mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kampin kappeli Kampin kappeli on Helsingin Kampissa Narinkkatorin laidalla sijaitseva kappeli. Se paljastettiin hupun alta 1. helmikuuta 2012. Kappeli kuuluu Helsingin designpääkaupunkivuoden hankkeisiin, ja sen on suunnitellut arkkitehti Mikko Summanen Arkkitehtitoimisto K2S:stä.
Graniittitalo Graniittitalo on Kampissa Helsingin ydinkeskustassa sijaitseva liikerakennus. Se sijaitsee Salomon­kadun varrella Tennispalatsin ja hotelli Presidentin välissä. Sen vieressä Salomonkadun toisella puolella on vuonna 2005 avattu Kampin keskus. Talon ovat suunnitelleet Heikki ja Kaija Siren ja se valmistui vuonna 1982. Talossa toimii useita erikoisliikkeitä ja yritysten toimitiloja, mm. Terveystalon toimipiste. Talon kokonaispinta-ala on 26 058 m². Kiinteistön omistaa Ilmarinen ja sitä isännöi Ovenia.
Numeerinen ohjaus Tarve CNC:lle syntyi 1940-luvulla, kun helikopterin roottorin lapojen koneistaminen riittävän tarkasti laskelmien mukaan ei enää onnistunut silloin käytettävissä olleilla laitteilla. Vaikka tarvittava numeerinen ohjauskoodi oli laskettu tietokoneella, se jouduttiin antamaan koneistajalle, joka käänsi syöttöruuvien kampia ohjeen mukaan, mikä oli epätarkkaa ja hidasta. Silloiset automaattiset NC-sarjatuotantokoneet oli suunniteltu ja rakennettu valmistamaan vain yhtä osaa, eivätkä ne soveltuneet kyseiseen tarkoitukseen.
358 (mainostoimisto) Toimiston tunnetuimpia töitä ovat HSL:lle tehty Joukkoliikenteen kasvot -kampanja, Loop-radiokanavan lanseeraus ja lukuisat Nelosen ohjelmalanseeraukset kuten Voice of Finland. 358 oli myös vastuussa Kampin keskustaan rakennetusta miniatyyri-Ikeasta. Helmikuussa 2017 358:n suunnittelema kampanja ihmisoikeusliitolle ja HSL:lle sai paljon huomiota mediassa. Muun muassa Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa kiiteltiin päätepysäkki syrjinnälle kampanjaa.
Graniittitalo Graniittitalon suurin käyttäjä oli vuosina 1988–2016 Anttilan tavaratalo. Vuonna 2005 Anttila laajeni myös Kampin keskuksen terminaalitasolle, josta oli suora liukuporrasyhteys Graniittitalon puolelle. Kampin Anttila suljettiin lopullisesti 25. syyskuuta 2016 Anttilan konkurssin myötä. 14. lokakuuta 2017 Graniittitalon katutasoon avattiin Lidl-myymälä.
Kampin keskus Sisäänkäyntejä Kamppiin on yhdeksän, joista kaksi sijaitsee Narinkkatorilla, kaksi Tennispalatsin aukiolla, kaksi Urho Kekkosen kadulla, yksi Fredrikinkadulla Kampin metroasemaa vastapäätä, sekä yksi Fredrikinkadun ja Urho Kekkosen kadun risteyksessä. Terminaalista on myös suora yhteys Kampin metroasemalle. Terminaalissa odotustilat ja lähtölaiturit on erotettu lasiseinällä ja ovilla. Ovet aukeavat niiden vieressä olevaa nappia painamalla vasta, kun bussi on saapunut laiturille. Laitureilta päin odotustilaan tultaessa ovet aukeavat aina, vaikka bussi ei olisikaan laiturilla.
Koneisto (festivaali) Koneisto oli Turussa ja Helsingissä järjestetty Pohjoismaiden suurin elektronisen musiikin festivaali. Festivaali järjestettiin ensimmäisinä kertoina Turussa Kupittaan alueella vuosina 2000 ja 2001, mutta se joutui talousvaikeuksien vuoksi siirtymään Helsinkiin vuonna 2002, koska Turun kaupunki ei myöntänyt riittävästi tukea festivaalia järjestävälle taholle. Helsingissä festivaali on toiminut vuosina 2002–2005 Kaapelitehtaalla ja Hietalahden hiekkarannalla, sekä vuonna 2006 Kampin aukiolla ja Mbar -klubilla Kampissa.
Wright Cycle Company Wright Cycle Company on yhdysvaltalaisten Wrightin veljeksten perustama polkupyöriä valmistava yritys. Yritys toimi viidellä paikkakunnalla Daytonissa, Ohiossa. Orville ja Wilbur Wright perustivat polkupyöräkorjaamon vuonna 1892. Vuonna 1896 toimintaa laajeni polkupyörien valmistukseen ja myyntiin. Wrightit keksivät itseöljyävän navan ja kehittivät polkupyörän kampien valmistustekniikkaa lisäämällä muun muassa vasemmanpuoleiseen kampeen vasenkätiset kierteet estämään polkimen aukikiertymistä ajon aikana.
Kampin autopommi Kampin autopommi oli Pohjoisella Rautatie­kadulla, Helsingin Kampissa 16. heinäkuuta 2002 noin kello 6.50 aamulla räjäytetty autopommi. Kyseessä oli Suomen oloissa varsin harvinainen palkkamurha. Pommi räjähti liikennevaloissa lähellä Pohjoisen Rautatiekadun ja Runebergin­kadun risteystä.
Maanalainen kaupunki Helsingin maanalaiseen kaupunkiin kuuluvat Asematunneli, Rautatientorin ja Kampin metroasemat ja liiketiloja. Kampin metroasema on yhteydessä Kampin kauppakeskukseen, ja maan alla sijaitsevat esimerkiksi pitkän matkan bussiterminaali ja suuri parkkihalli. Maanalainen yhteys löytyy myös Sokokselle ja Stockmannille.
Kampin keskus Kampin keskuksesta on maanalainen yhteys kauppakeskus Forumiin ja päärautatieasemalle. Kampin pysäköintihallissa on paikkoja 250 autolle. Se sijaitsee kaukoliikenneterminaalin alapuolella, mihin sieltä on suora hissiyhteys. Pysäköintihalliin pääsee Olavinkadun rampista. Lisäksi kaukoliikenneterminaaliin on varattu neljä taksin otto- ja jättöpaikkaa.
Kampin keskus Kampin keskus valmistui kahdessa osassa. Kesällä 2005 terminaalista valmistui noin viidennes eli kaukoliikenteen terminaali, Espoon-bussiterminaali, uudet liukuportaat Kampin metroasemalle sekä matkakeskus ja Espoon-terminaalin tasolla olevat kaupat (mm. K-Supermarket ja kahviloita).
Vanha kirkkopuisto Kaupungininsinööri Anders Kocke laati hautausmaalle vuonna 1816 asemakaavan, johon sisältyi käytäväverkosto. Tuolloin aikaisemmin rakennettu kiviaita purettiin osittain ja laajennetun hautausmaan ympärille rakennettiin säleaita. Tarjouskilpailun voittanut porvari Henrik Brorström sai Kocken suunnitelmaan sisältyneet istutukset ja puut valmiiksi vuonna 1828. Samana vuonna valmistui uusi ympärysaita sekä Bulevardin varrella oleva Carl Ludvig Engelin suunnittelema hautausmaan pääportti, joka on säilynyt tähän päivään saakka. Kampin hautausmaa poistettiin käytöstä 1829 Hietaniemen hautausmaan tultua käyttöön, joskin sinne haudattiin vielä 1918–1919 Suomen sisällissodassa kaatuneita valkoisia ja saksalaisia sekä Viron vapaussodassa kuolleita suomalaisia vapaaehtoisia. Engelin suunnittelema Vanha kirkko oli valmistunut hautausmaan alueelle jo vuonna 1826. Se rakennettiin, jotta vanha Ulrika Eleonoran kirkko ja hautausmaa voitaisiin hävittää Senaatintorin tieltä.
Runeberginkatu (Helsinki) Runeberginkadun eteläpään linjaus siirrettiin nykyiselle paikalleen asemakaavan muutoksella vuonna 1938. Kadun uusi eteläosa kulki aluksi kulmittain Kampin villojen korttelin halki, kunnes niistä viimeisetkin purettiin 1950-luvun lopulla. Muutos liittyi Kampin alueen suunnitelmaan, jonka tarkoituksena oli myös rakentaa Salomonkadusta jatkeineen kaupungin keskustasta Länsisatamaan johtava pääliikenneväylä.
Urho Kekkosen katu Urho Kekkosen katu (), vuoteen 1980 Kampinkatu, on lyhyt katu Helsingin keskustassa Kampin kaupunginosassa. Se on vain korttelin mittainen, ulottuen Annankadulta idässä Fredrikinkadulle lännessä. Kadun varrella sijaitsevat Kampin liikekeskus ja linja-autoasema sekä Suomen maineikkain rock-klubi Tavastia. Katu on nykyään joukkoliikennekatu, ja vuonna 2008 sille rakennettiin myös raitiovaunukiskot.
Nelilaskin Osoitinpiikkiensä takia piikkisiaksikin kutsutun mekaanisen nelilaskimen eli aritmometrin käyttö tapahtuu seuraavasti. Osoitinpiikeistä, joissa ykköset ovat oikealla ja kasvavat kymmenkertoimet vasemmalla, valitaan ensimmäinen luku ja pyöräytetään se kammesta tulosriville. Valitaan uusi luku ja yhteenlaskettaessa pyöräytetään kampea myötäpäivään tai vähennyslaskussa vastapäivään. Summa tai erotus saadaan tulosriville. Kertolaskussa valitaan kerrottava ja kampea pyöritetään kertojan määrän verran myötäpäivään. Jakolaskussa tehdään vastaavasti, mutta kampea pyöritetään vastapäivään. Jäljelle jäävä jaettavaa pienempi luku on mahdollinen jakojäännös. Laskin näyttää kampien kiertokertojen määrän.
Kamppi (kauppakeskus) Kauppakeskuksen alin myymälätaso on E-taso, joka on viereisen Narinkkatorin korkeudella. Sen pääkäytävältä ovat myös ovet Länsiväylää pitkin Espooseen kulkevien bussien lähtölaitureille. Kauppakeskuksen E-tasossa on kolme ruokakauppaa (K-Supermarket, Alepa ja Lidl), ravintoloita, kukkakauppoja, matkapuhelinliikkeitä, apteekki ja useita muita liikkeitä. Osa liikkeistä on viereisten, Urho Kekkosen kadun varressa sijaitsevien, samassa yhteydessä rakennettujen asuinkerrostalojen alla. E-tasolta on tunneliyhteys kauppakeskus Forumiin.
Gekko (taideteos) Gekko on keramiikkataiteilija Pekka Paikkarin, Kristiina Riskan ja Kati Tuomisen tekemä tilateos Kampin metroasemalla Helsingissä. Teos on keramiikkalaatoilla päällystetty, muotoiltu liukuportaiden betoninen suojakansi. Metron liukuportaiden putki menee Kampin katutason keskusaulasta kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi alas metroasemalle. Putken halkaisija on noin neljä metriä, ja siinä on noin 275 neliömetriä keramiikkaa. "Gekko" on valmistunut vuonna 2005.
Kampen Kampen tarkoittaa muuan muassa seuraavia:
Kamppi Kamppiin suunnitellaan rautatieasemaa osana pisararataa.
Kampin keskus Kunnianhimoisen rakennusprojektin tavoitteena oli Kampin suuren maanpäällisen linja-autokentän tehokkaampi hyödyntäminen. Samalla saatiin lisää liike-, toimisto- ja asuinrakennuksia. Erityisenä tavoitteena oli Espoon suunnan seutubussien sekä kaukoliikenteen linja-autoterminaalin ja tavara-aseman sijoittaminen maanalaisiin tiloihin. Kampin keskuksen asemakaava vahvistettiin 6. kesäkuuta 2000. Helsingin kaupunki ja SRV Viitoset Oy solmivat 14. kesäkuuta 2002 sopimuksen Kampin keskuksen suunnittelusta ja toteuttamisesta. Rakennusyhtiö sai tontin käyttöönsä sillä ehdolla, että rakentaa alueen valmiiksi veloituksetta sisältäen ulkotilat sekä linja-autoasemat Espoon liikenteelle sekä kaukoliikenteelle.
Kampin keskus Kampin keskuksen turvallisuutta valvoo turvavalvomo ympäri vuorokauden kameravalvonnalla ja poikkeustilanteita varten tiloissa on kuulutuslaitteet yleisön ohjaamista varten. Myös näyttötaulut saadaan viestittämään poikkeustilanneinformaatiota. Kampin terminaalissa on maakaasubusseilla liikennöinti turvallisuussyistä kielletty, koska terminaalin suunnittelussa ei tätä polttoainevaihtoehtoa huomioitu. HSL onkin tämän vuoksi kieltänyt maakaasubussien käyttämisen niillä linjoilla, joiden lähtöpaikka on Kampin keskuksessa. Kiellon syy on pelko räjähdysvaarasta tulipalotilanteessa. Mikäli maakaasubussin lähettyvillä syttyy tulipalo, laskevat autossa olevat varolaitteet kaiken kaasun kerralla ulos. Tämä on hyvä ulkoilmassa, mutta sisätilassa äärimmäisen huono, kun kaasu ei pääse vapaasti leijailemaan taivaalle.
Olari 125N Kamppi-Latokaski, 134N Kamppi-Tuomarila
Kivääri Kivääri voi olla varustettu irtolippaalla tai makasiinilla. Makasiini on aseeseen kiinteästi rakennettu ja se voi sijaita tukissa (muun muassa Remington Nylon) tai piipun alla putkimakasiinina, jolloin patruunat ovat peräkkäin. Putkimakasiini on tavallinen vipulukkokivääreissä. Jos makasiini on lukkolaitteen alla, mikä on tavallisin rakenne metsästys- ja sotilaskiväärieissä, patruunat ovat päällekkäin. Tällaisen makasiinin täyttämistä on voitu nopeuttaa nk. patruunakamman avulla, josta on hyötyä erityisesti sotilaskäytössä haluttaessa nopeuttaa lataamista. Kampa koostuu teräksisestä patruunasiteestä sekä siihen kiinnitetyistä patruunoista.
Veho Ennen Vehon perustamista Mercedes-Benzin maahantuojana Suomessa oli toiminut Sergei Nikolajeffin autoliike, joka edusti myös General Motorsin autoja. 1930-luvun lopulla Nikolajeff sai toiselta päämieheltään toivomuksen keskittyä jommankumman konsernin autoihin, ja liikkeen pääomistajiin kuuluneen Walter Greulingin aloitteesta perustettiin uusi Mercedes-Benzin maahantuontia harjoittava yhtiö Oy Veho Ab. Perustamiskokous pidettiin Hotelli Kämpissä Helsingissä. Vehon hallituksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Yhdyspankin pääjohtaja Göran Ehrnrooth, joka toimi tehtävässä vuoteen 1949 saakka.
Hyvin alkanut toiminta keskeytyi toisen maailmansodan sytyttyä ja pääsi jatkumaan vuonna 1945 autojen varaosien tuonnilla. Vasta vuonna 1951 Suomeen tuotiin ensimmäiset uudet Mercedes-Benz -henkilöautot toisen maailmansodan jälkeen. Vehon pääkonttori siirtyi vuonna 1957 Helsingin Kamppiin rakennettuun Autotaloon. Ensimmäiset omat sivuliikkeensä Veho avasi Tampereella ja Kouvolassa vuonna 1964.
Kampin keskus Kampin keskus on Helsingin keskustassa, Kampin kaupunginosassa sijaitseva joukkoliikenneterminaali ja kauppakeskus. Se sijaitsee vanhan linja-autoaseman bussikentällä, Lasipalatsin takana. Rakennus­ryhmä käsittää Narinkkatorin, Urho Kekkosen kadun, Fredrikin­kadun ja Salomon­kadun välisen korttelin kokonaisuudessaan, jota paitsi katujen ali kulkevat käytävät yhdistävät sen myös viereisissä kortteleissa sijaitsevaan Sähkötaloon ja Scandic Hotelli Simonkentän rakennukseen.
Luettelo Helsingin metron taideteoksista Helsingin metron ensimmäinen taideteos, Ipi Kärjen värikäs seinämaalaus "Maa, ilma, tuli ja vesi" (1985) Kampin metroaseman liukuporraskuilun yläpään seinäkkeessä siirrettiin pois aseman muutostöiden yhteydessä. Myös Kampin aseman läheisyydessä ollut Anu Matilaisen veistosaltaasta nouseva sommitelma "Liike" (1985) siirrettiin varastoon uuden Kampin rakennustöiden alta kesällä 2002.
Autotalo Autotalo on Helsingin Kampissa sijaitseva vuonna 1958 valmistunut liike­talo. Se sijaitsee Kampin metroaseman välittömässä läheisyydessä tontilla, jota rajoittavat etelässä Salomonkatu, idässä Fredrikin­katu ja lännessä Runebergin­katu. Rakennuksen osoite on Salomonkatu 17. Autotaloon kuuluu kaksi 12-kerroksista tornia, ja se käsittää korttelin eteläisen puoliskon. Nimityksellä viitataan toisinaan koko kortteliin, jolloin mukaan lasketaan myös korttelin pohjoissivulla olevat kaksi samoihin aikoihin valmistunutta erillistä tornitaloa.
Kampin metroasema Asema avattiin 1. maaliskuuta 1983, ja sen ovat suunnitelleet Eero Hyvämäki, Jukka Karhunen ja Risto Parkkinen. Itäinen sisäänkäynti avattiin 2. kesäkuuta 2005 Kampin terminaalin avaamisen yhteydessä. Asema sijaitsee 1,169 kilometrin etäisyydellä Ruoholahden metroasemasta ja 0,487 kilometrin päässä Rautatientorin metroasemasta. Kamppi on Helsingin metron asemista syvimmällä: 30 metriä maanpinnan ja 15 metriä merenpinnan alapuolella.
Vieteriukko Vieteriukko on lapsille suunnattu lelu, laatikko jossa on kampi. Kampea käännettäessä laatikon sisällä oleva soittorasia alkaa soida. Kun kampea on käännetty riittävän monta kertaa, kansi avautuu ja sisällä oleva hahmo, yleensä klovni tai hovinarri, ponnahtaa ulos laatikosta jousen avulla. Monet vieteriukot käyttävät melodiana lastenlaulua "Pop Goes the Weasel" ja hahmo ponnahtaa ulos laatikosta sanan "pop" kohdalla.
Bree Van de Kamp Naimisissa Bree on ollut kahdesti: ensin Rex Van de Kampin kanssa ja tämän jälkeen Orson Hodgen kanssa. Hän asuu Wisteria Lanella, kuvitteellisessa Faiview'n kaupungissa. Bree tunnetaan kodinhoitotaidoistaan, jotka ovat Martha Stewartin tasolla. Hänet tunnetaan myös gourmet-aterioistaan ja aamiaisherkuistaan, mukaan lukien ananasmuffinit. Viidennellä kaudella Bree on perustanut oman pitopalveluyrityksen Katherine Mayfairin kanssa ja julkaisee keittokirjan nimellä Bree Van de Kamp.
Gekko (taideteos) "Gekko" hallitsee Kampin terminaalin maisemaa. Sen ajatuksena on luoda inhimillisyyttä ja rauhallisuutta ruuhkaiseen Kampin liikenneterminaaliin.
Kamppi 1800-luvun alkupuolella Kluuvinlahti täytettiin ja kaupunkiasutus alkoi levitä Kamppiin. J. A. Ehrenströmin asemakaavassa 1812 nykyisen Kampin eteläosa kaavoitettiin Helsingin IV kaupunginosaksi, joka oli osa silloista Uudenmaan esikaupunkia. Kaupunginosan pääkaduksi tuli puistokatu Bulevardi, joka johti Erottajalta Hietalahdentorille. Sen varrelle jäänyt vanha hautausmaa-alue muutettiin puistoksi, johon rakennettiin vuonna 1826 sittemmin Vanhana kirkkona tunnettu kirkko. Kaupunginosan kadut nimettiin henkilöiden mukaan. Omat nimikkokatunsa saivat ortodoksisen Venäjän suosituimmat pyhimykset Anna, Andreas, Vladimir ja Yrjö. Itsenäistymisen jälkeen Andreaan ja Vladimirin kadut poistettiin ”liian venäläisinä” ja ne saivat uudet kansallishenkiset nimet Lönnrotinkatu ja Kalevankatu. Asemakaavoittaja Johan Albrecht (Albert) Ehrenström sai nimikkokadukseen Albertinkadun. Lisäksi alueelle tuli Abrahaminkatu, Eerikinkatu ja Fredrikinkatu, joiden esikuvista ei ole täyttä varmuutta, mutta Eerikinkadun oletetaan kunnioittavan kreivi Carl Erik Mannerheimia..
Kamppi Kampissa räjäytettiin heinäkuussa 2002 autopommi. Teko osoittautui myöhemmin palkkamurhaksi, josta kolme miestä tuomittiin elinkautisiin vankeusrangaistuksiin.
Malminkartano HSL:n bussien 37 ja 39N päätepysäkki sijaitsee Honkasuon puolella ja linjan 51 päätepysäkki Malminkartanonhuipun juurella Neulastiellä. Bussi 37 ajaa Kamppiin, 51 Hakaniemeen sekä 39N Asema-aukiolle öisin. 37 ja 39N ajavat eteläisen osan kautta. Malminkartanontietä ajaa bussi 39 välillä Kamppi–Myyrmäki sekä Konalan teollisuusalueelle Kampista 39B. Myös Vihdintien bussit sekä runkolinja 560 ovat hyvä yhteys kaupunginosaan.
Kampen (Saksa) Kampen on kunta Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Nordfrieslandin piirikunnassa. Kunta sijaisee Syltin saaren pohjoisosassa.
Kampa Kampoja käytetään myös musiikki-instrumenttina asettamalla paperi kamman eteen, ja hyräilemällä siihen. Kampa tuottaa paperin kanssa kazoomaista ääntä.
Päätäi Päätäin torjumiseen on apteekista saatavissa täisampoita, mutta ne yleensä tappavat vain eläviä täitä. Tiheää, mielellään metallista kampaa tulee käyttää ahkerasti, jotta ylimääräiset päätäit ja mahdollisuuksien mukaan saivareet saadaan poistetuksi. Kampa tulisi puhdistaa huolellisesti esimerkiksi keittämällä tai jättämällä kampa yön yli etikkaan. Kampausalue tulee myös imuroida, jotta pudonneet saivareet ja täit saadaan talteen. Teipin käyttäminen saivareiden talteen ottamiseen voi olla avuksi.
Albertinkatu Albertinkatu alkaa Punavuoresta Sepänkadulta. Kadun eteläosasta avautuu näkymä Tehtaanpuistoon. Uudenmaankadun risteyksestä pohjoiseen Albertinkatu sijaitsee Kampissa. Katu päättyy Lapinlahdenkadun risteykseen; kadun pohjoisosan varrella on kolmionmuotoinen pieni Lapinlahden puistikko. Albertinkadulta on yhteys Runeberginkadulle, Kampin keskukseen ja Kampin metroasemalle parisataametrisen Malminrinteen kautta. Kadun eteläpäässä Sepänkadun toisella puolella on Tehtaanpuisto, jonka poikki suunnilleen Albertinkadun kohdalla on jalankulkijoiden kulkuyhteys Tehtaankadun ja Laivurinkadun risteykseen ja sitä kautta Merisatamaan.
Sirppi Suomalaiset sirppimallit jaetaan itäsuomalaiseen (itäeurooppalaiseen) eli kaarevateräiseen sirppiin ja läntiseen eli lounaissuomalaiseen kamppiin, jota kutsutaan myös pivosirpiksi. Kamppi muistuttaa väärävartista viikatetta, ja sen terä on vain vähän kaareva. Sirpillä leikataan viiltämällä, kampilla työskentely muistuttaa enemmän viikatteella niittämistä. Sirpinmuotoisia työkaluja tehtiin jo kivikaudella. Kivikautiset sirpit olivat hammasteräisiä, ja sama perinne jatkuu monissa metallisissa sirppityypeissä. Kuparisirpit olivat eräitä ensimmäisiä metalliesineitä Suomessa.
Puolarmetsä Puolarmetsään pääsee seuraavilla busseilla: 125 Tapiola-Espoonlahti, 125N Kamppi-Latokaski, 134N Kamppi-Tuomarila, 531 Tiistilä-Jorvi.
Ruutukaava Seuraavien Suomen kaupunkien keskustassa on laajahko säännöllinen ruutukaava-alue:Helsingin keskustassa on kaksi laajaa erisuuntaista ruutukaava-aluetta sekä muutamia pienempiä. Mannerheimintien itäpuolella, Kruununhaassa, Kluuvissa, Kaartinkaupungissa ja osassa Ullanlinnaa kadut kulkevat pääilmansuuntien mukaisesti, poikkeuksena rantakadut kuten Pohjoisranta sekä alueelle myöhemmin rakennettu Kaisaniemenkatu. Lännempänä, suurimmassa osassa Kamppia ja Punavuorta, katuverkon suunta poikkeaa pääilmansuunnista noin 30 astetta. Näiden alueiden välisen, Mannerheimintieltä edelleen muun muassa Erottajan ja Viiskulman kautta Tehtaanpuistoon jatkuvan rajalinjan varrella on useita epäsäännöllisen muotoisia kortteleita ja pieniä puistoja.
Modern Mano Mano Filippiiniläisissä kamppailutaidoissa ja –tyyleissä Mano Mano on perinteisesti se komponentti, jonka sisään on rakennettu aseettomat tekniikat. Filippiinien kamppailuperinteelle on tyypillistä käyttää aseita, koska se antaa etulyöntiaseman vastustajaan nähden. Paikalliset tyylit, kuten Kali, Escrima, Kombatan, Arnis tai Balintawak sisältävät kaikki etenkin kepin ja veitsen tekniikoita. Kun aseista joudutaan syystä tai toisesta luopumaan, muuttuu kamppailu Mano Manoksi, jossa kamppaillaan aseettomilla tekniikoilla vastustajan voittamiseksi. Tilanne koskee nimenomaan osapuolta, jolla ei ole asetta käytössä, koska Mano Mano sisältää myös tekniikoita aseita vastaan.
Bree Van de Kamp Bree Van de Kamp (o.s. Mason, aikaisemmin Hodge) on kuvitteellinen henkilö yhdysvaltalaisesta draamasarjasta "Täydelliset naiset". Häntä esittää näyttelijä Marcia Cross.
Posetiivi Posetiivi on automaattisoitin, jonka kierrettävä kampi käyttää palkeita, jotka puhaltavat ilmaa urkupillistön läpi. Kampeen liittyy soittorasiamekanismi, joka säätelee pillien aukeamisjärjestystä. Mekaanisen musiikin museossa Varkaudessa on posetiiveja näytteillä.
Spin FM Spin FM:n lähetysstudio on aina sijainnut keskeisellä paikalla Helsingissä (kauppakeskus Forum, Narinkkatori, Kampin kauppakeskus). Nykyinen toimitus sijaitsee Tiger-yökerhon yhteydessä Kampissa Helsingin keskustassa.
Urho Kekkosen katu 2000-luvun alussa entisen linja-autoaseman kentän paikalle rakennettiin Kampin keskus, joka sisältää ostoskeskuksen ja maanalaisen linja-autoaseman. Rakennusryhmän Urho Kekkosen kadun -puoleisessa reunassa on kuitenkin myös asuintaloja. Samalla Urho Kekkosen kadun ilme muuttui ratkaisevasti: katu, joka oli yli vuosisadan ajan sijainnut suuren kentän laidalla, muuttui korttelikaduksi, jota reunustavat kummaltakin puolelta korkeat rakennusmassat. Kaksi Kampin keskuksen yhdeksästä sisäänkäynnistä on Urho Kekkosen kadulla. Kadun itäpäässä on portaat, jotka laskeutuvat Kampin keskuksen pääsisäänkäynnin edessä olevalle Narinkkatorille.
Peter van de Kamp Peter van de Kamp () oli alankomaalainen tähtitieteilijä. Hän toimi Swarthmoren yliopiston tähtitieteen professorina 1940–1972 ja Swarthmoren yliopiston kuuluvan Sproulin observatorion johtajana 1937–1972.
Ravintola Factory Viimeisimmät ketjun ravintolat ovat tammikuussa 2016 Kampin Autotaloon perustettu a la cartea, lounasta, aamupalaa ja brunssia tarjoava Factory Kamppi, sekä Vallilaan toukokuussa avattu Bistro Lunch Factory.
Helsingin toinen metrolinja Helsinki on vertaillut Laajasalon suunnan eri liikenne- ja metrovaihtoehtoja 2000- ja 2010-lukujen aikana. Laajasalon metroon on suunniteltu kahdeksan asemaa, joista yksi sijaitsee Santahaminassa ja kolme Laajasalossa, loput kantakaupungissa Katajanokalla, Kauppatorin tienoilla, Esplanadilla ja Kampissa, jossa linja kohtaisi nykyisen metrolinjan. Vuonna 2007 esitettiin rakennettavaksi ”supistettua metroa”, jossa olisi rakennettu vain uudet asemat Esplanadille ja Laajasaloon. Vuoden 2014 liikennevaihtoehtojen vertailussa mukana oli yhdeksän eri vaihtoehtoa, joihin kuuluivat metron lisäksi muun muassa raitio- ja vesiliikenne. Laajasalon metron toteutuksesta ei ole vuoden 2014 alussa tietoa, sillä sen merenalaisen osan rakentaminen osoittautui hyvin vaikeaksi ja kalliiksi. Valtio asetti myös Pisararadan toteuttamisen metrohankkeen edelle. Vuotta myöhemmin helmikuussa 2015 myös Pisararadan toteutus lykkääntyi. Vuoden 2014 tilanteessa Laajasalon yhteystarve toteutettaneen todennäköisimmin raitiovaunusiltana.
Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo Eniten rakennuksen luonnetta on muuttanut asiakaspalvelun siirtyminen muualle ja sitä varten rakennettujen tilojen purkaminen. Kelan Helsingin piiritoimisto sijaitsi talon ensimmäisessä kerroksessa katutasossa. Alun perin siellä oli väliseinin erotettuja palvelutiloja, joiden tarkoituksena oli taata asiakkaiden yksityisyys ja tietosuoja. Kattoikkunoin varustettua kolmannen kerroksen korkeudelle ulottuvaa tilaa on sanottu Suomen ensimmäiseksi maisemakonttoriksi. Henkilökunnan keskuudessa tilaa kutsutaan myös ”Alvarin kirkoksi”. Piiritoimistot ja vuonna 1964 aloittaneet sairausvakuutustoimistot yhdistettiin 1975 Kelan paikallistoimistoiksi, ja asiakaspalvelu siirtyi Kamppiin Salomonkatu 17:ään, jossa se toimii edelleen viiden muun Helsingissä sijaitsevan palvelupisteen ohella. Tämän jälkeen ihmeteltiin muutama vuosi, mitä ”labyrintiksi” kutsutulle tilalle pitäisi tehdä. Lopulta tilasta päätettiin muokata luentosali ja esittelytila. Kela-halliksi nimitetty tila valmistui Kelan 50-vuotisjuhliin 1987. Yksi asiakaspalvelutila on säilytetty jälkipolville.
Gunnar Taucher Taucher toimi Helsingin kaupunginarkkitehtina vuodesta 1923 kuolemaansa saakka. Hän toteutti kaupungin rakennuksissa funktionalistista arkkitehtuurityyliä. Hän suunnitteli muun muassa Kalliossa sijaitsevan vuonna 1934 valmistuneen Aleksis Kiven koulun ja Kampissa sijaitsevan vuonna 1939 valmistuneen Lapinlahden kansakoulun. Pieni Roobertinkatu 1–3:ssa sijaitseva nykyinen keskustan poliisipiirin rakennus (1929) on hänen suunnittelemansa, samoin alun perin myös Kampin sähköasema (1939), joka tosin on sittemmin kokenut suuria muodonmuutoksia. Myös Kivelän sairaalan vuonna 1935 valmistunut päärakennus on Taucherin suunnittelema. Taucher suunnitteli myös vuonna 1938 valmistuneen Alppilan pyöreän vesitornin. Hän suunnitteli myös myöhäisfunktionalistisen isolippaisen makeis- ja virvoitusjuomakioskin, niin sanotun Keltaisen lippakioskin Etu-Töölöön Helsinkiin, Runeberginkadun–Arkadiankadunkulmaan yhdessä arkkitehti Hilding Ekelundin kanssa 1940- ja 1950-luvulla.
Peter van de Kamp 1900-luvulla van de Kamp arveli löytäneensä astrometrian avulla todisteita siitä, että Barnardin tähdellä olisi kiertolaisenaan yksi tai useampia eksoplaneettoja. Myöhemmät tutkimukset eivät ole kyenneet vahvistamaan planeettojen olemassaoloa.
Kamppi Modernistinen Autotalo vihittiin vuoden 1958 alussa. Alvar Aallon suunnittelema Sähkötalo valmistui vuonna 1973.
Kampin autopommi Kampin autopommitapaus sai huomiota myös ulkomaisissa medioissa. Vaikka poliisi kiisti kaikki epäilyt kansainvälisestä terrorismista alkuunsa, mm. Reuters uutisoi iskun sattuneen parinsadan metrin päässä Helsingin juutalaisesta synagogasta.
Kampin keskus Kampin keskus palkittiin marraskuussa 2005 Sokeain viikon "Hyvin tehty" -kunniamaininnalla. Terminaalissa näkövammaisen liikkuminen sujuu rakennuksen kokoon nähden hyvin. Rakennus on suunniteltu turvalliseksi ja toiminnalliseksi. Terminaalin pääovien luona on sokeille tarkoitettu kohokuvioinen kartta, johon on merkitty liukuportaat, hissit ja muu tarpeellinen kohokirjaimin. Jokainen laituri on myös merkitty kohokirjaimin, jotta näkövammaiset kykenisivät helpommin tunnistamaan ne. Lattioissa on sokeille tarkoitetut metalliset pienet kohoumaviivat, jotka johdattavat kaikille bussiterminaalin lähtölaitureille. Katoissa on pitkä, viivamainen valaistus, joka johdattaa hämäräsokeita Espoon-bussiterminaalista kaukoliikenneterminaaliin sekä Kampin metroaseman liukuportaille.
Salomonkatu Kampin keskus valmistui vuonna 2005. Samassa yhteydessä Fredrikinkadun itäpuolella oleva osa Salmomonkatua muutettiin kävely­kaduksi.
Lasipalatsi Lasipalatsi on liikerakennus Helsingin Kampissa Mannerheimintien varrella. Lasipalatsi valmistui vuonna 1936, ja se on Helsingin huomattavimpia funktionalistisia rakennuksia.
Kampin metroasema Kampin metroaseman vanhan sisäänkäynnin liukuportaat ovat 65 metriä pitkät. Liukuportaiden nostokorkeus on 23,3 metriä ja ne olivat pitkään Suomen pisimmät liukuportaat. Vuodesta 2017 alkaen pisimmät liukuportaat sijaitsevat Koivusaaren metroasemalla ja niillä on mittaa 76,2 metriä.
Kampiasetinlaite Kampiasetinlaite on yksi rautatieliikenteen ohjaukseen käytettävistä asetinlaitetyypeistä. Asetinlaitteessa toiminnot ja varmistukset tapahtuvat mekaanisesti. Kampiasetinlaitteella käännetään ja lukitaan vaihteet sekä asetetaan opastimet ajon salliviin asentoihin kampia kiertämällä. Kampien kiertoliike välitetään teräsvaijereilla vaihteille, lukituslaitteille ja opastimille.
Kampin keskus Peruskorjauksen tuloksena toteutui Sähkötalon suunnitelleen arkkitehti Alvar Aallon 30 vuoden takainen visio tilojen liittämisestä kiinteäksi osaksi Kampin alueen uutta liikekeskustaa. Samoilla linjoilla alueen kehittämisestä olivat olleet myös Helsingin kaupungin päättäjät.
Onoff Suomeen Onoff saapui vuonna 2001, kun se avasi kolme myymälää pääkaupunkiseudulle: Vantaalle, Espoon Isoon Omenaan ja Itäkeskukseen. Vuonna 2005 ketju laajeni vasta-avattuihin Kampin ja Sellon kauppakeskuksiin.
Helena (mytologia) Kun Menelaos huomasi puolisonsa hävinneen, hän kutsui kaikki aiemmat kosijat paikalle täyttämään valansa. Tästä alkoi Troijan sota, johon lähes koko Kreikka osallistui joko Troijaan hyökäten tai sitä puolustaen.
Helena (mytologia) Helena (), joka tunnettiin myös Troijan Helenana, oli kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Ledan tytär, ja Menelaoksen, Spartan kuninkaan puoliso. Hän oli Kastorin, Polydeukeen ja Klytaimestran sisar. Troijan sota alkoi, kun Paris sieppasi hänet.
Helenan ylistys Helena edusti kreikkalaisille sekä seksuaalista halua että äärimmäistä kauneutta. Hän oli Zeuksen ja Ledan tytär, Spartan kuningatar, ja hänen kauneutensa oli välittömänä syynä Troijan sotaan. Sota alkoi, kun jumalattaret Hera, Athene ja Afrodite pyysivät Troijan prinssiä Parista valitsemaan, kuka kolmesta oli kaikkein kaunein (niin kutsuttu Pariksen tuomio). Jokainen pyrki vaikuttamaan Pariksen tekemään valintaan, mutta lopulta tämä valitsi Afroditen, joka lupasi valinnan vuoksi Parikselle puolisoksi kaikkein kauneimman naisen. Paris matkusti tämän jälkeen Kreikkaan, missä hän tapasi Helenan ja tämän puolison Menelaoksen. Helena salli Afroditen vaikutuksesta Pariksen houkutella itsensä Troijaan. He matkustivat Troijaan yhdessä, mikä sai aikaan paitsi sodan, myös suositun kirjallisen tradition, joka syytti Helenaa väärintekijäksi. Gorgias pyrki ylistyksellään vastaamaan tähän perinteeseen.
Troijan sota Kreikkalaiset pitivät Troijan sotaa todellisena historiallisena tapahtumana, ja esimerkiksi Eratostheneen esittämien laskelmien mukaan se olisi päättynyt vuonna 1184 eaa. Sitä vastoin varsinkin 1800-luvun alkupuolella useimmat tutkijat pitivät sitä pelkkänä taruna. Heinrich Schliemannin suorittamat kaivaukset kuitenkin osoittivat, että Troija on todella ollut olemassa juuri siellä, minne perimätieto on sen sijoittanutkin, ja eräiden tutkimusten mukaan se on joutunut vihollisten hyökkäyksen kohteeksi, vieläpä varsin lähellä Eratostheneen olettamaa ajankohtaa. Epäselväksi kuitenkin on jäänyt, missä määrin Troijan sotaa koskevat tarut perustuvat todellisiin tapahtumiin. Sota sijoittuu Kreikan pronssikaudelle mykeneläisen kauden lopulle.
Troijan sota Troijan sota () oli antiikin Kreikassa myyttinen sota useiden kreikkalaisten heimojen ja Troijan kaupungin välillä. Sodasta kerrotaan monissa lähteissä. Tärkeimpiä ovat runoilija Homeroksen runoelmat "Ilias", joka kertoo varsinaisesta sodasta, ja "Odysseia", joka kertoo kuningas Odysseuksen harharetkistä sodan jälkeen. Lisäksi sodan tapahtumat ovat aiheena monissa muissa eeppisen kykloksen nimellä tunnetun tarupiirin runoelmissa.
Troijan sota Illalla hevonen oli asetettu Troijan torille ja iloiset troijalaiset juhlivat kreikkalaisten antautumista. Keskellä yötä sotilaat tulivat ulos hevosesta, tappoivat vartijat ja avasivat kaupungin portit muille sotilaille. Sotilaat kävivät yhdessä troijalaisten kimppuun ja juhlimisesta väsyneet Troijan asukkaat oli helppo voittaa. Vain muutama troijalainen onnistui pelastautumaan, heidän joukossaan Aineias ("Aeneas"), joka myöhemmin matkusti Hesperiaan eli Italiaan. Menelaos palasi seuraavaksi Helenansa kanssa Spartaan ja Troijan sota oli loppu.
Kreikkalainen mytologia Troijan sota oli kreikkalaisten mielestä kulminaatiopiste myyttien ja todellisen historian välissä. Sotaan liittyvä tarusto jakautuu viiteen vaiheeseen, joista ensimmäinen käsittelee sotaan johtaneita tapahtumia; toinen sodan kulkua, mukaan lukien Homeroksen "Iliaan" tapahtumat; kolmas sodan loppua ja Troijan tuhoa; neljäs sankareiden kotiinpaluuta sodasta, mukaan lukien "Odysseian" ja "Aeneiksen" tapahtumat; ja viides Troijan sukupolven jälkeläisten vaiheita. "Iliaan" ja "Odysseian" lisäksi nämä tapahtumat olivat aiheena erityisesti muissa niin kutsutun eeppisen kykloksen eepoksissa sekä kreikkalaisessa tragediassa.
Ilias Vuonna 2004 julkaistu elokuva "Troija" on löyhä sovitus eepoksesta ja muista Troijan sotaan liittyvistä taruista, kuten Troijan hevosesta.
Aeneis "Aeneis"-kertomuksen mukaan Troijan sota oli alkanut Troijan prinssin Pariksen ryöstettyä Menelaoksen kauneudestaan tunnetun vaimon Helenan ja vietyä hänet mukanaan Troijaan. Rakkauden jumalatar Afrodite oli luvannut Parikselle palkkioksi maailman kauneimman naisen, mikäli Heran, Athenen ja Afroditen välisen kauneuskilpailun tuomariksi valittu Paris valitsisi jumalattarista kauneimmaksi juuri Afroditen. Maailman kaunein nainen oli kuitenkin Spartan kuninkaan Menelaoksen vaimo Helena, jonka Paris sieppasi Afroditen avulla Troijaan. Menelaoksen veli Agamemnon kokosi kreikkalaiset sotaan Troijaa vastaan. "Aeneis"-teoksessa kerrotaan myös Pariksen surmanneen myöhemmin Akhilleuksen ampumalla nuolen soturin ainoaan heikkoon kohtaan, kantapäähän.
Troijan sota (elokuva) Troijan sota ("Trojan War") on vuonna 1997 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi George Huang ja pääosassa näyttelivät Will Friedle ja Jennifer Love Hewitt.
Odysseus Odysseus osallistui Troijan sotaan kreikkalaisten joukoissa. Häntä pidettiin kreikkalaisista ovelimpana, ja juuri Odysseus keksikin Troijan hevosen, jonka avulla kreikkalaiset lopulta valloittivat Troijan.
Diomedes Diomedes () oli kreikkalaisen mytologian sankari. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä Troijan sotaan osallistuneista sankareista. Hän taisteli usein Odysseuksen rinnalla, ja yhdessä he varastivat Troijasta palladionin, Pallas Athenea esittävän veistoksen, mikä teki Troijan valtauksen mahdolliseksi. Hän oli mukana myös Troijan hevosessa.
Troijan naiset "Troijan naiset" oli kolmas osa Euripideen Troijan sotaa käsitelleestä trilogiasta. Näytelmätrilogian muut osat ja niiden yhteyteen kuulunut satyyrinäytelmä eivät ole säilyneet nykyaikaan. Trilogian ensimmäinen osa "Aleksandros" kertoi Troijan prinssi Pariksen tunnistamisesta. Hänet oli hylätty lapsena ja siksi hän oli kasvanut paimenten parissa. Aikuiseksi kasvettuaan hänet kuitenkin tunnistettiin prinssiksi.
Pariksen tuomio Tarun mukaan Troijan sota syttyi siitä, kun kreikkalaiset lähtivät hakemaan Helenaa takaisin Troijasta.
Homeros: Troijan sota ja Odysseuksen harharetket Homeros: Troijan sota ja Odysseuksen harharetket on klassillisen filologian emeritusprofessori Paavo Castrénin proosamuotoinen suomennos Homeroksen kirjoittamaksi arvellusta teoksesta. Se sisältää "Odysseian" sekä monia lauluja "Iliaasta". Kysymys teosten kirjoittajasta on niin sanottu homeerinen kysymys, jota on puitu vuosisatoja.
Thrasymedes Thrasymedes osallistui isänsä kanssa Troijan sotaan johtaen viittätoista alusta. Tosin Flavius Philostratuksen mukaan Thrasymedes ei olisi osallistunut sotaan ollenkaan. Hänet mainitaan yhtenä Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista. Thrasymedeen kerrotaan surmanneen taisteluissa kaksi vihollista, ja sodan jälkeen palanneen takaisin Messenian Pylokseen, jossa myös hänen hautansa on.
Ilias Troijan sotaan liittyvät aiheet olivat erittäin suosittuja myös tragedioiden aiheina. Esimerkiksi Aiskhyloksen "Oresteia"-trilogian näytelmät "Agamemnon", "Hautauhrintuojat" ja "Eumedinit" seuraavat Agamemnonin kohtaloita hänen palattuaan sodasta, kun taas Euripideen tragedia "Troijan naiset" seuraa Troijan naisten kohtaloita kreikkalaisten vallattua kaupungin ja surmattua heidän miehensä. Historiankirjoituksen puolella Hellanikos kertoi oman versionsa Troijan tuhosta.
Eeppinen kyklos Troijan tarupiirin runojen aiheina olivat Troijan sotaan liittyvät tapahtumat. Se koostui seuraavista yhdeksästä eepoksesta:
Ilias Vergiliuksen "Aeneiaan" mukaan sota oli alkanut Troijan prinssin Pariksen ryöstettyä Menelaoksen kauneudestaan tunnetun vaimon Helenan ja vietyä hänet mukanaan Troijaan. Rakkauden jumalatar Afrodite oli luvannut Parikselle palkkioksi maailman kauneimman naisen, mikäli jumalattarien Heran, Athenen ja Afroditen välisen kauneuskilpailun tuomariksi valittu Paris valitsisi jumalattarista kauneimmaksi juuri Afroditen (niin kutsuttu Pariksen tuomio). Maailman kaunein nainen sattui kuitenkin olemaan Spartan kuninkaan Menelaoksen puoliso Helena, jonka Paris sitten sieppasi Afroditen avulla Troijaan. Tämän vuoksi Menelaoksen veli Agamemnon kokosi kreikkalaiset sotaan Troijaa vastaan. "Aeneiaassa" kerrotaan myös Pariksen surmanneen myöhemmin Akhilleuksen ampumalla nuolen soturin ainoaan heikkoon kohtaan, kantapäähän.
Troijan sota Troija ja kreikkalaiset heimot sotivat vuosia ilman loppua. Lukuisat kirjan sankareista, muun muassa Aias, Akhilleus ja Troijan prinssi Hektor menehtyvät taisteluissa. "Ilias" päättyy Hektorin hautajaisiin, tiedot loppusodasta perustuvat muihin lähteisiin, lähinnä Vergiliukseen.
Meges Meges oli yksi Helenan kosioista. Vannomansa valan perusteella hän osallistui Troijan sotaan Pariin siepattua Helenan. Hän johti sotaan 40 alusta miehistöineen ja kunnostatui sodassa alusten puolustamisessa troijalaisia vastaan. Delfoissa oli Polygnotoksen Megeestä tekemä maalaus, jossa tämä esitettiin kädestä haavoittuneena. Hän oli myös yksi Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.
Ilias Historiallinen Troijan kaupunki on löydetty nykyisen Turkin Hisarlikista, ja se on tuhoutunut sodissa useasti. Homeroksen kuvaaman sodan ajankohta on ollut todennäköisesti 1200- ja 1100-lukujen vaihteessa eaa.; perinteisesti Troijan tuho on ajoitettu tarkemmin vuosien 1192–1184 eaa. välille. Arkeologisessa tutkimuksessa kaupungin vaiheita noihin aikoihin kutsutaan nimillä Troija VI–VIIa. Näin itse teoksen kuvaama sotakin voi olla historiallinen. Tutkijoiden näkemyksen mukaan "Iliaan" kuvaama kymmenvuotinen sota on kuitenkin liian pitkällinen tuon ajan sodaksi ollakseen historiallinen sellaisenaan. Kyseessä on saattanut ennemmin olla pitkäkestoinen kilpailu esimerkiksi alueen kauppareiteistä.
Sodan ajoitusta on tutkittu myös tähtitieteen menetelmin. "Odysseian" 20. laulussa mainitaan täydellinen auringonpimennys, joka tapahtui Ithakassa keskipäivällä samana päivänä, kun Odysseus palasi surmaamaan Penelopen kilpakosijat. Tähtitieteilijät ovat ajoittaneet auringonpimennyksen tapahtuneeksi 16. huhtikuuta 1178 eaa. Koska "Odysseian" mukaan Odysseuksen paluu Troijan sodasta kesti kymmenen vuotta, tällöin sota olisi päättynyt Troijan tuhoon kymmenen vuotta aiemmin, noin vuonna 1188 eaa. Tällainen ajoitus täsmää hämmästyttävän hyvin yhteen sodan perinteisen ajoituksen ja arkeologisten löydösten kanssa. Tutkijoille on kuitenkin epäselvää, miten näin täsmälliset yksityiskohdat olisivat voineet säilyä suullisessa perimätiedossa satoja vuosia.
Agapenor Agapenor () oli kreikkalaisessa mytologiassa arkadialaisten kuningas. Hän oli Ankaioksen poika ja Lykurgoksen pojanpoika. Yhtenä Helenan kosijoista myös hän valan velvoittamana osallistui Troijan sotaan. Hän sai Agamemnonilta käyttöönsä kuusikymmentä alusta, joilla hän johti arkadialaiset joukkonsa Troijaan. Hänet mainitaan yhdeksi Troijan hevoseen piiloutuneista miehistä.
Arkhelokhos Arkhelokhos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Antenorin poika, joka yhdessä veljensä Akamaan, Aineiaan ja Theanoksen kanssa johti dardanialaisten sotajoukot Troijan sotaan taistelemaan Troijan rinnalla. Kun Troijan sotajoukot jaettiin viiteen osastoon, Arkhelokhos oli yksi kolmesta osastonsa komentajasta yhdessä kahden muun dardanialaisen päällikön kanssa.
Muodonmuutoksia Kirja XII – Sotaretki Troijaa vastaan · Troijan sota · Akhilleus ja Kyknos · Kainis · lapiittien ja kentaurien tappelu · Nestor ja Herakles · Akhilleuksen kuolema.
Homeros Homeroksen ajoitus oli kiistelty jo antiikin aikana ja se on sitä edelleen. Herodotos katsoi Homeroksen eläneen 400 vuotta ennen hänen omaa aikaansa, mikä sijoittaisi tämän noin vuoteen 850 eaa. Toiset antiikin ajan lähteet ajoittavat hänet lähemmäksi oletettua Troijan sotaa. Eratostheneen käyttämällä ajoituksella Troijan sota sijoittuisi noin vuosiin 1194–1184 eaa., ja arkeologisten tutkimusten perusteella tämä vaikuttaa mahdolliselta.
Telefos Kun kreikkalaiset olivat matkalla Troijan sotaan, he nousivat maihin Myysiassa, jonka kuningas Telefos oli. Syntyneessä taistelussa Akhilleus haavoitti keihäällä Telefosta vaikeasti tämän sotkeennuttua viiniköynnökseen. Kun haava ei parantunut päivienkään jälkeen, Telefos kysyi neuvoa oraakkelilta, joka kertoi vain sen voivan parantaa haavan, joka sen on aiheuttanutkin. Niin Telefos matkasi kreikkalaisten luo, jotka myös olivat saanut ennustuksen, etteivät he voisi valloittaa Troijaa ilman Telefoksen apua. Akhilleus paransi haavan keihäästä raaputetulla ruosteella. Kreikkalaisten pyydettyä Telefosta mukaan sotaan tämä kieltäytyi siksi, että hänen puolisonsa Astyokhe – Hyginuksen mukaan Laodike – oli Priamoksen tytär, mutta kiitollisena haavansa parantamisesta Telefos osoitti kreikkalaisille reitin Troijaan.
Eeppinen kyklos Eeppinen kyklos () oli joukko antiikin kreikkalaisia eeppisiä runoja. Se voidaan jakaa kahteen ryhmään, Troijan kyklokseen eli Troijan tarupiiriin, joka käsittelee Troijan sotaan liittyviä tapahtumia, sekä Theban kyklokseen eli Theban tarupiiriin, jossa aiheena ovat Theban kaupunkiin liittyvät legendat. Usein eeppisellä kykloksella viitataan vain ensin mainittuun.
Menelaos Menelaos kutsui yhteen kaikki Helenan kosijat vaatien näitä täyttämään valansa. Käytännössä koko Kreikka osallistui tästä alkunsa saaneeseen Troijan sotaan - joko hyökäten Troijaan tai puolustaen sitä.
Podaleirios Podaleirios oli lääketieteen jumalan Asklepioksen ja Epionen poika ja Makhaonin veli. Hän oli yksi Helenan kosioista, ja uskollisena antamalleen valalle hän purjehti veljensä kanssa Troijaan kolmellakymmenellä aluksella osallistuakseen Troijan sotaan kreikkalaisten puolella.
Makhaon Makhaon oli lääketieteen jumalan Asklepioksen ja Epionen poika ja Podaleirioksen veli. Hän oli yksi Helenan kosioista, ja uskollisena antamalleen valalle hän purjehti veljensä kanssa Troijaan kolmellakymmenellä aluksella osallistuakseen Troijan sotaan kreikkalaisten puolella.
Troijan sota "Odysseian" aihe on Odysseuksen venähtänyt paluumatka Troijan sodasta, jossa hän oli viettänyt 10 vuotta. Tästä teosta Odysseus kehui vain itseään, vaikka meren jumala Poseidon oli auttanut häntä. Siksi Odysseus sai Poseidonin vihat ylleen.
Troas Kreikkalaisen mytologian kenties tunnetuimman, Troijan sotaa käsittelevän kertomuksen mukaan Troija eli Ilion kukistui kreikkalaisten piiritettyä sitä kymmenen vuotta. Perinteisen ajoituksen mukaan kaupunki tuhottiin noin vuonna 1184 eaa. Troijan tasangolla kaupungin ympäristössä sijaitsi mahdollisesti lukuisia muita kaupunkeja tai kyliä jo muinoin, sillä Akhilleus kehuu "Iliaassa" tuhonneensa alueella 11 asutusta. Troijan tuhosta huolimatta on arvioitu, että troijalainen kaupunkivaltio olisi kuitenkin selvinnyt myöhemmille ajoille, ja kukistunut lopullisesti vasta myöhemmin Euroopan puolelta Vähään-Aasiaan tulleiden fryygialaisten hyökkäyksessä.
Troijan urhot Troijan urhot (, , ”Troian sota”) on vuonna 1961 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään mytologisaiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giorgio Ferroni. Sen sankaria Aineiasta näyttelee yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.
Akhilleus Thetiksen saatua tietää jumalilta, että Troija voitaisiin voittaa vain Akhilleuksen avulla, Thetis vei Akhilleuksen Skyros-saarelle ja puetutti hänet tytöksi. Odysseus löysi kuitenkin hänet, ja Akhilleus lähti myrmidonien johtajana Troijan sotaan.
Paris Paris () oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan kuninkaan Priamoksen ja tämän vaimon Hekaben poika. Hän esiintyy "Iliaassa", joka oli "Odysseian" ohella Kreikan kansalliseepos. Iliaan mukaan Paris kaappasi Spartan kuningattaren Helenan, mikä oli yksi Troijan sotaan johtaneista syistä.
Troijan sota Maailman kauneimpana naisena pidettiin Helenaa, Spartan kuninkaan Menelaoksen puolisoa. Niinpä Paris matkusti Spartaan, jossa hän ja Helena rakastuivat toisiinsa. Paris ryösti Helenan itselleen ja palasi Troijaan. Tästä suuttuneena Menelaos kokosi sotajoukon ja lähti sotimaan Troijaa vastaan, jotta saisi vaimonsa takaisin. Sotajoukon kokoonpano on lueteltu "Iliaan" niin kutsutussa laivaluettelossa. Homeroksen mukaan siihen kuului laivaa, ehkä jopa miestä.
Menestheus Menestheus oli myös yksi Helenan kilpakosijoista. Valansa velvoittamana hän osallistui Troijan sotaan viidelläkymmenellä aluksella. Yhdessä Odysseuksen ja Talthybioksen hän oli taivuttelemassa Kyproksen kuningas Kinyrasta osallistumaan myös sotaan. Menestheus oli myös yksi neljästäkymmenestä soturista Troijan hevosen sisällä; Pausanias kertoi pronssisesta veistoksesta Brauronissa, jossa Menestheus on kuvattu kurkkimassa hevosen sisältä. Voitetun sodan jälkeen hän purjehti Mimakseen ja saapui Melokselle, jossa hänestä tehtiin kuningas edellisen hallitsijan Polyanaksin kuoltua.
Kreikkalainen mytologia Sota oli seurausta niin kutsutusta Pariksen tuomiosta. Troijalainen Paris sai Heralta, Athenelta ja Afroditelta tehtäväksi toimia tuomarina sen suhteen, kuka näistä jumalattarista oli kaikkein kaunein. Paris valitsi Afroditen. Palkkioksi Afrodite lupasi tälle puolisoksi maailman kauneimman naisen. Tämä sattui olemaan Spartan Helena, joka oli jo naimisissa Menelaoksen kanssa. Afroditen avustuksella Paris matkusti Spartaan ja vei palatessaan Helenan mukanaan. Kostoksi Menelaos ja hänen veljensä Agamemnon kokosivat suuren sotajoukon, joka lähti kostamaan Troijalle ja hakemaan Helenan takaisin. Koska tuulet eivät olleet suotuisia purjehdukselle, Agamemnonin piti ensin uhrata tyttärensä Ifigeneia.
Sota kesti kymmenen vuotta. Kreikkalaiset piirittivät Troijaa pitkään. Sodan keskeiset "Iliaan" ja "Aeneiksen" kuvaamat tapahtumat sijoittuvat sodan loppupuolelle. Näihin kuuluvat kreikkalaisten etevimmän sotilaan Akhilleuksen ja joukkojen ylipäällikön Agamemnonin välinen riita sekä Akhilleuksen toverin Patrokloksen ja Troijan prinssi Hektorin kuolemat taistelussa. Myös jumalat osallistuvat taisteluun. Troijalaisten puolella olivat tietysti Afrodite sekä muun muassa Apollon ja Ares, kreikkalaisten puolella puolestaan kauneuskilpailussa loukatut Hera ja Athene sekä muun muassa Poseidon. Lopulta Troija vallattiin neuvokkaan Odysseuksen keksintönä rakennetun Troijan puuhevosen avulla. Valtauksen aikana Akhilleus kuoli kantapäähän osuneesta nuolesta. Troija tuhottiin, miehet surmattiin ja monet troijalaiset naiset vietiin orjina Kreikkaan.
Foiniks (Ilias) Foiniks otti osaa Kalydonin metsästykseen ja toimi Akhilleuksen neuvonantajana ja opettajana. Hän meni Odysseuksen kanssa Skyrokseen houkutellakseen Akhilleuksen osallistumaan Troijan sotaan. Hänen ei kuitenkaan Troijassa onnistunut houkutella Akhilleusta ottamaan uudelleen osaa taisteluihin.
Filoktetes Lemnoksella Filoktetes sai kärsiä yksin kymmenen vuotta, kunnes Odysseus haki hänet. Oraakkeli oli ennustanut, että Troijan sotaa ei voitettaisi ilman Herakleen nuolia. Kun Filoktetes ampui Pariin Herakleen jousella ja nuolilla, Troijan tuho varmistui.
Seitsemän Thebaa vastaan Kertomukselle on joskus etsitty historiallista pohjaa mykeneläisaikaisesta taistelusta, joka olisi tapahtunut noin sukupolvea ennen Troijan sotaa ja johtanut Theban linnoituksen tuhoon. Eräs viite tällaiseen on se, että Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, joka kuvaa Troijan sotaan osallistuneet kreikkalaiset joukot, ei enää esiinny Thebaa vaan pelkästään sen alakaupunki Hypothebai. On kuitenkin mahdotonta sanoa, mikä osa kertomuksesta voisi olla tosipohjaista ja mikä keksittyä. Theban kaivauksissa ei ole löydetty merkkiä seitsemästä portista, joten tämä ajatus voi perustua lähinnä sotapäälliköiden lukumäärään.
Hesione Ennen Troijan sotaa Poseidon ja Apollon, jotka olivat uhmanneet Zeusta, lähetettiin rangaistukseksi palvelemaan kuningas Laomedonia. Vuoden kuluttua töiden valmistuttua Laomedon ei kuitenkaan maksanut näiden ansaitsemaa palkkaa, jolloin Poseidon lähetti rangaistukseksi petoksesta merihirviön piinaamaan Troijaa.
Helenos Helenos paljasti kreikkalaisten tarvitsevan hankkia Palladionin, tuoda Pelopsin luut Troijaan ja suostutella Neoptolemos liittymään mukaan sotaan. Myöhempien lähteiden mukaan Helenos kertoi Troijan hevosen olevan välttämätön sodan voittamiseksi. Sodan jälkeen Helenos asettui Epeirokseen.
Theano (mytologia) Theano () oli kreikkalaisessa mytologiassa Pallas Athenen papitar Troijassa. Hän oli traakialaisen kuninkaan Kisseuksen tytär ja Antenorin, jonka sai lukuisia lapsia, puoliso. Ennen Troijan sotaa hänen perhekuntansa oli ottanut Menelaoksen ja Odysseuksen vastaan ja kehottanut luovuttamaan Helenan rauhan nimessa takaisin kreikkalaisille. Tämän vuoksi kreikkalaiset säästivät heidät kaupungin kukistuttua. Myöhemmän tradition mukaan Theanoa ja Antenoria pidettiin pettureina, jotka pettivät Troijan ja luovuttivat palladionin, kaupunkia suojelleen Athenen veistoksen, kreikkalaisille.