mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kristinuskon historia Ensimmäisiä kristinuskon sisäisiä konflikteja oli pakanakysymys; tulisiko pakanoiden noudattaa juutalaisten lakia? Paavali ei Jerusalemin seurakunnan tapaan vaatinut kristinuskoon kääntyneiden pakanoiden ympärileikkausta ja juutalaisten puhtaussääntöjen noudattamista. Tästä asiasta hän väitteli kiivaasti Pietarin ja Jaakobin kanssa. Sopuun päästiin 40-luvun loppupuolella pidetyssä "Jerusalemin apostolikokouksessa", jonka tulos oli, ettei pakanoiden tarvitsisi noudattaa kuin muutamaa juutalaisten säädöstä.. Kokouksessa sovittiin myös apostolien työnjaosta. Pietari toimi diasporassa asuvien juutalaisten, Jaakob Jerusalemin juutalaiskristittyjen ja Paavali pakanoiden keskuudessa.
Antisemitismi Juutalaisten laillinen asema heikkeni Euroopassa keskiajalle siirryttäessä. Ristiretkien (1096–) myötä alkoivat juutalaisten joukkomurhat Ranskassa ja Keski-Euroopassa heidän kieltäydyttyään kääntymästä kristityiksi. Juutalaiset kokivat nöyryytyksiä ja syytöksiä rikoksista kristittyjä kohtaan, kuten rituaalimurhista. Heidät rajoitettiin ammatteihin, joissa he joutuivat syytetyiksi koronkiskonnasta. Mustan surman aikana juutalaisia syytettiin kaivojen myrkyttämisestä, koska omien puhtaussääntöjensä ansiosta he selvisivät kulkutaudista vähällä. Myös juutalaisten sinnikäs käännytysvastarinta ajoi monet totalitaristiset hallinnot juutalaisten karkotuksiin ja joukkomurhiin muiden keinojen puutteessa.
Herodes Matteuksen evankeliumissa Herodes ottaa vastaan itämaan tietäjät ja saa heiltä kuulla, että juutalaisten kuningas on syntynyt Betlehemissä. Pelästynyt Herodes määrää tietäjät etsimään lapsen ja ilmoittamaan hänelle sen olinpaikan.
Matteuksen ja Luukkaan kertomukset Jeesuksen syntymästä eroavat kuitenkin jonkin verran toisistaan. Luukkaan mukaan Publius Sulpicius Quirinius on Jeesuksen syntymän aikaan Syyrian maaherrana. Juudea liitettiin kuitenkin Syyrian provinssiin vasta vuonna 6 jaa., sen jälkeen kun Herodes Suuren poika Herodes Arkhelaos syrjäytettiin, jolloin luultavasti Quirinius toimi myös jo aikaisemmin sotilaallisena hallitsijana Syyriassa ja pani toimeen Luukkaan mainitseman verollepano.
Komin kieli Permiläiset kielet ovat äänteellisesti ja muoto-opillisesti innovatiivisia. Vanhat suomalais-ugrilaiset kaksitavuiset sanavartalot ovat lyhentyneet yksitavuisiksi. On syntynyt konsonanttien soinnillisuuskorrelaatio, ja palataalisuuskorrelaatio on laajentunut. Toisen tavun vokaalin kadotessa ensimmäisen tavun vokaalien määrä on kantapermin kaudella voimakkaasti kasvanut. Nykyisin permiläisten kielten ja murteiden välisessä vokalismissa on yllättävän suuria eroja, joiden historiallisen taustan selittäminen on ollut permiläisten kielten tutkimuksen keskeisiä haasteita.
Reformoitu egypti Mormonin kirjan (Mormoni 9:32) mukaan kultalevyt on kirjoitettu kirjoitusmerkeillä, joita kutsutaan "uudistetuiksi egyptiläisiksi", koska "me olemme saaneet ne perintönä ja ne ovat meillä muuttuneet". Kirjan mukaan näin on syntynyt kieli, jota yksikään muu kansa ei voi ymmärtää (Mormoni 9:34), minkä johdosta Jumala on valmistanut keinot sen kääntämiseksi. Mormoni 9:33 selittää vielä, että muistiinpanot olisi kirjoitettu hepreaksi, mikäli levyt olisivat olleet suurempia, ja lisää vielä, että "myös heprea on meillä muuttunut".
Arjalaiset Pakistanin, Iranin ja Intian alueella vallitsi kehittynyt Indus-kulttuuri noin 2600–1800 eaa. Yleisesti uskotaan arjalaisiksi kutsuttujen indoiranilaisten heimojen tuhonneen vanhan Indus-kulttuurin noin 1700 eaa., mutta tämä on herättänyt viime aikoina laajaa kiistelyä tutkijoiden parissa. Muutamat intialaiset tutkijat ovat halunneet kiistää teorian. Tapahtumasarja on voinut olla mutkikkaampi kuin tähän asti on luultu, mutta ei liene uskottavaa, että indoeurooppalainen kieli olisi syntynyt Intiassa.
Paracelsus Baselissa Maaria Koskiluoman mukaan "Paracelsus Baselissa" on henkilökuvauksen puolesta Waltarin parhaita näytelmiä. Erityisesti Paracelsus, Erasmus ja nuori Fugger ovat rikkaita ja eläviä, hyvin rakennettuja ihmiskuvia. Sisäisessä ristiriitaisuudessaan Paracelsus on hyvin elävä roolihenkilö. Waltarin koko näytelmätuotannosta "Akhnaton, auringosta syntynyt" ja "Paracelsus Baselissa" tuntuvat Koskiluoman mielestä dramaturgisesti kestävimmiltä. Tosin "Paracelsuksen" kieli on ajoittain keinotekoisen vanhanaikaista ja liian vaikeatajuista.
Israelin historia 1800-luvun lopulla juutalaisten vainot, erityisesti Euroopassa, johtivat sionistisen liikkeen syntyyn. Sen jälkeen kun britit valtasivat Syyrian, ensimmäisen maailmansodan aikana annettiin Balfourin julistus ja Palestiinan brittiläinen mandaatti, "alija" eli juutalaisten muutto Israeliin lisääntyi ja johti kasvaviin jännitteisiin arabien ja juutalaisten välillä. Israelin itsenäistymiseen 1948 liittyi Israelin itsenäisyyssota ja massiivinen juutalaisten muutto sekä Euroopasta että muslimimaista, sekä arabien muuttoa pois Israelista, joka johti laajenevaan Arabien-Israelin -konfliktiin. Noin 42% maailman juutalaisista asuu nykyisin Israelissa.
Jeesuksen viimeiset päivät Ensimmäisessä osassa Jeesus saapuu opetuslapsineen Jerusalemiin palmusunnuntaina. Tuhannet pyhiinvaeltajat ja Jeesuksen tulo saavat aikaan huolta roomalaisten ja juutalaisten uskonoppineiden keskuudessa. Juutalaisten keskuudessa puhkeaa pienimuotoinen kapina, ja ylipappi Kaifas pelkää Jeesuksen haastavan hänen asemansa juutalaisten ylimmäisenä johtajana.
Juutalaisten maailmankongressi Juutalaisten maailmankongressin puheenjohtajina ovat toimineet
Holokausti Uhrien määrän laskeminen on vaikeaa, sillä natseilta ei jäänyt sodanaikaista dokumenttia tapettujen määrästä. Uhrien määrät on arvioitu sodan jälkeen erilaisista dokumenteista ja väestötilastoista. United States Holocaust Memorial Museumin mukaan holokaustissa ja sen yhteydessä kuoli:Hitlerin hallitus nousi valtaan keväällä 1933 ja aloitti pian Saksan juutalaisten aseman heikentämisen. Juutalaisia alettiin syrjäyttää virkamiehistöstä, koulutuslaitoksista, lehdistöstä, asepalvelusta ja muista ammateista. Nürnbergin lait vuonna 1935 tekivät Saksan juutalaisista toisen luokan kansalaisia ja muun muassa kielsivät avioliitot juutalaisten ja ei-juutalaisten välillä. Muutamassa vuodessa juutalaisilta oli viety kaikki avustukset ja oikeudet ammatinharjoittamiseen. Juutalaisten liikkumista julkisilla paikoilla rajoitettiin monin tavoin. Saksan tavoitteena oli vainojen avulla ajaa maan juutalaiset muuttamaan itään, mutta Puola sulki juutalaisilta rajansa vuonna 1938. Marraskuussa 1938 natsit panivat toimeen ”Kristalliyön”, jossa satoja synagogia ja tuhansia juutalaisten yrityksiä tuhottiin, satoja juutalaisia tapettiin ja 30 000 juutalaismiestä vietiin väliaikaisesti keskitysleireille. Juutalaisten omaisuus takavarikoitiin pian sen jälkeen, ja maan talouselämästä tehtiin kokonaan ”arjalainen”. Natsijohto jatkoi samalla keskustelua toimenpiteistä, joilla juutalaiset voitaisiin lopullisesti eristää yhteiskunnasta.
Jiddiš Jiddišiä pidetään kielenä, joka on täynnä huumoria, ja monet tunnetut jiddišinkieliset kirjailijat ovatkin kansanhumoristeja. Jiddiš kehittyi juutalaisten kieleksi aikana, jolloin juutalaisten elämä Euroopassa oli erittäin raskasta – kielellä ja kirjallisuudella pyrittiin keventämään vaikeuksien taakkaa. Jiddiš toimi myös juutalaisten salakielenä, jota saksalaisten ei haluttu ymmärtävän. Juutalaisten tuntema epäluulo vihamielistä kristittyä ympäristöä kohtaan toi kieleen paljon kristinuskoon kohdistuvia pilkallisia vertauksia. Näistä tunnetuimpia on ”hölynpölyä” tarkoittava yleinen ilmaisu "nisht geshtoygn un nisht gefloygn" (suom. ’ei kiivennyt eikä lentänyt’), joka viittasi Jeesuksen ylösnousemukseen.
Viron kieli Suomeen on etenkin 1980-luvulta lähtien syntynyt monituhatpäinen vironkielinen vähemmistö; Viron kansalaisia asui vuonna 2012 Suomessa 39 763 — heistä vironkielisiä on tätä vähemmän, koska useilla Viron kansalaisilla on äidinkieleksi rekisteröity venäjä. Suomessa asui vuonna 2017 tilastokeskuksen mukaan 49 590 henkilöä, joiden äidinkieleksi on rekisteröity viro. Vironkielisten määrä sisältää vironkielisten Viron kansalaisten lisäksi myös vironkieliset Suomen ja muiden maiden kansalaiset.
Afroamerikkalaiset Afrikkalaisamerikkalainen englanti on afroamerikkalaisten käyttämä amerikanenglannin muoto. Useimmat kielitieteilijät pitävät sitä amerikanenglannin murteena, mutta jotkut pitävät sitä kokonaan omana kielenään. Afrikkalaisamerikkalainen englanti on syntynyt valkoisesta amerikanenglannista, Karibian kreoleista ja afrikkalaisista kielistä, jotka tulivat orjien mukana Yhdysvaltoihin 1600–1800-luvuilla. Selkeimmin amerikanenglannin yleiskielestä eroavaa murremuotoa käyttää mustan väestön vähiten koulutettu osa. Korkeammin koulutettujen mustien kieli muistuttaa enemmän yleiskieltä.
Urdu Urdun kielen nimi on peräisin turkkilaiskielten sanasta ordu, joka tarkoittaa "leiriä" tai "armeijaa". Se on lainautunut turkin kielen kautta eurooppalaisiin kieliin, esim. saksaan ja englantiin, muodossa "horde" ja merkityksessä "ihmisjoukkio", "barbaarilauma" tai "sotajoukko". Intiassa sanalla tarkoitettiin sotilasleiriä. Urdu on siis "sotilasleirin kieli", joka on syntynyt Intian sankritista kehittyneiden prakritien, kansanmurteiden, lainatessa uusia aineksia mogulivalloittajien ja näiden sotajoukkojen maahan tuomista kielistä (turkkilaiskielet, persia ja arabia).
Valtakunnanpakovero Kolmannen Valtakunnan aikana pakoveron tarkoitus ei enää ollut niinkään estää rikkaiden kansalaisten muuttoa. Pikemminkin juutalaisten lähtö oli toivottua ja sallittua — jopa Puolan valtauksen jälkeen — kunnes Heinrich Himmler kielsi juutalaisten maastamuuton 23. lokakuuta 1941. Siihen asti veroilla pakkolunastettiin osa maasta ajettujen juutalaisten omaisuudesta.
Monoteismi Vanhan testamentin mukaan juutalaisuus on kuitenkin ennemmin monolatrinen kuin monoteistinen uskonto; samoin Akhenatenin uskontouudistus, joka ei kieltänyt muiden jumalien olemassaoloa vaan niiden palvonnan. Raamatun teksteihin ja muihin lähteisiin nojaava yleinen näkemys on, että varhainen juutalaisuus näki Jahven yhtenä heimojumalana muiden joukossa. Jahve oli Abrahamin jälkeläisten suojelija ja herra. Eri heimoilla oli omat jumalansa ja heimosodissa nämä jumalat ikään kuin ottivat mittaa toisistaan. Myöhemmissä vanhan testamentin kirjoituksissa on jo siirretty näkemyksiin, että muiden uskontojen jumalat ovat vain kuvia tai patsaita. Professori Simo Parpolan mukaan ”juutalaisten väite, että heidän uskontonsa olisi ollut itsenäisesti syntynyt ja maailmassa ensimmäinen monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, ei kestä tieteellistä tarkastelua”.
Luettelo Anne Frankiin liittyvistä henkilöistä Annen sisar Margot Frank oli syntynyt 16. helmikuuta 1926. Margot haaveili pääsevänsä aikuisena sairaanhoitajaksi Palestiinaan. Hänellä oli silmälasit, ruskeat silmät ja hiukset. Amsterdamissa hän kävi tavallista koulua, toisin kuin Anne, joka oli Montessori-koulussa. Sittemmin kun juutalaisten elämää oli alettu rajoittaa toisen maailmansodan lähestyessä, molemmat tytöt siirtyivät juutalaiseen kouluun. Margot Frank kuoli maaliskuussa 1945 Bergen-Belsenissä, tarkkaa päivää ei tiedetä. Kuolinsyynä olivat erilaiset taudit.Fritz Pfeffer oli ammatiltaan hammaslääkäri. Hän tunsi Miep Giesin ja pääsi sitä kautta piiloon Frankin perheen seuraksi. Hänellä oli vaimo ja poika. Pfeffer kuoli Neuengammen leirissä 20. joulukuuta 1944.
Meir Kahane Kahanein ideologia tunnetaan nimellä kahanismi. Kahanen ajatuksia olivat muun muassa Suur-Israel, sota Arabivaltioita vastaan ja juutalaisten kotimaan luominen Palestiinaan ilman arabeja. Kahanismin kannattajat eivät hyväksyneet seka-avioliittoja juutalaisten ja ei-juutalaisten kesken. Kahane hyökkäsi myös Israelissa asuvien kristittyjen kimppuun ja arvosteli lähetyssaarnaajia.
Framin retkikunta Jäämerelle Framin retkikunta Jäämerelle oli norjalaisen Fridtjof Nansenin yritys purjehtia jäitä kestävällä erikoisrakenteisella "Fram"-laivalla pohjoisnavalle. Retkikunta lähti liikkeelle 24. kesäkuuta 1893, ja sen tarkoituksena oli purjehtia "Framilla" kiinni jäihin ja kulkeutua pohjoisnavalle jäiden kuljettamana. Parissa vuodessa selvisi, että yritys kestäisi liian kauan ja jäät saattaisivat viedä aluksen sivuun pohjoisnavasta. Nansen ja Hjalmar Johansen lähtivät 14. maaliskuuta 1895 reillä kohti pohjoisnapaa. Matka oli kuitenkin vaikea, eivätkä he päässeet pohjoisnavalle. Paluumatkalla he rakensivat talvimajan Frans Joosefin maahan. Keväällä he lähtivät etelään ja törmäsivät 17. kesäkuuta 1896 Frederick George Jacksonin johtamaan brittiretkikuntaan, jonka avulla he pääsivät takaisin Norjaan. Nansen ja Johansen olivat Norjassa elokuussa ja jäistä vapautunut "Fram" vain viisi päivää myöhemmin.
Fram (laiva) Fram ("Eteenpäin") on norjalainen, naparetkillä käytetty kuunarilaiva. Colin Archerin suunnittelema laiva rakennettiin Fridtjof Nansenin käyttöön pohjoisnaparetkelle. Vuosina 1893–1896 se ajelehti jään mukana Pohjoisella jäämerellä. Vuosina 1910–1912 laiva oli Roald Amundsenin käytössä retkellä Etelämantereelle. Nykyään se on esillä Fram-museossa Oslossa, Norjassa.
Otto Sverdrup Otto Sverdrup (1854–1930) oli norjalainen naparetkeilijä. Hän osallistui vuonna 1888 Fridtjof Nansenin retkikunnassa hiihtoretkeen Grönlannin poikki. Vuosina 1893–1896 hän oli Nansenin "Fram"-laivan kapteeni ja johti 1898–1902 tutkimusmatkaa Amerikan arktiseen saaristoon. Hänen mukaansa on nimetty Sverdrupinsaaret.
Framin retkikunta Jäämerelle Nansen lähti purjehtimaan "Framilla" kohti pohjoisnapaa 24. kesäkuuta 1893. Syksyllä meri alkoi jäätyä, ja miehet jännittivät sitä, miten alukselle kävisi. Kasautuva ahtojää puristi metelin säestämänä päiväkaupalla alusta, ja sen pelättiin särkyvän. "Fram" kesti jään puristuksen niin kuin oli suunniteltukin ja nousi jään pinnalle.
Framin retkikunta Jäämerelle Keväällä retkikunta lähti reillä ja kajakeilla liikkeelle kohti Frans Joosefin maan eteläisempiä saaria. He kohtasivat sattumalta 17. kesäkuuta 1896 Frederick George Jacksonin johtaman brittiläisen naparetkikunnan. He sopivat, että Nansen ja Johansen palaisivat brittien mukana Norjaan. He olivat takaisin Norjassa elokuussa 1896, jolloin oli myös jo tiedossa, että "Fram" oli turvassa. Se oli ajautunut lähelle Spitsbergeniä ja lähtenyt purjehtimaan takaisin Norjaan vapauduttuaan jäistä. "Fram" ja koko sen miehistö olivat Norjassa vain viisi päivää Nansenin ja Johansenin jälkeen.
Framin retkikunta Jäämerelle Lopulta he etenivät vain muutamia kilometrejä päivässä alkuperäisen 20 kilometrin sijaan. Päivä päivältä Nansenia alkoi epäilyttää yhä enemmän päästäisiinkö pohjoisnavalle. Miehet kulkivat kohti pohjoista 26 päivässä yhteensä 200 kilometriä, ja olivat lopulta 8. huhtikuuta 1895 leveysasteella 86° 4’, 360 km päässä pohjoisnavasta..
Colin Archer Colin Archer (22. heinäkuuta 1832 – 3. kesäkuuta 1921) oli norjalainen laivanrakentaja ja laivanrakennusarkkitehti. Archer suunnitteli muun muassa Fridtjof Nansenin laivan "Fram" ("eteenpäin") vuonna 1892.
Nansenin hiihto Grönlannin halki Norjalainen tiedemies ja naparetkeilijä Fridtjof Nansen hiihti ensimmäisenä Grönlannin mannerjään halki syksyllä 1888. Nansenin johtama retkikunta oli kuusimiehinen. Nansen purjehti Grönlantiin laivalla, joka ei jäiden takia päässyt määräsatamaansa pohjoiseen. Lisäksi jäät ja merivirrat viivyttivät pitkään laivasta laskettuja veneitä, joissa Nansenin retkikunta souti maihin.
Viivytysten takia kesä meni ohi. Ruokavarojen huvettua jo soutumatkalla Nansen päätti aloittaa hiihdon aiottua etelämpää Umivikistä ja myöhemmin suunnata aiottua etelämmäs Nuukiin. Matkanteko rekiä vetäen ilman koiravaljakoita oli melko hidasta. Ylittäessään napaylängön retkikunta kävi noin 2500 metrin korkeudessa. Retkikunta kohtasi äärimmäisiä lämpötilaeroja, myrskyjä sekä alku- ja loppuosalla railojen rikkomia jääkenttiä. He laskeutuivat jäätiköltä lähellä Nuukia (Godthåb), missä he talvehtivat viimeisen laivan jo lähdettyä etelämmäksi ja edelleen Tanskaan.
Framin retkikunta Jäämerelle "Fram" oli ensimmäinen varta vasten naparetkeilyyn tarkoitettu alus. Seinät oli lämpö- ja kosteuseristetty muun muassa huovalla ja korkilla toisin kuin aikaisemmissa naparetkilaivoissa, joissa kosteus pääsi sisään. Miehillä oli eristyksen ansiosta mukavat olot sisällä, vaikka ulkona olisi kova pakkanen.
Framin retkikunta Jäämerelle Alukseen varastoitiin tarvikkeita nimenomaan paikallaan oleskelua varten. Laivassa oli viiden vuoden tarvikkeet 13 miehelle. Aluksessa oli yksinkertainen purjesysteemi, jotta pienikin miehistö pystyisi sitä käsittelemään. Tämän lisäksi laivassa oli vielä höyrykone. Framin rakennutti laivanrakentaja Colin Archer.
Fridtjof Nansen Nansen johti vuonna 1893 retkikuntaa, jonka tavoitteena oli päästä Pohjoisnavalle ajelehtimalla merivirtojen mukana Pohjoisen jäämeren yli. Tähän tehtävään suunniteltiin jään puristuksen kestävä laiva "Fram". Mukaan otettiin myös rekien vetämiseen tarkoitettuja koiria siltä varalta, että laiva ajautuisi sivuun pohjoisnavalta. Syksyllä meri jäätyi, ja miehet jännittivät kestäisikö heidän laivansa jäiden puserruksen. Fram kesti ahtojäiden puristuksen. Kun parin vuoden päästä helmikuussa 1895 kävi selväksi ettei Fram saavuttaisi pohjoisnapaa, Nansen lähti Johansenin kanssa rekiretkelle kohti pohjoisnapaa. Koirat vetivät rekiä, ja mukana oli myös kajakkeja avovesirailojen ylitystä varten. Jääröykkiöt hidastivat matkantekoa, joka hidastui myös vastaan puskevan jäänalaisen merivirran takia. Niinpä Nansen päätti kääntyä huhtikuussa 1895 takaisin leveyspiiriltä 86° 14′ N. Vielä vaikeammalla paluumatkalla iski ruokapula, ja miehet söivät vetokoiriaan. Nansen onnistui löytämään talvehtimispaikan Frans Joosefin maasta, jonne miehet rakensivat talvimajan. Miehet ampuivat hylkeitä ja jääkarhuja ravinnoksi ja rasvatuikun polttoaineeksi. Napayö kului pääosin majassa oleskellen. Tällä välin Fram oli vapautunut jäistä ja purjehtinut kotiin. Kun kevät koitti, Nansen ja Johansen alkoivat matkata rekien ja kajakkien kanssa kohti Frans Joosefin maan eteläosaa, missä törmäsivät ihmisiin, jotka kuljettivat heidät kotiin.
Arktisten alueiden historia Nansenin laiva, joka oli nimeltään Fram, oli aikansa kehittynein polaarilaiva. Sen runko oli rakennettu kestäväksi merijäähän kiinni jäätymistä. Se oli myös rakenteeltaan muotoiltu siten, että se kesti jäiden puristusta.
Framin retkikunta Jäämerelle Kiinni jäätyneessä laivassa miehistö oli toimettomana paikoillaan. Miehet kävivät välillä jäällä, mutta suurimman osan ajastaan he viettivät pelaamalla korttia, laulamalla, lukemalla kirjoja ja laittamalla ruokaa. Samaan aikaan tehtiin myös myös jää- ja säähavaintoja tehtiin sekä mitattiin Jäämeren syvyyttä.
Framin retkikunta Jäämerelle Naparetkeiljät olivat huomanneet, että jää nostaa alusta ylöspäin; "Fram" rakennettiin näiden huomioiden pohjalta. Tarkoitus oli, että laiva ajelehtisi jäiden mukana ja veisi tutkimusmatkailijat pohjoisnavalle. Laiva oli suunniteltu kestämään jäiden puristusta ja nousemaan jäissä ylöspäin, ei rutistumaan. Aluksen runko oli kaksinkertainen ja pyöreä sekä sileä, ja uloin runko kaksoislaudoitettu. Uloin laudoitus oli eteläamerikkalaisesta lujasta puusta tehty ”jäänahka”. Myös sisäosien tukirakenteet suunniteltiin rungon vahvistamiseksi.
Norjan historia Norjalaiset tutkimusmatkailijat tekivät 1800-luvun lopulta alkaen rohkeita retkiä erityisesti napa-alueilla. Fridtjof Nansenin retkikunta hiihti Grönlannin halki ja yritti päästä laivalla Pohjoisnavalle. Roald Amundsen taas saavutti ensimmäisenä Etelänavan 1911. Nansen toimi myöhemmin maailmansodan takia ilman kotimaata jääneiden pakolaisten hyväksi ja oli luomassa niin sanottua Nansen-passin järjestelmää.
Framin retkikunta Jäämerelle Nansen ja Johansen rakensivat talvimajan mudasta, kivistä ja sammalista. Maja muistutti hieman eskimojen käyttämiä talvimajoja. Majassa oli kalusteina muun muassa jääkarhujen taljoja. Sitä valaistiin ja lämmitettiin mursun rasvaa polttavalla kynttilämäisellä lampulla. Miehet metsästivät jääkarhuja ja metsästivät mursuja ja tekivät työkaluja itse puusta ja luista. Talven myrskyaikana retkikunta oli sisällä ja nukkui jopa 20 tuntia. Aikaa tapettiin muistelemalla kotiaikojen mukavuuksia, kirjoja ja saippuaa. Hyvillä ilmoilla he ihailivat revontulia.
Fridtjof Nansen Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Nansenin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. Nansenin kuva on ollut aiemmin myös yhtiön Boeing 737-300 -koneen pyrstössä.
Roald Amundsen Vuonna 1918 Amundsen lähti retkikuntansa kanssa "Maudin" kanssa pohjoiseen. Se yritti päästä mahdollisimman pohjoiseen testatakseen Fridtjof Nansenin teoriaa, jonka mukaan jäiden mukana pystyisi ajelehtimaan pohjoisnavalle. "Maud" lähti Norjasta itään, mutta jäi kiinni nopeasti ja ajelehti muutaman vuoden ajan jäissä. Sen aikana Harald Sverdrup teki useita geofyysisiä tutkimuksia. "Maudin" vapauduttua jäistä Amundsen vieraili Alaskan Nomessa hakemassa lisätarvikkeita uutta yritystä varten. "Maud" jäi kuitenkin uudelleen jäihin ja vapautui vasta kesällä 1921.
Pohjoisnapa Luoteis- ja koillisväylän huomattiin olevan kelvottomia kauppareittejä, joten niiden tutkimisesta luovuttiin. Reiteistä kuitenkin kiinnostuttiin tieteellisessä mielessä. Fridtjof Nansenin retkikunta pääsi vuonna 1895 vain 350 kilometrin päähän pohjoisnavasta. Ankara sää ja kylmyys pakottivat hänet kuitenkin palaamaan takaisin. Pohjoisnapa valloitettiin vihdoin vuonna 1909, kun yhdysvaltalainen Robert Peary lähti 133 koiran ja 19 reen turvin Ellesmerensaaren pohjoiskärjestä. Hän oli aiemmin yrittänyt samaa kahdesti, mutta tällä kertaa sääolot olivat suotuisat. Peary ja hänen matkakumppaninsa saapuivat 6. huhtikuuta vuonna 1909 ensimmäisinä ihmisinä pohjoisnavalle.
Eigil Nansen Eigil Nansen (18. kesäkuuta 1931 – 28. helmikuuta 2017) oli norjalaisen tutkimusmatkailijan Fridtjof Nansenin pojanpoika, joka sytytti olympiatulen Oslon Bislettin stadionilla vuoden 1952 talviolympialaisten avajaisissa. Vuonna 1991 Nansenille myönnettiin "Lisl ja Leo Eitzingerin palkinto" työstään pakolaisten ja ihmisoikeuksien hyväksi.
Discoveryn etelänaparetkikunta Scott suunnitteli rekimatkoja ja tunsi rekien historian naparetkillä. Scott tiesi englantilaisten ottaneen aikoinaan naparetkillään reet käyttöön, mutta myös taidon jo kadonneen. Scottin miehet eivät oppineet Discoveryn retkellä käyttämään suksia, kun käyttivät vain yhtä sauvaa. Kesällä 1899 oli Berliinissä pidetty maantieteellinen kokous, jossa olivat mukana muun muassa Scott ja Grönlannin poikki hiihtänyt ja Jäämerellä koirien kanssa liikkunut aikansa kuuluisin naparetkeilijä Fridtjof Nansen. Scott mainitsi kokouksessa, että koiria oli palannut elävänä takaisin vain Pearyn vuoden 1895 retkeltä Pohjois-Grönlannin halki. Silloinkin paluu oli ollut kilpaa kuoleman kanssa ja palatessa oli jäljellä enää vain yksi koira, muut oli ammuttu muiden koirien ruoaksi. Eläinrakas Scott sääli koiria ja piti niiden hyväksikäyttöä naparetkillä julmana. Nansen oli sekä ihmisvoimin rekiä vetäneenä että koiria apuna käyttäneenä sitä mieltä, että koirien käyttö helpotti naparetkeilijän liikkumista. Nansenin mielestä koirien teurastaminen muille koirille ravinnoksi oli julmaa, mutta niin oli myös se, että miehet uupuivat vetäessään tarvikkeita ilman koirien apua. Scott ja Nansen ystävystyivät tavatessaan ja kumpikin arvosti toistaan. Niinpä Scott otti Nansenin neuvosta Arkangelista hankitut koirat mukaan retkelleen. Nansenin mukaan grönlantilaiset koirat olisivat olleet parempia. Scottin kokemukset Discoveryn retkellä todistivat, ettei koirat pärjäisi antarktisissa oloissa.
Arktis (albumi) Albumille on ammennettu inspiraatiota norjalaisen tutkimusmatkailijan Fridtjof Nansenin myöhään 1800-luvulla tekemistä retkistään Pohjoisnavalle.
Frans Joosefin maa Vuonna 1873 Itävalta-Unkarin naparetkikunnan löytöretkeilijät Julius von Payer ja Karl Weyprecht löysivät saaret tutkimusmatkallaan Koillisväylän etsimiseksi. Saariryhmä nimettiin Itävallan keisari Frans Joosef I:n mukaan. Fridtjof Nansen ja Hjalmar Johansen viettivät talven 1895-1896 saarilla. Norjalla oli jonkin aikaa aluevaatimus saariin, joita se kutsui nimellä "Fridtjof Nansenin maa."
Mount Fridtjof Nansen Mount Fridtjof Nansen on Etelämantereella sijaitseva 4010 metriä korkea vuori Axel Heibergin ja Livin jäätiköiden lähellä Kuningatar Maudin vuorilla paikassa 85°21′S 167°33′E. Vuorta ei pidä sekoittaa Mount Nanseniin, joka myös sijaitsee Etelämantereella, mutta Victorianmaalla. Vuoren löysi ensimmäisenä etelänavalla käynyt Roald Amundsen vuonna 1911.
Framin retkikunta Jäämerelle Laiva eteni välillä hyvin hitaasti kohti pohjoisnapaa ja välillä jopa täysin päinvastaiseen suuntaan. Joulun aikaan 1894 Nansen laski, että heillä menisi 7–8 vuotta pohjoisnavalle pääsemiseksi ja oli mahdollista, että he kulkisivat jopa kokonaan sivuun pohjoisnavasta. Nansen teki lopulta päätöksen, että hän lähtisi yrittäämään pohjoisnavalle suksin. Hän tiesi pystyvänsä jättämään aluksen Otto Sverdrupin johtoon, kun hän itse lähtisi Hjalmar Johansenin kanssa kohti napaa. He lähtivät alukselta 26. helmikuuta 1895.
Livin jäätikkö Livin jäätikkö on Etelämantereella oleva Kuningatar Maudin vuorilta Rossin lauttajäälle ulottuva laaksojäätikkö. Jäätikön löysi vuonna 1911 Roald Amundsen, joka nimesi sen Fridtjof Nansenin tyttären mukaan.
Oscar Mathisen Mathisenin elämä päättyi traagisesti, kun hän surmasi itsensä surmattuaan sitä ennen vaimonsa. Mathisen oli nuoren norjalaisen kansakunnan merkittävimpiä kansallisia symboleja muun muassa Roald Amundsenin ja Fridtjof Nansenin ohella.
Etelänavan valloitus 1911 Norjalainen Roald Amundsen oli lapsesta asti ollut kiinnostunut napa-alueista. Hän oli norjalaisen merenkulkijasuvun vesa ja ollut nuoruudestaan asti runsaasti tekemisissä Pohjois-Amerikan inuitien kanssa. Heiltä Amundsen oli oppinut paljon napa-alueella selviytymisen kannalta hyödyllisiä taitoja, jotka myöhemmin vaikuttivat olennaisesti hänen retkikuntansa menestykseen. Fridtjof Nansenin hiihto Grönlannin poikki vuonna 1888 innoitti nuorta Amundsenia ryhtymään tutkimusmatkailijaksi. Vuosien 1903–1906 aikana Amundsen miehistöineen teki sillilaiva "Gjøalla" ensimmäisen onnistuneen luoteisväylän läpipurjehduksen. Amundsen asetti tavoitteekseen pohjoisnavan valloituksen, mutta kun yhdysvaltalainen Robert Peary retkikuntineen saavutti maailman pohjoisimman pisteen vuonna 1909, joutui hän muuttamaan suunnitelmiaan ja valitsi kohteekseen vielä valloittamattoman etelänavan. Vielä maaliskuussa 1910 Scott soitti Amundsenille ja ehdotti yhteistyötä, josta Amundsen kieltäytyi.
Roald Amundsen Amundsen syntyi norjalaiseen varustamo- ja merikapteenisukuun. Hän kiinnostui naparetkeilystä jo 15-vuotiaana luettuaan John Franklinin kirjoja. Häntä innoitti kaksi vuotta myöhemmin Grönlannin poikki hiihtäneen Fridtjof Nansenin paluujuhla, jonka yleisössä hän oli paikalla.
Fridtjof Nansen He saapuivat Grönlannin itärannikolle Jason-laivalla Islannista 5. kesäkuuta 1888. 17. kesäkuuta retkikunta siirtyi kahteen veneeseen 35 mailia Sernilik-vuonosta löytääkseen sopivan maihinnousupaikan. Sopivan alueen löydyttyä miehet olivat soutaneet arviolta 150 mailia itärannikkoa ylös pohjoiseen aina 10. elokuuta saakka.. Ylitys hiihtämällä kesti 41 päivää, päättyen Godhamin vuonon lähelle länsirannikolla.
Vidkun Quisling Quisling suoritti Norjan historian parhaimmilla arvosanoilla upseerintutkinnon vuonna 1911, toimi 1912 Norjan apulaissotilasasiamiehenä Pietarissa sekä toimi humanitaarisessa avussa Kansainliiton pakolaisasiain päävaltuutetun, Fridtjof Nansenin, avustusjoukoissa Neuvostoliitossa 1925–1929.
Umberto Cagni Toinen apupartio, joka irtautui leveydellä 83° 10' N, pääsi tukikohtaan turvallisesti takaisin. Gagni jatkoi matkaansa kolmen miehen kanssa. Hän pyrki jatkamaan matkaa navalle tai ainakin ylittämään Fridtjof Nansenin aiemman ennätyksen.
Framin retkikunta Jäämerelle Paluumatka reillä aallokkoa muistuttavien jääröykkiöiden keskellä oli menomatkaa pahempi. Nyt kaiken lisäksi kevät sulatti jäätä. Uusi lumi oli sohjoa, ja suuria railoja avautui joskus jäälauttojen väliin. Railoihin jäätynyt uusi jää oli liian ohutta reille, mutta pystyisi repimään kajakit. Ruokatarpeet ja erityisesti koiranruoka alkoivat loppua. Heikoimpia koiria jouduttiin tappamaan vahvemmille ruoaksi. Kesäkuun puolivälissä oli jäljellä enää kolme koiraa, ja miehet vetivät rekiään itse tekemillään valjailla. Naparetkeilijät onnistuivat löytämään talvehtimispaikan Frans Joosefin maan pohjoisosasta, minne he purjehtivat kajakeilla, kun viimeisetkin koirat oli ammuttu ja syöty.
KNM Bergen (F301) Alus poistettiin palveluksesta 3. elokuuta 2005, kun se korvattiin uudella "KNM Fridtjof Nansenilla". Aluksen viimeisenä tehtävänä oli osallistua juhlallisuuksiin Oslossa, minkä jälkeen se toimi Haakonsvernissä toimistotilana. Syyskuussa 2007 alus upposi Ramsundin laivastotukikohdassa sukellusveneiden maalilaivana.
Fridtjof Nansen Nansen oli Norjan suurlähettiläs Lontoossa 1906–1908 ja Kansainliiton pakolaisasiain päävaltuutettu eli pakolaiskomissaari, missä tehtävässä hän loi pakolaisille niin sanotun Nansen-passin. Nansen sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1922. Hänen mukaansa nimettiin 1930 perustettu Kansainliiton Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto.
Etelänavan valloitus 1911 Amundsen lastasi retkikuntansa napa-alueiden oloihin suunniteltuun "Fram"-laivaansa ja otti kurssin kohti Antarktista alkusyksystä 1910. Reilun kilpailun hengessä hän päätti ilmoittaa Scottille aikeistaan ja lähetti tälle lyhyen sähkeen, jossa ilmoitti myös "Framin" olevan matkalla kohti Antarktista. Scott sai Amundsenin sähkeen lokakuussa 1910 retkikunnan saavuttua Australian Melbourneen. Hän ilmoitti, ettei antaisi norjalaisten mukaantulon vaikuttaa millään tavalla retkensä suunnitteluun ja toteutukseen. Amundsenilla oli joukossaan varta vasten valittuja hyviä koiravaljakon ajajia ja hiihtäjiä.
KNM Fridtjof Nansen (F310) Alus tilattiin 23. kesäkuuta 2000 Navantialta Ferrolista Espanjasta, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 2003. Alus laskettiin vesille 3. kesäkuuta 2004 ja luovutettiin Norjan laivastolle 5. huhtikuuta 2006.
Norjan hallitus päätti 26. helmikuuta 2009 lähettää "Fridtjof Nansenin" Adeninlahdelle Atalanta-operaatioon eli Euroopan unionin Somalian rannikon merirosvojen vastaiseen operaatioon. Alus liittyi alueella olleisiin aluksiin elokuussa 2009. Alukselle ei oltu operaation ajaksi sijoitettu helikopteria, mikä johtui lähinnä helikopterien toimituksen viiveistä. Niiden sijaan aluksella oli kaksi nopeaa kumivenettä.
Framinsalmi Framinsalmi on Pohjoisen jäämeren ja Pohjois-Atlantin (Grönlanninmeren) yhdistävä salmi Huippuvuorten ja Grönlannin välissä. Salmen syvyys on enimmillään noin 2 600 m. Framinsalmi on Pohjoisen jäämeren muihin meriin yhdistävistä salmista syvin ja siksi tärkeä merien välisen vedenvaihdon kannalta. Salmi on nimetty Fram-tutkimusaluksen mukaan.
Berlin (New Hampshire) Berlinin perusti Massachusettsin Berlinistä kotoisin ollut Thomas Wheeler vuonna 1829. Kaupunkiin kehittyi sen oivan sijainnin vuoksi nopeasti metsäteollisuutta. Vuonna 1882 skandinavialaiset siirtolaiset perustivat kaupunkiin Yhdysvaltojen ensimmäisen hiihtoseuran, Fridtjof Nansenin mukaan nimetyn Nansen Ski Clubin. Vuonna 1892 Berlinille myönnettiin kaupunginoikeudet.
Nansen-palkinto Nansenin pakolaispalkinto (engl. "Nansen Refugee Award", ransk. "Nansen Refugee Award") on jokavuotinen palkinto joka annetaan henkilölle tai järjestölle joka työskentelee pakolaisten hyväksi. Palkintoa on jaettu vuodesta 1954. Palkinnon myöntää Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö. Palkinto on nimetty Kansainliiton ensimmäisenä pakolaiskomisaarina toimineen norjalaisen tutkimusmatkailijan ja humanistin Fridtjof Nansen mukaan.
Framin retkikunta Jäämerelle Ensimmäinen yritys epäonnistui, kun reet olivat liian painavia ja olosuhteet turhan vaativat. Toinenkin yritys epäonnistui, mutta he pääsivät lopulta matkaan 14. maaliskuuta. Aluksi matkanteko oli helppoa, kun jää oli tasaista, mutta sitten he tulivat alueelle, jossa oli ahtojäätä röykkiöinä. Jääröykkiöt, tuuli ja pakkanen alkoivat hidastaa matkaa. Jääsolia, harjanteita ja lohkareita oli loputtomiin. Reet kaatuivat ja niitä oli kannettava jäälohkareiden yli, mikä oli äärimmäisen väsyttävää. Koirat uupuivat ja miehet vetivät itse rekensä. Ruumiista haihtunut kosteus muutti vaatteet koviksi panssareiksi, ja vaatteet hiersivät hihansuihin syvät haavat. Päivällä syntyi yöllä jäätyviä jään läpi tunkeutuvia porevesiä, joiden kohdalla ei ollut jäätä tai se oli ohutta. Jää paheni pohjoista kohti mennessä. Kaiken lisäksi matkaajat huomasivat jäänalaisen merivirran puskevan heitä vastaan.
Sacagawea Saatuaan nähdä sisarensa elossa Cameahwait oli valmis tekemään mitä tahansa matkailijoiden puolesta. Kun retkikunta oli jättämässä shoshonien kylän, Cameahwait yritti saada sisartaan jäämään heimon luokse. Sacagawea oli kuitenkin tehnyt päätöksensä eikä muuttanut sitä. Hän oli ollut pois liian kauan ja halusi todennäköisesti nähdä, miten suuri seikkailu retkikunnan mukana tulisi päättymään. Jos Sacagawea olisi jäänyt, hänen elämänsä olisi muotoutunut normaaliksi heimoelämäksi ja hänen poikansa olisi perinyt aikanaan päällikön arvon.
Kansanhumanismin ABC Kirjan alkusanoissa Humanistiliiton tuolloinen puheenjohtaja Gun Väyrynen lainaa Fridtjof Nansenin sanoja: ”Etiikan kytkeminen taruihin on arveluttavaa siten, että kun lapselle tarjotut tarut aikuinen hylkää, niin niihin kytketyn moraalin arvo samalla vähenee.” Hän toteaa maailman tarvitsevan yhteistä etiikkaa. Väyrynen toivoo kirjan toimijan lukijoittensa henkisen vapautumisen ja itsenäistymisen välineenä.
Roald Amundsen "Gjøa"-retkikuntansa jälkeen Amundsen alkoi etsiä rahoitusta pohjoisnavalle suuntautuvalle matkalle. Robert Pearyn väitettyä saavuttaneensa pohjoisnavan 1909 Amundsen vaihtoi retkikohteekseen Antarktiksen. Amundsen oli ehtinyt jo lainata Nansenin "Fram"-aluksen pohjoisnavan retkikuntaa varten, ja vasta merillä hän ilmoitti muille, että määränpääksi oli vaihtunut etelänapa, vaikka brittiläinen Robert Scott oli jo myös matkalla sille. Alkoi niin sanottu kilpajuoksu etelänavalle. Amundsen oli valinnut retkensä aloituspaikaksi Valaslahden Rossin jäähyllyltä, josta olisi lyhyempi reitti etelänavalle kuin Scottin aloituspaikasta. Amundsenin reitin haastavuus oli kuitenkin tuntematon, kun Scott seuraisi Shackletonin vuoden 1908 etelänaparetkikunnan reittiä. Amundsenin riski kannatti, sillä hän saavutti neljän miehensä kanssa etelänavan 14. joulukuuta 1911, viisi viikkoa ennen Scottia. Valloitukseen liittyi katkera sivumaku, koska Scott retkikuntineen menehtyi paluumatkalla navalta. Britanniassa Scott nousi kansallissankariksi ja britit arvostelivat Amundsenin valmistelujen aikaista salailua ja epärehellisyyttä. Syytökset loukkasivat Amundsenia. Amundsen oli loppuelämänsä ajan katkeroitunut ja sulkeutunut.
Nansen-passi Tilanne oli pakolaisten kannalta huono erityisesti Konstantinopolissa (nykyinen Istanbul), jossa sinnitteli satatuhatta pakolaista. Kansainliitto perusti pakolaisten auttamiseksi vuonna 1921 Nansenin kansainvälisen pakolaistoimiston, jonka johtoon tuli norjalainen tutkimusmatkailija Fridtjof Nansen. Pakolaiskomissio auttoi noin puolta miljoonaa pakolaista palaamaan kotiin, mutta leireille jäi vielä suuret määrät venäläisiä, jotka tuskin koskaan palasivat kotiin.
Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto Vuoden 1930 lopulla perustettu järjestö aloitti toimintansa varsinaisesti 1. huhtikuuta 1931. Organisaatio oli ensimmäisen Kansainliiton Pakolaisasiain pääkomission seuraaja. Järjestöä oli johtanut sen perustamisesta 27. kesäkuuta 1921 lähtien norjalainen pakolaisasiain päävaltuutettu Fridtjof Nansen, joka oli kuollut alkuvuodesta 1930. Kansainliiton sihteeristö katsoi kuitenkin tarpeelliseksi järjestää apua pakolaisille eri puolilla maailmaa.
Antero Manninen Manninen suomensi Rudyard Kiplingin runoja ("Valkoisen miehen taakka"), mutta ennen kaikkea hänet tunnetaan tietokirjallisuuden suomentajana. Hänen suomennoksiaan ovat muun muassa H. Peter Krosbyn "Kekkosen linja: Suomi ja Neuvostoliitto 1944–1978", Anthony F. Uptonin "Vallankumous Suomessa 1917–1918" osat 1-2, Fridtjof Nansenin "Yön ja jään matka" sekä Jacob Bronowskyn "Ihmisen vaiheet".
Roald Amundsenin etelänaparetkikunta Roald Amundsenin etelänaparetkikunta oli naparetkeilijä Roald Amundsenin johtama retkikunta, joka pääsi 14. joulukuuta 1911 ensimmäisenä etelänavalle. Amundsen kuljetti koiransa, miehensä ja varusteensa vanhalla naparetkiä varten rakennetulla "Fram"-laivalla Etelämantereelle Rossin jäähyllyn reunaan Valaslahteen. Retkikunta rakensi sinne talvea varten asuinmökin, jota sanottiin Framheimiksi.
Vuoronnus Lyhyin tehtävä ensin (, SRT) -menetelmässä valitaan ajoon aina se työ, jonka arvioitu jäljellä oleva ajoaika on lyhin. Teoreettisesti tämä on varsin hyvä, jos mittapuuna on suoritettujen töiden määrä aikayksikössä. Varjopuolena on se, että jokaisesta työstä tulisi tietää, miten kauan se kestää. Tätä taas ei voi mitenkään päätellä itse ohjelmasta, vaan käyttäjän pitää antaa aika-arvio.
Fridtjof Nansen Nansen teki ensimmäisen matkansa Grönlannin vesille vuonna 1882. Hän innostui yrittämään Grönlannin ylitystä vuonna 1883, kuultuaan Nordenskiöldin löytöretkestä samana vuonna. Nansenin suunnitelmana oli ylittää saari idästä länteen. Suunnitelma vaati navigointia välttämättömien tarvikkeiden tuomiseksi jäitse laivalta itärannikolla. Vuonna 1888 Nansen teki matkan Grönlannin halki hiihtäen Otto Sverdrupin, Samuel Balton, Oluf Dietrichsonin, Ole Nilsen Ravnan ja Kristian Kristiansenin kanssa.
Petsamo Renvallin rinnalla toinen retkikunnan johtaja oli tohtori Onni Laitinen, joka oli helmikuussa 1918 Satakunnan ryhmään kuuluneena sotilaslääkärinä ehdottanut Jäämeren rannikon valtaamista. Valkoisten vallattua Tampereen pidettiin siellä 7. huhtikuuta 1918 liikemiesten kokous, joka päätti Jäämeren retkikunnan perustamista yksityisin varoin. Tampereelta Vaasaan matkustanut lähetystö sai kuulla Renvallin hankkeesta ja päätti osallistua siihen. Laitinen johti "Lapin rakuunoiksi" kutsuttua ratsuväkiosastoa. Renvall puolestaan "Lapin jääkäreiksi" nimettyä pääjoukkoa.
Shackletonin vuoden 1908 etelänaparetkikunta Ponien käyttö ja koirien väheksyntä perustui Amundsenin mielestä väärinkäsitykseen, mutta tarina oli toinen. Tutustuttuaan vuoden 1899 tienoille muiden tekemiin naparetkiin Scott totesi koirien monilla retkillä kuolleen, ja koirien syöttämisen koirille olevan julmaa. Scottin mukaan koirista oli ollut hyötyä ainoastaan Pearyn retkellä Pohjois-Grönlantiin. Sekä ilman koirarekiä että niiden kanssa arktisilla alueilla liikkunut Fridtjof Nansen piti koirien hyväksikäyttöä julmana, mutta niin myös sitä, että miehet uupuivat varusterekiään vetäessään. Ystävänsä Nansenin suosituksesta Scott oli yleensä ottanut koiria Discoveryn retkelle.
Yijing-ennustaminen Toistettu kirkkaus muodostaa Lin. Suuri mies tämän mukaisesti jalostaa kirkkauttaan ja levittää sitä neljään ilmansuuntaan.
"9 kolmantena:" Laskevaa aurinkoa muistuttava sijainti - miten sitä voisi kestää kauan."6 viidentenä:" Viidennen kutosen hyvä onni johtuu siitä, että se on kuninkaan tai prinssin paikalla.
Liuren Alun perin suurta liurenia käytettiin sotataktiikan osana. Sittemmin sitä alettiin käyttää eri elämänaloja koskevaan ennustamiseen. Sitä pidetään erityisen tarkkana välineenä sairausennusteen laatimisessa. Sen avulla sanotaan voitavan kertoa, onko sairaus parannettavissa vai kuolemaksi, mikä sen aiheuttaa, mikä lääkintä voi tehota sekä miten kauan paraneminen kestää. Liuren ei korvaa normaalia diagnoosia vaan on sen apuväline.
Sophus Tromholt Viimeisinä vuosinaan Tromholt teki uran yrittäjänä. Yritystoimintaansa liittyen hän teki muun muassa matkan eri puolille Yhdysvaltoja. Hän loi myös merkittävän kirjallisen uran. Edellä mainittujen kirjojensa lisäksi hän julkaisi useita pienempiä kirjoitelmia ja lukuisia sanomalehtiartikkeleita. Näiden aihepiirit liittyivät pääasiassa avaruustutkimukseen. Pysyvä arvo on hänen revontulihavaintokokoelmillaan, erityisesti teoksilla "Om nordlysets perioder" (julkaistu Tanskan meteorologisessa vuosikirjassa "Dansk meteorologisk aarbog" vuonna 1880) ja "Catalog der in Norwegen bis Juni 1878 beobachteten Nordlichter", jonka Kristianian Tiedeseuran (Videnskasselskabet i Kristiania) tehtävänannosta ja Fridtjof Nansenin säätiön tuella julkaisi postuumisti Jens Fredrik Schroeter vuonna 1902.
Talvisodan ulkomainen apu Suomen puolustaminen olisi ollut sivutavoite ja vain pieni osa retkikunnasta olisi lähetetty Suomeen. Ranskalaiset suunnittelivat myös maihinnousua Petsamossa yhdistettynä Murmanskin saartoon Pohjoiselta jäämereltä sekä hyökkäystä Neuvostoliittoon lähtien samanaikaisesti Suomesta ja Syyriasta. Suunnitelmaa hyökätä Lähi-idästä käytettiin myöhemmin hämäämään retkikunnan varsinainen operaatioalue.
Tutkimusmatkat pohjoisnavalle 1800-luvun lopulla Fridtjof Nansen yhdisti aikaisempien naparetkien tekniikat ja rakennutti erikoisvahvan Fram-laivan, joka ajelehti pitkään jäissä. Sitten Nansen lähti koirarekien avulla kohti pohjoisnapaa, muttei päässyt sinne. Nansen ja Johansen selvisivät hengissä kylmästä napayöstä ja tämän jälkeisestä vaelluksesta. Vuonna 1897 ruotsalainen Salomon Andrée yritti pohjoisnavalle ilmapallolla, mutta ilmapallo vajosi jään tasolle pian lähdön jälkeen, ja Andrée miehineen kuoli rekiretken jälkeen Huippuvuorten lähellä, luultavasti jääkarhun hyökkäykseen tai myrkytykseen. Vuonna 1908 amerikkalainen Robert Peary väitti käyneensä pohjoisnavalla, mutta tätä on jälkikäteen laajalti epäilty. 1920-luvulla ilmalaivat ja lentokoneet lensivät pohjoisnavan yli, ensimmäisenä Roald Amundsen Norge-ilmalaivallaan.
Anders Lange Lange aktivoitui politiikassa vuoden 1930 tienoilla. Hän toimi monen kuuluisuuden, kuten Christian Michelsenin ja Fridtjof Nansenin, vuonna 1925 perustaman Fedrelandslaget-yhdistyksen sihteerinä 1930–38. Yhdistys halusi saada aikaan yhteisen porvarillisen rintaman Työväenpuoluetta eli "kommunisteja" vastaan, estääkseen Neuvostoliiton tartuttamaa vallankumousaatetta Norjassa. Lange oli aluksi erityisen aktiivinen Sørlandetilla, josta hänet pian kutsuttiin järjestön sihteeriksi. Lange matkusteli ympäriinsä pitämässä poliittisia esitelmiä, usein lukioissa. Sotien välinen poliittinen eliitti ei ottanut häntä kovinkaan vakavasti, vaikka useat tuon ajan poliitikot, kuten Haakon Lie ja Finn Gustavsen ovat maininneet hänet muistelmissaan. Elinkeinoelämän taholta häntä kuitenkin pidettiin hyödyllisenä ja hänen toimintansa jatkui jopa talouselämältä saadun suoran taloudellisen tuen ansiosta.
Tromssa Tromssa on kalastuksen ja merenkulun keskus. Kaupungista on kehittynyt myös arktisen alueen tutkimuksen keskus sekä perus- että soveltavan tutkimuksen suhteen. Yliopiston lisäksi kaupungissa on arktiseen tutkimukseen keskittyvä Fram-keskus, jossa on noin parikymmentä eri tutkimuslaitosta, kuten Norjan merentutkimuslaitos ja Polaari-instituutti. Tutkimuksen painopistealueita ovat Barentsin meri ja Pohjoinen Jäämeri, erityisesti kalatalous ja ilmastonmuutoksen vaikutukset. Lisäksi on useita satelliittipalveluihin keskittyvää yritystä ja ympäristö ja öljyalanyrityksiä palvelevia konsulttiyrityksiä. Tromssa isännöi myös Arktisen neuvoston sihteeristöä joka on pysyvästi Tromssassa vuodesta 2013 alkaen.
Niin kauan kuin tää kestää saa – Taiteilijan taival Niin kauan kuin tää kestää saa – Taiteilijan taival on Anki Lindqvistin kokoelma-albumi, joka julkaistiin postuumisti 14. toukokuuta 2008. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37.
FRAM FRAM-muistitekniikan pohjana oleva ferrosähköinen ilmiö havaittiin ensimmäisen kerran 1921, ja 1950-luvulla tehtiin ensimmäiset yritykset valmistaa ferrosähköisiä muisteja paksujen keramiikkafilmien avulla, mutta näitä ei saatu koskaan toimimaan. FRAM-muisteilla on yhteisiä piirteitä muinoin tietokoneissa käytetyn ferriittirengasmuistin kanssa. Suurimman osan nykyisestä FRAM-tekniikasta on kehittänyt vuonna 1984 perustettu Ramtron-yhtiö.
KNM Fridtjof Nansen (F310) KNM Fridtjof Nansen (runkonumero F310) on Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti, joka on otettu palvelukseen 5. huhtikuuta 2006.
Roald Amundsenin etelänaparetkikunta Amundsenin ryhmä selviytyi liukkaasta ja runsasrailoisesta vuorijäätiköstä muun muassa vuorikiipeilyvälineiden avulla. Alussa kiivettiin valtavan Mount Nansenin viertä. Keskivaiheilla nousua oli jääputouksia, minkä takia edettiin hyvin vaivalloisesti ja hitaasti jäätikön keskustan halki. Miehet olivat monesti vähällä pudota railoihin. Nousu jäätiköllä oli ohi noin neljässä päivässä lasketun kymmenen päivän sijaan, vaikka retkikunta teki muutaman virheen reitin valinnassa. Vaarallinen jäätikön kiipeäminen ylös oli luultua helpompaa.
Nansenin hiihto Grönlannin halki Paluumatkalla jäätiköltä pois laskeutumisen alussa railot olivat alussa helposti ylitettäviä, mutta sitten ne levenivät vaarallisiksi kuiluiksi. Kahdesti miehet putosivat niihin kainaloitaan myöten. Laskeutuminen pitkin jyrkkiä rinteitä vaati myös kovaa rekien jarrutusta. Tällä osuudella retkikunta löysi ensimmäisen kerran sulaa pintavettä matkan alkuosan jälkeen. 24. syyskuuta miehet olivat jo poissa jäätiköltä Nuukin eli Godthåbin vuonon eteläpuoliskossa Ameralik-vuonon lähellä. Miehet uupuivat retkellä.
Konklaavi Valinnan suorittaa konklaaviksi nimetty kardinaalien kokous. Konklaavi tulee latinan sanoista "cum clavi", joka tarkoittaa "avaimen kanssa" (edelleen "conclave": huone, kamari), ja se viittaa siihen, että kardinaalit eristetään vaalin ajaksi. Vaali voi periaatteessa kestää miten kauan tahansa. 1900- ja 2000-luvuilla vaalit ovat kestäneet alle kuusi päivää, ja näistä vaaleista kaksi on saatu päätökseen jo toisena päivänä, kuten vuoden 2005 konklaavi. Pisin tunnettu vaali kesti lähes kolme vuotta. Rooma on kesäaikaan kuuma, ja usein vanhemmat kardinaalit ovat kuolleet kesken prosessin. Läsnä saakin olla kardinaalien lisäksi kaksi lääkäriä. Tämän lisäksi on myös joukko pappeja, jotka voivat antaa kardinaaleille ripin, ja taloudenhoidosta vastaavia henkilöitä. Kardinaalit majoittuvat erilliseen rakennukseen Vatikaanissa.
Retkikunta 2 Retkikunta 2:n aikana asemalle tuotiin useita koelaitteistoja. Miehistö myös valmisti Destiny-laboratoriomoduulin ottamaan vastaan tulevia koejärjestelyitä. Keskeisenä tehtävänä oli lisäksi selvittää miten miehistöä voitaisiin suojata avaruussäteilyn vaikutuksilta.
Belgican retkikunta Olot kävivät niin huonoiksi, että muun muassa De Gerlache ja laivan kapteeni Lecointe tekivät jo testamenttinsa ja asettuivat sänkyyn. Tämän jälkeen Amundsen ja Cook ottivat retkikunnan johdon. "Belgica" pääsi irti jäistä 14. maaliskuuta 1899. Retkikunta teki joitakin tieteellisiä löydöksiä, mutta se osoitti myös, minkälainen vaikutus pimeydellä ja pitkäaikaisella stressillä on mielelle ja miten tärkeitä ovat oikeanlaiset ja riittävät muonavarat.
Knattspyrnufélagið Fram Knattspyrnufélagið Fram on urheiluseura Reykjavíkin kaupungista. Seura on tunnettu erityisesti jalkapallosta ja käsipallosta. Seuran jalkapallojaosto pelaa kaudella 2017 Islannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. deild karlassa. Fram on yksi Islannin menestyneimpiä jalkapalloseuroja 18 Islannin-mestaruudellaan.
Sigfridus Aronus Forsius Forsius palasi marraskuussa 1601 Kaarle-herttuan seurueessa Suomeen. Kaarle lähetti hänet yhdessä Hieronymus von Birckholtzin ja Daniel Hjortin kanssa Lappiin ja Jäämeren rannikolle suuntautuneelle tutkimusretkelle. Tällä retkellä oli tarkoitus hankkia tietoja Tanskan kanssa käytävää rajankäyntiä varten. Retkikunta lähti joulukuussa 1601 Turusta ja kulki Mustasaaren, Limingan ja Kemin kautta Tornioon. Retkikunta matkasi Tornionjoen laaksoa pitkin Kautokeinoon ja sieltä Tenojoen laakson kautta Varanginvuonolle ja lopulta Vuoreijaan. Vuoreijasta palattiin meritse Ruijan rannikkoa pitkin Tiitisvuonoon ja edelleen Kölivuoriston yli ja Luulajanjoen laaksoa pitkin Luulajaan, josta loppumatka Piitimen ja Uumajan kautta Tukholmaan, jonne retkikunta saapui toukokuun alussa 1602. Retken aikana tehtiin tähtitieteellisiä mittauksia ja kerättiin tietoa reitin varren maantieteestä ja perinteisten rajojen kulusta Pohjoiskalotin alueella.