mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Pius X Pius X oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 257. paavi. Pius X:n paavinkauden eli pontifikaatin aikana tärkeäksi tekijäksi muodostui muun muassa modernismin vastustus, jota paavi tuki. Pius X olikin diplomaattista edeltäjäänsä Leo XIII:ta konservatiivisempi.
Pius XI Pius XI kävi vuonna 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna Lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Samoin sopimukset takasivat paavinistuimen riippumattomuuden ja antoivat paaville määräysvallan Vatikaanissa. Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä. Konkordaatin seurauksena roomalaiskatolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon opin mukaisesti. Samoin paavinistuin sai korvauksia Italian ja paavinistuimen kiistassa kärsimistään vääryyksistä. Korvausten summa oli 1750 miljoonaa Italian liiraa.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Vuoden 1944 jälkeen paavi hallitsi Vatikaania yksinvaltaisemmin kuin aiemmin. Hän ei enää nimittänyt itselleen kardinaalivaltiosihteeriä, mikä teki hänestä entistä yksinvaltaisemman paavin. Kylmän sodan aikana paavi edusti selkeästi läntistä kantaa, joka vastusti kommunismia. Samalla tosin hän pyrki parantamaan Itä-Euroopan valtioiden katolilaisten elinoloja. Italiassa hän antoi jälleen tukensa maan kristillisdemokraattiselle puolueelle, joka oli menettänyt tukensa Pius XI:n Lateraanisopimuksessa. Paavi myös kielsi katolilaisia liittymästä Italian kommunistiseen puolueeseen. Paavi oli modernin teologisen tutkimuksen suhteen edeltäjiään vapaamielisempi, sillä hän antoi 1940-luvulla kirjoittamassaan kiertokirjeessä katolilaisille raamatuntutkijoille luvan käyttää tieteellisiä metodeja. 1950-luvulla paavin linja muuttui kuitenkin konservatiivisemmaksi ja lähemmäs Pius IX:n ja Pius X:n politiikkaa ja joistain uskonkohdista ei enää saatu keskustella kriittisesti. Pius XII myös julisti dogmin Neitsyt Marian ottamisesta ruumiineen taivaaseen. Tämä julistus annettiin "ex cathedra", piispanistuimelta, ja vuoden 1870 kokouksen mukaan paavi oli tällöin erehtymätön. Kuollessaan 9. lokakuuta 1958 Pius XII jätti seuraajalleen konservatiivisen ja vanhanaikaisen katolisen kirkon sekä ikääntyvän kardinaalikollegion; vanha paavi ei ollut nimittänyt viiteen vuoteen uusia kardinaaleja.
Pius XI Ranskalaisen kardinaalin Eugene Tisserantin päiväkirjamerkintöjen perusteella on herännyt epäilyksiä siitä, että Pius XI olisi murhattu. Pius XI:n tiedetään valmistelleen fasisminvastaista puhetta kardinaaleilleen vielä viimeisinä elämän viikkoinaan, mutta hän kuoli ennen kuin ehti hyökätä puheessaan fasismia vastaan. Kardinaali Tisserantin päiväkirjamerkintöjen mukaan Vatikaanille työskennellyt tohtori Francesco Petacci antoi paaville ruiskeen vuorokautta ennen fasismin tuomitsevan puheen pitämistä. Tohtori Francesco Petaccin tytär Clara Petacci oli Italian fasistisen diktaattorin Benito Mussolinin pitkäaikainen rakastajatar.
Dominikaanien historia Dominikaaneilla oli alusta asti tärkeä rooli keskiaikaisen yliopiston kehityksessä. Ensimmäiset merkittävät yliopistot syntyivät juuri niissä kaupungeissa, joihin Dominicus oli aikanaan lähettänyt sääntökuntansa ensimmäiset jäsenet. Jo Pariisiin perustetun yliopistoyhteisön alkuvuosina kaksi oppituolia annettiin dominikaaneille. Merkittävä teologi oli dominikaani Albert Suuri, josta tuli Pariisin yliopiston ensimmäinen saksalainen teologian professori. Hänen työnsä ansiosta esimerkiksi Aristoteleen filosofia tuotiin mukaan yliopistotoimintaan. Albert Suuren laaja-alaisen oppineisuuden ansiosta häntä alettiin nimittää "yleisopettajaksi" ("doctor universalis"). Vuonna 1931 paavi Pius XI teki hänestä pyhimyksen ja nosti hänet yhdeksi kirkonopettajista.
Pius X Pius X sai vuonna 1913 sydänkohtauksen, minkä jälkeen hänen terveytensä romahti. Paavi kuoli 20. elokuuta seuraavana vuonna.
Paavius uudella ajalla Paaveilla 1800-luvulta nykypäivään tarkoitetaan vuonna 1799 kuolleen paavi Pius VI:n seuraajia. Pius VI oli viimeinen todellista maallista valtaa käyttänyt paavi, joten hänen seuraajiensa valta oli pikemminkin henkistä ja rajoittui maallisesti tiettyinä aikoina vain Kirkkovaltion tai Vatikaanivaltion sisälle.
Mercedes-Benz 600 Daimler-Benz AG on toimittanut paavin käyttöön tarkoitettuja mallejaan Vatikaanille vuodesta 1930 lähtien, jolloin paavi Pius XI sai tehtaalta erikoisvarustellun Mercedes-Benz "Nürburg 460":n. Maailmansodan jälkeen vuonna 1960 yhtiö jatkoi perinnettä lahjoittamalla paavi Johannes XXIII:n käyttöön pidennetyn ja Landaulet-korilliseksi muutetun 300d W189:n. Paavi Paavali VI vastaanotti 3 900 millimetrin akselivälin pitkällä kangaskatolla varustetun Typ 600 ”Landaulet”-erikoismallin (kuva) vuonna 1965 kesäresidenssi Castel Gandolfossa. Erikoisauton takaovia oli pidennetty 256 millimetrillä, kattoa kokonaisuudessaan korotettu 70 millimetrillä, ja takalattiaa nostettu kardaanitunnelin tasalle. Taaimmaisen 2-3 matkustajan penkin sijaan auto varustettiin yhdellä hydraulisesti nostettavalla valtaistuimella: se jatkoi vuosisataista perinnettä paavillisesta, 12 ""palafrenieri""-kantajan "Sedia Gestatoria"-kantotuolista, jonka eräs tarkoitus oli suurten kirkollismenojen aikana nostaa paavi kantotuolissaan laajemman väkimäärän nähtäväksi. Perinne jatkuu yhä, nyt turvalaseilla varustetuilla Mercedes-Benzin maastomalleilla, joista viimeisin on muunnos M-sarjasta. Paaville valmistuvasta 600-yksilöstä käytettiin tehtaalla sisäisesti häveliästä nimitystä ”Rom-Wagen”, kun yleisempi käsite aihetta koskevissa kirjoituksissa on "papamobile".
Cincinnatin roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Cincinnatin hiippakunnan perusti paavi Pius VII vuonna 1821 ja Pius IX korotti sen arkkihiippakunnaksi vuonna 1850. Siitä erotettiin Columbuksen hiippakunta vuonna 1868.
Paaviuden historia Vuoden 1944 jälkeen paavi hallitsi Vatikaania yksinvaltaisemmin kuin aiemmin. Hän ei enää nimittänyt itselleen kardinaalivaltiosihteeriä, mikä teki hänestä entistä yksinvaltaisemman paavin. Kylmän sodan aikana paavi edusti selkeästi läntistä kantaa, joka vastusti kommunismia. Samalla tosin hän pyrki parantamaan Itä-Euroopan valtioiden katolilaisten elinoloja. Italiassa hän antoi jälleen tukensa maan kristillisdemokraattiselle puolueelle, joka oli menettänyt tukensa Pius XI:n Lateraanisopimuksessa. Paavi myös kielsi katolilaisia liittymästä Italian kommunistiseen puolueeseen. Paavi oli modernin teologisen tutkimuksen suhteen edeltäjiään vapaamielisempi, sillä hän antoi 1940-luvulla kirjoittamassaan kiertokirjeessä katolilaisille raamatuntutkijoille luvan käyttää tieteellisiä metodeja. 1950-luvulla paavin linja muuttui kuitenkin konservatiivisemmaksi ja lähemmäs Pius IX:n ja Pius X:n politiikkaa ja joistain uskonkohdista ei enää saatu keskustella kriittisesti. Pius XII myös julisti dogmin Neitsyt Marian ottamisesta ruumiineen taivaaseen. Julistus annettiin "ex cathedra", piispanistuimelta, ja vuoden 1870 kokouksen mukaan paavi oli tällöin erehtymätön. Kuollessaan 9. lokakuuta 1958 Pius XII jätti seuraajalleen konservatiivisen ja vanhanaikaisen katolisen kirkon sekä ikääntyvän kardinaalikollegion; vanha paavi ei ollut nimittänyt viiteen vuoteen uusia kardinaaleja.
Paavi Käytännössä monet paavit ovat oikeudestaan huolimatta välttäneet antamasta lausuntoja "ex cathedra", koska tämä sitoisi myös heidän seuraajiaan teologisesti tai seuraajien olisi joko uudelleen tulkittava edeltäjiensä päätöksiä tai mahdollisesti jopa tehtävä vastakkaisia päätöksiä, mikä heikentäisi katolisen kirkon perinteen uskottavuutta raamatuntulkinnan rinnalla. On erilaisia näkemyksiä siitä, mitkä paavin tekemistä päätöksistä kuuluvat erehtymättömyyden piiriin. On kuitenkin yleisesti hyväksyttyä, että paavi Pius IX:n vuonna 1854 julistama dogmi Neitsyt Marian perisynnittömästä sikiämisestä ja paavi Pius XII:n vuonna 1950 julistama dogmi Neitsyt Marian ottamisesta taivaaseen olivat erehtymättömiä lausuntoja. Monet pitävät paavin erehtymättömyyden tapauksina esimerkiksi aiempia kristologisia lausuntoja, itse vuoden 1870 dogmaattista määrittelyä erehtymättömyydestä, paavi Leo XIII:n julistusta anglikaanisen kirkkokunnan pappisvihkimyksen mitättömyydestä vuodelta 1896 ja paavi Johannes Paavali II:n julistusta naispappeuden mahdottomuudesta vuodelta 1994.
Pius IX Pius IX oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun virallisen, mutta epäluotettavan ja perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 255. paavi. Pius IX:n pitkän pontifikaatin eli paavinkauden aikana katolinen kirkko menetti Kirkkovaltion, mikä mahdollisti paaviuden kehittymisen yhä hengellisempään suuntaan. Samoin Pius IX:n kaudella pidettiin Vatikaanin ensimmäinen kirkolliskokous, jossa muun muassa julistettiin paavi erehtymättömäksi uskonnollisissa ja moraalisissa asioissa.
Pius VII Paavi myös solmi konkordaatin uudelleen, tällä kertaa Ranskan kuninkaan Ludvig XVIII:n kanssa. Paavi Pius VII kuoli 20. elokuuta 1823.
Pius X Vuonna 1910 Pius X otti käyttöön niin sanotun antimodernistivalan, jossa jokainen ylempään pappisvirkaan pyrkinyt henkilö joutui vannomaan vastustustaan modernismia kohtaan. Vala edellytti vannojaltaan muun muassa sitä, että tämän tuli hyväksyä kaikki, mitä paavi oli säätänyt ja tulisi säätämään. Tämän antimodernistivalan poisti käytöstä vasta 1960-luvulla hallinnut paavi Paavali VI.
Pius X Pius X:n toimiessa Venetsian patriarkan virassa ennen paaviksi tuloaan hänellä oli hyvät suhteet maallisiin hallitsijoihin, ja hän suhtautui suopeasti katolilaisten osallistumiseen kunnallispolitiikkaan. Ollessaan paavina hän kuitenkin piti kiinni jo edeltäjänsä edeltäjän paavi Pius IX:n aikaisesta linjasta, joka edellytti viileitä suhteita Italiaan. Pius X:n pontifikaatti sijoittuikin Vatikaanin vankeuden aikaan, jolloin paavinistuin ja Italian valtio olivat riidassa keskenään. Kuitenkin pelko sosialismista sai Pius X:n lieventämään Pius IX:n julistamaa katolilaisten politiikkaan osallistumisen kieltoa. Pontifikaattinsa alussa paavi antoi politiikkaan osallistumisesta seuraavanlaiset ohjeet:
Vatikaanivaltio Vuonna 1922 paaviksi valittu Pius XI halusi lopettaa Italian ja Pyhän istuimen välisen riidan ja onnistuikin tässä. Jo vuonna 1919, jolloin Benedictus XV oli ollut paavina, oli aloitettu neuvottelut paavillisen kuurian ja Italian valtion välillä. Ennen virallisia neuvotteluja Pius XI:n aikana oli käyty myös muutamia epä- ja puolivirallisia neuvotteluja Italian kanssa.
Pius IX Vuosien kuluessa Pius IX pysyi konservatiivisessa linjassaan. Samalla hän muun muassa julisti dogmin Neitsyt Marian tahrattomasta sikiämisestä. Uudet rautatiet toivat katolisia eri puolilta maailmaa pyhiinvaellukselle Roomaan, minkä seurauksena Pius IX:stä tuli ensimmäinen kansainvälisesti tunnettu paavi. Paavi laati vuonna 1864 kuuluisimman kiertokirjeensä, josta teki kuuluisan sen liitteenä ollut "Syllabus errorum", erehdysten luettelo. Luettelossa paavi tuomitsi kahdeksankymmentä modernia harhaoppina pitämäänsä asiaa, muun muassa omantunnonvapauden, protestantismin, siviiliavioliiton sekä sosialismin. "Syllabus errorum" luokitteli harhaopit kymmeneen eri ryhmään:Luettelon kahdeksaskymmenes kohta tuomitsi väitteen, jonka mukaan ”"Rooman paavi voisi ja että hänen tulisi sopia edistyksen, vapaamielisyyden ja modernin kulttuurin kanssa"”. Toteamuksen nimittäminen harhaopiksi loi syvän kuilun vanhoillisen paaviuden ja uudistuvan Euroopan välille. Lisäksi esimerkiksi omatunnon- ja uskonvapauden määrittely harhaopiksi sai aikaan negatiivisia tunteita myös vapaamielisten katolilaisten keskuudessa.
Pyhä Pius I Pyhä Pius I oli kymmenes paavi. Hän toimi paavina noin vuosina 142–155 suunnilleen 14 vuoden ajan. Syntyjään Pius oli aquileialainen. Hän kuoli arviolta vuonna 154 Roomassa, ja hänen seuraajakseen valittiin Pyhä Anicetus. Piuksen muistopäivä on 11. heinäkuuta.
Pius XI Pius XI:n kuoleman johdosta Pietarinkirkon suurta kelloa soitettiin 10. helmikuuta 1939. Italian diktaattori Benito Mussolinin tiedetään sanoneen:
Paavi Paavi voi myös antaa lausunnon "ex cathedra". Lausuntoa antaessaan paavi on uskonnollisissa asioissa erehtymätön. Ensimmäinen Vatikaanin ekumeeninen konsiili päätti paavi Pius IX:n johdolla vuonna 1870, että paavi on erehtymätön niissä asioissa, mitkä hän on lausunut "ex cathedra" (suomeksi "piispanistuimelta", merkityksessä "virallisesti"). Vatikaanin ensimmäisessä kirkolliskokouksessa asia määriteltiin seuraavanlaisesti:
Edward Gibbon Vaikka Gibbon puhuukin otsikossa vain Rooman valtakunnan rappiosta, teos on kuitenkin laaja katsaus keskiajan syntyyn ja sen vaiheisiin. Hän aloittaa historian keisari Trajanuksen kaudesta (98 jaa.) ja jatkaa sitten valtakunnan hajoamisen selvittelyä. Gibbon piti Rooman suuruudenaikaa vuosien 90 ja 180 välillä, Domitianuksen kuolemasta Commoduksen valtaantuloon saakka, ihmiskunnan historian onnellisimpana aikakautena, jonka hyvinvointi kuitenkin riippui ratkaisevasti Rooman silloisten keisarien luonteesta. Ennen tätä kautta Roomaa olikin hallinnut joukko kelvottomia keisareita kuten Caligula, Nero ja Domitianus, ja jatkuvasti oli vaarana, että joku heidän kaltaisensa nousisi jälleen valtaistuimelle.
Friulit Friulien historia voidaan jäljittää carneihin, kelttiläiseen kansaan, jotka asettuivat nykyisen Italian koillisosiin 400-luvulla eaa. 100-luvulla eaa. alue joutui Rooman valtakunnan alaisuuteen. Rooman valtakunnan aikana alueelle tuli latinan kieli. Paikalliset ilmeisesti sekoittivat latinaan omaa kieltään, sillä vielä 300-luvulla jaa. paikallinen piispa kirjoitti, kuinka paikallinen maaseutuväestö ei osannut puhua latinaa, vaan puhui sekakieltä. Germaanit ja etenkin friulien alueet valloittaneet lombardit vaikuttivat voimakkaasti alueen kehitykseen ja friulien kulttuuriin.
Syntyvyys Rooman valtakunnan tuhon syynä Lex Papia Poppae todistaa että lapsettomuuden ongelma oli laaja ja pitkäaikainen.
Ensio Ensio on ymmärretty käännökseksi latinankielisestä nimestä "Primus", joka tarkoittaa 'ensimmäistä'. Rooman valtakunnassa muitakin latinan järjestyslukusanoja käytettiin usein henkilönniminä, jotka tällöin osoittivat kuinka mones vanhempiensa lapsi henkilö oli.
Rooman valtakunnan ruokakulttuuri Pääruoissa ei ollut nykyisen kaltaisia lisukkeita. Ruoan kanssa syötiin kuitenkin leipää siitä lähtien, kun vehnää oli saatavilla. Köyhimpien, joilla ei ollut käytössään leivinuunia, oli vastedeskin tyytyminen puuroon. Leivästä tuli hyvin suosittua, ja lajikkeiden valikoima oli laaja. Noin vuonna 270 tuli Roomaan ensimmäiset julkiset leipomot.
Antoninus Pius Italia-keskeisyydestä huolimatta toisissa kolikoissa juhlistettiin myös Rooman provinsseja. Vuoden 138 jälkeen Aventinukselle rakennettiin Jupiter Dolichenukselle () eli Baalille pyhitetty temppeli. Roomaan ja eri puolille valtakuntaa pystytettiin lukuisia muitakin itämaisten jumalien temppeleitä. Kolikoissa kerrottiin myös "universaalista rauhasta", joka oli koko valtakunnan yllä.
Rooman valtakunnan ruokakulttuuri "Comissatio"on kuului aina juomakuninkaan valinta. Tämä sai määrätä viinin ja veden sekoitussuhteen sekä määrätä myös, kuinka paljon kunkin läsnäolijan tuli juoda. Lisäksi hän sai vaatia osallistujia lausumaan runoja tai pitämään muita esityksiä.
Ermanarik Ermanarik (myös Ermanaric tai Ermanaricus) (k. noin 376) oli ostrogottien kuningas noin vuonna 375. Hän oli ostrogoottien nykyisen Ukrainan alueella sijainneen valtakunnan kuningas. On epäselvää, kuinka laaja tämä alue lopulta oli, mutta luultavasti se ulottui Pripetin soilta etelään Donin ja Dniestrin välillä.
Epigrafiikka Roomalaisen epigrafiikan suurnimi on Theodor Mommsen (1817–1903), jonka suunnitelman mukaan on syntynyt laaja, koko Rooman valtakunnan latinankielisiä piirtokirjoituksia käsittelevä "corpus": "CIL" = "Corpus inscriptionum Latinarum" (Berlin 1862–).
Kreikkalaiset Antiikin aikana kreikkalaisten heimojen kaupallinen toiminta ja siirtokuntien perustaminen levittivät kreikkalaisen kulttuurin, uskonnon ja kreikan kielen laajalle Välimeren ja Mustanmeren rannoille, erityisesti Sisiliaan ja Etelä-Italiaan, jotka tulivatkin tunnetuiksi nimellä Magna Graecia, Espanjaan, Etelä-Ranskaan ja Mustanmeren rannikolle. Aleksanteri Suuren ja hänen seuraajiensa aikana seleukidien valtakuntaan, Intiaan ja Egyptiin muodostui kreikkalainen ja kreikkalaistuva hallitseva yläluokka. Hellenististä kautta voidaan pitää kreikkalaisen siirtokunta-asutuksen uutena aaltona, jossa kreikkalaiset levittäytyivät laajalle Aasiaan ja paikoitellen Pohjois-Afrikkaankin. Rooman valtakunnan aikana ihmisten entistä vapaampi liikkuvuus levitti kreikkalaiset eri puolelle valtakuntaa. Kreikasta, ei niinkään latinasta, tulikin valtakunnan itäosien "lingua franca". Etelä-Italian nykyiset grikonkieliset kreikkalaiset, joita on noin 60 000 henkeä, lienevät jäännös Italian muinaisesta kreikkalais­asutuksesta.
Keskiajan tekniikka Keskiajan tekniikka tarkoittaa keskiajalla kristikunnassa tunnettua ja käytössä ollutta tekniikkaa. Rooman valtakunnan hajottua Euroopassa vallitsi jonkin aikaa hajaannus, mutta tekninen tietämys pystyttiin pääosin säilyttämään. Myöhemmällä keskiajalla taloudellinen toimeliaisuus kiihtyi ja samalla uusia teknisiä keksintöjä alettiin ottaa käyttöön.
Rooman valtakunta hajosi vuonna 476 germaanien valtaukseen, ja Eurooppaan muodostui monia valtioita, jotka eivät varsinkaan varhaisella keskiajalla jättäneet jälkeensä niin suurenmoisia esineitä ja kirjoituksia kuin varhaisemmat kulttuurit. Rooman hajoaminen tapahtui vähitellen, ja monet germaanit hankkivat roomalaisen koulutuksen. 200-luvulla Rooman legioonien upseereista puolet oli germaaneja. Kansainvaellusten aikana Euroopan väestö väheni ja talous taantui, mikä vaikeutti tekniikan kehittämistä ja myös olemassa olevan tekniikan ylläpitoa. Rooman aikaiset rakennukset ja tiet alkoivat rappeutua. Germaanit säilyttivät monia roomalaisia instituutioita, kuten roomalaisen oikeuden. Latina säilyi kulttuurikielenä kirkon avulla. Erityisesti Itä-Rooma eli Bysantin valtakunta jatkoi antiikin perinnön vaalimista, ja sillä oli myös yhteyksiä itään. Konstantinopolissa vihittiin 537 Hagia Sofian kirkko, jonka kupoli kohoaa 56 metriä lattiasta. Itä-Rooma oli valtiona oikeauskoinen ja yksivaltiaiden hallitsema, mikä oli jo pysäyttänyt helleenisen kauden tieteellinen kehityksen Aleksandriassa, kun islaminuskoiset valloittivat sen 600-luvulla. Valloittajien haltuun joutui laaja kokoelma antiikin kirjallisuutta, joka päätyi Bagdadiin perustettuun yliopistoon. Välimeren alueen yhtenäisyys päättyi arabien valloitettua Espanjan 700-luvulla. Islamilainen kulttuuri kukoisti 800–900 luvuilla. Bagdadiin syntyi matematiikan koulukunta, jolta periytyvät termit algebra ja algoritmi. Bysantin valtakunta tuhoutui turkkilaisten valloitettua Konstantinopolin vuonna 1453.
Tekniikan historia Rooman valtakunta hajosi vuonna 476 germaanien valtaukseen, ja Eurooppaan muodostui monia valtioita, jotka eivät varsinkaan varhaisella keskiajalla jättäneet jälkeensä niin suurenmoisia esineitä ja kirjoituksia kuin varhaisemmat kulttuurit. Rooman hajoaminen tapahtui vähitellen, ja monet germaanit hankkivat roomalaisen koulutuksen. 200-luvulla Rooman legioonien upseereista puolet oli germaaneja. Kansainvaellusten aikana Euroopan väestö väheni ja talous taantui, mikä vaikeutti tekniikan kehittämistä ja myös olemassa olevan tekniikan ylläpitoa. Rooman aikaiset rakennukset ja tiet alkoivat rappeutua. Germaanit säilyttivät monia roomalaisia instituutioita, kuten roomalaisen oikeuden. Latina säilyi kulttuurikielenä kirkon avulla. Erityisesti Itä-Rooma eli Bysantin valtakunta jatkoi antiikin perinnön vaalimista, ja sillä oli myös yhteyksiä itään. Konstantinopolissa vihittiin 537 Hagia Sofian kirkko, jonka kupoli kohoaa 56 metriä lattiasta. Itä-Rooma oli valtiona oikeauskoinen ja yksivaltiaiden hallitsema, mikä oli jo pysäyttänyt helleenisen kauden tieteellinen kehityksen Aleksandriassa, kun islaminuskoiset valloittivat sen 600-luvulla. Valloittajien haltuun joutui laaja kokoelma antiikin kirjallisuutta, joka päätyi Bagdadiin perustettuun yliopistoon. Välimeren alueen yhtenäisyys päättyi arabien valloitettua Espanjan 700-luvulla. Islamilainen kulttuuri kukoisti 800–900 luvuilla. Bagdadiin syntyi matematiikan koulukunta, jolta periytyvät termit algebra ja algoritmi. Bysantin valtakunta tuhoutui turkkilaisten valloitettua Konstantinopolin vuonna 1453.
Imbros Rooman valtakunnan kahtiajaon jälkeen Imbros pysyi Itä-Rooman eli Bysantin hallinnassa vuonna 1453 tapahtuneeseen Konstantinopolin kukistumiseen saakka. Jo 1000-luvulla Genova oli kuitenkin valloittanut monet sen eteläpuolella sijaitsevat saaret ja liittänyt ne itäisen Välimeren alueella olleeseen laajaan valtapiiriinsä. Laajensipa Genova 1200-luvun alussa, neljännen ristiretken jälkeen, valtapiiriään Imbroksen pohjoispuolellekin, Mustallemerelle ja Krimille saakka.
Jacob (Lost) Jaksossa "Meren takaa" paljastuu, kuinka Jacob tuli saarelle ja miten hänestä tuli saaren johtaja. Jacobin äiti Claudia haaksirikkoutui saarelle Rooman valtakunnan aikana. Tuntematon nainen pelasti Claudian ja auttoi tätä synnyttämään kaksoset, joista hän nimesi toisen Jacobiksi. Nainen tappoi Claudian ja kasvatti yksin Jacobin ja tämän veljen.
Apostolien teot Apostolien teot (; ) on Uuden testamentin kirja, joka tekee historiallista selvitystä evankeliumien jälkeisistä tapahtumista. Se kertoo, kuinka alkuseurakunta syntyi ja alkoi levitä Rooman valtakunnan alueella apostolien toiminnan tuloksena. Apostolien tekoja voidaan siis pitää ensimmäisenä kirkkohistoriana. Kirjan kirjoittajana pidetään evankelista Luukasta, joka kirjoitti myös Evankeliumin Luukkaan mukaan.
Hajota ja hallitse Hajota ja hallitse () on poliittinen periaate, jonka mukaan hallittavat on jaettava esimerkiksi etupiireittäin ryhmiin, joita sitten kiihotetaan toisiaan vastaan. Näin ei pääse syntymään yhtenäistä vaikutusvaltaista ryhmittymää, joka voisi haastaa valtaapitävät. Rooman valtakunta käytti menetelmää hallitakseen laajaa imperiumia.
Rooman valtakunnan ruokakulttuuri Hyvälaatuista vettä oli saatavana joka puolella Roomaa noin vuodesta 300 eaa. lähtien. Sitä juotiin lämpimänä tai lumella jäähdytettynä. Yleinen juoma oli myös viinin ja hunajan seos "mulsum" kuten myös itse viini, jota kuitenkin yleensä juotiin vedellä laimennettuna. Viinistä tehtiin lukuisia väärennöksiä; eräissä resepteissä lukee, kuinka punaviinistä voi muka tehdä valkoviiniä ja päinvastoin. "Conditum paradoxum" oli eräänlainen hehkuviinin edeltäjä. Se oli viinin, hunajan, pippurin, laakerinlehtien, taatelien, mastikin ja sahramin seos, joka kiehautettiin useaan kertaan ja juotiin kuumana tai kylmänä.
Latina Latina (lat. "lingua latina", "sermo latinus") on indoeurooppalainen kieli, jota puhuttiin alun perin vain Roomassa ja sitä ympäröivällä Latiumin alueella Italiassa. Rooman valtakunnan hallinnon kielenä se levisi laajalle synnyinseutunsa ulkopuolelle. Nykyään latina on sammunut kieli, koska sitä ei enää puhuta äidinkielenä. Latina pysyi silti pitkään länsimaisen tieteen ja taiteen oppineiden yhteisenä lingua francana, kunnes ranska syrjäytti sen, ja vieläkin sillä on paljon harrastajia. Latina on romaanisten kielten kantakieli.
Apostolien teot Toiminnan kohteena kirjassa on koko ihmiskunta, erityisesti Rooman valtakunnan alueella. Jeesus oli antanut käskyn, että evankeliumi tulisi saarnata kaikkeen maailmaan. Apostolien tekojen tarkoituksena on osoittaa, kuinka tässä edettiin kirkon varhaisten vuosien aikana. Kirjan tarkoituksena on osoittaa, että voitto saavutetaan kärsimällä. (Vertaa Luuk. 24:46–48  ja Ap.t. 14:22 ).
Keskiajan musiikki Toisin kuin luhistuneen Rooman valtakunnan itäosissa, jossa Bysantin valtakunta pysyi voimissaan vielä renessanssiin asti ja jossa siksi oli melko laaja yhtenäinen bysanttilaisen musiikin perinne, läntiset osat joutuivat monien eri kansojen, muun muassa kelttien, anglien, frankkien ja langobardien valtaan. Tämä johti pian erilaisten paikallisten kirkollisten perinteiden syntyyn, joilla jokaisella oli myös oma kirkkomusiikkityylinsä. Parhaiten näistä lukuisista tyylisuunnista ja perinteistä tunnetaan "ambrosialainen", "vanha roomalainen" ja "gregoriaaninen kirkkomusiikki", joka on eniten vaikuttanut länsimaisen musiikin kehitykseen.
Rooman valtakunnan talous Roomalaiset harjoittivat laajaa kaivostoimintaa 200-luvulta eaa. alkaen saadakseen rautaa, kuparia, tinaa, lyijyä ja kultaa. Kaivostoiminta oli laajimmillaan ajanlaskumme alun jälkeisinä vuosikymmeninä, jolloin vallitsi suoranainen kultakuume. Kaivuumetetelmät olivat pitkälle kehitettyjä. Niinpä Dalmatiasta löydettiin keisari Neron valtakaudella rikas kultaesiintymä, joka tuotti 16,3 kiloa kultaa päivässä. On arvioitu, että kaikki Rooman valtakunnan kaivokset yhteensä tuottivat kultaa 10 tonnia vuodessa. Työ teetettiin orjilla, joita tarvittiin suuret määrät. He elivät lähes kokonaan maan alla kahlittuina toisiinsa kiinni. Suurin vaara oli kaivannon sortuminen, joka merkitsi loukkuun jääneille lähes varmaa kuolemaa. Kaivoskuilu saattoi olla jopa 200 m syvä. Kaivokset olivat valtion omaisuutta, mutta kaivostoiminta vuokrattiin aatelistolle niin, että puolet tuotosta kuului valtiolle.
Teoderik Suuri Jälkipolvet antoivat Teoderikille lisänimen ”Suuri”, koska hän pyrki valtakaudellaan vakiinnuttamaan Italian olot. Teoderik otti esikuvakseen Rooman valtakunnan, ja pyrki elvyttämään uudelleen sen sivistyksen. Hallinto järjestettiin roomalaisen perinteen mukaisesti, ja talouselämä piristyi. Teoderik piti myös yllä hyviä suhteita kirkkoon, vaikka hän itse olikin areiolainen. Paavi ja piispat tukivat Teoderikia.
Pont du Gard Pont du Gard kohoaa Gard-joen ylle kolme kerrosta korkeana. Se on rakennettu pystytyspaikkaa lähellä sijaitsevan louhoksen kivestä ja on mitoiltaan 49 m korkea ja 275 m pitkä. Pont du Gard on pisin Rooman valtakunnan vesijohtoa kannattelevista silloista, sillä vasemman rannan puoleinen pää on lyhentynyt yli 100 m.
Herman Gummerus Gummerus väitteli vuonna 1906. Väitöskirja "Der römische Gutsbetrieb als wirtschaftlicher Organismus nach den Werken des Cato, Varro und Columella" (Leipzig 1906) käsitteli roomalaista suurtilataloutta. Vielä tässä työssään hän käytti lähteinään antiikin auktoreita, mutta Rooman valtakunnan talouselämää tutkiessaan hän kiinnostui pian myös arkeologisesta ja epigrafisesta aineistosta. Gummeruksen laaja katsaus Rooman valtakunnan teollisuudesta ja kaupasta, joka ilmestyi Pauly-Wissowan Realenzyklopädiessä vuonna 1916 (’Industrie und Handel’, "RE" IX (1916), coll. 1381–1535), oli ensimmäinen yritys käyttää keramiikkaa, tavaraleimoja ja ikonografista aineistoa systemaattisesti. Gummerus jäi kuitenkin myöhemmin Michael Rostovtzeffin (1870–1952) varjoon. Tämän amerikkalais-venäläisen tutkijan magnum opus, "The Social and Economic History of the Roman Empire" (1926), julkaistiin vasta kymmenen vuotta myöhemmin.
Asteekkivaltakunta Asteekkivaltakunnassa oli vuonna 1519 lähes 40 maakuntaa ja lukuisia satelliittivaltioita. Valtakunnassa puhuttiin useita kieliä. Vaikka ylin valta ja vauraus olikin Tenochtitlánissa, jokainen kaupunkivaltio oli itsenäinen ja sen kuningas hallitsi oman kaupunkinsa ympäristöä. Asteekit eivät myöskään pitäneet vakituista armeijaa eivätkä rakentaneet valtakuntaansa tieverkostoja, kaupunkeja tai varastoja. Asteekkien hallinto olikin paljon epäsuorempaa kuin esimerkiksi Rooman tai inkojen valtakuntien.
Kelsos Omalta uskonnolliselta kannaltaan Kelsos vaikuttaa olleen pohjimmiltaan agnostikko. Hänelle ei ollut juuri muuta uskontoa kuin Rooman valtakunta, sen keisari ja valtion uskonto. Hänen ajattelumaailmansa on tuon ajan eklektistä platonismia, ilman sen uskonnollista mielialaa. Hän on kirjoitustyyliltään terävä ja innokas, positiivinen ja looginen, ja yhdistelee skeptisismiin moraalisia tuomioita ja laajaa tietämystä erilaisista kansallisista uskonnoista ja mytologioista, joiden suhteellista arvoa hän arvostaa.
Neron sota Parthiaa vastaan Vuonna 66 Tiridates matkusti parthialaisten ja roomalaisten ylimysten kanssa Roomaan, missä hän otti vastaan diadeeminsa. Nero käytti tilaisuutta hyväkseen lisätäkseen suosiotaan ja järjesti suuret ja kalliit juhlat tapahtuman kunniaksi. Januksen temppelin ovet suljettiin sen merkiksi, että rauha vallitsi nyt valtakunnassa. Nero lähetti myös käsityöläisiä auttamaan Tiridatesta Artaksatan jälleenrakentamisessa. Vologases piti yllä hyviä suhteita Rooman keisari Vespasianukseen ja tarjosi hänelle 40 000 ratsujousimiestä avuksi sodassa Vitelliusta vastaan. Vaikka roomalaiset pystyivätkin valloittamaan Armenian, poliittisesti heillä ei ollut enää vaihtoehtoisia ehdokkaita Armenian valtaistuimelle. Armeniaa hallitsivat vastedes iranilaiset hallitsijat, ja vaikka Armenia olikin nimellisesti Rooman vasalli, se joutui parthialaisten vaikutusvaltaan. Myöhemmät antiikin historioitsijat, kuten Festus katsoivat Neron menettäneen Armenian parthialaisille. Rauha Parthian ja Rooman välillä kesti viisikymmentä vuotta. Se ei tosin ratkaissut Armenian kysymystä, ja alue tuli vielä vastaisuudessakin olemaan kiistakapula Rooman ja Parthian sekä myöhemmin sassanidien välillä.
Tunisia Nykyisen Tunisian vanhimpia asukkaita ovat berberit. Tyroksesta foinikialaiset siirtolaiset perustivat 814 eaa. Karthagon, perimätiedon mukaan Didon johdolla. Karthago oli vuosisatojen ajan laaja ja huomattava valtakunta, kunnes roomalaiset tuhosivat sen kolmannessa puunilaissodassa vuonna 146 eaa. Sen jälkeen alueesta tehtiin Rooman Africa-niminen provinssi, jonka nimi on aikojen kuluessa laajentunut koko mannerta tarkoittavaksi.
Megáli idéa Nimitystä "Megáli idéa" käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1844, kun Kreikan pääministeri Ioánnis Koléttis neuvotteli kuningas Oton kanssa Kreikan uudesta perustuslaista. Kyseessä oli suurisuuntainen nationa­listi­nen pyrkimys, joka nykyisen Kreikan itsenäistymisen jälkeen melkein sadan vuoden ajan hallitsi Kreikan ulko- ja pitkälti sisäpolitiikkaakin. Vaikka nimitys vuonna 1844 olikin uusi, ajatus uudesta laajasta kreikkalaisesta valtakunnasta oli elänyt kansan keskuudessa jo kauan, ja unelmaa olivat ruokkineet ennustukset ja legendat, jotka olivat ylläpitäneet toivoa vapautumisesta Turkin vallasta ja kreikkalaisen Bysantin valtakunnan eli Itä-Rooman keisarikunnan palauttamisesta. Tätä ilmensi kansanomainen sanonta:
Golem Grad Golem Gradilla on ollut asutusta muun muassa neoliittisella ja helleenisellä aikakaudella, Rooman valtakunnan aikana sekä keskiajalla. Saarella on lukuisia muinaisia raunioita ja kirkkoja. Golem Gradilla elää lisäksi laaja joukko erilaisia eläimiä, kuten käärmeitä ja harvinaisia lintuja. Matkailijoille saari avautui elokuussa 2008. Saarelle pääsee ainoastaan veneellä. Golem Gradia lähinnä oleva kylä on Konjsko, josta on saarelle matkaa noin kaksi kilometriä.
Michel Kuipers Michel Kuipers (s. 26. heinäkuuta 1974) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa englantilaista Brightonia.
Anita Simoncini Anita Simoncini (s. 14. huhtikuuta 1999 Montegiardino, San Marino) on sanmarinolainen laulaja, joka edusti yhdessä Michele Perniolan kanssa maataan vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Chain of Lights”. He sijoittuivat toisessa semifinaalissa 16. sijalle eivätkä päässeet finaaliin.
Ricardo (jalkapallomaalivahti) Ricardo Henrique Schuck Friedrich (eli Ricardo, s. 18. helmikuuta 1993) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa. Oikeajalkaisella Ricardolla on saksalaisia sukujuuria.
Michelin-tähdet Michelin-tähdet ovat Michelinin vuosittain julkaiseman hotelli- ja ravintolaoppaan, "Guide Michelinin" käyttämä luokitus maailman parhaille ravintoloille ja niiden keittiömestareille. Euroopan oppaassa on mukana 20 maata.
Kampenhout Kunnan kunniakansalaisuuden ovat saaneet Jules Penninckx, Armand Preud'homme, pyöräilijä Raymond Impanis, laulaja Will Tura, urheilija Kim Gevaert ja Stef Maginelle.
Michel Preud’homme Kesäkuussa 2011 Preud'homme ilmoitti jättävänsä Twenten ja siirtyvänsä Saudi-Arabian liigassa pelaavan Al-Shabab Riadin päävalmentajaksi. Preud’hommen johdolla Al-Shabab pelasi loistavan kauden 2011/12 ja voitti Saudi-Arabian mestaruuden häviämättä kauden aikana otteluakaan. Syyskuussa 2013 hän jätti Al-Shababin ja palasi valmentajaksi kotimaahansa Club Bruggen peräsimeen. Preud’hommen johdolla Club Brugge eteni kaudella 2014/15 Belgian cupin loppuotteluun, jossa se voitti tiukkojen vaiheiden jälkeen RSC Anderlechtin ja pääsi kahdeksan vuoden tauon jälkeen juhlimaan mestaruutta. Liigassa Club voitti runkosarjan, mutta hävisi mestaruuden lopulta pudotuspelivaiheessa KAA Gentille kahdella pisteellä. Hänet valittiin kauden 2014/15 parhaaksi jalkapallovalmentajaksi. Kaudella 2015/16 Club kuittasi edelliskauden pettymyksen ja voitti Preud’hommen alaisuudessa Belgian mestaruuden 11 vuoden tauon jälkeen. Belgian cupissa Club ei onnistunut puolustamaan mestaruuttaan, vaan hävisi finaalissa Standard Liègelle 2–1.
Mont Saint-Michel Mont Saint-Michel on luostarisaari Normandian rannikon edustalla. Luostarisaari on osa Mont-Saint-Michelin kuntaa ja Pontorsin kantonia. Se sijaitsee ranskalaisessa Manchen departementissa.
Rodolfo Rodríguez Rodolfo Sergio Rodríguez Rodríguez (s. 20. tammikuuta 1956 Montevideo) on entinen uruguaylainen jalkapallomaalivahti. Hän on edustanut maataan useammin kuin kukaan toinen pelattuaan Uruguayn jalkapallomaajoukkueessa 79 ottelussa vuosien 1976 ja 1986 välillä.
Henri Michel Vuosina 1964–1966 Michel pelasi Aixissa ennen siirtymistään FC Nantesiin, missä pelasi koko loppu-uransa. Michel edusti Nantes'ta kaikkiaan 16 kauden ajan ja juhli kolmen Ranskan mestaruuden lisäksi yhtä cup-voittoa. Michel oli myös mukana, kun Nantes eteni kaudella 1979–80 Cup-voittajien cupin välieriin. Ranskan jalkapallomaajoukkueessa Michel pelasi vuosina 1967–1980 yhteensä 58 maaottelua tehden niissä neljä maalia.Päätettyään pelaajauransa 1982 Michel on tehnyt pitkän ja värikkään uran valmentajana. Hän aloitti Ranskan haastajamaajoukkueen valmentajana ja 1984 hänet nimitettiin EM-kultaa voittaneen Michel Hidalgon seuraajaksi Ranskan maajoukkueen päävalmentajaksi. Michelin johdolla Ranska voitti olympiakultaa Los Angelesin olympialaisissa 1984. Kaksi vuotta myöhemmin Michel johdatti Ranskan pronssille Meksikon MM-kilpailuissa. 1988 Michel siirtyi maajoukkueen tekniseksi johtajaksi Michel Platinin noustessa päävalmentajaksi. Michel sai potkut 1990 Ranskan hävittyä Kyprokselle MM-karsinnoissa.
Tom Starke Tom Starke (s. 18. maaliskuuta 1981) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bayern Müncheniä.
Yohann Pelé Yohann Pelé (s. 4. marraskuuta 1982) on ranskalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa FC Sochaux'ta.
Sergio Asenjo Sergio Asenjo Andrés (s. 28. kesäkuuta 1989) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Villarrealia.
Markus Uusitalo Markus Uusitalo (s. 15. toukokuuta 1997 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Helsingin Jalkapalloklubia.
Johannes Luukkanen Johannes Luukkanen (s. 30. maaliskuuta 1999) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Ilvestä.
Erik Heijblok Erik Heijblok (s. 29. toukokuuta 1977) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Eredivisie-seura AZ:aa.
Swadic Sanudi Swadic Sanudi (s. 21. lokakuuta 1983) on malawilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa eteläafrikkalaista African Wanderersia.
Mihály Szeróvay Mihály Szeróvay (s. 14. huhtikuuta 1982) on unkarilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Suomen Veikkausliigan JJK:ta.
Michel Bastos Michel Fernandes Bastos (s. 2. elokuuta 1983 Pelotas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa brasilaista São Pauloa ja on pelipaikaltaan vasen laitalinkki.
Luis Ernesto Michel Luis Ernesto Michel Vergara (s. 21. heinäkuuta 1979 El Grullo) on meksikolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Michel edustaa Club Deportivo Guadalajaraa ja on myös joukkueensa kapteeni. Hän on voittanut urallaan maansa mestaruuden kerran, vuoden 2006 syyskaudella. Michel valittiin sarjan parhaaksi maalivahdiksi sekä syyskaudella 2007 että kevätkaudella 2008. Hän on pelannut maajoukkueessa neljä ottelua ja oli myös mukana MM-kisoissa 2010, vaikkakaan ei pelannut yhtäkään ottelua turnauksessa.
Pierre-Michel Lasogga Pierre-Michel Lasogga (s. 15. joulukuuta 1991 Gladbeck) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä. Pelipaikaltaan Lasogga on keskushyökkääjä.
Koen Casteels Koen Casteels (s. 25. kesäkuuta 1992) on belgialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Wolfsburgia.
Jusa Impiö Jusa Impiö (s. 16. marraskuuta 1991) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä.
Antti Kuusinen Antti Kuusinen (s. 30. marraskuuta 1996) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Tampere Unitedia.
Marc Nordqvist Marc Nordqvist (s. 1. kesäkuuta 1997) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia.
Tomi Maanoja Tomi Maanoja (s. 12. syyskuuta 1986 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HIFK:ta.
Arbi Méjri Arbi Méjri (s. 3. helmikuuta 1985) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea.
Ville Viljala Ville Viljala (s. 4. helmikuuta 1995 Jyväskylän maalaiskunta) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Vaajakoskea.
Ville Kauppinen Ville Kauppinen (s. 10. tammikuuta 1993) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Valkeakosken Hakaa.
Detlef Michel Detlef Michel (s. 13. lokakuuta 1955 Berliini) on entinen saksalainen keihäänheittäjä, joka aktiiviaikoinaan edusti kansainvälisellä tasolla Saksan demokraattista tasavaltaa. Hän oli ensimmäinen keihäänheiton maailmanmestari.
Michele Adamson Michele on julkaissut debyyttialbuminsa Fallen Angel (2005), jonka sisältö on pääsääntöisesti ambienttia. Uusi levy, joka edustaa selkeästi enemmän psytrance-tyylisuuntaa, julkaistiin 19. joulukuuta 2007.
Michel Vorm Michel Vorm (s. 20. lokakuuta 1983 IJsselstein, Utrechtin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.
Jere Pyhäranta Jere Pyhäranta (s. 6. heinäkuuta 1992 Espoo) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa JJK Jyväskylää.
Otso Virtanen Otso Virtanen (s. 3. huhtikuuta 1994 Turku) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa.
Stéfanos Kapíno Stéfanos Kapíno (, s. 18. maaliskuuta 1994 Pireus) on kreikkalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Panathinaikosia.
Carljohan Eriksson Carljohan Eriksson (s. 25. huhtikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Jönköpings Södraa.
Sauli Kilpeläinen Sauli Kilpeläinen (s. 12. elokuuta 1996 Kotka) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC KTP:tä.
Sander Boschker Sander Boschker (s. 20. lokakuuta 1970 Lichtenvoorde, Gelderland, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Twenteä.
Miikka Häkkinen Miikka Häkkinen (s. 18. maaliskuuta 1984 Helsinki) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Käpylän Palloa.
Samu Volotinen Samu Volotinen (s. 26. elokuuta 1998 Vantaa) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa.
Marco Amelia Marco Amelia (s. 2. huhtikuuta 1982 Frascati) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Serie A:n AC Milan.
Landry Bonnefoi Landry Bonnefoi (20. syyskuuta 1983 Villeparisis) on ranskalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Ranskan liigassa pelaavaa SC Bastiaa.
Jukka Lehtovaara Jukka Lehtovaara (s. 15. maaliskuuta 1988 Turku) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigan FC Inter Turkua.
Idriss Carlos Kameni Idriss Carlos Kameni (s. 18. helmikuuta 1984 Douala, Kamerun) on kamerunilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Málagaa.
Mika Johansson Mika Johansson (s. 13. maaliskuuta 1984 Kirkkonummi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Honkaa.
Federico Agliardi Federico Agliardi (s. 11. helmikuuta 1983 Brescia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie B:ssä pelaavaa Padovaa.
Renan Renan Brito Soares (s. 24. tammikuuta 1985 Viamão, Brasilia) on brasilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä brasilialaista Internacionalia.
Sami Nefzi Sami Nefzi (, s. 10. helmikuuta 1984 Béja) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa Club Africainia.
Thomas Kraft Thomas Kraft (s. 22. heinäkuuta 1988 Kirchen) on saksalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä.
Wassim Naouara Wassim Naouara (, s. 26. tammikuuta 1986) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CA Bizertinia.
Lauri Pirhonen Lauri Pirhonen (s. 3. heinäkuuta 1984 Noormarkku) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa FC Jazzia.
Souleymanou Hamidou Souleymanou Hamidou (s. 22. marraskuuta 1973 Mokolo, Kamerun) on kamerunilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä turkkilaista Kayserisporia.
David Ospina David Ospina Ramírez (s. 31. elokuuta 1988 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa englantilaista Arsenalia.
Oskari Forsman Oskari Forsman (s. 28. tammikuuta 1988 Oulu) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea.
Azzedine Doukha Azzedine Doukha (, s. 5. elokuuta 1986 Chettia) on algerialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa JS Kabylieta.
Etrit Berisha Etrit Berisha (s. 7. maaliskuuta 1989 Pristina, Jugoslavia) on albanialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota.
Stefan Postma Stefan Postma (s. 6. lokakuuta 1976, Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa De Graafschapia.
Antonio Reguero Antonio Reguero Chapinal (s. 4. heinäkuuta 1982 Madrid) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Rovaniemen Palloseuraa.
Davor Taleski Davor Taleski (s. 19. toukokuuta 1995 Prilep, Makedonia) on makedonialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa.
Sherif Ekramy Sherif Ekramy (s. 1. heinäkuuta 1983, Kairo, Egypti) on egyptiläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Feyenoordia.
Derlis Gómez Derlis Venancio Gómez (s. 2. marraskuuta 1972) on paraguaylainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä kotimaansa Club Sportivo Luqueñoa.
Antonio Mirante Antonio Mirante (s. 8. heinäkuuta 1983 Napoli, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Parmaa.
Rádek Černý Radek Černý (s. 18. helmikuuta 1974) on tšekkiläinen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia.
Antonio Adán Antonio Adán Garrido (s. 13. toukokuuta 1987 Madrid) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Primera Divisiónin Atlético Madridia.
Janne Henriksson Janne Henriksson (s. 5. elokuuta 1981 Turku) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Kokkolan Pallo-Veikkoja.
Henrik Moisander Henrik Moisander (s. 29. syyskuuta 1985 Turku) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua.
Anïs Zitouni Anïs Zitouni (, s. 8. syyskuuta 1982) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CS Hammam-Lifia
Ferdinando Coppola Ferdinando Coppola (s. 10. kesäkuuta 1978 Napoli, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa.
Gorka Iraizoz Gorka Iraizoz Moreno (s. 6. maaliskuuta 1981 Pamplona, Navarra, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa bilbaolaista Athleticia.
Kari-Pekka Syväjärvi Kari-Pekka Syväjärvi (s. 26. marraskuuta 1987, Kemijärvi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Santa Clausia.
Noora Matikainen Noora Matikainen (s. 1. syyskuuta 1980) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti kaudella 2013 Naisten Liigassa Helsingin Jalkapalloklubia.
Jesse Joronen Jesse Joronen (s. 21. maaliskuuta 1993 Rautjärvi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa.
Cristiano Lupatelli Cristiano Lupatelli (s. 21. kesäkuuta 1978 Perugia, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Bolognaa.
Luca Castellazzi Luca Castellazzi (s. 19. heinäkuuta 1975 Gorgonzola, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Interiä.
Matteo Guardalben Matteo Guardalben (s. 5. kesäkuuta 1974 Nogara, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie B:ssä pelaavaa Modenaa.
Andrea Consigli Andrea Consigli (s. 27. tammikuuta 1987 Milano, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa.
Daniele Padelli Daniele Padelli (s. 25. lokakuuta 1985 Lecco, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinesea.
Jérémy De Vriendt Jérémy De Vriendt (s. 22. maaliskuuta 1986) on belgialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Belgian pääsarjassa KV Mechelenia.
Selim Rebai Selim Rebai (s. 23. helmikuuta 1991 Sfax, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Sfaxienia.
Marsin kanavat Vuonna 1909 Mars oli taas lähellä Maata. Silloin Eugène Michel Antoniadi
teki tarkkoja havaintoja Marsista, eikä nähnyt kanavia.
Artur Moraes Artur Moraes, taiteilijanimeltään vain Artur, (s. 1981) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa portugalilaista SL Benficaa. Hän pelaa numerolla 1.
Fernando Pacheco Fernando Pacheco Flores (s. 18. toukokuuta 1992 Badajoz, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Segunda Divisiónissa pelaavaa Alavésia.
David Marshall David James Marshall (s. 5. maaliskuuta 1985 Glasgow) on skotlantilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Cardiff Cityä.
Sergio Rico Sergio Rico González (s. 1. syyskuuta 1993 Sevilla, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia.
Jeroen Zoet Jeroen Zoet (s. 6. tammikuuta 1991 Veendam) on alankomaalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa PSV Eindhovenia. Zoet on oikeajalkainen.
Marco Sportiello Marco Sportiello (s. 10. toukokuuta 1992 Desio) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:n Atalanta BC:tä. Sportiello on oikeajalkainen.
Sven Ulreich Sven Ulreich (s. 3. elokuuta 1988 Schorndorf) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Ulreich on oikeajalkainen.
Ivan Lučić Ivan Lučić (s. 23. maaliskuuta 1995 Wien, Itävalta) on itävaltalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä.
Mouez Hassen Mouez Hassen (, s. 5. maaliskuuta 1995 Fréjus) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa lainalla Ligue 2:ssa pelaavaa Châteauroux'ta.
Tomáš Vaclík Tomáš Vaclík (s. 29. maaliskuuta 1989 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa.
Hamdi Kasraoui Hamdi Kasraoui (, s. 18. tammikuuta 1983 Sousse, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa CA Bizertinia.
Gábor Babos Gábor Babos (s. 24. lokakuuta 1974 Sopronissa, Unkarissa) on unkarilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa tällä hetkellä Alankomaiden pääsarjan NEC Nijmegeniä.
Marco Storari Marco Storari (s. 7. tammikuuta 1977 Pisa, Toscana, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Italian Serie A:ssa Cagliaria.
Saber Ben Rejab Saber Ben Rejab (, s. 5. toukokuuta 1983) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa JS Kairouania.
Johan Wiland Johan Wiland (s. 24. tammikuuta 1981 Boråsissa, Ruotsissa) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa tällä hetkellä Tanskan superliigassa FC Kööpenhaminaa.
Mohamed Bouderbala Mohamed Bouderbala (s. 12. lokakuuta 1984 Sousse, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Étoile Sahelia.
Alessio Scarpi Alessio Scarpi (s. 19. huhtikuuta 1973 Jesolo, Venetsia, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoaa.
Juan Pablo Carrizo Juan Pablo Carrizo (s. 6. toukokuuta 1984 Villa Constitución, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa italialaista Laziota.
Mohamed Ousserir Mohamed Nassim Ousserir (s. 5. helmikuuta 1978 Boufarik) on algerialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa CR Belouizdadia.