mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Liiviläiset Liiviläisten muinaisesta uskonnosta ei tiedetä juuri mitään, mutta luultavasti se on perustunut henkien palvontaan. Jumaluuksilla ei ollut muista itämerensuomalaisista kansoista poiketen erisnimiä, vaan ne olivat eri alojen jumaluuksia. Henrik Lättiläisen kronikassa kerrotaan, että liiviläiset pitivät peijaiset hautajaisten yhteydessä ja niissä laulettiin itkuvirsiä. Liiviläisten mytologia on saanut nykyisin tunnetun muotonsa kristinuskon aikana ja perustuu paljolti siihen. Ukkosella ja muilla sääilmiöillä on ollut suuri osuus liiviläisessä mytologiassa. Arkeologisten löytöjen perusteella tiedetään, että liiviläisillä oli tapana uhrata ruokaa ja muita hyödykkeitä, kuten tupakkaa ja vaatteita. Uhrauksia tehtiin uhrikivillä ja pyhien puiden luona, ja uhreja annettiin vielä kristinuskon aikanakin, etenkin juhannuksena. Liiviläiset kuuluivat useimmiten luterilaiseen kirkkoon, vaikka baptisteja ja ortodoksejakin on ollut. Luterilaisuus oli syntynyt uskonpuhdistuksessa Kuurinmaan herttuakunnassa 1500-luvulla. Baptistit olivat alun perin osa herrnhutilaista liikettä, mutta liikkeen jouduttua vainon kohteeksi herrnhutilaiset ryhtyivät kutsumaan itseään baptisteiksi. Kolkan kylässä oli muutama ortodoksinen perhe ja heillä oli myös oma kirkko. Ortodoksinen usko oli peräisin Venäjän vallan, Katariina II:n ajoilta.
Kauppo Kauppo ( ), (? – 22. syyskuuta 1217) oli liiviläisten päällikkö Toreidan muinaismaakunnan alueella 1200-luvulla. Hän kääntyi kristinuskoon ja taisteli Baltian alueen pakanoita vastaan saksalaisten ristiretkeläisten puolella. Kauppo kuoli taistelussa virolaisia vastaan vuonna 1217.
Košrags Kylä on rakennettu vanhojen liiviläiskyliä yhdistäneiden teiden varteen, tiet kulkevat yhä historiallisilla urillaan. Kylästä oli lähtöisin Edgar Vaalgamaa, joka toimi pappina Pertunmaalla ja Iitissä, käänsi Lutherin "Vähän katekismuksen" liiviksi ja kirjoitti liiviläisten historian "".
Liivinranta Liivinranta () on liiviläisten perinteisesti asuttama alue Latvian Kuurinmaan pohjoisrannikolla. Alue on noin 60 kilometriä pitkä ja siihen kuuluu 12 kalastajakylää. Sotien ja sulauttamispolitiikan takia alue on menettänyt valtaosan alkuperäisestä liiviläisasutuksestaan. Nykyään alueelle kohdistetaan suojelutoimia, joilla liiviläistä kulttuuria pyritään suojelemaan.
Vilho Setälä Vilho Setälä aloitti valokuvausharrastuksensa 14-vuotiaana syntymäpäivälahjaksi saamallaan 9×12 koon laakafilmikameralla. Vuosina 1909 ja 1912 hän oli mukana isänsä kielitieteellisillä tutkimusmatkoilla ja kuvasi vatjalaisten sekä liiviläisten elämää. Etenkin jälkimmäisen matkan kuvat kertovat osaamisesta ja taiteellisesta näkemyksestä.
Miķeļtornis Kylän suurin rakennus on sen lähistöllä oleva Miķeļbākan majakka, joka on rakennettu vuonna 1884. Se on 62 metriä korkea ja korkein majakka Baltian maissa. Kylässä on myös liiviläisten Jānim Princimin ja Uldriķis Kāpbergsin haudat ja muistomerkit. Kylässä on enää vain kahdeksan pysyvästi asutettua taloa.
Lauri Kettunen Suomalaisten sukulaiskansojen kulttuuri ja sen edistäminen oli Lauri Kettuselle sydämenasia. Uransa aikana Kettunen matkusteli runsaasti itämerensuomalaisia kieliä puhuvien kansojen parissa kielinäytteitä keräten. Kettunen vieraili matkoillaan virolaisten, vatjalaisten, vepsäläisten, liiviläisten ja karjalaisten luona sekä myös Ruotsissa Vermlannin metsäsuomalaisten luona.
Treniota Treniota (; 1210-1264) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1263-1264. Treniota oli Mindaugasin sisarenpoika. Vaikka Mindaugas kääntyi kristinuskoon estääkseen liiviläisten ja Saksalaisen ritarikunnan hyökkäykset, Treniota pysyi pakanana. Treniota nousi valtaan sotkeuduttuaan Mindaugasin murhaan, mutta hän oli vallassa vain vuoden ennen kuin hänetkin murhattiin.
Vanha-Liivinmaa Vanha-Liivinmaa (, , ) tarkoittaa saksalaisten 1200-luvulta 1500-luvun puoleenväliin hallitsemaa Baltian aluetta. Saksalaiset nimittivät koko hallussaan ollutta Pohjois- ja Keski-Baltiaa Liivinmaaksi, liiviläisten mukaan. Nimitystä Vanha-Liivinmaa käytetään erotukseksi myöhemmästä Liivinmaan maakunnasta, joka oli pinta-alaltaan huomattavasti suppeampi.
Liiviläisten liitto Yksi keskeinen Liiviläisten liiton toteuttama hanke oli seuratalon perustaminen. 1930-luvulla lähes koko toiminta keskittyi seuratalon perustamiseen. Tarkoitusta varten saatiin lahjaksi tontti Mazirbestä 1930-luvun puolivälissä. Taloudellisten ongelmien takia talon rakentaminen myöhästyi kuitenkin useita vuosia. Taloa alettiin lopulta rakentaa vuonna 1938. Rakentamiseen saatiin taloudellista tukea Virosta, Suomesta, Unkarista ja Latvian hallitukselta. Rakennuksen suunnitteli suomalainen arkkitehti Erkki Huttunen yhteistyössä latvialaisen arkkitehdin Visvaldis Paeglen kanssa ja rakennusurakka annettiin latvialaiselle rakennusmestari Kronsbergille. Rakennuksen peruskivi laskettiin lokakuussa 1938 ja tilaisuudessa oli mukana Latvian, Viron ja Suomen edustajia. Rakennus nousi vesikattovaiheeseen saman vuoden joulukuussa ja se vihittiin 6. elokuuta 1939. Taloa ei kuitenkaan otettu käyttöön ennen Neuvostoliiton Latvian miehitystä. Neuvostoliitto lakkautti seuran Latvian miehityksen myötä vuonna 1940, jolloin liiton koko omaisuus seurataloa myöten takavarikoitiin valtiolle. Seuratalo muutettiin kulttuuritaloksi, jossa esitettiin elokuvia ja järjestettiin tansseja. Saksalaismiehityksen alussa liiviläiset saattoivat jälleen käyttää taloaan, mutta se muutettiin lopulta sotilaiden majoituspaikaksi.
Taarapita Taarapita eli Tarapita, Tooru tai Taara oli virolaisten ja liiviläisten palvoma jumaluus. Toorun palvominen loppui Baltian ristiretkien jälkeen, jolloin virolaiset käännytettiin kristinuskoon. Ristiretkien jälkeisessä rahvaanuskossa Tooru ei enää esiinny, vaikkakin Taara-sana vaikuttaa säilyneen osana tiettyjä paikannimiä. Tooruun uskottiin Länsi-Virossa ja Saarenmaalla.
Suomen muinaisnimet Suomen muinaisnimet ovat ennen kristinuskon aikaa Suomessa käytössä olleita henkilönimiä. Vanhaan nimijärjestelmään kuuluivat päänimi ja tarpeen mukaan lisänimi. Tämä vanha nimistö väistyi harvalukuisempien kristillisperäisten nimien tieltä uuden uskonnon ja hallinnon kirjallistumisen myötä. Suomalaisten esikristillisissä muinaisnimissä on paljon yhteneväisyyksiä sukukansojen, kuten virolaisten ja liiviläisten, vanhan nimistön kanssa.
Melnsils Melnsils (liiviksi "Mustānum") on kylä Latvian Liivinrannan kulttuurihistorian suojelualueella. Se on Liivinrannan kylistä kaikkein itäisin. Kylä oli alun perin liiviläisten asuttama, mutta se latvialaistui jo varhain 1900-luvun alussa. Kylässä on edelleen pysyvää asutusta ja siellä toimii muun muassa posti, kauppa ja kahvila. Kylästä on myös hyvät yhteydet Riikaan.
Kauppo Ennen saksalaisvalloitusta Kauppo oli Dabrelin ohella toinen Toreidan liiviläisalueen johtajista. Dabrel hallitsi alueen eteläosaa ja Kauppo pohjoisosaa. Alueet erotti toisistaan Koivajoki. Toreidassa oli myös Kaupon linna, josta käsin hän hallitsi alueitaan. Kaupolla oli mahdollisesti myös muita tukikohtia, mutta niitä ei mainita kirjallisissa aikalaislähteissä. Kaupon linna oli rakennettu luultavasti 1000-luvun viimeisellä puoliskolla tai 1100-luvun alussa. Linna oli muiden alueen linnojen tapaan puinen. Henrik Lättiläinen käytti Kauposta arvonimeä "quasi rex et senior Lyvonum de Thoreyda", eli suomeksi "Toreidan liiviläisten eräänlainen kuningas ja vanhin". Ilmaus eräänlainen viitannee Henrikin käsitykseen siitä, ettei Kauppo ollut asemastaan liiviläisten keskuudessa huolimatta Eurooppalaisten kuninkaiden veroinen. Kauppo kääntyi kristinuskoon Liivinmaan ensimmäisen piispan Meinhardin kaudella vuonna 1191. Vuoden 1200 keväällä Albert von Buxhövden nousi maihin Väinäjoen suulla ja kutsui Ykskyleen saavuttuaan pitoihin Toreidan ja Väinäjoen alueen liiviläiset, mukaan lukien Kaupon. Näiden saavuttua paikalle saksalaiset telkesivät heidät erääseen taloon. Vangitut liiviläiset pakotettiin allekirjoittamaan sopimus saksalaisten kanssa. Sopimuksella liiviläiset antoivat saksalaisille panttivangeiksi noin 30 ylimystön poikaa, jotka lähetettiin Saksaan.
Kolka Kolka (liiviksi "Kūolka") on kylä Kuurinmaan pohjoiskärjen niin sanotun Liivinrannan itärannalla. Kylä kuuluu Dundagan kuntaan (Dundagas novads, 2009 kuntajako). Kylässä asuu lähes 900 ihmistä. Kolkan nimi tulee liivinkielisestä nimestä "Kūolka", jolla on ilmeisesti ollut sama merkitys kuin suomen kielen sanalla "kolkka".
Kolka on mahdollisesti paikka, jossa tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi kastamassa ensimmäiset liiviläiset kristinuskoon. Paikalle rakennettiin alkeellinen kirkko, joka on tosin jo tuhoutunut. Kirjallisissa lähteissä kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1387, jolloin siitä käytettiin nimeä "Domesnes", joka tarkoittaa liiviläisten kirkkoa. Kolka oli suhteellisen pieni kylä vielä 1800-luvun alussa, vuonna 1826 kylässä oli 99 asukasta. Vuonna 1859 asukasmäärä oli kasvanut 316:een ja vuonna 1896 se oli 392. Kasvuun vaikuttivat hyvät yhteydet Riian kaupunkiin. Asukkaat elivät pääasiassa kalastuksella. Neuvostoliiton aikana kylässä sijaitsi kalastuskolhoosi. Alueella toimii kolme kalastusyritystä, jotka ovat alueen suurimmat työnantajat. Kolka on suurin liiviläisten keskittymä nykypäivänä, vuonna 1995 Latvian 186 liiviläisestä 53 asui Kolkassa. Kylässä on liiviläisen kulttuurin keskus, joka sijaitsee keskellä kylää. Kolkan peruskoulussa järjestetään myös liivin kielen opetusta.
Liiviläiset Viimeistään 1000-luvulla Baltian heimot järjestäytyivät muinaismaakunniksi, ja liiviläisten asuinalueet olivat vakiintuneet 1100-luvun alkuun mennessä. Liiviläisiä muinaismaakuntia olivat Liivinmaalla Livones Veinalenses, Idumeja, Metsepole ja Toreida sekä Kuurinmaalla Venema ja Ventava. Pohjoisessa liiviläisten alueen on arvioitu rajoittuneen Salatsijoelle, idässä Lielvārden–Aizkrauklen linjalle ja etelässä Väinäjoelle. Pohjoisessa heidän naapureinaan olivat virolaiset, etelässä semgallit ja seelit ja idässä latgallit. Kuurinmaalla liiviläisiä asui Riianlahden itärannalla Kuurinmaan pohjoiskärkeen saakka ja sieltä edelleen Ventspilsin ja Liepājan puoliväliin saakka 40–50 km:n syvyydessä sisämaahan. Hajanaisemmin heitä asui Itämeren rannalla aina Memelin seuduille saakka. 1100-luvulla tanskalainen arkkipiispa Absalon kävi kastamassa kuureja ja rakensi Kuurinmaan pohjoiskärkeen kirkon, mutta käännytettyjen määrä oli luultavasti hyvin pieni. Nykyisin paikalla on Kolkan kylä, jonka liivinkielisen nimityksen "Kūolka" arvellaan tarkoittavan samaa kuin suomen sana "kolkka". 1000-luvulta peräisin olevassa Adam Bremeniläisen kronikassa mainitaan Eesti, Kuurinmaa, vepsäläiset ja merjalaiset mutta ei liiviläisiä. 1100-luvulla Nestorin kronikassa mainitaan suomensukuinen heimo nimeltä "libj", Henrik Lättiläinen taas käytti Liivinmaan kronikassa liiviläisistä nimitystä "livones". Sama nimi mainitaan teoksessa "Livonian kaikuja 1290-luvulta".
Scondia illustrata "Scondia illustratan" yhdeksän ensimmäistä osaa muodostavat "Chronologia"-nimisen kronikan, joka kertoo Skandinavian kansojen historiasta aina Raamatun vedenpaisumuksen ajoista Kustaa II Aadolfin valtakaudelle saakka. Loput kuusi osaa käsittelevät Suomen ja Baltian vendien historiaa sekä sisältävät aikaisempien osien täydennyksiä. Suomalaisten lisäksi siinä kerrotaan liiviläisten ja kuurilaisten menneisyydestä.
Mats Traat "Karukell, kurvameelsuse rohi" (1982, sensuroimaton versio 1990) kertoo toisaalta muinaisten liiviläisten kohtalosta, kun kristilliset hyökkääjät alistivat heidät valtaansa, joskin he säilyttivät pakanalliset uskonsa, toisaalta maalaiselämän ongelmista pysähtyneisyyden aikana Viron neuvostotasavallassa, aihe joka liittyy mainittuja muinaisia liiviläisisiä koskevista aiheista kirjoja kirjoittavan kirjailijan omien ongelmien teemoihin.
Lineaari-A-kirjoitus Kielen on ehdotettu olevan muun muassa seemiläinen kieli (mm. foinikian sukuinen kieli); indoeurooppalainen kieli, kuten anatolialainen (mm. heetin ja luuvin sukuinen kieli) tai indoiranilainen kieli (mm. sanskritin sukuinen kieli); tai tyrheninen kieli (mm. etruskin sukuinen kieli). Yleensä katsotaan, ettei kieli ole missään tapauksessa kreikkaa, niin kuin lineaari-B:llä kirjoitettu kieli, mutta jotkut tutkijat ovat kuitenkin esittäneet sen olevan jonkinlaista proto-kreikkaa.
Jyväskylän yliopisto Kieli- ja viestintätieteiden laitoksen oppiaineisiin kuuluvat (pääaineena) englannin kieli, latina, romaaninen filologia (ranskan kieli), ruotsin kieli, saksan kieli ja kulttuuri, suomen kieli, venäjän kieli ja kulttuuri, suomen kieli ja kulttuuri (ulkomaalaisille) sekä suomalainen viittomakieli. Lisäksi laitoksella voi opiskella sivuainekokonaisuuksia: antiikin kulttuuri, Deutsche Kulturstudien, espanjan kieli, italian kieli, italian kieli ja kulttuuri, kuurojen yhteisö, kulttuuri ja viittomakielisyys, slovakin kieli ja kulttuuri, suomen kieli ulkomaalaisille sekä suomi toisena ja vieraana kielenä. Kielten laitoksen tilat ovat Seminaarinmäen kampusalueella Fennicumissa ja Mattilanniemen kampusalueella Agorassa. Viestinnän oppiaineita ovat journalistiikka (painopisteenä media) ja puheviestintä (painopisteenä ihmisten keskinäinen vuorovaikutus). Kulttuurienvälinen viestintä on pääaineena Intercultural Communication -maisteriohjelmasta valmistuvilla. Viestinnän tilat sijaitsevat Seminaarinmäen kampusalueella Liikunta-rakennuksessa.
Lukio Kielissä on käytetty seuraavia oppimäärän laajuutta kuvaavia koodeja: "A-kieli" peruskoulun 3. tai 4./5. luokalta alkanut kieli, "B1-kieli" peruskoulun 7. luokalta alkanut kieli, "B2-kieli" peruskoulun 8. luokalta alkanut kieli ja "B3-kieli" lukiossa alkanut kieli.
Liturginen kieli Liturginen kieli on kirkollisten toimitusten kieli. Myös nimityksiä kirkkokieli, uskonnollinen kieli, pyhä kieli, kirkollinen kieli tai hengellinen kieli voidaan käyttää uskonnoissa erityisasemassa olevista kielistä. Pyhä kieli on usein se kieli, joilla uskonnon pyhät tekstit alun perin kirjoitettiin. Pyhää kieltä käytetään yleisimmin siksi, että joitain uskonnon käsitteitä ei katsota voivan muilla kielillä ilmaista. Pyhä kieli on myös asetettu erilleen arjesta. Usein kielestä tekee pyhän perinne, mutta joskus pyhyys on itse kielessä.
Minolainen kulttuuri Minolaisten kieli ei ollut lainkaan sukua kreikan kielelle. (Sitä vastoin Kreetalla myöhemmin mykeneläisenä aikana käytetty, lineaari-B-kirjoituksella kirjoitettu kieli on varhaista kreikkaa.) Tutkijat ovat esittäneet useita teorioita kielestä ja sen sukulaisuudesta tunnettuihin kieliin. Kielen on ehdotettu olevan muun muassa joku muu vanha indoeurooppalainen kieli, kuten anatolialainen (mm. heetin tai luuvin sukuinen kieli) tai indoiranilainen kieli (mm. sanskritin sukuinen kieli); seemiläinen kieli (mm. foinikian sukuinen kieli); tai tyrheninen kieli (mm. etruskin sukuinen kieli).
Uexküll Suku sai nimensä Latviassa sijaisevasta Ykskylän kaupungista, liiviläisten muinaisesta pääkaupungista, jota suvun varhaisimmat (Saksasta tulleet) sotilasjäsenet Liivin ristiretken tuloksena hallitsivat vouteina. Ruotsin ritarihuoneesen suku on introdusoitu aatelisena sukuna numero 76. Kolme vapaaherrallista sukuhaaraa on introdusoitu: numero 30; "von Yxkull-Gyllenband", numero 74; "Meijendorff von Yxkull" ja numero 203; "Yxkull".
Henrikin Liivinmaan kronikka Vaikka teksti onkin monin paikoin hyvin puolueellista, Henrik ei jätä ristiretkeläisiäkään arvostelun ulkopuolelle. Osansa saa jopa hänen opettajansa piispa Albert. Ristiretkeläisten kerrotaan esimerkiksi ryöstelevän ja murhaavan pakanoita. Erityisen raa’asti Henrikin mukaan käyttäytyivät kuitenkin kristinuskoon kääntyneet paikalliset. Kristinuskoon kääntyneitä pidetään myös epäluotettavina, ja heidän kääntymisensä motiivit kyseenalaistetaan erityisesti liiviläisten ja virolaisten käännytettyjen kohdalla.
Nika Schuberg Suvorov asettikin tutkintakomitean, joka koostui pääasiassa Ventspilsin aatelistosta. Komitea päätyi ehdottamaan liiviläisten lähetystön pidättämistä kiihotuksesta tottelemattomuuteen. Nika Schuberg ja muut pidätettiin 7. maaliskuuta 1860. Heidät vapautettiin Latvian kansallisen heräämisen johtohahmon Krišjanis Waldemārsin puhuttua Suvoroville heidän puolestaan. Kaikki lähetystön jäsenet kuitenkin menettivät maansa, kuten myös kaikki ne jotka eivät allekirjoittaneet uutta vuokrasopimusta.
Toreida Toreida oli liiviläisten asuttama muinaismaakunta Latviassa. Maakunnan läpi virtaava Koivajoki jakoi sen Kaupon hallitsemaan etelä- ja Dabrelin hallitsemaan pohjoisosaan. Kauppo kääntyi kristinuskoon ja hänestä tuli Saksalaisten ristiretkeläisten tärkeä liittolainen. Saksalaiset rakensivat Turaidan linnan, jonka rauniot ovat edelleen pystyssä. Maakunnan nimitys on ehkä juontunut Skandinaavien jumala Thorista, jota palvottiin yleisesti ainakin Saarenmaalla. Toreidan on arveltu siis tarkoittavan "Thorin pihaa".
Liiviläismurteet Liiviläismurteet () ovat latvian kielen murteita. Ne voidaan luokitella yhdeksi kolmesta päämurreryhmästä, tai latvian keskimurteiden alamurteiksi. Latvian muista murteista se eroaa siinä olevien lukuisten liivin kielestä tulleiden substraattimuotojen takia, jotka eivät ole yhtä yleisiä muissa latvian murteissa. Liiviläismurre voidaan jakaa edelleen Kurzemen ja Vidzemen alueiden murteisiin, joista Kurzemen murre voidaan jakaa kahteen alamurteeseen. Liiviläismurteita puhuvat latvialaistuneiden liiviläisten jälkeläiset.
Jaasin kieli Jaasin kieli oli jaasien puhuma iranilainen kieli. Kieli oli samankaltainen alaanin– ja nykyisen osseetin kielen kanssa. Kieli säilyi osittain 1500−luvulle saakka, mutta katosi sittemmin iasien sulautuessa unkarilaisiin.
Lieven Kreivitär Charlotten kasvatti suuriruhtinas Nikolai Paavalinpoika nousi vuonna 1825 Venäjän valtaistuimelle Venäjän keisari, Puolan kuningas ja Suomen suuriruhtinas Nikolai I:nä. Nikolai korotti vuonna 1826 siinä vaiheessa 84-vuotiaan "kuvernöörittären" liiviläisten, Lievenin ruhtinattareksi ("Lievene"). Mežotne pysyi suvun omistuksessa aina Latvian vuoden 1921 maauudistukseen saakka. Ruhtinaan arvonimi on perinnöllinen ja siirtyi myös ensimmäisen ruhtinattaren jälkeläisille, joista seuraavat ovat olleet merkkihenkilöitä:
Ymaut Ymaut (myös: Imauts) oli liiviläinen sotilas, joka Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan tappoi Liivinmaan toisen piispan Bertoldin vuonna 1198 Baltian ristiretkien aikana. Kertomuksen mukaan Bertold ei pystynyt erään taistelun aikana pysäyttämään ratsuaan ajoissa ja joutui liiviläisten keskelle, jolloin Ymaut iski keihään hänen selkänsä läpi. Ymaut on joskus tulkittu saksankieliseksi käännökseksi latvialaisesta Imantaks-nimestä, mutta todennäköisesti nimi oli alun perin liivinkielinen Himmot tai Himotu.
Itämeri Kirjallisuudessa ”Itämeret” ovat vanhempaa perua kuin ”Baltianmeret”, vaikka jälkimmäinen on levinnyt laajemmalle ja kansainväisesti englannin kielen vaikutuksesta. Omakielistä suomalaista nimeä Itämerelle on tuskin ollut. Merien osia on nimetty paikantavammin, esimerkiksi "Raumanmeri". Suurille merialuille on rannikon asuikkailla ollut joku kokoa kuvaava sana, kuten liiviläisten Itämerta kuvaava nimi ”Suurmeri” (). "Itämeri"-nimitys ei kytkeydy oletettuun huonoon itsetuntoon tai Ruotsin nöyristelyyn, vaan merenkulkuun ja laajempaan historiaan sekä germaanisen kulttuuripiirin vaikutukseen.
Heetin kieli Heetin kieli on kuollut indoeurooppalainen kieli, mutta sen arkaaisten piirteiden vuoksi jotkut ovat pitäneet sitä ja muita anatolialaisia kieliä pikemminkin perinnäisesti rekonstruoidun indoeurooppalaisen kantakielen sisarkielenä. Se oli heettiläisvaltakunnassa käytetty kieli. Kieltä puhuttiin Anatoliassa nykyisen Turkin alueella noin vuodesta 1600 eaa. (ja ehkä jo aiemminkin) vuoteen 1100 eaa. Heetin kieltä on löydetty babylonialaisella nuolenpääkirjoituksella savitauluihin kirjoitettuna. Sen sukulaiskieli on luuvin kieli, josta on kehittynyt lyykian kieli. Sukua heetille on myös lyydian kieli, jota on myös löydetty piirtokirjoituksista.
Dinkan kieli Dinkan kieli on nilosaharalainen kieli, jota puhutaan Etelä-Sudanissa. Kieltä puhuu 1 365 900 ihmistä, ja se jakaantuu viiteen päämurrealueeseen. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Dinkan kieli on tooninen kieli eli sävelkorko vaikuttaa merkitykseen.
Serbokroaatin kieli Serbokroaatin kieli on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa. Kielellä on nejä standardisoitua muotoa: serbian kieli, kroatian kieli, bosnian kieli ja montenegron kieli. Eroja niiden välillä voi verrata brittienglannin ja amerikanenglannin eroon. Ne eivät siis haittaa ymmärtämistä. Kroaattia, montenegroa, serbiaa ja bosniaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, montenegroa, bosniaa ja serbiaa kyrillisin. Bosniaa voi virallisesti kirjoittaa kyrillisin kirjaimin, mutta näin harvoin tehdään.
Serbokroaatti on myös äänestetty joskus slavistien kongressissa slaavilaiskielistä kaikkien kauneimmaksi.
Bosnian kieli Bosnian kieli eli bosnia ( (kyrilli.), босански језик) on eteläslaavilaisten kielten läntiseen haaraan kuuluvan serbokroaatin kielen Bosniassa ja Hertsegovinassa käytettävä standardisoitu muoto. Saman kielen muita standardeja ovat serbian kieli, montenegron kieli ja kroatian kieli.
Itelmeenin kieli Itelmeenin kieli (aikaisemmin kamtšadaalin kieli) on Venäjällä Kamtšatkan niemimaan eteläosassa asuvien itelmeenien puhuma kieli.
Viron historia Läntisen kristikunnan ja saksalaisen uudisasutuksen laajentuessa 1200-luvun alussa saksalaiset valloittivat liiviläisten ja lättiläisten alueet ja perustivat tukikohdakseen Riian kaupungin (1201). Baltian saksalaisten siirtokuntien suojaksi piispa Albert von Buxhoevden perusti 1202 Kalparitariston, joka aloitti valloitussodan pakanallisia virolaisia vastaan vuonna 1208. Tanskan kuningaskin kokosi ristiretkiarmeijan ja pyrki valtaamaan Saarenmaan ja Pohjois-Viron. Virolaisvastarinnan johdossa oli yhdistyneiden maakuntien vanhin Sakalan Lembitu.
Idumea (muinaismaakunta) Idumea oli liiviläisten ja latgallien sekaisin asuttama muinaismaakunta Latviassa. Nimitys Idumea tulee ehkä liivin kielen itäistä maata tarkoittavista sanasta "idumaa". Idumean keskus oli Straupen kaupunki, jonne tuli myös alueen ensimmäinen kirkko. Idumea mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa, jossa siitä puhutaan paikallisten käännyttämisen yhteydessä. Maakunnan on oletettu muodostuneen 1000-luvulla ja sen asema itsenäisenä alueena päättyi vuoteen 1206, jolloin se joutui Saksalaisten ristiretkeläisten käsiin.
Batharin kieli Batharin kieli on seemiläinen kieli, jota puhutaan Omanin etelärannikolla. Tarkemmin kieli kuuluu eteläarabiaan, joka poikkeaa esimerkiksi arabiasta.
Kharsusin kieli Kharsusin kieli on seemiläinen kieli, jota puhutaan Omanin Dhofarin alueella. Tarkemmin kieli kuuluu eteläarabiaan, joka poikkeaa esimerkiksi arabiasta.
Minolainen kieli Lineaari-A:lla kirjoitettua kieltä ei ole kyetty luotettavasti yhdistämään mihinkään tunnettuun kieleen. Tutkijat ovat esittäneet useita teorioita kielestä ja sen sukulaisuudesta muihin kieliin. Kielen on ehdotettu olevan muun muassa indoeurooppalainen kieli, kuten anatolialainen tai indoiranilainen kieli; seemiläinen kieli; tai tyrheninen kieli.
Tobin kieli Tobi on austronesialainen kieli, jota puhutaan Palaussa, Tyynellä valtamerellä. Kieli on lähes hävinnyt. Sillä oli vuonna 1995 jäljellä 22 äidinkielistä puhujaa. Kieli on läheistä sukua sonsorolin kielelle. Kaikki tobin puhujat ovat kaksikielisiä englannin ja palaun kielten kanssa. Tobi on virallinen kieli Hatohobein osavaltiossa Palaulla.
Tahitin kieli Tahitin kieli on Ranskan Polynesian virallinen kieli ja sitä puhutaan ympäri Oseaniaa. Se on malaijilaispolynesialainen kieli, jolla on paljon yhteistä havaijin ja rarotongan kielten kanssa.
Uzbekin kieli Uzbekin kieli ("uzbekki", "usbekki", "ösbekki") on Uzbekistanissa ja sen lähialueilla asuvien uzbekkien puhuma turkkilainen kieli. Se on Uzbekistanin tasavallan virallinen kieli.
Kroatian kieli Kroatian eli kroaatin kieli on on eteläslaavilaisten kielten läntiseen haaraan kuuluvan serbokroaatin kielen Kroatiassa käytettävä standardoitu muoto. Saman kielen muita standardeja ovat serbian kieli, bosnian kieli ja montenegron kieli. Kroatiaa puhuu äidinkielenään 5,5 miljoonaa ihmistä, joista 3,98 miljoonaa asuu Kroatiassa.
Kieli (anatomia) Kieli on myös tärkeä elin puheen muodostamisessa sekä nielemisessä. Puhuttaessa kieli muodostaa kapeikkoja ääniväylälle, siis kieli lähestyy suun kattoa tai nielun takaseinämää, mikä aikaansaa erilaisia äänteitä. Äänteiden muodostumiseen vaikuttaa kapeikon leveys ja kielen etisyys, eli onko kieli suun etu- vai takaosassa.
Korjakin kieli Korjakin kieli eli korjakki (aikaisempi nimitys myös "nymylaanin kieli") on Venäjällä etupäässä Korjakiassa asuvien korjakkien puhuma kamtšatkalainen kieli.
Länsijuguurin kieli Länsijuguurin eli sarygjuguurin kieli (myös "saryg-uiguurin kieli") on Kiinassa asuvien sarygjuguurien eli ”keltaisten uiguurien” puhuma turkkilainen kieli.
Valencian kieli Valencian kieli on Espanjan Valencian itsehallintoalueella puhutusta katalaanin kielestä käytetty nimitys. Se on yhdessä espanjan kanssa alueen virallinen kieli. Valencian kirjakieli perustuu lähinnä eteläisen Valencian murteeseen. Kielitieteellisesti valencian kieli kuuluu katalaanin kielen yhteyteen ja tarkemmin sanottuna katalaanin länsimurteisiin. Valencian kieliakatemia, (Acadèmia Valenciana de la Llengua, AVL) on linjannut, että valencian kieli ja katalaani ovat yksi ja sama kieli, josta kuitenkin käytetään rinnakkain kahta eri nimitystä.
Germaaniset kielet Länsigermaanisten kielten ryhmään kuuluvat pohjanmerengermaaniset alasaksa, englanti, skotti, friisi (jakautuu edelleen länsi-, itä- ja pohjoisfriisiin), hollanti, limburgin kieli ja afrikaans sekä mannergermaaniset saksa ja jiddiš. Lisäksi omiksi kielikseen voidaan erottaa baijerin kieli, kölschin kieli ja luxemburgin kieli. Wymysorys on uhanalainen yläsaksilainen kieli.
Naman kieli Naman kieli on khoisaneihin kuuluvien khoiden puhuma kieli. Puhujia sillä on 251 100, joista 200 000 asuu Namibiassa. Kieli on virallinen kieli Namibiassa, sitä voi opiskella Namibian yliopistossa tohtoritasolle asti ja sitä käytetään myös hallinnon kielenä. Naman kielestä on julkaistu sanakirja ja kielioppi ja sillä tehdään radio-ohjelmia.
Tartto Tartto on Viron vanhin ja Pohjois-Euroopan vanhimpia kaupunkeja. Ensimmäinen kirjallinen maininta siitä on vuodelta 1030.
Arkeologiset tutkimukset osoittavat, että Tarton kohdalla Toomemäen laella on ollut virolaisten muinaislinna jo 400-luvulla. Vuonna 1030 Kiovan ruhtinas Jaroslav I Viisas valloitti Tarbatun ja rakensi paikalle linnoituksen, josta on käytetty nimeä "Jurjevin linnoitus". Tarton kautta kulkivat kauppatiet Suomenlahdelta länteen liiviläisten maille sekä itään Pihkovan ja Novgorodin valtakuntiin. Virolaiset valtasivat Tarton takaisin vuonna 1061..
Kōrli Stalte Kōrli Stalte (1870–1947) oli Mazirbessä syntynyt liiviläinen, joka on ehkä tunnetuimpia liiviläisyyden esitaistelijoita. Hän toimi Mazirben kirkon lukkarina, mutta julkaisi sen ohella useita liivinkielisiä runoja (runokokoelma "Livõd Lolõd"), kirjoitti liiviläisten kansallislaulun sanat sekä käänsi Uuden testamentin (Ūž testament) liiviksi. Hän osallistui myös tähän mennessä suurimman liivin kielen sanakirjan ("Livisches Worterbuch mit Grammatischer Einleitung") tekemiseen yhdessä Lauri Kettusen kanssa. Hän toimi myös Līvli-lehden päätoimittajana vuosina 1932–1939.
Normannin kieli Normannin kieli on romaaninen kieli, jota puhutaan Ranskan Normandiassa sekä Isoon-Britanniaan kuuluvilla Kanaalisaarilla. Normannin kieli kuuluu romaanisten kielten d’oïl-kieliin.
Imukärsä Imukärsä eli imutorvi on joidenkin hyönteisryhmien suuosista muodostunut putkimainen rakenne, jota ne käyttävät mm. kukkien meden ja muiden nesteiden imemiseen. Tunnetuimpia imukärsällisiä hyönteisryhmiä ovat perhoset ja monet kaksisiipiset, kuten hyttyset ja kärpäset. Suuosat, joista imukärsä muodostuu ovat todellisuudessa erikoistuneita raajoja. Ne koostuvat parillisista ylä- ja alaleuoista eli "mandibeleista" ja "maxilloista", joihin liittyvät aistimia sisältävät leukarihmat eli "palpit". Pääosa huulirihmojen aistimista liittyy makuun.
Siivettömät Siivettömät (Apterygota) on alkukantainen hyönteisryhmä. Ne muistuttavat hyönteisfossiileja kalojen valtakaudelta (devonikaudelta). Näihin kuuluvia lahkoja ovat hyppyhäntäiset, esihyönteiset, kaksisukahäntäiset ja toukkasukahäntäiset.
Lumikorennot Lumikorennot (Boreidae) on pieni, kärsäkorentoihin kuuluva hyönteisryhmä. Heimon kolmeen sukuun kuuluu kolmisenkymmentä Euraasian ja Pohjois-Amerikan alueella tavattavaa lajia.
Kesäihottuma Diagnoosi tehdään oireiden, oirehistorian ja oireiden vuodenaikaisen vaihtelun perusteella. Reaktion aiheuttava allergeeni voidaan selvittää tarkemmin intradermaalikokeella, antigeenisimulaatiokokeella tai allergeenispesifin immunoglobuliini E -mittauksella. Allergisoivaa hyönteisryhmää voi päätellä myös ihovaurioiden sijainnin perusteella: hyttyset suosivat kylkiä, "Culicoides"-pistiäiset häntää, harjaa, päätä ja korvia.
Kovakuoriaiset Kovakuoriaisten lahko on ylivoimaisesti suurin hyönteislahko, eikä siihen kuuluvien lajien monimuotoisuuden vuoksi mikään "yksittäinen" tuntomerkki riitä erottamaan kovakuoriaisiin kuuluvaa hyönteistä muista hyönteisryhmistä. Aikuiset kovakuoriaiset ovat yleensä voimakkaan kitiinikuoren peittämiä ja täysikasvuisen hyönteisen pituus vaihtelee millimetrin kolmasosasta yli 17 senttimetriä pitkään "Titanus giganteus" -jäärälajiin. Pää on liikkuva, suuosat ovat purevat ja pistesilmät yleensä puuttuvat. Tuntosarvissa on korkeintaan 11 jaoketta. Etuselkä on laaja. Kovakuoriaisten lahkon keskeinen, ryhmälle nimenkin antanut tunnusmerkki ovat etusiivet, jotka ovat täysikasvuisilla yksilöillä kehittyneet koviksi tai nahkamaisiksi peitinsiiviksi. Takasiivet eli lenninsiivet ovat kalvomaiset ja kovakuoriaiset pitävät niitä levossa yleensä laskostettuna peitinsiipien alle. Takasiipien siipisuonitus on verraten yksinkertainen. Joskus takasiivet puuttuvat tai joiltakin harvoilta lajeilta siivet puuttuvat kokonaan. Raajojen nilkat ovat yleensä 5-jaokkeiset, mutta erilaisia surkastumia tai jaokkeiden yhteensulautumia esiintyy useilla lajeilla.
Bacillus Osa "Bacillus"-lajeista aiheuttaa tauteja esimerkiksi "Bacillus anthracis" saa aikaan pernaruttoa. "Bacillus larvae", "Bacillus lentimorbus" ja "Bacillus popilliae" taasen ovat eri hyönteisryhmien taudinaiheuttajia. Koska "Bacillus"-itiöt kestävät kuumuutta ja säteilyä, ne voivat aiheuttaa ongelmia elintarviketeollisuudelle mm. pilaamalla ruokia ja "Bacillus cereus" voi aiheuttaa ruokamyrkytyksiä.
Sääsket Sääsket ("Nematocera") on kaksisiipisten alalahko, johon kuuluvat mm. polttiaiset, mäkärät, vaaksiaiset, hyttyset, surviaissääsket ja harsosääsket. Jotkin lajit ovat merkittäviä ihmisen ja muiden eläinten sairauksien levittäjiä. Usein varsinaisista hyttysistä ("Culicidae") käytetään puhekielessä nimitystä "sääsket", mutta tieteellisessä kielessä sääsket ovat paljon tätä laajempi hyönteisryhmä, jonka eräs alaryhmä hyttyset puolestaan ovat.
Ekstremofiili Koska monet ekstremofiilit ovat arkeoneja, ja monet arkeonit ekstremofiilejä, termejä käytetään joskus toistensa synonyymeinä. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa, sillä myös monet bakteerit ja eukaryootit ovat ekstremofiilejä. Kaikki ekstremofiilit eivät myöskään ole yksisoluisia eliöitä. Esimerkkejä monisoluisista ekstremofiileistä ovat esimerkiksi termofiilinen pompeijinmato ("Alvinella pompejana"), psykrofiilinen hyönteisryhmä "Grylloblattodea" ja antarktisissa vesissä elävä krilli "Euphausia superba".
Kirvat Kirvat ovat muutaman millimetrin pituisia, pehmeäruumiisia hyönteisiä. Tavallisimmin kirvat ovat väriltään vihreitä, mutta myös mustia ja jopa punaisia lajeja löytyy. Tuntosarvet ovat pitkät. Siipien olemassaolo vaihtelee sukupolvittain ja siipisuonituksen rakenne erottaa kirvat helposti monista samantapaisista hyönteisryhmistä. Erityisen tärkeä tuntomerkki ovat kuitenkin kaksi selvästi erottuvaa putkea, jotka sijaitsevat hyönteisen selkäpuolella ruumiin takaosassa. Suuosat ovat imevät ja ruokaillessaan kirva työntää imukärsänsä syvälle kasvin johtosolukkoon.
Siimahäntäiset Siimahäntäisten ruumis on lieriömäinen, taaksepäin kapeneva, 7–15 mm pitkä ja kokonaisuudessaan suomujen peittämä. Väritys vaihtelee rusehtavasta kellertävään ja eläintä peittää epäsäännöllinen kuviointi. Siipiä ei ole. Takaruumiin kärjessä on kolme selvästi erottuvaa perälisäkettä, joista keskimmäinen on pisin. Tuntosarvet ovat pitkät. Verkkosilmät ovat suuret ja koskettavat toisiaan pään etuosassa. Pistesilmiä on kolme. Suuosat ovat purevat, mutta niiden anatominen rakenne, jossa leuat kiinnittyvät vain yhdellä niveltymiskohdalla pääkapseliin, on alkeellisempi kuin millään muulla hyönteisryhmällä. Tästä piirteestä on peräisin "alkusuuta" tarkoittava tieteellinen nimi "Archaeognatha". Takaruumiin alapinnalla on liikkuvia ulokkeita, jotka saattavat olla jäänteitä aikaisemmista raajoista. Raajojen nilkoissa on 2––4 jaoketta.
Kierresiipiset Kierresiipiset lienee kaikista hyönteisryhmistä erikoisimpia. Vain koiras on hyönteismäinen ja tuo ulkoasultaan mieleen lähinnä pienen kärpäsen. Sillä on kolme ruumiinosaa, kuusi raajaa ja siivet. Siivistä etusiivet ovat muuttuneet väristimiksi ja viuhkamaiset takasiivet toimivat lentämisessä. Lahkon nimi tulee tavasta, jolla koiraat asettavat siipensä lepoasentoon. Silmät muistuttavat verkkosilmiä, mutta poikkeavat rakenteeltaan huomattavasti kaikista muista selkärangattomien ryhmistä esihistoriallisia "Phacopida"-trilobiittejä lukuun ottamatta. Ne muodostuvat 12–150 erillisestä silmästä, joiden välissä on muuta kudosta. Verkkosilmät muistuttavatkin ulkonäöltään jonkin verran vadelmaa. Tuntosarvet ovat suuret ja niissä on yleensä kolme haaraa. Suuosat ovat muuttuneet monimutkaisiksi aistinelimiksi, jotka ilmeisesti auttavat naaraiden löytämisessä. Koiraat eivät syö mitään ja ne elävät aikuisina vain muutaman tunnin.
Naantalin satama Naantalin satama oli vuonna 2007 kokonaisliikenteen tonnimäärillä mitaten Suomen kolmanneksi suurin kunnallinen satama sekä neljänneksi suurin kaikista Suomen satamista. Sataman liikenteestä ulkomaan liikenteen osuus oli 80 prosenttia ja se oli ulkomaan liikenteessä maan toiseksi suurin kunnallinen ja kolmanneksi suurin kaikista Suomen satamista. Kotimaan rannikkoliikenteessä Naantali oli yleisistä satamista maan suurin ja kaikista satamista toiseksi suurin Porvoon Kilpilahden jälkeen. Suurin osa Ahvenanmaan huolto- ja muusta tavaraliikenteestä kulkee Naantalin kautta. Naantalin satama on myös Suomen neljänneksi suurin matkustajaliikenteen satama. Naantalin kautta kulkee Suomen satamista Helsingin jälkeen toiseksi eniten rekkoja, perävaunuja ja niihin rinnastettavia kuljetusyksiköitä. Naantalin markkinaosuus oli tonnimäärillä mitaten noin 21 prosenttia ja yli puolet Suomen ja Ruotsin välillä lautoilla kulkevasta kumipyöräliikenteestä kulki Naantalin kautta. Niiden määrä kasvoi Naantalissa vuodesta 2006 yli 10 prosenttia. Tonneilla mitaten kolmasosa sataman kokonaisliikenteestä kulkee kumipyöräyksiköissä Ro-Ro/Ropax–aluksilla.
Kristinuskon historia Suomessa Kolmanneksi suurin uskonnollinen ryhmä on helluntaiherätys, joka on Suomen vapaakristillisistä yhteisöistä suurin. Muita suuria uskonnollisia yhteistöjä ovat Jehovan todistajat ja Suomen Vapaakirkko.
Kotkan Satama Liikennemäärältään Kotkan satama oli Suomen toiseksi suurin yleissatama vuonna 2008. Liikennemäärästä viennin osuus oli 43,6 %, tuonnin 25,3 %, kauttakulun 29 % ja kotimaan liikenteen 2,1 %. Konttiliikenteessä Kotkan satama oli vuonna 2008 Suomen suurin, jonka kautta kulki noin 40 % Suomen satamien konttiliikenteestä ja myös autojen tuonti- ja transitosatamana se oli Suomen suurin.
Suur-Suomi Eniten suur-Suomen projekti elähdytti Akateemisen Karjala-Seuran ja Lapuan liikkeen ja sen parlamentaarisen seuraajan IKL:n politiikkaa. Myös Kokoomuksessa ja Maalaisliitossa oli Suomen suurentamisen kannattajia. Mannerheimin Miekkavala 1918 ja Miekantuppipäiväkäsky 1941 lisäsivät Suur-Suomi-innostusta. Vasemmistopoliitikoista suursuomalaista harrastusta oli aikoinaan Oskari Tokoilla ja Väinö Voionmaalla, joka julkaisi 1918 kirjan ”Suur-Suomen luonnolliset rajat”.
Tampere Tampere () on Suomen kaupunki ja Pirkanmaan maakuntakeskus, joka sijaitsee Näsijärven ja Pyhäjärven rannoilla. Tampere on väkiluvultaan Suomen kolmanneksi suurin kunta ja lähikuntineen Suomen toiseksi suurin kaupunkialue. Tampere on myös asukasmäärältään Pohjoismaiden suurin sisämaakaupunki. Tampereen kaupungin väkiluku on ja Tampereen keskustaajaman 330 711 asukasta.
Suur-Suomi Suur-Suomi-aate on itämerensuomalaisten kansojen yhteenkuuluvuutta korostava heimoaatteen radikaali muoto. Sen tavoitteena on liittää Suomeen Neuvostoliitolle kuulunut Itä-Karjala ja mahdollisesti myös muita Suomen naapurivaltioiden osia, kuten Inkeri tai Pohjois-Norjan ja -Ruotsin suomenkielisen väestön asuinalueita. Suur-Suomi-aatetta edustaneista järjestöistä Akateeminen Karjala-Seura puhui Suur-Suomesta sekä tavoitellun suursuomalaisen valtion että suomalais-karjalaisen ei-valtiollisen kieli- ja kulttuuriyhteisön merkityksessä.
Etelä-Suomen lääni Etelä-Suomen lääni () oli vuosina 1997–2009 yksi Suomen lääneistä. Läänin naapurit olivat Länsi-Suomen lääni, Itä-Suomen lääni, Suomenlahti ja Venäjä. Läänin pääkaupunki oli Hämeenlinna ja suurin kaupunki Helsinki (joka on myös koko Suomen pääkaupunki ja suurin kaupunki).
Suomalainen vaara Suomalaisen vaaran pelkoa provosoi Suur-Suomi-ajatuksen leviäminen Suomessa. Suur-Suomea ajavat tahot sisällyttivät joissain tapauksissa kuvittelemansa Suur-Suomen alueeseen myös alueita Pohjois-Norjan Ruijasta. Muun muassa tämän vuoksi Norjan valtio ei ollut varma Pohjois-Norjassa asuvien suomalaistaustaisten ihmisten lojaalisuudesta Norjan valtiolle.
Hiilivoima Suomessa Vuonna 2017 Suomessa oli seitsemän suurta kivihiilivoimalaa, joista vain yksi tuotti sähköä pelkällä kivihiilellä. Vuonna 2014 suljettiin Inkoon voimalaitos, joka oli Suomen suurin kivihiilivoimala. Meri-Porin voimalaitos on Suomen suurin hiilivoimala. Se käyttää polttoaineena yksinomaan kivihiiltä ja tuottaa yksinomaan sähköä. Kaikki muut hiilivoimalat ovat sähkön ja lämmön yhteistuotantolaitoksia. Tämä tarkoittaa, että ne eivät ole optimoituja sähkön tuotantoon, vaan niillä pyritään tuottamaan kaukolämpöä, mikä nostaa voimalaitoksen hyötysuhteen korkeaksi.
Suomen Matkailuliitto Suomen Matkailuliiton tytäryhtiö oli 1930-luvulta vuoteen 1977 Matkaravinto Oy, joka oli usealla eri vuosikymmenellä Suomen suurin hotelli- ja ravintolayritys. Suomen Matkailuliitto julkaisi ”Turistina” tunnettua julkisen liikenteen aikataulukirjaa "Suomen kulkuneuvot." Liitto oli muutenkin maan suurin kotimaan matkakirjallisuuden julkaisija.
Kuunjoki Kuunjoen suurin Suomen puolelle ulotuva sivujoki on Suomen ja Venäjän rajalla sijaitsevasta Kärsälammesta alkunsa saava Käräjoki, joka virtaa ensin Suomen ja Venäjän rajajokena ja yhtyy sitten Kuunjokeen Venäjän puolella lähellä Suomen rajaa. Käräjokeen laskee Suomen puolelta Korisevanoja, jonka valuma-alueen suurin järvi on Vekarus Rautjärvellä Suomessa.
Suomen Viljava Yksinoikeuden ansiosta Valtion viljavarastosta tuli Suomen tärkein viljavarastojen rakentaja ja sillä oli suuria rakennusprojekteja 1950-luvulta 1980-luvulle. Näin se oli rakentanut mittavan siiloverkoston, jonka turvin siitä tuli Suomen suurin viljan varastoija ja viljakaupan harjoittaja Suomessa.
Juomalakko Ruotsin vuoden 1873 juomalakko sai kannatusta monessa Suomenkin kaupungissa, mutta sillä ei ollut suurtakaan vaikutusta Suomen alkoholinkulutukseen. Suomessa juomalakolla tarkoitetaan erityisesti vappuna 1898 alkanutta ”suurta juomalakkoa”.
Helsingin poliisilaitos Helsingin poliisilaitos (vuosina 1996–2008 Helsingin kihlakunnan poliisilaitos) on vuonna 1826 perustettu Suomen suurin poliisiyksikkö. Henkilökuntaa poliisilaitoksessa on noin 1 600, joista poliiseja suunnilleen 1 250. Poliisilaitoksen toimintaa johtaa poliisipäällikkö Lasse Aapio. Vuoteen 2013 asti poliisilaitoksen alue oli väkiluvultaan myös Suomen suurin, nykyisin suurin laitos alueensa väkiluvultaan on Sisä-Suomen poliisilaitos.
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue SDP on ollut kuntavaalien suurin puolue kaikissa vaaleissa lukuun ottamatta vuosia 1960 (suurin SKDL), 2000 (suurin keskusta), 2008 (suurin kokoomus), 2012 (suurin kokoomus) ja 2017 (suurin kokoomus).
Väinö Voionmaa Eräänlaisena maantieteellisenä esikuvanaan Suur-Suomen luomisessa Voionmaa piti Ranskaa. Näin kumpainenkin olisi alue kahden meren välissä ja suuren rajajoen äärellä. Kuitenkaan hän ei nähnyt alueiden yhdistämistä sotaa tai väkivaltaa vaativana tavoitteena. Hänen mukaansa Suomi ei pyri laajentamaan nykyisen Suomen rajoja eikä valloittamaan Itä-Karjalaa, mutta se tahtoo rauhallisella tavalla luoda suomalaisen Suur-Suomen. Lisäksi Voionmaa arveli Venäjän vallankumouksen jälkeen valtaan tulleiden kommunistien olevan suosiollisia "reaalisen Suur-Suomen" syntymiselle.
Pohjois-Pohjanmaan maakunta Pohjois-Pohjanmaa () on Suomen maakunta, joka sijaitsee Suomen keskiosassa Perämeren rannikolla ja toisaalta ulottuu Suomen itärajallekin. Maakunnan pinta-ala oli  km², josta maa-alueita on  km² ja sisävesiä  km². Maakunnalla on lisäksi merialueita  km². Pinta-alaltaan maakunta on Suomen toiseksi suurin. Maakunnan väkiluku oli henkeä, ja se on väkiluvultaan Suomen neljänneksi suurin. Pohjois-Pohjanmaa on Uudenmaan ja Pirkanmaan ohella väkiluvultaan nopeiten kasvava maakunta Suomessa, mikä selittyy osaltaan suurperheitä suosivien vanhoillislestadiolaisten suurella osuudella väestöstä. Väestötiheys on asukasta neliökilometrillä. Alueen pääkaupunki ja samalla asukasluvultaan suurin kaupunki on Oulu. Pohjois-Pohjanmaa rajoittuu pohjoisessa Lappiin, idässä Kainuuseen ja Venäjään, etelässä Pohjois-Savoon, Keski-Suomeen ja Keski-Pohjanmaahan sekä lännessä Pohjanlahteen.
Suomen virolaiset Viron itsenäisyyden palautuminen 1991, Viron liittyminen EU:n jäseneksi 2004 sekä erityisesti työvoiman liikkuvuuden rajoituksien poistuminen 2006 johtivat Suomen virolaisyhteisön räjähdysmäiseen kasvuun. Kun vuonna 1990 viron kielen oli ilmoittanut äidinkielekseen 1394 Suomen asukasta, vuonna 2000 Suomen vironkielisten määrä oli jo ylittänyt 10 000:n rajan ja lähestyy nyt 50 000:n rajaa; luultavasti Suomessa työssä ainakin tilapäisesti käy vielä enemmän virolaisia kuin Tilastokeskuksen asukastiedoista näkyy. Virolaiset ovat kielen perusteella venäjänkielisten jälkeen Suomen toiseksi suurin muuttoperäinen uusvähemmistö, kansalaisuuden perusteella kaikkein suurin. Suomen virolaisyhteisö on läntisen maailman ulkovirolaisista yhteisöistä kenties suurin ja joka tapauksessa nopeimmin kasvava.
Suomen Yrittäjät Suomen Yrittäjät on jäsenmäärältään Suomen suurin ja jäsenyritysten työllistävällä vaikutuksella mitattuna toiseksi suurin elinkeinoelämän järjestö. Sen jäsenenä on 115 000 yritystä, joista työnantajana toimii 53 000. Suomen 88 000 työnantajayrityksestä lähes 60 prosenttia kuuluu Suomen Yrittäjiin. Järjestö rakentuu yli 400 paikallisyhdistyksestä, 20 aluejärjestöstä ja 63 toimialajärjestöstä.
Suur-Suomi Yleensä Suur-Suomi-haaveilijat hahmottelivat Suur-Suomen itärajaksi Fennoskandian luonnonmaantieteellistä itärajaa, joka kulkee Vienanmereltä Vienan kannaksen yli Ääniselle ja Syväriltä Nevajoen tai Rajajoen poikki Suomenlahteen. Nämä rajat sisältävät suomalaisten ja itäkarjalaisten alueet. Joskus mukaan sisällytetään myös Nevan eteläpuolinen Inkeri, Viro sekä myös Norjan Ruija ja Ruotsin Norrbottenin suomenkielinen alue. Joskus Suomen rajoiksi myös esitettiin laajempaa, muinoin itämerensuomalaista aluetta ”"Väinältä Väinälle"” eli Pohjois-Venäjän Vienajoelta Latvian Väinäjoelle. Nykyään lähinnä leikillisessä mielessä joskus puhutaan Suur-Suomesta tarkoittaen jopa Uralille ulottuvaa aluetta.
Asuntosäätiö Asuntosäätiö-konserni on Suomen neljänneksi suurin asuinkiinteistöjen omistaja. Sen tytäryhtiö Asuntosäätiön Asumisoikeus Oy on Suomen suurin asumisoikeusyhtiö.
Suomi Suomeen lentää noin 26 kansainvälistä lentoyhtiötä. Suomen suurin lentoyhtiö on valtion pääosin omistama Finnair. Suomessa on 27 lentoasemaa, joista suurin on Vantaalla sijaitseva Helsinki-Vantaan lentoasema. Vuonna 2016 Suomen viennistä, arvolla mitattuna, 10 prosenttia kuljetettiin lentoteitse, tuonnista 6 prosenttia.
Skydive Finland Skydive Finland ry on Suomen suurin laskuvarjokerho. Se perustettiin 2013 kun Utin Laskuvarjokerho ja Suomen Laskuvarjokerho yhdistyivät laskuvarjotoiminnan lakattua Helsingistä ja Suomen Laskuvarjokerhon siirryttyä kokonaan Utin lentoasemalle. Skydive Finland on hyppymäärältään selkeästi Suomen suurin kerho n. 15000 hypyn vuositasolla.
Silmäasema Silmäasema Oyj on Silmäasema on kotimainen yritys, joka tarjoaa maanlaajuisesti kaikki näkemisen ja silmäterveyden tuotteet ja palvelut. Silmäasema on Suomen suurin yksityinen silmäleikkauksia tarjoava silmäsairaalaketju sekä toiseksi suurin optikkoketju. Silmäasema-ketjulla on yli 150 myymälää ja 14 silmäsairaalaa Suomessa sekä kymmenen myymälää Virossa. Silmäasema-ketjun palveluksessa työskentelee noin tuhat näkemisen ja silmäterveyden ammattilaista. Silmäasema on Suomen suurin täysin kotimainen optikkoliikeketju, jonka osake on listattu Helsingin pörssissä.
Alois Suurna Suurna voitti Tartu NMKÜ:n joukkueessa Viron mestaruuden vuosina 1936 ja 1937. Vuoden 1938 lopulla hän siirtyi opiskelemaan Suomeen. Hän toimi Suomen koripallomaajoukkueen valmentajana vuoden 1939 EM-kilpailuissa ja myös pelasi FIBA:n erikoisluvalla kolmessa EM-kisojen ottelussa, muun muassa kotimaataan Viroa vastaan ottelussa, jonka Viro voitti pistein 91–1 ja jossa Suurna teki vapaaheitosta Suomen ainoan pisteen.
Suur-Helsingin Osuuspankki Suur-Helsingin osuuspankki oli vuonna 1960 Suomen 6. suurin osuuspankki taseen koolla mitattuna. Vuonna 1970 se oli jo toiseksi suurin ja vuonna 1980 suurin osuuspankki.
Pienpanimo Suomessa oli joulukuussa 2017 Ylen mukaan 90 pienpanimoa, kun taas ns. suuria panimoja vain 3 (Olvi, Hartwall ja Sinerbrychoff). Pienpanimot tuottavat Suomessa noin 3 prosenttia kokonaiskulutuksesta. Suomen suurin pienpanimo on Laitilan Wirvoitusjuomatehdas.
S/S Kronoborg S/S Kronoborg oli uusikaupunkilaisen Rederibolaget Zachariassen & Co. -varustamon omistama rahtilaiva, joka oli 1930-luvun lopulla Suomen kauppalaivaston suurin alus (ja kaikista Suomen lipun alla purjehtineista höyrylaivoista toiseksi suurin, suurin höyrylaiva oli S/S Albertina/Kotka).
Lohja Vuonna 2017 valitun kaupunginvaltuuston suurin puolue on Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (12 paikkaa eli 22,1 %), toiseksi suurin Kansallinen Kokoomus (11 paikkaa, 18,5 %) ja kolmanneksi suurin on Vihreät (7 paikkaa, 14,3 %). Muut paikat: Vasemmistoliitto (6 paikkaa, 11,8 %), Perussuomalaiset (6 paikkaa, 11,1 %), Suomen Keskusta (5 paikkaa, 9,9 %), sitoutumaton kansalaisliike Meidän Lohja (3 paikkaa, 6,0 %) ja Suomen Kristillisdemokraatit (1 paikka, 3,5 %).
Suur-Hollola-ajo Suur-Hollola-ajo on Lahdessa Jokimaan raviradalla vuosittain järjestettävä lämmiveristen ravihevosten suurkilpailu. Se ajettiin ensimmäisen kerran Lahden vanhalla raviradalla vuonna 1975. Vuodesta 1978 lähtien kilpailu on ollut rajattu vain Suomessa syntyneille lämminverisille. Suur-Hollola-ajo on Suomen suuripalkintoisin kasvattajakilpailu.
Suomen islamilainen neuvosto SINEn perustamis- ja käynnistysvaiheeseen osallistui valtuutettuja useista islamin eri suuntauksia edustavista yhteisöistä. SINE:n perustamisessa olivat mukana muun muassa Suomen suurin sunnalainen yhdyskunta, Suomen islamilainen yhdyskunta (Rabita), ja Suomen suurin shiialainen yhdyskunta, Resalat Islamilainen yhdyskunta. SINE:n jäsenenä on ollut kymmeniä islamilaisia järjestöjä.
Ulkomainonta Muiden Euroopan maiden tavoin myös Suomessa ulkomainonta-alan yritykset ovat yhdistyneet ja sulautuneet suuriin kansainvälisiin ulkomainontayrityksiin. Suomessa toimivista suurimmat ovat Euroopan suurin, ranskalaislähtöinen JCDecaux sekä maailman suurin ulkomainosyhtiö, Yhdysvalloista alkunsa saanut Clear Channel. Näiden lisäksi Suomessa toimii joko alueellisesti tai tiettyihin ulkomainonnan muotoihin erikoistuneita pienempiä ulkomainosyrityksiä, kuten oululainen VMV Media (ent. Masanttimedia), Taksimainos Oy, lyhtypylväsmainontaan erikoistunut Atlas-media Oy, linja-autojen mainospintoihin erikoistunut Laulava Ovipumppu Oy, turkulainen Suomen Liikennemediat Oy ja vapaa-ajan ulkomainontaan erikoistunut Mediateko Oy..
Attendo Vuonna 2010 Attendo MedOne Oy oli liikevaihdolla mitattuna Suomen toiseksi suurin terveyspalvelualan yritys Suomen Terveystalo Oy:n jälkeen. Vuonna 2011 Attendo Oy oli Suomen suurin sosiaalipalveluyritys. Attendo pitää suurimpana kilpailijanaan julkisia palveluita ja kuntasektoria.