mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Nokia E51 Nokia E51 on Nokian vuonna 2007 julkaisema matkapuhelin, jonka värivaihtoehdot olivat musta, hopea ja kuparinvärinen. Se kuuluu Eseries-yrityspuhelinsarjaan. Nokian lopetettua valmistuksen E51 katosi markkinoilta syyskuussa 2009 muutamassa päivässä. Nokia korvasi E51:n uusilla Nokia E52 ja Nokia E55 -malleilla, joiden suosio on ollut yhtä suurta Nokia E51:n kanssa.
Comptel Yhtiö perustettiin vuonna 1986 yhtiöittämällä silloisen Helsingin Puhelinyhdistyksen (myöhemmin Helsingin Puhelin Oyj) atk-osasto. Yhtiö oli Helsingin Puhelimen kokonaan omistama tytäryhtiö vuoteen 1999 saakka, jolloin se listattiin Helsingin pörssiin. Helsingin Puhelimen omistusosuudeksi jäi tuolloin noin 58 %. Vuonna 2005 Helsingin Puhelimen seuraaja Elisa Oyj vähensi omistusosuutensa Comptelissa 19,9 %:iin myymällä yhtiön osakkeita institutionaalisille sijoittajille. Vuonna 2017 Nokia osti Comptelin.
Nokia 6103 Nokia 6103 on Nokian valmistama matkapuhelin, joka julkaistiin vuonna 2006. Sen perustoiminnot ovat VGA kamera, 2 näyttöä, videonauhoitus, äänitys ja FM-radio. Nokia 6103:aa on 3 eri väriä: vaaleansininen, musta ja punainen. Nokia 6103 on melkein samanlainen kuin Nokia 6101, mutta värit ja toiminnot ovat hieman erilaiset. Nokia 6103:ssa on bluetooth, infrapuna ja tiedonsiirto.
Nokia (yritys) Nokia ilmoitti vuonna 2011, että se luopuu älypuhelimissaan Symbian-käyttöjärjestelmästä ja alkaa yhteistyöhön Microsoftin kanssa ja kehittämään älypuhelimia ensisijaisesti Microsoftin Windows Phone -käyttöjärjestelmällä. Samoihin aikoihin Nokia luopui Ovi-brändistään. Nokian sovelluskauppa Ovi-Store muuttui Nokia Storeksi. Myös Ovi-Maps:n nimi muutettiin Nokia Maps:ksi. Yhtiön ensimmäiset Windows Phone -puhelimet olivat Nokia Lumia 800 ja Lumia 710, jotka esiteltiin Nokia World -tapahtumassa Lontoossa 26. lokakuuta 2011.
Nokia-missio Nokian herätys eli Nokia-missio oli kristillinen, tarkemmin sanottuna karismaattinen, luterilaisen kirkon sisällä syntynyt herätysliike, joka oli lähtöisin Nokialta. Nokia Missio järjestäytyi vuonna 2008 omaksi kirkkokunnakseen, joka tunnettiin nimellä Nokia Missio Church. Liike jakaantui vuonna 2012 Nokia Missio Churchiksi (joka vaihtoi myöhemmin nimekseen Uuden toivon seurakunnat) ja Missiomaailma ry:ksi. Kirkkokunnan hallituksen puheenjohtajana toimii Jukka Mononen ja Missiomaailma-lähetysjärjestöä johtaa Markus Korhonen.
Suomi 1990-luvulla Nokian ensimmäinen sarjavalmisteinen GSM-puhelin oli Nokia 1011 (1992), joka oli vielä huomattavasti kookas. Sitä seurasivat Nokia 2010 ja 2110, joista etenkin jälkimmäinen oli menestys. Jälkimmäinen oli myös ensimmäinen puhelin, jossa oli "Nokia tune" -soittoääni. Vuonna 1996 markkinoille tuli Nokia 9000 Communicator, joka oli ensimmäinen Euroopassa laajasti myyty älypuhelin. Vuonna 1999 markkinoille tullut Nokia 3210 on kaikkien aikojen toiseksi myydyin matkapuhelin. Tekstiviestit tekivät läpimurtonsa 1990-luvulla.
Nokia 3395 Nokia 3395 on Nokian vuonna 2002 julkistama matkapuhelin. Se on päivitetty versio Nokia 3390 -puhelimesta, joka taas oli Pohjois-Amerikan markkinoille suunnattu versio Nokia 3310 -puhelimesta.
Kolsin voimalaitos Vuonna 1933 astui voimaan laki vedenpinnan säännöstelystä ja se mahdollisti useiden koskien käyttämisen yhdellä voimalala. Harjavallan voimalaitosta rakentamaan ryhtynyt Länsi-Suomen Voima Osakeyhtiö möi Kokemäellä olevia joen osuuksiaan Nokia Oy:n ja A. Ahlström Oy:n perustamalle uudelle voimayhtiölle Kolsi OY:lle. Kolsi OY perustettiin vuonna 1935 ja se alkoi valmistelemaan voimalaitoksen rakentamista Kolsinkoskeen. Suunnitelmissa oli nostaa veden pinta 40,1 metrin tasolle.
Luettelo Nokian tuotteista Tämä on luettelo Nokian valmistamista kuluttajatuotteista. Aiemmin Nokia on valmistanut myös mm. ADSL-päätelaitteita, televisioita, tietokoneita, videonauhureita, radiovastaanottimia ja digitaalisovittimia. Ennen Nokian elektroniikka- ja tietoliikenneaikakautta yritys tunnettiin mm. kumisaappaistaan, autonrenkaistaan ja kaapeleistaan. Vuonna 2014 Nokian matkapuhelinliikentoiminnot siirtyivät yhdysvaltalaiselle Microsoftille. Microsoft lopetti Nokia-brändinimen käytön vuonna 2014. Jäljelle jäi Lumia-tuotemerkki. Nokia lisensoi toukokuussa 2016 Nokia-tuotemerkin suomalaiselle HMD Globalille ja yhtiön Nokia-puhelimet valmistaa Foxconn.
Nokia (kaupunki) Nokian silloiselle länsirajalle syntyi 1940-luvulla käytännössä tyhjästä kokonainen uusi yhdyskunta, kun Valmet Oy:n Linnavuoren tehdas perustettiin. Tehdas päätettiin sijoittaa vuoren sisään louhittaviin tiloihin. Rakentaminen alkoi vuonna 1942 ja tuotanto käynnistyi vuonna 1946. Tehdas valmisti aluksi lentokoneiden moottoreita, mutta sillä oli suuri osuus myös sotakorvaustoimituksissa laivojen ja veturien moottorien sekä kompressorien valmistajana. Vuonna 1957 aloitettiin traktorien dieselmoottorien tuotanto, ja myöhemmin mukaan tulivat myös työkoneiden ja veneiden moottorit, työstökoneet, aggregaatit ja moottoriruiskut.
Nokia Bell Labs Vuonna 2016 Nokia osti yksikön ja yhdisti sen Nokia FutureWorks yksikön kanssa.
Nokian Jalkineet Nokian Jalkineiden juuret olivat vuonna 1898 perustetussa Suomen Gummitehdas Oy:ssä (vuodesta 1959 "Suomen Kumitehdas Oy"), joka vuonna 1967 sulautettiin silloisen Nokia Osakeyhtiön ja Suomen Kaapelitehdas Oy:n kanssa Nokia Oy:ksi. Gummitehdas omisti enemmistön sekä Nokiasta että Kaapelitehtaasta, mutta silloisen lainsäädännön johdosta paperiteollisuutta harjoittanut Nokia oli sulautumisessa vastaanottava yhtiö ja antoi syntyneelle uudelle yhtiölle nimen. Nokia Oy jatkoi kumijalkineiden valmistusta yhtenä toimialanaan. Vuonna 1990 Nokia yhtiöitti kumijalkineiden valmistuksen omaksi yhtiöksi, Nokian Jalkineet Oy:ksi. Tämä yhtiö keskittyi 1990-luvulta alkaen kumisaappaiden valmistukseen. Tunnettuja Nokian Jalkineiden kumisaappaita ovat muun muassa Kontio- ja Hai-saappaat.
Nokia 5228 Nokia 5228 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama vuonna 2010 julkaistu kosketusnäytöllinen matkapuhelin. Nokia 5228 on aiemmin julkistetun Nokia 5230:n sisarmalli, joiden erona on lähinnä se, ettei 5228:sta löydy GPS-vastaanotinta eikä 3G-tukea.
Nokia (yritys) Vanhin näistä kolmesta yhtiöstä oli Nokia Aktiebolag, jonka historia alkaa Fredrik Idestamin vuonna 1865 Tammerkoskelle, Tampereelle perustamasta puuhiomosta. Vuonna 1868 Idestam perusti toisen tehtaan Nokianvirran rannalle Nokialle, ja vuonna 1871 yritys muutettiin osakeyhtiömuotoon saaden nimekseen Nokia Aktiebolag (Nokia Osakeyhtiö). Enemmistöosakkaaksi tuli Idestam ja perustajaosakkaisiin kuului muiden muassa tuleva senaattori Leo Mechelin. Myöhemmin yhtiön osakkaaksi ja hallituksen jäseneksi tuli muiden muassa C. G. E. Mannerheim.
Nokia 3310 (2017) Vuonna 2017 julkaistu Nokia 3310 muistuttaa ulkoisesti melko paljon alkuperäistä Nokia 3310 -puhelinta, mutta on sitä pyöreämpi ja ohuempi. Uudesta Nokia 3310:sta on neljä värivaihtoehtoa: mattapintainen harmaa, mattapintainen sininen, kiiltävä punainen ja kiiltävä keltainen. Nokia 3310 sisältää värinäytölle optimoidun Snake Xenzia -matopelin ja Nokia tunen. Siinä on alkuperäistä Nokia 3310:aa isompi 2,4 tuuman LCD-näyttö, jonka tarkkuus on 320 × 240 pikseliä. Puhelimessa on alkuperäisestä Nokia 3310:sta poiketen myös kahden megapikselin resoluutiolla ja LED-salamavalolla varustettu takakamera. Siinä on FM-radio ja MP3-soitin. Uudessa Nokia 3310:ssa on 1 200 milliampeeritunnin vaihdettava akku. Puhelimen puheaika on 22,1 tuntia ja valmiusaika kuukauden. Akku riittää FM-radion kuuntelussa 39 tuntia ja mp3-kuuntelussa 51 tuntia.
Nokia 1100 Vuonna 2007 Nokia 1100:n arvioitiin nousseen maailman kaikkien aikojen myydyimmäksi matkapuhelinmalliksi. Tuolloin sitä oli myyty yli 200 miljoonaa kappaletta. Vuonna 2009 Nokia 1100 oli Suomen kolmanneksi yleisin matkapuhelinmalli 3,9 prosentin osuudella.
Televa Suomen valtio myi osake-enemmistönsä, 51 %, Oy Nokia Ab:lle vuonna 1981, jolloin syntyi Telenokia Oy. Yhtiö siirtyi kokonaan Nokia Oy:n omistukseen 27.8.1987. Vuonna 1992 yrityksen nimeksi vaihdettiin Nokia Telecommunications.
Salora Nokia ja Hollming sopivat vuonna 1982 toimialarationalisoinnista informaatioteknologian alalla. Osana tätä sopimusta Hollming myi Nokialle omistamansa Mobiran osakkeet ja Nokia merkitsi 18,3 %:n osuuden Saloran osakkeita. Joulukuussa 1983 Nokia kasvatti osuutensa Salorassa 56 %:iin, mikä liittyi Nokian samana vuonna suorittamaan ruotsalaisen televisiovalmistajan Luxor AB:n hankintaan. Luxorin myyjä, Ruotsin valtio oli asettanut kaupan ehdoksi, että Nokia hankkisi määräysvallan Salorassa.
Suomi 2010-luvulla Vaikka Nokia myi matkapuhelinvalmistuksen Windowsille vuonna 2014, palasi Nokia brändinä muutaman vuoden päästä puhelinmarkkinoille. Vuonna 2017 HMD Global julkaisi uusia puhelimia Nokia-nimen alla. Eräs malleista perustuu suosittuun 3310-malliin.
Nokia (yritys) Vuonna 1922 Suomen Gummitehdas osti Suomen Kaapelitehdas Oy:n, joka valmisti puhelin- ja lennätinkaapeleita. Suomen Kaapelitehdas Oy:n juuret ulottuivat Arvid Wikströmin vuonna 1912 perustamaan Suomen Punomotehtaaseen. Nokia Aktiebolagin nimi muutettiin vuonna 1944 muotoon "Nokia Osakeyhtiö – Nokia Aktiebolag" ja Gummitehtaan nimi vaihtui vuonna 1959 Suomen Kumitehdas Oy:ksi.
Vaikka näitä kolmea yllä mainittua yritystä ei muodollisesti yhdistetty, koska laki ei siihen aikaan sallinut sitä, syntyi Eduard Polónin sijoittaja-aivojen ja hänen tehtaansa kumituotteiden kaupallisen menestyksen ansiosta 1920-luvun alussa omistuksen yhdistämä kolmen suuryrityksen rypäs, ”tosiasiallinen konserni”, jonka ”holding-yhtiön hallituksena” toimi Gummitehtaan johtokunta ja sen vahva toimitusjohtaja, omistaja ja hallituksen puheenjohtaja Eduard Polón. Kun yhtiöt virallisesti fuusioituivat Oy Nokia Ab:ksi, voidaan Eduard Polónia pitää sen todellisena perustajana.
Nokia N900 MeeGo-käyttöjärjestelmän voi ladata, mutta Nokia ei tue sitä virallisesti. Nokia tapasi sanoa, että MeeGo on Maemon seuraaja uusissa laitteissa; kuitenkin 11. helmikuuta 2011 Nokia ilmoitti keskittyvänsä pääasiallisesti yhteistyöhönsä Microsoftin kanssa. MeeGo-kehitystä ei lopeteta ja yksi MeeGo-laite julkaistaan vuonna 2011.
Nokia 2010 Nokia 2010 on Nokian vuonna 1994 julkaisema matkapuhelin. Matti Makkosen mukaan Nokia 2010 oli ensimmäinen puhelin, jonka avulla pystyi helposti kirjoittamaan viestejä.
Nokia Lumia 1520 Nokia Lumia 1520 on Nokian valmistama älypuhelin. Sen julkisti Nokia vuonna 2013. Siinä käytetään langatonta lataustekniikkaa. Lisäksi siinä on 3 400 mAh:n akku.
Nokia 3310 (2017) Nokia 3310 on suomalaisen HMD Globalin helmikuussa 2017 esittelemä matkapuhelin. Se on värinäytöllinen versio alkuperäisestä vuonna 2000 julkaistusta Nokia 3310 -puhelimesta.
Nokia 8110 4G Nokia 8110 4G on suomalaisen HMD Globalin helmikuussa 2018 esittelemä matkapuhelin. Se on värinäytöllinen versio alkuperäisestä vuonna 1996 julkaistusta Nokia 8110 -puhelimesta.
Nokia N900 Kehitysasteella ollessaan koodinimen Rover saaneen N900:n ensimmäinen kuva ja spesifikaatiot julkaistiin toukokuussa 2009. FCC:n hyväksyntädokumenttien julkaisu elokuussa 2009 vahvisti laitteen ja tarjosi toisen koodinimen RX-51. Nokia N900 julkistettiin virallisesti 2. syyskuuta 2009 Saksassa pidetyssä Nokia World 2009 -tilaisuudessa. Nokia sanoo sen olevan vaihe 4 5:stä Maemo-sarjan laitteista, joista ensimmäinen - Nokia 770 julkaistiin vuonna 2005.
Suomen videopeliala 1990–2000-luvun vaihteen IT-kuplan aikana perustettiin paljon mobiilipelitaloja. Kuplan puhjettua Nokia ylläpiti suomalaista pelialaa N-Gage-pelilaitteellaan, joka julkaistiin 2003. Digitaalinen jakelu muodostui 2000-luvun lopulla suomalaisen pelialan kasvun pohjaksi, mistä esimerkkinä on vuonna 2009 julkaistun "Angry Birdsin" ja siitä kasvaneen brändin menestys. Startup-yrityksiä alettiin perustaa toden teolla vuonna 2011, kun kehittämisestä ja julkaisusta oli tullut pienemmillekin toimijoille helpompaa. Vuosina 2011–2014 perustettiin yhteensä 179 uutta pelitaloa; helmikuussa 2015 69 prosenttia Suomen pelitaloista oli alle viisi vuotta vanhoja. 2010-luvulla ilmaiseksi pelattavat pelit ovat muodostuneet tärkeäksi tulonlähteeksi; tästä esimerkkinä Supercellin "Clash of Clans" ja "Hay Day". Ominaista pelialalle ovat myös ”toisen kierroksen start-upit”, joita perustavat pelialan kokeneet toimijat.
Nokia 7360 Nokia 7360 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se kuului Nokian art deco -henkistä 7200-sarjaa seuranneeseen "L’Amour"-kokoelmaan ja oli seuraaja Nokia 7260 -puhelimelle.
Nokia Säätiön tunnustuspalkinto Nokia Säätiön tunnustuspalkinto on Nokia Oyj:n perustaman säätiön vuonna 1997 perustama tunnustuspalkinto. Tunnustukseen liittyvän tahapalkinnon määrä on 10 000 euroa (2018). Säätiön tarkoituksena on :
Nokia Moonraker Nokia Moonraker oli Nokian kehittämä älykello, jota ei koskaan julkaistu. Lumia-puhelimia mukaileva Nokia Moonraker oli valmis julkaistavaksi vuonna 2014, ja sitä esiteltiinkin vuoden 2014 MWC-messuilla. Se oli tarkoitus julkaista keväällä 2014 yhdessä Nokia Lumia 930:n kanssa. Microsoftin ostettua Nokian puhelinliiketoiminnan Moonrakeria ei julkaistu, vaan Microsoft keskittyi omaan Microsoft Band -aktiivisuusrannekkeeseensa.
Nokia 5320 XpressMusic Nokia 5320 XpressMusic on Nokian vuonna 2008 julkaisema matkapuhelin. Puhelin käyttää Nokia BL-5B akkua. Nokia 5320 sisältää erilliset N-Gage-pelinäppäimet. Puhelimessa on myös musiikkinäppäimet sivussa sekä kameranäppäin, ja 2.0 megapikselin kamera. Puhelimesta löytyy oma näppäin, jolla pystyy avaamaan valitun sovelluksen tai Say and Play-toiminnon.
Nokia 1110 Nokia 1110 on Nokian mustavalkonäytöllä varustettu vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se on kaikkien aikojen eniten myyty matkapuhelin.Puhelimesta julkaistiin uudistettu versio "Nokia 1110i" kesäkuussa 2006. Uuteen puhelimeen oli lisätty sekuntikello.
Nokia 7380 Nokia 7380 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin. Se kuului Nokian art deco -henkistä 7200-sarjaa seuranneeseen "L’Amour"-kokoelmaan ja oli seuraaja näppäinten sijasta valintakiekolla varustetulle Nokia 7280 -puhelimelle.
Siemens (yritys) 1. heinäkuuta 2013 Nokia ilmoitti ostavansa Siemensin osuuden Nokia Siemens Networksistä, jonka nimeksi tuli Nokia Solutions & Networks. Yhtiön nimestä luovuttiin vuonna 2014, ja siitä tuli Nokian Networks-yksikkö.
Nokia 7100 Nokia 7100 Supernova on Nokian vuonna 2008 julkaisema matkapuhelin. Nokia 7100:ssa on 1,3 megapikselin kamera, mp3 -soittoäänet, kalenteri ja niin edelleen.
Puhelimessa ei ole muistikorttipaikkaa, ja sisäistä muistia on vähän yli 10 megatavua.
Huitzilopochtli Asteekkien mytologiassa Huitzilopochtli esitetään jumalana, joka johdatti asteekit alkuperäisestä kotimaastaan Aztlanista Meksikon laaksoon. Matkan aikana papit kantoivat Huitzilopochtlia esittävää kolibrin kuvaa harteillaan, ja öisin jumalan ääni antoi käskyjä. Huitzilopochtlin määräyksestä asteekkien pääkaupunki Tenochtitlán perustettiin vuonna 1325 Texcocojärven pienelle kivikkoiselle saarelle.Kaupungin ensimmäinen temppeli rakennettiin sille paikalle, jossa kotka nokki kallion päällä käärmettä. Tämä kohtaus on kuvattuna nykyisen Meksikon lipussa. Tämän jälkeen jokainen asteekkihallitsija laajensi temppeliä.
HMD Global Yhtiö on ilmoittanut uuden lippulaivapuhelimen Nokia 8:n tulosta markkinoille. Nokia 8 on saanut varsin positiivisen arvostelun ja monet suomalaiset ovat ostaneet sen "isänmaallisena tekona". Iltalehti kirjoitti, että Nokia on nyt noussut jälleen viiden suurimman puhelinvalmistajan joukkoon. Arvioiden mukaan HMD Global myi vuonna 2017 noin 8 miljoonaa Nokia älypuhelinta. Vuoden 2017 viimeisellä neljänneksellä markkinaosuus oli prosentin luokkaa maailmanlaajuisesti.
Matti Alahuhta Alahuhta työskenteli eri tehtävissä Nokiassa vuodet 1975–2004 lukuun ottamatta vuosia 1982–1984, jolloin hän oli Rank Xeroxin myyntijohtaja. Nokiassa hän oli johtokunnan jäsen vuosina 1993–2004, varatoimitusjohtaja vuonna 2004, toimitusjohtaja Nokia Mobile Phonesissa 1998–2003, toimitusjohtaja Nokia Telecommunicationsissa 1993–1998 ja eri tehtävissä Nokia Telecommunicationsissa 1984 - 1992 ja Nokia Elektroniikassa 1975–1982.
Symbian Kesäkuussa 2008 Nokia ilmoitti ostaneensa Symbian Ltd.:n ja uusi, itsenäinen, voittoa tavoittelematon järjestö nimeltä Symbian Foundation perustettiin. Nokia, NTT DoCoMo, Sony Ericsson ja Symbian Ltd. lahjoittivat omistamansa Symbian OS:n ja siihen liittyvät käyttöliittymät S60, UIQ ja MOAP(S) säätiölle tavoitteena tehdä Symbian-alustasta tekijänoikeusmaksuvapaa, avoimen lähdekoodin ohjelmisto OSI:in ja FSF:n hyväksymän Eclipse Public License (EPL) -lisenssin ehtojen mukaisesti. Alusta on nimetty Symbian OS:n seuraajaksi Symbian Foundationin virallisen julkaisun jälkeen huhtikuussa 2009. Symbian-alustasta tuli virallisesti avointa lähdekoodia helmikuussa 2010.
BC Nokia Basketball Club Nokia (lyh. BC Nokia) on vuonna 1997 perustettu nokialainen koripalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2017–18 Korisliigaa ja naisten edustusjoukkue I-divisioonassa. Joukkueen kotikenttänä toimii Nokian Palloiluhalli.
Nokia Ghosthunters Ensimmäinen juniorijoukkue Ghothuntersissa aloitti kaudella 2008, kun E-junioreiden joukkue perustettiin. E-juniorit osallistuivat turnauksiin ensimmäistä kertaa kaudella 2009. Kaudella 2012 GH:lla oli junioritoimintaa kolmessa ikäluokassa, C-, D- ja E-junioreissa.
Nokia (yritys) Nokia putosi sadan arvostetuimman brändin listalta vuonna 2012. Vuonna 2013 Nokian brändin arvo oli pudonnut sijalle 57.
Nokia 8210 Nokia 8210 on Nokia Mobile Phones Oy:n vuonna 1999 julkaisema puhelinmalli. 8210-malli oli julkaisuhetkenään poikkeuksellisen pienikokoinen ja kevyt matkapuhelin. Se painoi 79 grammaa ja puhelimen mitat olivat 101,5 x 44,5 x 17,4 mm.
Frank Nuovo Vuonna 1995 Nuovo kutsuttiin Nokian muotoilujohtajaksi. Vuonna 1997 hän vastasi Nokia 5100- ja Nokia 6100- digitaalipuhelimista, jotka tarjosivat jykevän ja kestävän tuntuisen käyttökokemuksen ilman turhia liikkuvia osia, vastapainona etenkin Motorolan suosimille taittuville simpukkamalleille. Nuovo ja Nokia olivat myös edelläkävijöitä yhä suurempien näyttöruutujen käyttäjinä, mikä loi pohjaa tekstiviestien ja muun visuaalisen sisällön välittämiselle matkapuhelimitse.
Nokia (yritys) Yhdysvaltalainen BusinessWeek-lehti puolestaan arvioi Nokian maailman viidenneksi arvokkaimmaksi tavaramerkiksi vuonna 2007 ja laski sen brändin arvoksi tuolloin 33,7 miljardia dollaria (noin 25 miljardia euroa). Interbrandin raportin mukaan Nokia oli vuonna 2009 viidenneksi paras globaalinen brändi maailmassa. Nokia oli samalla sijalla vuodesta 2007. Nokian markkinaosuus oli vuoden 2009 viimeisellä neljänneksellä arviolta 39 %.
Nokia (yritys) Nokia Aktiebolag oli vararikon partaalla 1910-luvulla, jolloin sen osti naapurissa toiminut kalosseja valmistava Suomen Gummitehdas Oy. Eduard Polónin Helsingissä vuonna 1898 perustama tehdas oli muuttanut Nokiankosken rannalle vuonna 1904. Gummitehdas sai käyttövoimansa puunjalostusta ja sähkövoiman tuotantoa harjoittavan Nokia Ab:n puuhiomon voimalaitoksesta. Turvatakseen energiansaantinsa Gummitehdas osti konkurssikypsän puuhiomon 1918.
Tiedekeskus Tietomaa Joulukuussa 1984 Oulun kaupunginhallituksen asettama työryhmä alkoi valmistella "Tietokonemaan" perustamista. Hankkeeseen pyrittiin saamaan mukaan yrityksiä, joilla oli laaja tietokoneasiantuntemus. Kesällä 1985 perustettiin Tietomaa Oy, jonka osakkeita omistivat muun muassa Oulun kaupunki, Nokia ja Valmet.
Nokia Oyj:n historia Ensimmäisen maailmansodan suhdanteiden ansiosta hankkimallaan varallisuudella Polónin omistama ja johtama Suomen Gummitehdas loi sen yhtymän, jota nykyisin kutsutaan Nokia Oyj:ksi. Polón osti vuonna 1918 Gummitehtaalle ensin Nokialla naapurissa toimivan puunjalostusta ja sähkövoiman tuotantoa harjoittavan Nokia Ab:n, jonka Fredrik Idestam oli perustanut 1860-luvulla. Sitten Gummitehdas osti vuonna 1922 Suomen Kaapelitehdas Oy:n, jonka juuret ulottuivat Arvid Wikströmin vuonna 1912 perustamaan Suomen Punomotehtaaseen.
Nokia C2-01 Nokia C2-01 on marraskuussa 2010 julkaistu ja maaliskuussa 2011 myyntiin tullut matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama matkapuhelin. Sen hintaluokka on noin 70–80 euroa. Vuonna 2012 Nokia C2-01 oli käytetyin puhelin Suomessa 3,9 % käyttäjäosuudellaan.
Nokia 8250 Nokia 8250 on Nokian vuonna 2000 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 8800 Nokia 8800 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 8850 Nokia 8850 on Nokian vuonna 1999 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 8855 Nokia 8855 on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 8890 Nokia 8890 on Nokian vuonna 2000 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 8910 Nokia 8910 on Nokian vuonna 2000 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 7200 Nokia 7200 on Nokian vuonna 2003 julkistama matkapuhelin.
Nokia 7210 Nokia 7210 on Nokian vuonna 2002 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 7260 Nokia 7260 on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 7270 Nokia 7270 on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 7370 Nokia 7370 on Nokian vuonna 2005 julkistama matkapuhelin.
Nokia 7373 Nokia 7373 on Nokian vuonna 2006 julkistama matkapuhelin.
Nokia 7390 Nokia 7390 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 7600 Nokia 7600 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6020 Nokia 6020 on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6020 Nokia 6021 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6030 Nokia 6030 on Nokian vuonna 2005 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6070 Nokia 6070 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6108 Nokia 6108 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6125 Nokia 6125 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.
Nokia 6136 Nokia 6136 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin.
Jigorō Kanō Jigorō Kanōn isä oli Jirosaku Kanō, ja hänen äitinsä Sadako Kanō, sake-tehtaan omistajan tytär. Jirosaku oli adoptoitu Kanōn perheeseen hänen mentyään naimisiin Sadakon kanssa. Hän toimi šintopappina ja oli myös töissä laivanvarustusliikkeessä. Jigorō oli perheen kolmas poika, ja hänellä oli myös kaksi vanhempaa siskoa. Sadako kuoli Jigorōn ollessa yhdeksänvuotias. Yksitoistavuotiasaana Jigorō muutti perheensä mukana Tokioon, jossa hän aloitti opinnot Tokion Kaisei-koulussa (josta myöhemmin tuli Tokion yliopisto). Koska Jigorō oli pieni ja sairaalloinen, hän alkoi yliopisto-opintojensan aikana harjoitella erilaisia liikuntamuotoja, kuten voimistelua ja baseballia voimistaakseen itseään.
Jigorō Kanō Kanōn kolmas opettaja oli Tsunetoshi Iikubo, jonka Kanō tapasi vuonna 1881. Iikubo oli Kitō-ryūn päämies. Syksyllä 1883 Jigorō Kanō onnistui päihittämään opettajansa harjoitusottelussa, jolloin Iikubo ilmoitti, ettei hänellä enää ole mitään opetettavaa Kanōlle. Lokakuussa 1883 Kanō sai myös Kitō-ryūn mestarin tunnustuksen.
Jigorō Kanō Kahdeksantoistavuotiaana Kanō tutustui Tenjin shinyō -ryūn päämieheen, Hachinosuke Fukudaan (1827–1879). Fukuda suostui Kanōn opettajaksi ja ehti opettaa Jigorōta reilun vuoden, ennen kuin yllättäen sairastui ja kuoli 52 vuoden ikäisenä. Fukudan leski pyysi Jigorōta ottamaan vastaan mestarin arvon ja jatkamaan miesvainajansa töitä. Kanō ei pitänyt itseään tarpeeksi pätevänä, muttei tohtinut kieltäytyä lesken pyynnstä. Hän ohjasi koulun harjoituksia mutta etsi samalla uusia opettajia. Kanōn seuraava opettaja oli Tenjin shinyō -ryūn Masatomo Iso (1818–81), joka jo oli 62-vuotias mutta yhä vahva ja ketterä. Iso arvosti Kanōn harjoitusintoa ja nopeaa kehitystä niin, että antoi Kanōn itse ohajata harjoituksia. Kanōsta tuli Tenjin shinyō -ryūn mestari. Isokaan ei ehtinyt opettaa Kanōta kuin kaksi vuotta ennen kuolemaansa. Jigorō halusi oppia yhä lisää jūjutsua.
Jigorō Kanō Kōdōkanin ensimmäiset oppilaat olivat yhdeksän Kanōn henkilökohtaista oppilasta Kitō-ryūsta. Oppilaat asuivat Kanōn kanssa kou­lulla. Jigorō ei vielä ollut naimisissa, joten palkattu taloudenhoitaja piti huolta päivittäisistä asioista. Iikubo kävi myös alkuaikoina auttamassa Kanōta opetuksessa pari–kolme kertaa viikossa. Kurssit olivat ilmaisia. Kanō teki paljon ylimääräisiä töitä, kuten yksityisopetusta ja käännös­töitä, maksaakseen kustannukset. Vasta vuonna 1909 hän alkoi periä maksua kursseista.
Jigorō Kanō Kanōta kiusattiin koulussa paljon, mikä sai hänet etsimään keinoja kiusaajilta suojautumiseen. Noin viisitoistavuotiaana hän kuuli jūjutsusta, jonka avulla pienikin henkilö pystyisi päihittämään itseään kookkaampia vastustajia. Kanōlla oli kuitenkin vaikeuksia löytää ketään, joka opettaisi hänelle itsepuolustustaitoja. Hänen isällään oli Mikagen kylän kotitalon lisäksi Tokion Koishikawan erillisaluella toinen talo, jonka hoitajana toimi Ryūji Katagiri. Katagiri suostui opettamaan Jigorōlle muutaman ollessa 17-vuotias, mutta kehotti Jigorōta unohtamaan koko asian, sillä Meiji-kauden kulttuurillisen modernisaation aikana budō-lajien katsottiin laajalti kuuluvan auttamatta menneisiin aikoihin. Myös Jigorōn isä vastusti jūjutsu-harrastusta.
Jigorō Kanō Jigorō Kanō (, 28. lokakuuta 1860 Mikagen kylä, Ubaran piirikunta, Settsun provinssi, Japani – 4. maaliskuuta 1938 laivamatkalla Yhdysvalloista Japaniin) oli judon kehittäjä.
Jigorō Kanō Vuonna 1891 Kanō meni naimisiin Sumakon, Korean entisen suurlähettilään Seisei Takesoen tyttären kanssa. Kanōn perheeseen kuului enimmillään kuusi tytärtä ja kolme poikaa.
Jigorō Kanō Kanōn ensimmäiseksi oppilaaksi pitää mainita hänen vanhin siskonsa Katsuko. Kun Jigorō tuli kotiin jū jutsu -harjoituksistaan, hän opetti siskolleen joitakin perustekniikoita. Kōdōkanin ensimmäinen virallinen naispuolinen oppilas oli Sueko Ashiya, joka pyysi ja sai luvan aloittaa vuonna 1883. Mielenkiintoinen tapaus oli Noriko Yasuda, 33-vuotias, jonka elämä oli pirstaleina ja sekä fyysinen että henkinen kunto alhaimmillaan. Kanō aloitti katsomalla, että Noriko söi tarpeeksi ja terveellisesti, sitten hän antoi naisen harjoitella ensin itsekseen ja sitten ryhmässä. Vuoden sisällä hänen terveytensä oli muuttunut täysin. Kesti vuoteen 1926 ennen kuin Kōdōkan perusti naisten jaoston. Kanōn ajatus oli kuitenkin alusta lähtien ollut, että naisetkin voivat harjoittaa jūdōa. Kanō on sanonut:
Jigorō Kanō Voiman käytön puolustamiseksi Kanō-sensei sanoi:
Jigorō Kanō Vuonna 1889 Kanō lähti Euroopan-kiertueel­le tutustuakseen länsimaa­isiin opetusmenetelmiin ja mainostaakseen judoa. Vuonna 1890 hän piti Englannissa näytöksen noin 60:lle merijalkaväen atta­sealle. He pitivät näkemäs­tään niin paljon, että heistä tuli judon hyvän tahdon lähettiläitä. Samana vuonna hän myös käväisi Suomessa. Judo tuli Yhdysvaltoihin vuonna 1903, kun Kanō lähetti sinne yhden parhaimmista oppilaistaan, Yoshitsugu Yamashitan. Kanō valittiin Japanin edustajaksi Kansainväliseen olympiakomiteaan vuonna 1909, ja hän toimi virassa kuolemaansa asti. Vuonna 1920 Kanō suostutteli kaksi Isossa-Britanniassa asuvaa jūjutsu-opettajaa, Gunji Koizumin ja Yukio Tanin, opettamaan judoa.
Judo Judon kehitti japanilainen professori ja samuraiperheen poika Jigorō Kanō jujutsun tyylisuuntana. Sana "judo" tarkoittaa 'pehmeä tie', ja lajista oli karsittu jujutsuun kuuluvia vaarallisia lyöntitekniikoita. Kanō perusti lajinsa opiskeluun vuonna 1882 Kōdōkan judō -instituutin. Kanōn joukkue voitti vuonna 1886 ottelussa kilpailevan jujutsu-koulukunnan, minkä seurauksena Japanin armeija ja poliisi ottivat judon koulutusohjelmaansa, ja sitä alettiin opettaa myös maan kouluissa. Kanō vastusti judon kehittymistä kilpaurheiluksi, ja hän loi oppilailleen kilpailun korvikkeeksi arvoasteikon, jonka tunnusmerkkinä on vyön väri.
Jigorō Kanō Koska hänen poikansa, Risei Kanō, oli liian nuori, tuli Kōdōkanin johtajaksi Nango Jiro. Jiro luopui vi­rastaan 1946 Risein eduksi.
Jigorō Kanō Feodaalivallan loppuminen ja Meiji-uudistus, joka kielsi samuraita kantamasta miekkaa, toivat mukanaan sen, että kiinnostus vanhoja sotataitoja kohtaan väheni merkittävästi. Kanō visioi kuitenkin, että jūjutsu voisi moderninakin aikana auttaa henkisessä kasvussa, ja halusi kehittää rakastamansa lajia. Helmikuussa 1882 hän vuok­rasi kaksi huonetta Eishōji-temppelistä. Koska pelkkä nimi ”jūdō” oli jo käytössä, Kanō nimesi lajinsa Kōdokan-jūdōksi.
Jigorō Kanō Kanōn oppimissa jūjutsu-tekniikoissa oli paljon vaarallisia liikkeitä. Näitä hän jätti judosta pois, joskin hän piti mukana jotkin sellaiset lyöntitekniikat, joita käytetään katoissa. Jotkut Kanōn oppilaista olivat harjoittaneet muitakin lajeja, ja he toivat näistä lajeistaan joitakin liikkeitä jūdōhon. Donn F. Dragerin mukaan　Shirō Saigō toi Kōdōkan-jūdōhon yama-arashiksi kutsutun heiton. Saigō oli oppinut sen daitō-ryūsta, joka oli aikijūjutsu-koulukunta.
Wadō-ryū 1935 Ōtsuka päätti lähteä omille teilleen ja erosi Funakoshin koulusta. Samana vuonna karate sai lisää julkisuutta, kun jūdōn perustaja Jigorō Kanō (1860 – 1938)) hyväksyi sen viralliseksi kamppailulajiksi, tosin aluksi vain jūdōn alaisuudessa.
Jigorō Kanō Näiden kolmen kulttuurin määrittelemisen lisäksi Kanō-sensei toi joka käänteessä esille pari muutakin asiaa: "Jita kyōei" ja "Seiryoku Zenyo". Jita kyōei tarkoittaa ”molemminpuolista hyötyä”. Tämä on hyvinkin tärkeä osa Kyogi Jūdōn henkeä. Harjoituksissa on aina harjoiteltava niin, että myös toinen hyötyy siitä. Arkielämään vietynä: Älä ajattele vain itseäsi ja sinun parastasi; Auta aina muita ihmisiä, niin he auttavat sinuakin; Auta heikompia ja pienempiä.
Jigorō Kanō Seiryoku zen'yō tarkoittaa vapaasti ”voiman paras käyttäminen”. Jū-aspektihan viittaa pehmeyteen, taipumiseen ja periksi antamiseen. Tästä on aivan liian helppoa vetää johtopäätös, että voima ei ole hyvästä, etenkin kun pieni pystyy päihittää isomman. Se on kuitenkin aivan väärä johtopäätös. Kanō-sensei oli itse ollut heikko ja saanout kärsiä siitä koulussa. Hän todellakin arvosti voimaa. Voiman väärin käyttö sen sijaan oli huono asia. Tämän tiimoilta hän kertoi kaksi tarinaa:
Jigorō Kanō Yhä kiistellään siitä, mitkä Kōdōkan-jūdōn tekniikoista olivat Kanōn tai hänen oppilaidensa kehittämiä ja mitkä muista bujutsu-lajeista otettuja. Donn F. Dragerin kirjoittaa kirjassaan Modern Bujutsu & Budo: ”Poikkeuksetta kaikki (Kōdōkan jūdōn tekniikat) olivat jollain tavalla jo käytössä vanhemmissa bujutsu- ja budō-järjestelmissä.” Budō-tutkijat Patti ja Westbrook ovat jäljittä­neet ainakin Koshiki no katan Kitō-ryūhun. Seuraavassa on kahden tekniikan tarinat.
Jigorō Kanō Kanō oli olympialiikkeen isän Pierre de Coubertinin ystävä ja hän toimi Japanin IOK-edustajana vuosina 1909–1938. Hän otti osaa yhdeksään kokoukseen ja jokaisessa hän yritti myöskin saada jūdōnsa hyväksytyksi olympialajiksi. Kanō ajoi voimakkaasti pyrkimystä saada vuoden 1940 olympialaiset Japaniin. Berliinin kokouksessa 1936 Japani päihitti Suomen äänin 36–27. Toinen Kiinan-Japanin sota (1937–1945) aiheutti kuitenkin sen, että Japani joutui 1938 – Kanōn jo kuoltua – ilmoittamaan, ettei voi järjestää kisoja. Kairos­sa 1938 pidetyn kokouksen jälkeen Kanō matkusti Atenaan de Coubertinin muistotilaisuuteen ja sen jälkeen Parisiin. Ranskan jälkeen hän lähti vielä Yhdysvaltoihin ennen paluutaan Japaniin. Hän sairastui 1. toukokuuta 1938 ja pysyi vuoteessaan koko päivän, mutta osallistui päivälliselle. Hän valitti palelevansa, vaikka hänellä oli kuumetta. 2. toukokuuta hän pysyi hytissään ja laivan lääkäri hoiti häntä hauteilla. Kuume laski 40 asteesta 38 asteeseen. 3. toukokuuta lähtien laivan stuertti istui Kanōn hytin ulkopuolella. Kanōlle kehittyi keuh­kokuume. Seuraavana aamuna, 4. toukokuuta 1938, kello 6.33 hän kuoli hiljaa. Laiva saapui kaksi päivää myöhemmin Yokohamaan, jossa oli vastassa noin 3000 surijaa. Hänet haudattiin Shinto-menoin Kōdōkanissa 9. toukokuuta 1938 kello 10.00.
Judo Judo perustuu osin siihen, että vastustajan voimaa ja massaa käytetään häntä itseään vastaan. Judon pääperiaatteet ovat maksimaalisen tehon periaate, yhteisen hyvän periaate, sekä joustavuuden periaate. Joustavuuden periaatteesta onkin judon kehittäjä Jigorō Kanō sanonut:
Jigorō Kanō Kanō luokitteli jūdō-harjoittelumotiivit kolmeen ryhmään: Rentai Ho - saadakseen hyvän kunnon; Shobu Ho - tullakseen teknisesti taitavaksi. Kun jokin näistä (tai molemmat yhdessä) ovat syynä jūdō-harjoitukseen puhutaan jūdōsta suppeassa mielessä (Kogi Jūdō). Kun tähän lisätään kolmas motiivi, Shushin Ho eli halu kehittää itsensä myös henkisesti, puhutaan jūdōsta laajassa mielessä (Kyogi Jūdō). Lienee paikallaan sanoa, että kolmatta ei voi yksin harjoittaa vaan kaksi muuta on myös harjoitettavaa. Jotta Kanō-sensein visio budōn yhteiskunnallisesta vaikutuksesta kävisi toteen olisi jūdōn oltava nimenomaan Kyogi Jūdōa. Tekninen taito jää aina dōjōn, mutta henkisen taidon kantaa mukaansa arkielämään. Tämä ajatus sai mestarin sanomaan "Ei ole väliä miten terve henkilö on. Jos hän ei ole hyödyksi yhteiskunnalle, on hänen olemassaolonsa turhaa."
Judo Judo () on Japanista lähtöisin oleva kamppailulaji, jonka kehitti Jigorō Kanō 1880-luvulla. Nimi "judo" tarkoittaa joustavaa tai pehmeää tietä, periksiantamisen taitoa. Judotekniikat koostuvat heitoista, sidonnoista, käsilukoista ja kuristuksista. Harrastajan tason kertoo hänen vyöarvonsa – ylin vyö on musta.
Jigorō Kanō Vuonna 1880-luvulla Tokion poliisi kiinnostui aseettomista itsepuo­lustuslajeista, ja vuonna 1886 järjestettiin Yōshin-ryūn ja Kōdōkan-jūdōn välillä kilpailu, jonka tarkoituksena oli selvittää, kumpi laji sopisi paremmin poliisen käyttöön. Kumpikin koulu lähetti 15 parasta oppilastaan kilpai­luun, joka päättyi judon eduksi selkein luvuin: D.F Draegerin kirjan Modern Bujutsu & Budo, mukaan Kōdōkan saavutti 12 voittoa kahden ottelun päättyessä tappioon ja yhden tasapeliin. Kilpailumenestys kasvatti judon suosiota merkittävästi: poliisit alkoivat harjoi­tella judoa, ja ennen pitkää se levisi kouluihin ja armeijaankin.
Kendō Meiji-kaudella Japani muuttui nopeasti vanhasta feodaalivaltiosta moderniksi yhteiskunnaksi. Tällöin vanhat bujutsu–perinteet koettiin aikansaeläneiksi. Perinteitä vaalivat tahot kuitenkin pyrkivät modernisoimaan perinteisiä bujutsu-lajeja ja siten säilyttämään ne. Modernisaation myötä niistä muodostettiin ns. "gendai budōta" eli nykyaikaista budōta, jossa realististen taistelutaitojen saavuttaminen syrjäytettiin harjoittelun tärkeimmältä paikalta ja tilalle nostettiin harjoittelijan fyysinen, henkinen ja sosiaalinen kehitys. Tässä kunnostautui etenkin judon ”isä” Jigorō Kanō. Toisaalta 1874 perustetut Japanin poliisivoimat ottivat kendōn osaksi harjoittelumenetelmiään. Tämä työllisti monta perinteisten miekkakoulujen mestareita, jotka muuten olisivat jääneet työttömiksi.
Dōjō Muita kuuluisia japanilaisia dōjōja ovat
Kōdōkan () on judon kansainvälinen päämaja, josta hallinnoidaan kansainvälistä judo-toimintaa. Sen on perustanut judon kehittäjä Jigorō Kanō vuonna 1882. Nykyisin Kōdōkan sijaitsee 8-kerroksisessa rakennuksessa Tokiossa, Japanissa.
Hanjiro Shiraishi (1842–1927) oli japanilainen taistelulajien opettaja. Häntä pidetään Shintō Musō-ryūn 24. päämiehenä ("shihan"). Shiraishi oli ainut läpi koko Meiji-kauden opettanut yhdistyneen Shintō Musō-ryūn opettaja. Hänen dojonsa Hakatassa oli pystytetty majatalon seinän varaan. Shiraishi opetti oman talonsa verannalta, joka oli sopivasti dojon avonaista sivua kohti. Shiraishin dōjōlla oli lukuisia oppilaita. Heistä kolme ovat historian valossa tärkeitä: Takayama Kiroku, Takaji Shimizu ja Ichizō Otofuji. Shiraishin kuoltua tämän oppilas Takayama Kiroku, perusti uuden dojon 1929 nimeten sen Fukuoka dojoksi.Myös Zen-buddhalaisesta meditaatiohalli () mielletään "dōjō" kaltaiseksi opiskelupaikaksi.
Kanō-koulukunta Kanō-koulukunta () oli yksi merkittävimmistä japanilaisen maalaustaiteen koulukunnista. Se sai alkunsa Muromachi-kaudella. Koulukunnan perustivat Kanō Masanobu (1434–1530) ja hänen poikansa Kanō Motonobu (1476–1559).
Kanō-koulukunnalle ovat tyypillisiä värikkäät suuret paperityöt ja yksiväriset silkkimaalaukset. Paperitöitä käytettiin sermeissä ja liukuovissa. Niiden aiheina olivat maisemat, linnut ja muut luonnonaiheet, ja niiden tausta peitettiin usein lehtikullalla. Upeimpia esimerkkejä Kanō-liukuovista on Kioton Nijō-linnassa. Silkkimaalauksissa näkyy selviä vaikutteita kiinalaisista tussipiirroksista.
ZNKR jōdō Takaji Shimizu (1896–1978), joka oli Shindō Musō-ryū jōjutsun 25. pääopettaja, aloitti yhteistyön Japanin poliisivoimien kanssa 1930-luvulla. Vuonna 1930 Shimizu muutti Tokioon ja alkoi opettaa Mumon-harjoitussalissa (entinen Teiken-nyrkkeilysali). Vuotta myöhemmin Jigorō Kanō kutsui Shimizun opettamaan jōjutsua Kōdōkaniin, judon päämajaan. Tämän jälkeen sitä alettiin opettaa myös meripartiolaisille ja Tokion keisarilliselle poliisilaitokselle. Shimizun ja Kiroku Takayaman esitys vakuutti poliisien teknisen raadin, ja Tokion poliisi alkoi oitis käyttää jōjutsu-tekniikoita omassa harjoittelussaan. Shimizu kutsuttiin Tokion poliisin vakituiseksi jōjutsu-opettajaksi 1931. Vuonna 1933 perustettiin poliisin erikois- ja mellakkayksikkö ("Tokubitsu kebitai"), jonka varustukseen kuului myös jō. Shimizu vastasi tämän uuden poliisiyksikön teknisestä koulutuksesta. Juuri tästä alkoi Shimizun pitkäaikainen yhteistyö Tokion vaikutusvaltaisimpien kendo-opettajien kanssa. Poliiseille opetettavaa jōjutsua alettiin kutsua keijo-jutsuksi tai poliisin sauvataidoksi. Japanilaiset mellakkapoliisit harjoittelevat yhä säännöllisesti jōn käyttöä ja myös käyttävät jōta virantoimituksessa. Vuonna 1940 Shimizu muutti opetuksensa nimen jōjutsusta jōdōksi ja perusti Dai Nihon jōdōkain.
Takaji Shimizu Takaji Shimizu aloitti 17-vuotiaana jō-harjoittelun Hanjiro Shiraishin opissa (1913). Viisi vuotta myöhemmin (1918) hän sai mokurokun ja edelleen kaksi vuotta myöhemmin menkyon Shintō Musō-ryūssa. Vuonna 1927 Musō-ryū jōjutsusta vaikuttunut Hakudo Nakayama järjesti hänelle tilaisuuden esitellä jō-tekniikoita Tokion poliisilaitoksella. Shimizu piti yhdessä Takayama Kenichin kanssa esityksen poliisien tekniselle raadille, joka oli niin vakuuttava, että Tokion poliisi otti oitis jōjutsutekniikoita omaan harjoitteluunsa. Vuonna 1930 muutettuaan Tokioon Shimizu alkoi opettaa Mumon dojolla (entinen Teiken-nyrkkeilysali). Vuotta myöhemmin Jigorō Kanō kutsui Shimizun opettamaan jōjutsua Kōdōkan judodōjōlla. Tämän jälkeen käynnistyi opetus myös meripartiolaisille. Shimizu kutsuttiin Tokion poliisin vakituiseksi jōjutsu opettajaksi 1931. Vuonna 1933 perustettiin poliisin erikois- ja mellakkayksikkö ("Tokubitsu kebitai") jonka varustukseen kuului myös jō. Shimizu vastasi uuden poliisiyksikön teknisestä koulutuksesta. Juuri tästä alkoi Shimizun pitkäaikainen yhteistyö Tokion vaikutusvaltaisimpien kendo-opettajien kanssa. Poliiseille opetettavaa jōjutsua alettiin kutsua keijo-jutsuksi tai poliisin sauva-taidoksi.
Okane ga nai Ayase Yukiya on opiskelija, jonka serkku Tetsuo Ishii pettää ja myy hänet huutokaupassa maksaakseen rajut velkansa. Ayasen ostaa Somuku Kanō 1,2 miljardilla jenillä. Kanō muistaa Ayasen auttaneen häntä neljä vuotta sitten, mutta Ayase itse ei muista tätä; tapahtuma oli lähinnä yhteentörmäys. Kanō tahtoo pitää Ayasen lähellään suojellakseen tätä, ja painostaen Ayasea 1,2 miljardin velalla pakottaa tämän asumaan kanssaan. Opiskelijana Ayasella ei ole työtä, joten hänen on velkansa maksaakseen myytävä itseään Kanōlle 500 000:sta jenistä kerrallaan. Pian Kanō rakastuu Ayaseen, mutta synkistyy ymmärtäessään, että on menetellyt suhteen kanssa täysin päinvastoin kuin yleensä: hän on ensin maannut Ayasen kanssa, sitten muuttanut tämän kanssa yhteen, ja vasta sitten alkanut tutustua tähän opetellen toimimaan oikein hamsterin hoito-oppaalla.
Gifu Entisen Kanō-jukun alueella sijaitseva Kanō Tenman-gūn pyhäkkö rakennettiin samanaikaisesti Kanōn linnan kanssa pian Sekigaharan taistelun jälkeen. Se tarkoitettiin alun perin linnan asukkaiden pyhäköksi, mutta siitä tuli lopulta rukoilupaikka monille kasvavan kaupungin asukkaille. Kaupungin itäosassa sijaitseva Tejikaraon pyhäkkö tunnetaan huhtikuisesta Tejikaran tulifestivaalista.
Yuri Kanō Yuri Kanō (s. 27. lokakuuta 1978) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Yuri Kanō Kanō sijoittui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 maratonilla seitsemänneksi ajalla 2.26.57. Uransa toistaiseksi parhaan maratonajan 2.24.27 hän juoksi Tokiossa marraskuussa 2008.
Azuchin linna Azuchin linnan sisätilat oli koristeltu loisteliain, Kanō Eitokun toteuttamin maalauksin. Eitoku aloitti uuden taiteen tyylisuunnan, jolle luonteenomaista olivat kultaus ja runsas värien käyttö. Azuchin linna oli ensimmäinen Kanō-koulukunnan Azuchi-Momoyama-kaudella tekemistä suurimittakaavaisista tilaustöistä. Myös Osakan linnaan (1585), Jūrakudaihin (1587) ja Fushimin linnaan (1594) tilattiin Kanō-koulukunnalta maalauksia. Vaikka maalaukset olivat linnassa paikoillaan vain alle vuoden ennen sen tuhoa, linnan arkkitehtuurin ja maalausten poikkeuksellisuus on johtanut laajaan huomioon niin Momoyama-kaudella kuin nykyaikanakin.
Gifu Vuonna 1940 Gifuun liitettiin entinen Kanōn postiasema ja kaupungin pinta-ala kasvoi huomattavasti. Kanōssa harjoitettiin useita perinteisiä teollisuudenaloja, mikä auttoi kasvattamaan Gifun teollisuustuotantoa. Viereinen Kakamigaharan kaupunki toimi lisäksi Japanin ilmailukeskuksena, joten Gifu nousi toisen maailmansodan aikana tärkeäksi teollisuuskaupungiksi. Niinpä Yhdysvaltain ilmavoimat pudottivat kaupunkiin runsaasti palopommeja. 9. heinäkuuta 1945 kampanja huipentui Gifun pommitukseen, jossa menehtyi 863 henkeä, loukkaantui 520 henkeä ja 20 426 rakennusta vahingoittui. Gifu muistaa näitä tapahtumia joka vuosi 9. heinäkuuta, jolloin rauhankelloja soitetaan jokaisessa kaupungin temppelissä.
Kano (täsmennyssivu) Kano tai Kanō voi tarkoittaa:
Japanin taide Azuchi-Momoyama-kaudella (noin 1573–1614) vallassa olleet sotilaat suosivat koristeellista Kanō-tyyliä, ja kultavärin käyttö lisääntyi entisestään. Jotkut maalarit pitäytyivät kuitenkin Muromachi-kauden zeniläisessä luonnonnäkemyksessä ja tyylillisessä yksinkertaisuudessa.
Edo-kaudella (noin 1615–1866) Tosa- ja Kanō-tyyli säilyivät, ja niiden rinnalle syntyi uusia tyylejä. Näistä yksi oli "ukiyo-e"-maalaus, joka oli realistista ja kuvasi kansanomaisia aiheita. Tyyli oli alkuna 1800-luvun lopulla Euroopassa merkittävästi vaikuttaneen väripuupiirrostekniikan kehittymiselle. Puupiirrostekniikka oli vanha japanilainen tekniikka, joka oli ollut tyylitellyn kalligrafista. 1700-luvun puolivälissä kehitettiin kaksiväritekniikka ja vähän myöhemmin moniväripainatus, joiden avulla töistä saatiin korostetun hienostuneita. Yleinen aihe olivat pääkaupunki Edon kurtisaanit, mutta myös maisemia kuvattiin. Taidekäsityö oli entistä viimeistellympää ja käsitti edelleen lakka-, posliini- ja keramiikkatöitä.
Azuchin linna Linnan loistelias, värikäs arkkitehtuuri poikkesi huomattavasti aiemmista japanilaisista linnoista, joille luonteenomaista oli pikemminkin hillitty zenestetiikka. Sen sisätilat koristeltiin Kanō Eitokun maalauksin.
Nijōn linna 1 680 neliömetriä laaja jakautuu neljään osaan: asuintiloihin, vastaanotto- ja oleskelutiloihin, sisääntulohalleihin sekä keittiöön. Käytävät ja sisäpihat yhdistävät osat toisiinsa. Arkkitehtuuriltaan palatsi edustaa myöhäisen Edo-kauden tyyliä. Sen tiloissa on maalauksia useilta kuuluisilta mestareilta, kuten Kanō Eigakulta.
Sakai Sakaissa sijaitseviin merkittäviin buddhalaisiin temppeleihin lukeutuu esimerkiksi Myōkoku-ji, joka rakennettiin alun perin vuonna 1562. Se tunnetaan käpypalmuistaan, jotka Oda Nobunaga siirrätti legendan mukaan Azuchin linnaan. Puut kuitenkin itkivät öisin paluutaan temppelille ja ne jouduttiin siirtämään takaisin. Myōkoku-ji tunnetaan myös Sakain välikohtauksen tapahtumapaikkana vuonna 1868, kun 11 samuraita teki siellä rituaali-itsemurhan. Sakain keskusta-alueella sijaitsevat myös muiden muassa Nanshū-ji, joka perustettiin vuonna 1557, paloi Toyotomi Hideyoshin ja Tokugawa Ieyasun välisessä taistelussa ja rakennettiin uudelleen vuonna 1617, sekä sitä vanhempi Daian-ji, jonka päähalli on muunnettu temppeliksi yksityishuvilasta. Sen liukuovia koristavat maalaukset, joiden arvellaan olevan Kanō-koulukunnan käsialaa.
Hiroshi Hara Hara tunnetaan myös arkkitehtuuria käsittelevistä kirjoituksistaan. Niihin kuuluvat esimerkiksi "Kenchiku ni nani ga kanō ka" (1967, ”mikä on mahdollista arkkitehtuurissa?”), "Kūkan: kinō kara yōsō e" (1987, ”tilat: toiminnoista vaikutelmiin”) ja "Shūraku e no tabi" (1987, ”matka kyliin”).
Nijōn linna 3 300 neliömetriä laajassa on kuusi toisiinsa liittyvää rakennusta, jotka on rakennettu lähes kokonaan japaninsypressistä. Rakennusten koristeluun on käytetty ylenpalttisesti lehtikultaa ja taidokkaita puuleikkauksia, minkä tarkoituksena oli antaa vierailijoille vaikutelma shōgunien vallasta ja vauraudesta. Kanō-koulukuntaa edustaneet taiteilijat koristelivat huoneiden seinät ja liukuovet taidokkailla maalauksilla.
Nausifanes Nausifaneella oli paljon oppilaita, ja hänet tunnettiin ennen kaikkea reettorina. Epikuros oli eräässä vaiheessa hänen oppilaitaan, mutta vaikuttaa olleen tyytymätön tähän. Epikuros omaksui kuitenkin mahdollisesti atomisminsa Nausifaneelta. Epikuros on mahdollisesti omaksunut myös kolme totuuden kriteeriään teokseensa "Ohjenuora" ("Kanōn") Nausifaneen tietoteoriaa ja metodiikkaa käsitelleestä teoksesta "Kolmijalka" ("Tripodos").
Japanin historia Azuchi-Momoyama-kausi muistetaan erityisesti linnojen aikakautena. Nobunaga ja Hideyoshi korostivat saavutuksiaan mahtavilla hallintopalatseillaan, jotka tunnetaan erityisesti loisteliaista fusuma-ovista ja Kanō-koulukunnan suurista ja rikasvärisistä seinämaalauksista. Ne muodostavat vastakohdan Muromachi-kauden maalaustaiteen yksivärisyydelle. Myös teeseremonia eli kultakauttaan mestari Sen no Rikyūn johdolla.
Japanin kulttuuri Heian-kaudella (794 – n. 1190) Japanin taide oli eleganttia ja koristeellista. Palatsien paperisten irtoväliseinien maalauskoristelussa oli profaania maisemataidetta. Myös kirjojen tapahtumia ja muita kertomuksia kuvitettiin hyvin yleisesti. Kuvat olivat väritettyjä tussipiirroksia tai -maalauksia, ja ne edustivat niin sanottua yamato-e-maalausta. Kuvitukset olivat selkeän kertovia ja pelkistetyn koristeellisia. Myös muotokuvat ja eläinkuvat olivat yleisiä, ja niissä viljeltiin Japanin taiteelle tyypillistä satiirista huumoria. Parhaat yamato-e-maalarit kuuluivat Tosa-koulukuntaan. Kamakura-kaudella (n. 1190–1333) taide muuttui kansanomaisemmaksi.
Muromachi-kaudella (n. 1333–1573) maalaustaiteessa vetäydyttiin etsimään romanttissävyistä ihannemaisemaa ja luonnonkokemusta, käyttäen Kiinasta omaksuttua yksiväristä tussimaalaustekniikkaa. Esityksissä oli tavoitteena koruttomuus. Kauden lopulla Kanō-koulukunnan piirissä syntyi yamato-e-tradition pohjalta vastakkainen tyyli, johon yhdistettiin myös zen-maalauksen sävykäs tussitekniikka. Näin saatiin koristeellinen tyyli, jossa käytettiin myös runsaasti kulta- ja hopeaväriä. Tavallisin kuvatyyppi oli "kakemono". Azuchi-Momoyama-kaudella (n. 1573–1614) suosittiin koristeellista Kanō-tyyliä, ja kultavärin käyttö lisääntyi entisestään. Jotkut maalarit pitäytyivät kuitenkin Muromachi-kauden zeniläisessä luonnonnäkemyksessä ja tyylillisessä yksinkertaisuudessa.
Sami Jauhojärvi Jauhojärvi on naimisissa Laura Jauhojärven kanssa ja heillä on vuonna 2012 syntynyt Oiva-poika, vuonna 2016 syntynyt Alpo-poika ja vuonna 2018 syntynyt Elvi-tyttö. Jauhojärvi valmistui ylioppilaaksi vuonna 2000. Hän on opiskellut Lapin yliopistossa laskentatoimen koulutusohjelmassa.
David Tennant Tennant meni naimisiin näyttelijä Georgia Moffettin kanssa 30. joulukuuta 2011. Heillä on vuonna 2011 syntynyt tytär, vuonna 2013 syntynyt poika ja vuonna 2015 syntynyt tytär. Tennant on myös adoptoinut vaimonsa pojan edellisestä suhteesta.
Kelly Ripa Ripa on ollut vuodesta 1996 alkaen naimisissa näyttelijä Mark Consuelosin kanssa. Kumpikin näytteli sarjassa "All My Children". Parilla on kolme lasta, vuonna 1997 syntynyt Michael, vuonna 2001 syntynyt Lola ja vuonna 2003 syntynyt Joaquin.
Harri Syrjänen Syrjäsellä on kolme lasta, vuonna 2009 syntynyt tytär, vuonna 2011 syntynyt poika ja vuonna 2018 syntynyt Aada-niminen tytär, jonka äiti on ääninäyttelijä Pauliina Virta, jonka kanssa Syrjänen asuu avoliitossa. Kaksi ensimmäistä lasta ovat hänen aiemmasta avioliitostaan.
Kelsey Grammer Grammer on naimisissa Kayte Walshin kanssa ja heillä on kolme yhteistä lasta, vuonna 2012 syntynyt Faith-niminen tytär, vuonna 2014 syntynyt Kelsey-niminen poika ja vuonna 2016 syntynyt Auden James Ellis -niminen poika. Grammerilla on edellisistä suhteistaan neljä lasta.
Gifu Nobunagan kuoleman jälkeen Gifu jatkoi kasvuaan Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla. Tokugawa-sotilashallinto perusti Nakasendōn yhdeksi viidestä tiestään. Vaikka tie ei kulkenut suoraan Gifun läpi, läheiset Kanō-jukun ja Gōdo-jukun postiasemat toivat alueelle liikennettä ja sulautuivat myöhemmin Gifun kaupunkiin. Alueen kukoistus jatkui, kun Gifusta tuli Nakasendō-tien keskeinen pysähdyspaikka.