maalipörssin toisella sijalla tehtyään 21 maalia ja 43 tehopistettä 69 pelaamassaan ottelussa. Lisäksi rangaistusminuutteja kertyi 100. Ross pelasi myös kahdeksan pudotuspeliottelua. Niissä hän teki kaksi maalia ja yhden syöttöpisteen.
Lyijypuu Lyijypuun lehtiä käytetään eläinten rehuna. Lyijypuurehun ravintoarvo on lähellä sinimailasen arvoja, paitsi että lyijypuussa on enemmän karoteenia. Lisäksi lyijypuuta on käytetty polttopuuna, puutavarana, ihmisten ravinnoksi, viherlannoitteena, antamaan varjoa ja suojaamaan maata eroosiolta. Monikäyttöisyytensä takia sitä kutsuttiin 1970-luvulla "ihmepuuksi".
Lyijypuu Lyijypuu ("Leucaena leucocephala") on tropiikissa kasvava hernekasvien heimoon kuuluva pensas tai pieni puu.
Lyijypuu Lyijypuusta on tullut haitallinen vieraslaji joka muodostaa läpitunkemattomia tiheikköjä ja syrjäyttää paikallisia lajeja. Se valtaa avoimia alueita jokuten rannikoita ja jokivarsia. Sitä on vaikea hävittää, sillä se nousee uudelleen juuriversoista ja siemenet säilyvät itämiskykyisinä 10–20 vuotta. Etelä-Afrikkaan tuotiin kemppeihin kuuluva hyönteislaji joka syö lyijypuun lehtiä. Se ei kuitenkaan tapa kasvia kokonaan. Sama laji levisi vahingossa myös Australiaan.
Lyijypuu Lyijypuusta on pyritty valikoimaan muotoja, jotka eivät tuota paljoa siemeniä. Näitä voidaan käyttää antamaan varjoa kaakao- ja kahviviljelmillä ja tukea köynnöksille kuten vanilja ja pippuri. Jos tukikasvi tuottaa paljon siemeniä, sen siementaimet kilpailevat hyötykasvin kanssa.
Lyijypuu Lyijypuu kasvaa noin 6 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat noin 25 cm pitkiä, toistuvasti parilehdykkäsiä. Kermanväriset kukat kasvavat tiiviissä pallomaisessa mykerössä. Niistä kehittyy 13–18 mm pitkiä palkoja, joissa on noin 8–18 siementä kussakin.
Lyijypuu Lyijypuu on kotoisin alkujaan Meksikosta ja Keski-Amerikasta. Jo 400 vuotta sitten espanjalaiset konkistadorit veivät sitä Filippiineille rehuksi. Se on levinnyt sittemmin kaikkialle tropiikkiin. Australiaan se vietiin 1800-luvulla, ja 1920-luvulle mennessä se oli levinnyt sinne vieraslajina.
Sitä arvioidaan kasvavan maailmassa noin 2–5 miljoonalla hehtaarilla.
Sacha Baron Cohen Sacha Noam Baron Cohen syntyi 13. lokakuuta 1971 ortodoksijuutalaiseen perheeseen Hammersmithissä, Lontoossa. Hänen isänsä vaatekauppias Gerald Baron Cohen on Walesistä kotoisin oleva ortodoksijuutalainen ja hänen äitinsä Daniella Cohen (o.s. Weiser) on kotoisin Israelista. Daniellan äiti, joka on Saksassa aikanaan hyvin tunnettu balettitanssija, asuu edelleen Haifassa. Hänen isänisänsä oli syntynyt Pontypriddissä Walesissä ja hänen isänsä isoisä oli Kaunasissa syntynyt liettuanjuutalainen. Sacha Baron Cohenin veli Erran Baron Cohen on säveltäjä ja trumpetisti, joka on auttanut veljeään muun muassa säveltämällä Borat-elokuvan kappaleen ”O Kazakhstan”. Hänen serkkunsa Simon Baron-Cohen on johtava autismiasiantuntija.
Sacha Baron Cohen Baron Cohen kuului Cambridgen yliopiston amatööridraamakerhoon, jossa hän näytteli näytelmissä "Cyrano de Bergerac" ja "Viulunsoittaja katolla". Hänen pitkäaikainen yhteistyökumppaninsa Dan Mazer opiskeli myös Cambridgen yliopistossa ja oli arvostetun näytelmäkerhon Cambridge Footlightsin jäsen. Baron Cohen ei kuitenkaan ollut jäsen, mutta oli ainakin yhdessä näytelmässä mukana.
Simon Baron-Cohen Hän on koomikko Sacha Baron Cohenin serkku.
Grimsby (elokuva) Grimsby (; Yhdysvalloissa "The Brothers Grimsby") on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Louis Leterrierin ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen toimintakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Sacha Baron Cohen, Mark Strong, Isla Fisher, Rebel Wilson, Gabourey Sidibe ja Penélope Cruz. "Grimsbyn" käsikirjoittivat Baron Cohen, Phil Johnston ja Peter Baynham ja tuottivat Baron Cohen, Baynham, Anthony Hines, Nira Park ja Todd Schulman.
Sacha Baron Cohen Sacha Noam Baron Cohen (s. 13. lokakuuta 1971 Lontoo) on brittiläinen koomikko, jolla on neljä laajalti tunnettua roolihahmoa: hoppari Ali G, kazakstanilainen televisiokommentaattori Borat, itävaltalaisen musiikkikanavan homoseksuaali muotitoimittaja Brüno ja diktaattori Aladeen. Sachan uusin edellä mainittu hahmo tunnetaan nimellä Diktaattori. Hän aiheutti kohun vuoden 2012 Oscar-gaalassa kaatamalla uurnan, jonka väitti sisältävän Kim Jong-ilin tuhkat toimittaja Ryan Seacrestin päälle ja punaiselle matolle.
Diktaattori (vuoden 2012 elokuva) Diktaattori on toukokuussa 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Sacha Baron Cohenin käsikirjoittama komediaelokuva. Baron Cohen näyttelee elokuvan pääosaa, muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Ben Kingsley ja Anna Faris. Elokuvan ohjasi Larry Charles, joka ohjasi myös Baron Cohenin pseudodokumentit "Borat" ja "Brüno". Baron Cohen näyttelee kenraaliamiraali Aladeeniä, joka on kuvitteellisen Pohjois-Afrikassa sijaitsevan Wadiyan tasavallan diktaattori.
Sacha Baron Cohen Baron Cohen sai paljon julkisuutta ennakkoluuloja huumorina käyttävällä Borat-hahmollaan. Baron Cohen väitti huumorin nojalla esimerkiksi, että Kazakstanin uusimpien lakimuutosten ansiosta kazakstanilaiset naiset saisivat nykyisin matkustaa bussien sisällä, että homoseksuaalien ei tarvitsisi pitää ulkona ollessaan sinisiä pipoja ja että naisten suojaikäraja olisi nostettu entisestä kahdeksasta vuodesta 12 vuoteen.
Mikään näistä väitteistä ei tietenkään pidä paikkaansa. Hauskuus piilee siinä, että jotkut uskovat näitä väitteitä, osin siinä, että jotkut ottavat Boratin tosissaan ja alkavat oikoa vedätystä.
Borat Borat Sagdijev () on kuvitteellinen hahmo, kazakstanilainen toimittaja, jota esittää britannialainen, juutalaistaustainen koomikko Sacha Baron Cohen. Cohen on sanonut hahmon perustuvan todelliseen henkilöön, hänen Venäjän eteläosissa tapaamaansa lääkäriin.