mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Cristiano Ronaldo Ronaldosta tuli jalkapallon MM-kilpailuissa 2018 eniten maaotteluissa maaleja tehnyt eurooppalainen pelaaja, kun hän ohitti Ferenc Puskásin ennätyksen 84 maalia.
Sergio Reguilón Madridilaissyntyinen Reguilón liittyi Real Madridin junioriakatemiaan vuonna 2005. 5. elokuuta 2015 Reguilón nostettiin seuran reservijoukkueeseen Real Madrid Castillaan, josta hänet lainattiin välittömästi UD Logroñésiin yhden kauden lainasopimuksella.
Cristiano Ronaldo Vuonna 2017 "Der Spiegel" uutisoi, että Ronaldo olisi maksanut raiskauksen uhrin hiljaiseksi. Väitetty raiskaus olisi tapahtunut vuonna 2009 Yhdysvaltojen Las Vegasissa. Der Spiegelin mukaan tapahtuman jälkeen Ronaldon ja asianomistajan edustajat olisivat sopineet 372 000 korvaussummasta naiselle, jotta tämä ei toisi tapahtumaa julkisuuteen.
Cristiano Ronaldo Ronaldoa pidetään yhtenä nykyisistä sekä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Hänet on valittu Euroopan vuoden jalkapalloilijaksi tai Kansainvälisen jalkapalloliiton kultaisen pallon voittajaksi yhteensä viisi kertaa.
Vicente del Bosque Pelaajana Del Bosque oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti jalkapalloilun kotiseudullaan Salamancassa pelaten paikallisissa joukkueissa kunnes liittyi Real Madridin junioreihin vuonna 1968. Real Madridin edustusjoukkueen kokoonpanoon hän nousi vuonna 1970, mutta hänet lähetettiin hankkimaan kokemusta Castellóniin (1970–1971, 1972–1973) ja Córdobaan (1971–1972). Castellónissa kaudella 1972–1973 esittämiensä otteidensa myötä hän sai jälleen mahdollisuuden Real Madridissa ja vakiinnutti seuraavalla kaudella paikkansa edustusjoukkueessa. Del Bosque pelasi kausina 1971–1984 pääsarjassa Primera Divisiónissa kaikkiaan 288 ottelua ja teki 20 maalia. Real Madridissa hän voitti viisi pääsarja- ja neljä cup-mestaruutta.
Juanito (jalkapalloilija, 1954) Juanito käänsi pian Real Madridin huomion puoleensa ja hän liittyikin seuraan vuonna 1977. Hänestä tuli tärkeä osa Real Madridin menestystä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa yhdessä Santillanan, Uli Stieliken, Vicente del Bosquen ja José Antonio Camachon kanssa. Juanito voitti Real Madridissa pääsarjamestaruuden viidesti, Copa del Reyn kahdesti ja UEFA Cupin kahdesti. Kymmenen kautensa aikana Real Madridissa hän pelasi 284 Espanjan pääsarjaottelua tehden 85 maalia ja Euroopan kilpailuissa 55 ottelua tehden 17 maalia. Kaudella 1983–1984 hän jakoi 17 maalillaan Espanjan pääsarjan maalipörssin kärkipaikan uruguaylaisen Jorge da Silvan kanssa.
Cristiano Ronaldo Sarjapeleissä Ronaldo teki kauden aikana 30 ottelussa 31 maalia, joilla hän voitti Pichichi-palkinnon ja jakoi Euroopan Kultaisen kengän yhdessä Liverpoolin hyökkääjä Luis Suárezin kanssa.
Javier Portillo Yhden kauden lainasopimuksen jälkeen hän palasi Madridiin. Joukkueen uudeksi valmentajaksi oli tullut Fabio Capello ja uusi hankinta Ruud van Nistelrooy oli myös liittynyt joukkueeseen. Lisäksi Real Madridissa aikaisemmin pelanneet hyökkääjät Raúl, Ronaldo ja Antonio Cassano olivat edelleen mukana, täten Portillolle ei löydetty enää roolia joukkueessa ja niin hänen sopimuksensa purettiin. Myöhemmin samana kesänä hän teki kaksivuotisen sopimuksen Espanjan korkeimmalle sarjatasolle nousseen Gimnàstic de Tarragonan kanssa.
Fernando Morientes Morientes aloitti ammattilaisuransa Albacetessä vuonna 1993 ja siirtyi Real Zaragozaan kaksi vuotta myöhemmin. Kesällä 1997 hän liittyi Real Madridin miehistöön, jossa vietti seuraavat kahdeksan vuotta lukuun ottamatta vuoden lainaa Monacossa kaudella 2003–2004. Real Madridissa Morientes voitti muun muassa Espanjan-mestaruuden kahdesti ja Mestarien liigan kolmesti.
Míchel Míchel syntyi Madridissa Miguel Gonzálezin ja Pepita Martín del Campon kolmantena lapsena. Varhaiset jalkapallo-oppinsa hän sai isältään, joka oli itsekin ollut jalkapalloilija, mutta joutunut lopettamaan uransa loukkaannuttuaan auto-onnettomuudessa. Míchel liittyi Real Madridin junioreihin 13-vuotiaana kieltäydyttyään ensin myös Atléticon ja Rayon tarjouksista. Hänen ensimmäinen joukkueensa Real Madridissa oli Infantil B.
Héctor Rial Vuonna 1954 Rial muutti vanhempiensa synnyinmaahan Espanjaan ja liittyi Real Madridin riveihin, jossa hän muodosti 1950-luvun lopulla tehokkaan hyökkäysviisikon Di Stéfanon, Puskásin, Genton ja Kopan kanssa. Hän edusti Real Madridia seitsemän kauden ajan ja voitti muun muassa Euroopan cupin viidesti (1956, 1957, 1958, 1959, 1960) ja Espanjan pääsarjamestaruuden neljästi (1955, 1957, 1958, 1961). Real Madridin jälkeen Rial pelasi vielä Espanyolissa, ranskalaisessa Marseillessa ja chileläisessä Unión Españolassa.
Cristiano Ronaldo Ronaldo aloitti jalkapalloilun kotisaarellaan Madeiralla pienen amatööriseuran Andorinhan joukkueissa ollessaan kahdeksanvuotias. Vuonna 1995 hän siirtyi saaren toiseen pääsarjaseuraan Nacionaliin ja kaksi vuotta myöhemmin mantereelle Sportingiin.
Pepe Mel Mel aloitti jalkapalloiluharrastuksensa Real Madridin junioreista, jonne hän liittyi vuonna 1974. Hän ei kuitenkaan koskaan pelaajauransa aikana päässyt tekemään ensiesiintymistään seuran edustusjoukkueessa. Vuonna 1987 Mel siirtyi Real Madrid Castillasta Castellóniin, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta.
Cristiano Ronaldo Ronaldo teki 29. lokakuuta 2005 Manchester Unitedin historian tuhannennen Valioliiga-maalin. Helmikuussa 2006 hän teki maalin Englannin liigacupin loppuottelussa, jossa United voitti Wigan Athleticin 4–0. Samalla kaudella kannattajat valitsivat Ronaldon FIFPron vuoden nuoreksi pelaajaksi. Fifan vuoden pelaaja -äänestyksessä hän sijoittui sijalle 20. Valioliigassa Ronaldon 9 liigamaalia ei auttanut manchesterilaisia mestaruuteen vaan Chelsea vei pokaalin 8 pisteen erolla.
Pius XI Ennen paaviksi tuloaan tunnettuna tutkijana työskennellyt Pius XI oli poikkeuksellinen paavi. Edellinen tutkija paavinistuimella oli ollut 1700-luvulla hallinnut paavi Benedictus XIV. Pius XI oli kiinnostunut keskiaikaisesta kirkkotaiteesta, ja hän pyrki edistämään erilaisia tieteitä ja taiteita. Vuonna 1934 ottaessaan vastaan Suomen ulkoministerin johtaman valtuuskunnan Pius XI kiitteli suomalaisten tekemää työtä Leo XIII:n avaamassa Vatikaanin kirjastossa.
Benedictus XV Italiassa syntynyt Benedictus XV oli Vatikaanin virallisessa Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun paaviluettelon mukaan 258. paavi. Hänen edeltäjänsä oli Pius X ja seuraajansa Pius XI. Ennen paaviuttaan Benedictus XV muun muassa toimi Bolognan arkkipiispana.
Vatikaanivaltio 1900-luvulla hallinnut paavi Pius XI oli Nikolaus V:n tapaan tieteitä ja taiteita tukenut paavi. Vasta lateraanisopimusten ja niiden tuomien korvausten jälkeen Pius XI saattoi alkaa taloudellisesti auttaa tieteitä ja taiteita. Pius XI:n toimiin kuuluikin muun muassa paavillisen tiedeakatemian uudelleenorganisointi, jonka jäseneksi otettiin esimerkiksi suomalainen Nobelin palkinnon myöhemmin voittanut tiedemies Artturi Ilmari Virtanen. Pius XI lisäsi myös Vatikaanin kokoelmiin lähetyshistoriallis-etnografisen museon.
Pius XI Pius XI myös julkaisi paavina ensimmäisen sosiaaliensyklian sitten Leo XIII:n kiertokirjeen "Rerum novarum", joka oli julkaistu vuonna 1890. Pius XI:n vuonna 1931 julkaisema kiertokirje "Quadragesimo anno" -ensykliassa paavi otti kielteisen kannan luokkataisteluun ja pyrki hahmottelemaan uusia ohjeita työelämän järjestystä varten.
Pius XI Pius XI oli Vatikaanin Annuario Pontificio -vuosikirjassa julkaistun epävirallisen, epäluotettavan ja perimätietoon perustuvan paaviluettelon mukaan 259. paavi. Hänen paavinkautensa eli pontifikaattinsa tärkeimpiin tapahtumiin kuului vuonna 1929 tapahtunut Lateraanisopimusten solmiminen fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Sopimusten seurauksena perustettiin Vatikaanivaltio. Pius XI:n pontifikaatin tärkeisiin asioihin kuului myös paavin suhtautuminen fasismiin ja kansallissosialismiin. Varsinkin pontifikaattinsa loppupuolella Pius XI vastusti kiivaasti sekä fasismia että myös natsismia ja kommunismia.
Pius XI Paavi joutui kuitenkin myös itse tekemään vastapalveluksia Mussolinille, esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen . Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtanut Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.
Pius XI Pius XI myös kartutti Vatikaanin kirjaston kokoelmia, olihan hän itsekin entinen kirjastonhoitaja. Huomattavien lahjoitusten vastaanottamisen lisäksi Pius XI myös osti erilaisia kokoelmia. Ensimmäisen maailmansodan mullistusten takia markkinoilla liikkui paljon erilaisia kirjastoja, joista suuri osa oli hajonneen Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian alueelta. Sivistyneen paavi Nikolaus V:n tapaan Pius XI lähetti asiamiehiä ympäri Eurooppaa hankkimaan Vatikaaniin kirjallisuutta sekä käsikirjoituksia.
Pius XI Vasta Lateraanisopimusten jälkeen ja niiden tuomien korvausten avulla paavi Pius XI saattoi alkaa taloudellisesti auttaa tieteitä ja taiteita. Pius XI:n toimiin kuuluikin muun muassa paavillisen tiedeakatemian uudelleenorganisointi. Tiedeakatemian jäseneksi otettiin esimerkiksi suomalainen, myöhemmin Nobelin palkinnon voittanut tiedemies Artturi Ilmari Virtanen. Pius XI myös lisäsi Vatikaanin kokoelmiin lähetyshistoriallis-etnografisen museon.
Pius XI Pius XI yritti myös saada julkaistuksi amerikkalaisen jesuiitan laatiman kiertokirjeen rotukysymyksistä, mutta kyseinen kiertokirje jumiutui paavillisen kuurian byrokratiaan, eikä sitä ehditty julkaista ennen paavin kuolemaa. Kiertokirjeestä tiedetään kuitenkin, että se tuomitsi rotusorron ja erityisesti antisemitismin, jota Saksa harjoitti, ja kuvasi rotusortoa ”sotana kristinuskoa vastaan”. Vielä viimeisinä elämän viikkoinaan Pius XI valmisteli kansallissosialismin ja fasismin valheet tuomitsevaa puhetta Italian piispoille. Pius XI erityisesti toivoi lääkäreidensä voivan pitää hänet hengissä puheen julkaisuun asti, mutta tämä toive ei toteutunut. Paavi Pius XI kuoli 10. helmikuuta 1939 eikä ehtinyt pitää puhettaan tai saada sitä valmiiksi.
Pius XI 14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä, eikä Pius X:n, linjalla. Jo paavin antaessa perinteistä "urbi et orbi" -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, sillä paavi antoi siunauksensa poikkeuksellisesti Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan, Vatikaanin vankeuden.
Pius XI Paavina Pius XI oli selvä yksinvaltias, jonka raivokohtauksia pelättiin Vatikaanissa. Hän saikin tehokkaasti tahtonsa läpi useissa tapauksissa. Nuorena miehenä kuuriassa palvellut tuleva paavi Giovanni Montini sanoi Pius XI:n olevan "rex tremendae maiestatis" (suom. kauhistuttavan majesteetillinen kuningas).
Pius XI Pius XI oli merkittävä paavi. Hän johti katolista kirkkoa autoritaarisesti ja diktaattorimaisin elein yli seitsemäntoista vuotta, minä aikana hän varsinkin loppuvuosinaan osoitti rohkeutta taistelussaan natsismia ja fasismia vastaan. Britannian Vatikaanissa oleva lähettiläs sanoi kotimaalleen antamassaan raportissa, että Pius XI:n rohkeus oli nostanut hänet ”yhdeksi maailman merkittävimmistä hahmoista”.
Pius XI Paavi Pius XI, syntymänimeltään Ambrogio Damiano Achille Ratti, (31. toukokuuta 1857 – 10. helmikuuta 1939) toimi paavina 6. helmikuuta 1922 alkaen ja Vatikaanivaltion valtionpäämiehenä vuodesta 1929 kuolemaansa asti.
Pius XI Paavi yritti protestoida asiasta Hitlerille, mutta Saksa ei muuttanut toimintaansa. Myös papisto alkoi protestoida natsihallintoa vastaan, mikä johti kriitikoiden vainoamiseen ja lähettämiseen keskitysleireille. Paavi Pius XI lähettikin salaa Saksaan kiertokirjeensä "Mit brennender Sorge", joka luettiin palmusunnuntaina 1937 kaikissa Saksan kirkoissa. Paavi tuomitsi kiertokirjeessä kansallissosialistisen rotuopin, mikä johti useiden saksalaisten pappien toimittamiseen keskitysleireille. Kiertokirjeessä paavi esitti tiukkaa kritiikkiä natsihallintoa kohtaan, kuten tuomitsi kansallissosialismin harhaoppina ja syytti natseja Jumalan sanan pilkkaajiksi ja pintapuolisiksi ihmisiksi. Samoin paavi sanoi natsien kumoavan Jumalan järjestyksen ja palvelevan rotua, valtiota ja kansaa epäjumalanaan.
Katolisen kirkon historia Paavi Pius IX julisti Rooman valtaajat kirkonkiroukseen. Viktor Emanuel II tarjosi paaville oikeutta Vatikaaniin, Lateraanikirkkoon sekä Castel Gandolfoon. Lisäksi paaville tarjottiin 3,23 miljoonaa liiraa vuosittain maksettavaksi, mutta paavi kieltäytyi. Hän julisti olevansa "Vatikaanin vanki". Välirikko jatkui hänen seuraajiensa aikanakin, ja vasta vuonna 1929 paavi Pius XI pääsi Italian valtion kanssa sopimukseen, jolla perustettiin nykyinen Vatikaanivaltio.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Paavina Pius XI oli selvä yksinvaltias, jonka raivokohtauksia pelättiin Vatikaanissa. Hän saikin tehokkaasti tahtonsa läpi useissa tapauksissa. Pius XI halusi myös lopettaa Italian ja Pyhän istuimen välisen riidan ja onnistuikin tässä. Hän solmi fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa Lateraanisopimuksen, joka takasi Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Paavi joutui myös tekemään osuutensa Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisdemokraattisen puolueen tukemisen.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Lateraanisopimuksen lisäksi Pyhä istuin solmi konkordaatin eli valtiosopimuksen myös natsi-Saksan kanssa kesällä 1933 valtakunnankansleriksi nousseen Adolf Hitlerin pyydettyä sitä. Tämä sopimus oli suunnanmuutos Vatikaanin politiikalle, joka oli jyrkästi tuominnut natsismin. Konkordaatin solmiminen Saksan kanssa tarkoitti käytännössä sitä, että paavinistuin joutui hyväksymään kansallissosialismin ja Adolf Hitlerin johtaman puolueen. Tämä herättikin aluksi epäilyjä siitä, että vallassa oleva paavi Pius XI olisi fasisti. Hitler ei kuitenkaan noudattanut konkordaatissa tehtyjä sopimuksia: katolisia kouluja ja kirkkoja suljettiin sekä uskonnonopetusta ja yhdistystoimintaa vaikeutettiin. Paavi yritti protestoida asiasta Hitlerille, mutta Saksa ei muuttanut toimintaansa. Tämän vuoksi paavi lähetti salaa Saksaan kiertokirjeensä, joka luettiin palmusunnuntaina 1937 kaikissa Saksan kirkoissa. Paavi tuomitsi kiertokirjeessä natsien rotuopin, mikä johti useiden saksalaisten pappien toimittamiseen keskitysleireille. Loppuelämänsä ajan Pius XI laati lisää fasismia ja natsismia vastustavia kiertokirjeitä, mutta tuomitsi myös kommunismin ja piti sitä vaarallisempana kirkolle kuin fasismia ja natsismia. Vielä viimeisinä elämän viikkoinaan Pius XI valmisteli natsismin ja fasismin valheet tuomitsevaa puhetta Italian piispoilla. Hän kuitenkin kuoli 10. helmikuuta 1939 eikä koskaan ehtinyt pitää puhettaan tai saada sitä valmiiksi.
Paaviuden historia Lateraanisopimuksen lisäksi Pyhä istuin solmi konkordaatin eli valtiosopimuksen myös kansallissosialistisen Saksan kanssa. Sopimus oli suunnanmuutos Vatikaanin politiikalle, joka oli jyrkästi tuominnut natsismin. Konkordaatin solmiminen Saksan kanssa tarkoitti käytännössä sitä, että paavinistuin joutui hyväksymään kansallissosialismin ja Adolf Hitlerin johtaman puolueen. Se herätti aluksi epäilyjä, että vallassa oleva paavi Pius XI olisi fasisti. Hitler ei kuitenkaan noudattanut konkordaatissa tehtyjä sopimuksia: katolisia kouluja ja kirkkoja suljettiin sekä uskonnonopetusta ja yhdistystoimintaa vaikeutettiin. Paavi yritti protestoida asiasta Hitlerille, mutta Saksa ei muuttanut toimintaansa. Siksi paavi lähetti salaa Saksaan kiertokirjeen, joka luettiin palmusunnuntaina 1937 kaikissa Saksan kirkoissa. Paavi tuomitsi kiertokirjeessä natsien rotuopin, mikä johti useiden saksalaisten pappien toimittamiseen keskitysleireille. Loppuelämänsä ajan Pius XI laati lisää fasismia ja natsismia vastustavia kiertokirjeitä, mutta tuomitsi myös kommunismin ja piti sitä vaarallisempana kirkolle kuin fasismia ja natsismia. Vielä viimeisinä elämän viikkoinaan Pius XI valmisteli natsismin ja fasismin valheet tuomitsevaa puhetta Italian piispoilla. Hän kuitenkin kuoli 10. helmikuuta 1939 eikä koskaan ehtinyt pitää puhettaan tai saada sitä valmiiksi.
Jean Eudes Pyhä Jean Eudes (14. marraskuuta 1601 Ri, Ranska – 19. elokuuta Caen, Ranska) oli ranskalainen pappi, lähestystyöntekijä ja hengellisten yhteisöjen perustaja. Hän oli suuri jansenistisen harhaopin vastustaja, oli uskollinen Pyhälle istuimelle, sekä tuki hartautta Jeesuksen pyhää sydäntä kohtaan. Paavi Leo XIII julisti 6. tammikuuta 1903 pyhän Jeannin hyveitten olleen sankarillisia, pyhä paavi Pius X julisti pyhän Jeanin autuaaksi 25. huhtikuuta 1909, paavi Pius XI kanonisoi hänet vuonna 1925 ja hänen juhlaansa vietetään 19. elokuuta. Hänen symboleitaan ovat pappi Jeesuksen ja Neitsyt Marian sydänten kanssa. Pappi eli seuraavien 10 paavien hallintoaikoina: Klemens VIII, (1592-1605) Leo XI, (1605) Paavali V, (1605-1621) Gregorius XV, (1621-1623) Urbanus VIII, (1623-1644) Innocentius X, (1644-1655) Aleksanteri VII, (1655-1667) Klemens IX, (1667-1669) Klemens X, (1670-1676) ja autuas Innocentius XI. (1676-1689)
Pius V Pius V (, 17. tammikuuta 1504 Bosco, Piemonte, Italia – 1. toukokuuta 1572), oikea italialainen nimi Antonio Ghislieri, myöhemmin Michele Ghislieri, oli dominikaani ja inkvisiittori, hän oli järjestyksessä 225. paavi 7. tammikuuta 1566 lähtien kuolemaansa saakka 1. toukokuuta 1572. Hän on Maltan ja Bosco Marengon suojeluspyhimys, jonka muistopäivää vietetään joko 30. huhtikuuta tai 5. toukokuuta. Paavi Klemens X julisti hänet autuaaksi 1. toukokuuta 1672 ja paavi Klemens XI pyhimykseksi 22. toukokuuta 1712. Hän julisti pyhän Tuomas Akvinolaisen kirkonopettajaksi, julkaisi roomalaisen katekismuksen sekä uudisti hetkipalveluksen ja messukirjan. Lepanton taistelun voitosta turkkilaisia vastaan hän lisäsi Loreton litaniaan pyynnön “kristittyjen auttaja” ja määräsi lokakuun ensimmäisen sunnuntain pyhän ruusukon juhlapäiväksi. Lisäksi hänen hallintoaikanaan asetettiin Trenton kirkolliskokouksen dekreetit voimaan. Muita Pius-nimisiä paaveja on yhteensä 12 vuonna 155 kuolleesta pyhästä paavi Pius I:stä välillä 2. maaliskuuta 1876 ja 9. lokakuuta 1958 eläneeseen paavi Pius XII:hin asti. Paavien väitetään käyttävän valkoista pukua Pius V:n esimerkin mukaisesti.
Pius IX Pius IX jätti jälkeensä myös paavin ja Italian valtion välisen riidan. Pius IX julisti Kirkkovaltion menetyksen jälkeen olevansa ”Vatikaanin vanki”. Paavi myös kielsi katolilaisia osallistumasta Italian poliittiseen toimintaan. Tämä tarkoitti muun muassa kieltoa äänestää tai asettua vaalien ehdokkaaksi. Riita paavinistuimen ja Italian valtion välillä kesti aina vuoteen 1929 asti, jolloin paavi Pius XI solmi Benito Mussolinin kanssa Vatikaanin itsenäisyyden takaavan Lateraanisopimuksen.
Franz von Papen Von Papen oli harras katolilainen, ja hänen osakseen tulikin kirkollisia kunnianosoituksia. Vuonna 1923 paavi Pius XI nimitti hänet paavilliseksi salakamarineuvokseksi, ja vuonna 1959 paavi Johannes XXIII vahvisti nimitykset. Von Papen kuului myös maltalaisritareihin ja Jerusalemin pyhän haudan ritarikuntaan.
Pius XII Pacellista tuli kardinaalivaltiosihteeri 1930 ja paavi Pius XI lähetti hänet ulkomaanmatkoille, joiden tarkoituksina oli saada "Pacelli ja maailma tuntemaan toisensa". Pacelli vieraili monissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, Argentiinassa ja Ranskassa.
Ignatius Loyola Paavali III:n antamaa hyväksyntää Loyolan pääteoksille eli "Harjoituksille" on kutsuttu korkeimmaksi millekään kirjalle myönnetyksi tunnetuksi paavilliseksi hyväksynnäksi. Monet muut paavit ovat sittemmin lisänneet omia suosituksiaan "Harjoituksille" ja paavi Pius XI julisti Ignatiuksen hengellisten harjoitusten suojeluspyhimykseksi vuonna 1922.
Pius XI Pius XI:n noustessa paavinistuimelle oli meneillään Italian valtion ja paavinistuimen välillä jo vuosikymmeniä jatkunut kiista, joka tunnettiin nimellä Vatikaanin vankeus. Kiista juonsi juurensa vuoteen 1870, jolloin paavin hallitsema Kirkkovaltio oli valloitettu sotilaallisesti ja liitetty yhdistyneeseen Italiaan. Tällöin silloinen paavi Pius IX oli julistautunut "Vatikaanin vangiksi" ja kieltäytyi poistumasta Pietarinkirkon läheisyydestä. Tätä tapaa jatkoivat Pius IX:tä paavinistuimelle seuranneet paavit, joista jokainen piti suhteet Italian valtioon kylminä. Pius IX:tä paavinistuimelle seurasi ensin Leo XIII, jota seurasi Pius X, jonka jälkeen paaviksi valittiin Pius XI:n edeltäjä Benedictus XV. Vasta Benedictus XV:n pontifikaatin aikana aloitettiin jonkinasteiset neuvottelut Italian valtion ja paavinistuimen kesken kiistan ratkaisemiseksi.
Paaviuden historia Paavina Pius XI oli selvä yksinvaltias, jonka raivokohtauksia pelättiin Vatikaanissa. Hän saikin tehokkaasti tahtonsa läpi useissa tapauksissa. Pius XI halusi myös lopettaa Italian ja Pyhän istuimen välisen riidan ja onnistuikin tässä. Hän solmi fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa Lateraanisopimuksen, joka takasi Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Paavi joutui myös tekemään osuutensa Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisdemokraattisen puolueen tukemisen.
Pius XI Paavi Pius XI:n sosiaalioppi omaksuttiin kolmessa saksalaisessa kristillis-sosiaalisessa järjestössä, joiden yhteinen jäsenmäärä oli satojatuhansia ihmisiä. Pelkästään saksalaisiin katolis-sosiaalisiin, "Rerum novarum" -kiertokirjeen jälkeen suosiota saaneisiin työväenyhdistyksiin kuului noin 315 000 jäsentä.
Apostolaatti 1900-luvun alussa tekivät ensimmäiset paavit yrityksiä vahvistaa maallikoiden toteuttamaa apostolaattia. Paavi Leo XIII perusti "Katolinen toiminta" -liikkeen ja 1925 Paavi Pius XI käynnisti maailmanlaajuisen organisaation "Catholic Action", jossa maallikot toteuttavat apostolaattia, mutta joka kuitenkin toimii kirkollisten viranhaltijoiden alaisuudessa.
Pius XI Kiertokirjeessään paavi toivoi eri säätyjen rauhanomaista rinnakkaiseloa yhteiskunnissa. Samalla paavi myös esitti toiveen siitä, että työelämän osapuolet jakaisivat saamiaan etuja solidaarisuus mielessään, jolloin he tulisivat toimineeksi kokonaisuuden parhaaksi. Paavi myös vierasti Italian fasistien ajamaa ja Itävallan käyttämää säätyjärjestelmää.
Anselm Canterburylainen Katolinen kirkko viettää Anselmin kuolinpäivää, 21. huhtikuuta, hänen muistopäivänään. Sama päivä on Suomessakin Anselmin nimipäivä. Paavi Klemens XI julisti Anselmin kirkonopettajaksi vuonna 1720. Kahdeksansataa vuotta hänen kuolemansa jälkeen, 21. huhtikuuta 1909, paavi Pius X julkaisi ensyklian "Communion Rerum", joka ylisti Anselmia ja hänen kirkollista uraansa ja kirjoituksiaan.
Catherine Labouré Pyhä Catherine Labouré (2. toukokuuta 1806 – 31. joulukuuta 1876) oli roomalaiskatolinen pyhimys, sisar, neitsyt ja näkijä, jonka uskotaan nähneen useasti näyssä Neitsyt Marian ja laittaneen alulle tämän hänelle näyttämän niin sanotun ihmeitätekevän mitalin () levittämisen. Häntä kutsutaan iäkkäiden ihmisten suojeluspyhimykseksi. Hänen kehonsa todettiin turmeltumattomaksi 1933, paavi Pius XI julisti hänet autuaaksi 28. toukokuuta 1933 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 27. heinäkuuta 1947. Hänen muistopäivänsä katolisessa kirkossa on 28. marraskuuta. Pyhä Catherine eli yhteensä 5 paavin hallintokausien aikana, nimittäin Pius VII:n, (1800-23) Leo XII:n, (1823-29) Pius VIII:n, (1829-30) Gregorius XVI:n (1831-46) ja autuaan Pius IX:n (1846-78) aikana.
Vuoden 1922 konklaavi 14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä "urbi et orbi" -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan, Vatikaanin vankeuden.
Vatikaanivaltio Pius XI kävi 1929 virallisia neuvotteluja fasistisen Italian johtajan Benito Mussolinin kanssa. Neuvottelujen tuloksena solmittiin samana vuonna lateraanisopimukset, jotka takasivat Vatikaanille itsenäisyyden ja katoliselle kirkolle suosituimmuusaseman Italiassa. Sopimukset siis perustivat Vatikaanin valtion, ja ne antoivat myös takaisin paavinistuimen riippuvuuden ja paaville määräysvallan Vatikaanissa. Lateraanisopimuksissa sovittiin myös konkordaatista Italian ja paavinistuimen välillä. Konkordaatin seurauksena katolisuudesta tehtiin valtionuskonto ja kouluissa alettiin opettaa uskontoa katolisen kirkon mukaisesti. Paavinistuin sai lisäksi korvauksia sitä kohtaan Italian ja paavinistuimen kiistassa saamistaan vääryyksistä. Korvausten summa oli 1 750 miljoonaa Italian liiraa. Paavi joutui tekemään itsekin vastapalveluksen Mussolinille, kuten esimerkiksi lopettamaan fasisteja vastustavan kristillisen kansanpuolueen tukemisen. Paavi Pius XI kielsikin pappeja osallistumasta politiikkaan, jolloin muun muassa kansanpuoluetta johtava Luigi Sturzo lähti vapaaehtoisesti maanpakoon.
Kardinaali Myös yleinen tapa katolisessa kirkossa on ollut entisten paavillisten lähettiläiden, nuntiusten, nimittäminen kardinaaleiksi. Tavan tarkoituksena on ollut se, että kardinaalikollegion diplomaattinen asiantuntemus pysyisi korkealla tasolla. Monet paavit, esimerkiksi Pius XI, Pius XII ja Johannes XXIII, olivat toimineet nuntiuksina ennen kardinaalin viran saamista.
Ekumenia 1800-luvun merkittävin ekumeeninen asiakirja on Nuorten Miesten Kristillisten Yhdistysten Maailmanliiton Pariisin Basis vuodelta 1855, josta tuli myöhemmin malli koko ekumeeniselle liikkeelle. Paavi Pius XI tuomitsi ekumeenisen liikkeen vuonna 1928.
Pius XI Loppuelämänsä ajan Pius XI laati lisää fasismia ja kansallissosialismia vastustavia kiertokirjeitä, mutta tuomitsi myös kommunismin ja piti sitä kirkolle vaarallisempana kuin fasismia ja kansallissosialismia. Tästä huolimatta Pius XI ei suhtautunut lainkaan ymmärtäväisesti myöskään fasismiin tai kansallissosialismiin, vaan puhui ”typerästä ja barbaarisesta rasismista”. Hitlerin vieraillessa 1938 Roomassa Pius XI lähti vierailun ajaksi paavin kesäpalatsiin Castel Gandolfoon. Pyhiinvaeltajille Pius XI selitti lähtöään sanomalla, että hän ei voinut katsoa, "kuinka Roomassa nostettiin salkoihin lippu, johon kuvattu risti ei ole Kristuksen risti." Samoin Pius XI järjesti kaikki vatikaanin museot suljetuiksi vierailun ajaksi, mitä ei oltu tehty sitten Leo XIII:n aikojen.
Pyhä Dominicus Nykyään dominikaanit vaikuttavat yli 100 maassa ja heillä on suunnilleen 6500 veljeä, 4000 nunnaa, 35 000 aktiivista sisarta ja yli 100 000 maallikkoa. Vuonna 2016 dominikaaneilla oli 560 seurakuntaa. Vuonna 1901 sääntökunnalla oli 14 kanonisoitua pyhimystä ja 215 autuasta. Kirkolla on ollut neljä dominikaanista paavia, nimittäin autuas paavi Innocentius V (n. 1225 - 1276), autuas paavi Benedictus XI (1240 - 1304), pyhä paavi Pius V (1504 - 1572) ja Jumalan palvelija paavi Benedictus XIII (1650 - 1730). Dominikaaneilla on myös oma riituksensa, dominikaaninen riitus, joka on yksi katolisen kirkon läntisistä riituksista ja jonka pyhä Dominicus perusti vuonna 1215.
Petrus Canisius Pyhä Petrus Canisius S.J. (8. toukokuuta 1521 Nijmegen – 21. joulukuuta 1597 Fribourg) oli roomalaiskatolinen alankomaalainen jesuiitta, pappi, kirjoittaja, pyhimys ja kirkonopettaja. Hän on Saksan, katolisen lehdistön ja katekismusten kirjoittajien suojeluspyhimys. Mies laati useita katekismuksia ja häntä on kutsuttu Saksan toiseksi apostoliksi, kun ensimmäinen on pyhä Bonifatius. Häntä on myös pidetty pyhän Ignatius Loyolan ja pyhän Francis Xavierin lisäksi keskeisenä vastareformaation hahmona. Autuas paavi Pius IX julisti miehen autuaaksi vuonna 1864 ja paavi Pius XI julisti hänet pyhimykseksi ja kirkonopettajaksi 1925. Katolisessa kirkossa miehen muistopäivä on 21. joulukuuta eli päivänä jona hän kuoli 76-vuotiaana.
Vatikaanivaltio Vatikaanivaltiolla on ollut perustamisestaan saakka suhteita diktatuureihin, ensimmäisenä Mussolinin johtamaan fasistiseen Italiaan. Paavi Pius XI hyväksyi 1933 konkordaatilla kansallissosialismin ja Hitlerin johtaman puolueen.
Vatikaanivaltio Vatikaania hallinnoiva Pyhä istuin omistaa myös Vatikaanin observatorion, joka on yksi maailman vanhimmista astronomisista instituuteista. Paavien kiinnostus tähtitiedettä kohtaan voidaan ajoittaa paavi Gregorius XIII:nteen, joka muun muassa kutsui jesuiittoihin kuuluvia matemaatikkoja ja astronomeja tekemään tieteellistä tutkimustyötä. Nykyinen Vatikaanin observatorio juontaa juurensa paavi Leo XIII:n julistukseen "Ut Mysticam", joka julkaistiin vuonna 1891. Alkujaan observatorio sijaitsi eräällä kukkulalla Pietarinkirkon takana, mutta paavi Pius X antoi sille uuden ja suuremman sijaintipaikan Vatikaanin puutarhojen alueelta. Vasta paavi Pius XI siirsi observatorion toiminnan pois Vatikaanista paavin kesäasunnolle Castel Gandolfoon. Entistä Vatikaanin observatoriota Vatikaanin alueella ei myöskään voitu enää 1980-luvulla käyttää Rooman valosaasteen takia, joten observatoriolle perustettiin toinen tutkimuslaitos Italian ulkopuolelle Yhdysvaltain Arizonaan. Jesuiittojen hallinnoiman teleskoopin spektroskooppi on nimetty Luciferiksi.
Pius XI Pius XI vastusti kiivaasti fasismia ja kansallissosialismia, mutta myös kommunismia. Pius XI muun muassa tuomitsi Neuvostoliiton virallisena oppinaan käyttämän ateistisen marxismin.
Riemuvuosi (kristinusko) Paavi Bonifatius VIII aloitti vuonna 1300 pyhien vuosien viettämisen perinteen. Pyhä vuosi on ainakin teoriassa sama kuin riemuvuosi. Aluksi pyhää vuotta vietettiin 50 vuoden välein, mutta sittemmin 33 vuoden välein. Vuodesta 1470 sitä on vietetty 25 vuoden välein. Paavi Pius XI sääsi vuosiksi 1929 ja 1933 ylimääräiset pyhät vuodet. Myös paavi Johannes Paavali II sääsi vuodeksi 1983 ylimääräisen pyhän vuoden. Pyhä vuosi alkaa Roomassa pidettävin juhlamenoin edellisen vuoden jouluna.
Pius XI Noustuaan valtaan 1933 Hitler toteutti kyseisen kirkkopoliittisen ohjelman ja ilmoitti, että hallitus ”takaa kristilliselle kasvatukselle sille kuuluvan vaikutuksen koulussa, kantaa huolta kirkon ja valtion hyvästä yhteistyötä sekä pyrkii pitämään yllä ja edelleen kehittämään hyviä suhteita paavinistuimeen.” Vatikaani aloitti pian neuvottelut konkordaatin solmimisesta. Neuvotteluja johti kardinaalivaltiosihteeri Eugenio Pacelli, josta myöhemmin tuli Pius XI:n seuraaja paavi Pius XII. Konkordaatti allekirjoitettiin 20. heinäkuuta 1933.
Pius XI Solmiessaan konkordaatin Italian kanssa Pius XI onnistui lopettamaan Vatikaanin vankeuden. Samalla hän sai aikaan Vatikaanivaltion perustamisen, mikä tiesi maallisen vallan palaamista paaville lähes kuudenkymmenen vuoden tauon jälkeen. Pius XI tuli kuitenkin konkordaattia solmiessaan myös tehneeksi hallaa italialaiselle demokratialle sekä siivittäneeksi tietä nousevalle fasismille. Kuitenkin viimeisinä vuosinaan Pius XI oli alkanut taistella fasismia ja natsismia vastaan.
Johannes XXIII Käytyään läpi pappisseminaarin nuori Roncalli siirtyi jatkamaan opintojaan Rooman kaupungissa. Roncalli vihittiin papiksi Roomassa vuonna 1904, ja hän pääsi sekä opettajaksi että seurakuntapapiksi Bergamoon. Siellä Roncalli työskenteli Bergamon kaupungin piispan sihteerinä ja opetti samalla kirkkohistoriaa. Hän tutustui Achille Rattin – tulevaan paavi Pius XI:een – suorittaessaan 1500-luvun kirkkohallintoon liittyviä tutkimuksia Milanon Biblioteca Ambrosiniassa. Vuonna 1925 Roncalli vihittiin piispaksi, ja samalla paaviksi kohonnut Pius XI nimitti hänet diplomaatiksi Bulgariaan. Vuonna 1934 Roncalli nimitettiin paavin lähettilääksi Kreikkaan ja Turkkiin.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Benedictus XV:n seuraajaksi valittiin vuoden 1922 konklaavissa Milanon arkkipiispa ja kardinaali Achille Ratti. Alun perin vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat olleet kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali La Fontane, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. 14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä "urbi et orbi" -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Tämä osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan.
Pius XI Pius XI halusi myös lopettaa Italian ja Pyhän istuimen välisen riidan ja onnistuikin tässä. Jo vuonna 1919, jolloin Benedictus XV oli ollut paavina, oli aloitettu neuvottelut paavillisen kuurian ja Italian valtion välillä. Ennen vuonna 1929 järjestettyjä virallisia neuvotteluja Pius XI:n aikana oli käyty myös muutamia epä- ja puolivirallisia neuvotteluja Italian kanssa.
Pius II Paavi Pius II oli syntynyt Pienzassa. Paaviksi valitsemisen jälkeen hän ryhtyi toteuttamaan suurisuuntaisia rakennussuunnitelmia synnyinkaupungissaan. Hän ei kuitenkaan nähnyt niiden toteutumista kuin osin, koska hän kuoli ennen niiden valmistumista.
Subsidiariteettiperiaate Subsidiariteettiperiaate on "persoonan" ja "solidaarisuuden" ohella yksi katolisen kirkon sosiaalietiikan kolmesta periaatteesta. Nämä kolme periaatetta määritteli paavi Pius XI sosiaaliensyklikassa "Quadragesimo anno" vuonna 1931. Subsidiaarisuuden periaatteen mukaan valtion tulisi hajauttaa valtaansa pienille paikallisille ja toimialaltaan rajatuille kansalaisjärjestöille. Tämä "lähipäätösperiaate" oli myös suunnattu totalitaarisia järjestelmiä, erityisesti kommunismia vastaan.
Pius X Paavi Pius XII julisti Pius X:n pyhimykseksi vuonna 1954. Pius X oli ensimmäinen pyhimykseksi julistettu paavi sitten 1500-luvulla uskonpuhdistusta vastaan taistelleen Pius V:n.
Mit brennender Sorge Ensyklikan alkusanojen mukaan paavi Pius XI sanoo tarkkailevansa "syvästi huolestuen ja enenevästi oudoksuen kirkon kärsimystietä ja sen uskollisina pysyneiden jäsenten kasvavaa ahdinkoa". Paavi syyttää Saksan valtakunnanhallitusta siitä, ettei se alun alkaenkaan ole todella sitoutunut vuonna 1933 solmittuun valtakunnankonkordaattiin, vaan se on tehnyt sopimuksen uudelleentulkinnasta, sen sisällöllisestä mitätöimisestä ja jopa sen julkisesta rikkomisesta politiikkansa välineen. Hän syyttää Hitlerin hallitusta useista sopimusrikoista, kuten katolisten järjestöjen kieltämisestä ja toiminnan vaikeuttamisesta, katolisten julkaisujen kieltämisestä sekä kirkon työntekijöiden ja sen sanoman julkisesta häpäisemisestä.
Tridentiininen messu Paavi Leo XIII määräsi, että messun päätteeksi on luettava polvistuneena kolme Ave Mariaa, Salve Regina, lauselma ja vastauslauselma sekä rukous syntisten kääntymisestä ja Pyhän Kirkon vapaudesta ja korotuksesta, sekä lopuksi rukous arkkienkeli Mikaelille. Pius X lisäsi kolminkertaisen rukoushuudon "Jeesuksen pyhä sydän, armahda meitä!". Pius XI määräsi, että nämä rukoukset tuli rukoilla Venäjän kääntymiseksi. Nämä rukoukset eivät olleet osa messukaavaa, ja ne rukoiltiin yleensä kansankielellä.
Tuomas Akvinolainen Vuonna 1880 Tuomas julistettiin kaikkien katolisten koulujen suojeluspyhimykseksi. Hänen muistopäiväänsä vietetään 28. tammikuuta. Vuonna 1923 paavi Pius XI antoi hänelle arvonimen "studiorum dux" (”opintojen ohjaaja”). Vuodesta 1974 Tuomaan maalliset jäännökset ovat olleet sijoitettuna Toulousen Jakobiinikirkkoon. Napolissa Pyhän Januariuksen katedraalin lähellä olevassa luostarissa näytetään vierailijoille edelleen munkinkammiota, jossa hänen sanotaan eläneen.
Pius XI Vuoden 1922 konklaavi kokoontui valitsemaan seuraajaa samana vuonna kuolleelle paavi Benedictus XV:lle. Konklaavin alkaessa vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali La Fontane, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmasosan enemmistöä. Kun kumpikaan ehdokas ei näyttänyt saavan tarpeeksi kannatusta, Gasparri sanoi Rattille:
Paaviuden historia Benedictus XV:n seuraajaksi valittiin vuoden 1922 konklaavissa Milanon arkkipiispa ja kardinaali Achille Ratti. Alun perin vahvimmat ehdokkaat paaviksi olivat olleet kardinaalivaltiosihteeri Pietro Gasparri ja kardinaali La Fontane, mutta kummankaan ei onnistunut kerätä taakseen tarvittavaa kahden kolmanneksen enemmistöä. 14. äänestyskerralla konklaavi päätyi kompromissiehdokkaaseen, tiedemiehenäkin mainetta keränneeseen Rattiin. Hän otti nimekseen Pius XI, vaikka jatkoikin edeltäjänsä linjalla eikä Pius X:n. Jo paavin antaessa perinteistä "urbi et orbi" -siunaustaan oli havaittavissa muutosta, koska paavi antoi poikkeuksellisesti siunauksensa Pietarinkirkon ulkoparvekkeelta eikä sisältä, kuten "Vatikaanin vangit" olivat tehneet. Se osoitti selvästi, että uusi paavi halusi ratkaista Italian ja Vatikaanin välisen riidan.
Kirkkovaltio Paavin vaatimus katolilaisten boikotista Italian vaaleissa jäi huomiotta, eikä katolinen maailma tullut paavin avuksi. 1920-luvulla paavi Pius XI luopui aluevaatimuksistaan ja allekirjoitti lateraanisopimukset (Rooman kondordaatti) 1929, joka loi Vatikaanivaltion, Pyhän istuimen maallisen alueen.
Pius XI Vuonna 1912 Ratti siirtyi työskentelemään Vatikaanin kirjastoon. Jo tällöin hänet tunnettiin kansainvälisestikin kuuluisana tutkijana. 1914 Rattista tuli Vatikaanin kirjaston johtaja. Vuonna 1919, ensimmäisen maailmansodan jälkeen, silloinen paavi Benedictus XV nimitti Rattin Vatikaanin edustajaksi Puolaan ja Baltian maihin. Tässä tehtävässä toimiessaan Ratti joutui tutustumaan muun muassa kansalliskiihkoon ja kommunismiin, joiden hän katsoi muodostavan uhan sekä katoliselle kirkolle että eurooppalaiselle kulttuurille.
Vacheron Constantin Vacheron Constantin ​[vaʃərɔ̃ kɔ̃stɑ̃tɛ̃] on vuonna 1755 perustettu sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys, joka kuuluu Richemont-konserniin. Se työllistää maailmanlaajuisesti yli 400 ihmistä, joista suurin osa on Geneven ja Vallée de Joux’n tehtaissa. Tunnettuja Vacheron Constantin -kellojen omistajia ovat olleet Napoleon Bonaparte, paavi Pius XI ja Harry S. Truman. Vacheron Constantin on yksi kellomaailman kolmesta arvostetuimmasta valmistajasta Patek Philippen ja Audemars Piguet’n kanssa.
Vatikaanivaltio Pius XI myös kartutti Vatikaanin kirjaston kokoelmia, olihan hän itsekin entinen kirjastonhoitaja. Huomattavien lahjoitusten vastaanottamisten lisäksi Pius XI myös osti erilaisia kokoelmia. Ensimmäisen maailmansodan mullistusten takia markkinoilla liikkui paljon erilaisia kirjastoja, joista suuri osa oli hajonneen Itävalta-Unkarin kaksoismonarkian alueelta. Sivistyneen humanistipaavi Nikolaus V:n tapaan Pius XI lähetti asiamiehiä ympäri Eurooppaa hankkimaan Vatikaaniin kirjallisuutta sekä käsikirjoituksia.
Pyhä Thérèse Pyhä Lisieuxin Thérèse O.C.D. (; symtymänimeltään Marie Francoise Therese Martin; 2. tammikuuta 1873 Alençon – 30. syyskuuta 1897 Lisieux) oli roomalaiskatolinen ranskalainen karmeliittanunna, naispyhimys, neitsyt ja 33. katolisen kirkon 36:sta kirkonopettajasta. Nainen on floristien, lähetysmissioiden, lähetystyöntekijöiden, pilottien, tuberkuloosin, AIDS-sairastajien, vanhempien menettämisen. Australian, Ranskan, Alaskan Fairbanksin hiippakunnan, Kalifornian, Alaskan Juneaun hiippakunnan ja Coloradon Pueblon hiippakunnan suojeluspyhimys. Hänen tunnuksiaan ovat ruusut, ruusuja pitävä paljasjalkakarmeliitta, karmeliittanunna ruusuja jaloillaan, Jeesus-lapsen ja Jeesuksen kasvojen kuvia pitelevä karmeliittanunna, krusifiksia ja ruusuja pitelevä karmeliittanunna ja kirja. Pyhä paavi Pius X avasi pyhän Thérèsen kanonisaatioprosessin 10. kesäkuuta 1914, paavi Pius XI julisti hänet autuaaksi 29. huhtikuuta 1923, kanonisoi hänet 17. toukokuuta 1925 ja paavi Johannes Paavali II julisti hänet kirkonopettajaksi 19. lokakuuta 1997. Myös pyhän Thérèsen vanhemmat on julistettu autuaiksi 19. lokakuuta 2008 paavi Benedictus XVI:n toimesta. Katolisessa kirkossa hänen muistopäiväänsä vietetään 1. lokakuuta.
Pius X Paavi Pius X oli vuoteen 2014 asti ainoa 1800- ja 1900-luvun paaveista, joka oli julistettu pyhimykseksi. Julistamisen teki vuonna 1954 silloinen paavi Pius XII. Jo Pius X:n elinaikana häneltä pyydettiin esirukouksia, joiden kerrottiin tehneen ihmeitä. Hänen autuaaksijulistamisprosessinsa aloitettiinkin jo kymmenen vuotta hänen kuolemansa jälkeen.
Roberto Bellarmino Pyhän Roberton elinaikana hallitsivat seuraavat paavit: Paavali III, (1534-49) Julius III, (1550-55) Marcellus II, (1555) Paavali IV, (1555-59) Pius IV, (1559-65) pyhä Pius V, (1566-1572) Gregorius XIII, (1572-85) Sixtus V, (1585-90) Urbanus VII, (1590) Gregorius XIV, (1590-91) Innocentius IX, (1591) Klemens VIII, (1592-1605) Leo XI, (1605) Paavali V (1605-21) ja Gregorius XV. (1621-23)
Pius XI Paavin terveys heikkeni hänen myöhempinä vuosinaan, ja helmikuussa 1939 hän lopulta kuoli Vatikaanin Apostolisessa palatsissa. Pius XI haudattiin Pietarinkirkon pääkappeliin, lähelle apostoli Pietarin hautaa.
Paavit 1800-luvulta nykypäivään Paavit 1800-luvulta nykypäivään tarkoittavat vuonna 1799 kuolleen paavi Pius VI:n seuraajia. Pius VI oli viimeinen todellista maallista valtaa käyttänyt paavi, joten hänen seuraajiensa valta oli pikemminkin henkistä ja rajoittui maallisesti vain tiettyinä aikoina Kirkkovaltion ja tiettyinä aikoina Vatikaanivaltion sisälle.
Cesena Alkujaan Cesena lienee ollut etruskien kaupunki, mutta roomalaiset lienevät ottaneet sen haltuunsa 300-luvulla eaa. Paavi Pius VII on syntynyt kaupungissa.
Louis de Montfort Pyhä Louis-Marie Grignion de Montfort (31. tammikuuta 1673 Montfort-sur-Meu, Ranska – 28. huhtikuuta 1716 Saint Laurent-sur-Sèvre, Ranska) oli ranskalainen roomalaiskatolinen pappi, sääntökuntien perustaja, lähetystyöntekijä ja mariologi. Hän on laatinut esimerkiksi mariaaniset teokset "Secret of Mary" ja "Treatise on True Devotion to the Blessed Virgin." Paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 1888 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 1947. Hän eli seuraavien 5 paavien hallintoaikoina: Klemens X, (1670-76) autuas Innocentius XI, (1676-89) Aleksanteri VIII, (1689-91) Innocentius XII (1691-1700) ja Klemens XI. (1700-21) Katolisessa kirkossa pyhän Louisin muistopäivää vietetään 28. huhtikuuta eli päivänä jona hän kuoli 43-vuotiaana.
Pius XI Pius XI:n noustessa paaviksi vuonna 1922, nousi samana vuonna myös fasistinen Benito Mussolini Italian pääministeriksi. Tämä oli tärkeä tapahtuma myöhemmin Pius XI:n kaudella solmittuja Lateraanisopimuksia ajatellen, sillä sopiessaan Italian ja paavinistuimen kiistan Mussolini arveli saavansa arvostusta ulkomailta.
Liettuan vallankaappaus 1926 Kristillisdemokraattien koalitio piti hallitusvaltaa yksin käsissään vuosina 1924–1925. Oppositiota ja lehdistöä vainottiin. Kirkon asemaa pyrittiin vahvistamaan ja katolisille järjestöille annettiin rahaa valtion budjetista mittavia summia. Toukokuussa 1926 paavi Pius XI muodosti kahdella bullalla Kaunasin arkkihiippakunnan ja sen alaiset hiippakunnat. Vilna ja Sejny jäivät näiden ulkopuolelle, mikä tarkoitti käytännössä sitä, että paavi tunnusti Puolan–Liettuan sodan seurauksena muodostuneet rajat. Tämä taas oli paha takaisku katoliselle hallitukselle. Hallituksen suosiota heikensi myös sen kyvyttömyys vastata maata vaivaavaan talouskriisiin.
Pius X Paavi Pius X:n julkinen esiintyminen poikkesi myös hänen diplomaattisesta ja kuninkaallisesti esiintyneestä edeltäjästään paavi Leo XIII:sta. Toisin kuin Leo XIII, Pius X ei halunnut käyttää paavin kannettavaa valtaistuinta, eikä myöskään toivonut tohveleitaan suudeltavan. Myös paavillisilla vastaanotoilla hän poikkesi edeltäjänsä toimintatavoista pyytämällä tulijat istumaan, eikä jäämään polvilleen paavin eteen. Paavina Pius X lisäksi ei nukkunut edeltäjänsä prameassa sängyssä, eikä aterioinut yleisen tavan mukaan yksin. Myös taustaltaan Pius X oli poikkeuksellinen paavi, sillä yksikään toinen paavi 1800-luvulla ei ollut toiminut ennen paaviksi tuloaan seurakuntapappina.
Pius XI Achille Ratti syntyi Desiossa, Milanon maakunnassa vuonna 1857. Hänen isänsä oli lombardialainen silkkitehtaan johtaja. Vuonna 1879 Ratti vihittiin papiksi käymänsä pappisseminaarin jälkeen. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan teologiaa, filosofiaa ja kirkko-oikeutta Rooman kaupungissa. Siirtyessään vuonna 1888 Milanossa sijaitsevaan Biblioteca Ambrosianaan töihin Ratti oli keskiaikaisen liturgian tuntija sekä oppinut kirkkohistorioitsija. Toimiessaan Biblioteca Ambrosianassa Ratti tapasi siellä 1500-luvun kirkkohallintoa tutkivan Angelo Giuseppe Roncallin, josta myöhemmin tuli paavi Johannes XXIII. Ratti menestyi hyvin Biblioteca Ambrosianassa, jonka johtajaksi hän yleni vuonna 1907.
Klemens Maria Hofbauer Pyhä Klemens Maria Hofbauer C.Ss.R. (26. joulukuuta 1751 Tasswitz, Määri, nykyinen Tšekin tasavalta – 15. maaliskuuta 1820, Wien, Itävalta) oli määriläinen pappi, redemptoristi, saarnaaja, pyhimys sekä Wienin apostoli ja kaupungin suojeluspyhimys. Pyhimystä kunnioitetaan redemptoristisääntökunnan kanssaperustajana pyhän Alphonsus Maria Liguorin rinnalla. Autuas paavi Pius IX julisti hänet kunnianarvoisaksi 14. toukokuuta 1876, paavi Leo XIII julisti hänet autuaaksi 29. tammikuuta 1888 ja pyhä paavi Pius X julisti hänet pyhimykseksi 20. toukokuuta 1909. Sama paavi Pius X julisti miehen Wienin suojeluspyhimykseksi vuonna 1914. Hänen muistopäiväänsä vietetään 15. maaliskuuta. Muita Klemens-nimisiä pyhimyksiä ovat esimerkiksi pyhä paavi Klemens I, pyhä Clemens Scotus ja pyhä Klemens Aleksandrialainen, sekä Klemens-nimisiä paaveja on paavi Klemens XIV:hen asti.
Pius X 1907 Pius X julkaisi luettelon 65 eri harhaopista. Samoin oli tehnyt hänen edeltäjänsä edeltäjä Pius IX, joka oli julkaissut modernisminvastaisen luettelonsa nimeltä "Syllabus errorum" vuonna 1864. Vuonna 1908 julkaisemassaan kiertokirjeessä "Pascendi dominici gregis" paavi Pius X sanoi modernismin olevan kaikkien harhaoppien koostuma. Kiertokirjeen luonnostelun oli tehnyt paavilliseen kuuriaan kuuluva teologi. Kiertokirjeessä modernisteihin suhtauduttiin aggressiivisesti, ja heitä kutsuttiin muun muassa jumalattomiksi ja petollisiksi kirkon vastustajiksi. Kiertokirjeessä paavi sanoi modernistien muodostavan uhan uskonnolle, ja hän kielsikin ihmisiä lukemasta modernistien kirjoituksia.
Ristin Johannes Pyhä Ristin Johannes O.C.D. (; syntymänimeltään Juan de Yepes y Alvarez; 24. kesäkuuta 1542 Hontoveros – 14. joulukuuta 1591 Ubeda) oli espanjalainen roomalaiskatolinen miespyhimys, sääntökuntalainen, pappi, kirkonopettaja, sääntökunnan perustaja, mystinen teologi ja kirjoittaja. Hän on kontemplatiivisen elämän, kontemplatiivisten ihmisten, mystisen teologian, mystikkojen ja espanjalaisten runoilijoiden suojeluspyhimys. Paavi Klemens X julisti Ristin Johanneksen autuaaksi 25. tammikuuta 1675, paavi Benedictus XIII julisti hänet pyhimykseksi 27. joulukuuta 1726 ja paavi Pius XI julisti hänet 26:nneksi nykyään 37:sta kirkonopettajasta 24. elokuuta 1926, jona hänet tunnetaan erityisnimellä "Doctor mysticus" eli mystinen tohtori. Pyhän Avilan Teresan kanssa he perustivat paljasjalkaisten karmeliittojen sääntökunnan, jonka perustuspäivänä pidetään 28. marraskuuta 1568 ja jolla oli 2937 pappia, 4071 miessääntökuntalaista ja 639 seurakuntaa vuonna 2016. Hänen juhlapäiväänsä vietetään katolisessa kirkossa 14. joulukuuta eli hänen kuolinpäivänään.
Vatikaanivaltio Italian yhdistymisvaiheessa kuningas Viktor Emanuel II miehitti Kirkkovaltion sotilaallisesti vastoin paavi Pius IX:n tahtoa. Tästä alkoi Vatikaanin vankeutena tunnettu aika, jolloin paavinistuin säilytti viileät suhteet Italian valtioon ja jolloin paavit kieltäytyivät poistumasta Pietarinkirkon lähialueilta. Pius IX:tä seuranneet paavit pitivät edelleen suhteet Italiaan kylminä. Pius IX:tä paavinistuimelle seurasi ensin Leo XIII, sitten Pius X ja Pius XI:n edeltäjä Benedictus XV. Vasta Benedictus XV:n pontifikaatin aikana alkoivat jonkinasteiset neuvottelut Italian valtion kanssa.
Pius X Pius X julistettiin pyhimykseksi 1954. Edellinen pyhimykseksi julistettu paavi oli 1500-luvulla elänyt Pius V. Jo pelkkä Pius X:n autuaaksijulistaminen oli 1950-luvulla sangen poikkeuksellista, koska siihen aikaan Pius X:stä tuli ainoa 1800-luvun jälkeen autuaaksi julistettu paavi. Myöhemmin muitakin 1800- ja 1900-luvun paaveja julistettiin autuaiksi ja pyhiksi.
Vatikaanin radio Vatikaanin radio aloitti lähetyksensä kutsumerkillä HVJ kahdella lyhytaaltotaajuudella 10 kilowatin lähettimillä 12. helmikuuta 1931. Avauslähetyksessä puhui paavi Pius XI. Radion "isänä" tunnettu Guglielmo Marconi oli paavin henkilökohtainen ystävä ja toimi radioaseman teknisenä johtajana. Vuonna 1933 rakennettiin pysyvä mikroaaltolinkki Vatikaanin palatsin ja paavin kesäasunnon Castel Gandolfon välille. Vuonna 1936 radioasema sai ITU:lta erityisluvan suunnata lähetyksiään ilman maantieteellisiä rajoitteita. 25. tammikuuta 1937 asema sai uuden 25 kilowatin Telefunkenin lähettimen ja kaksi suunta-antennia. Nyt asema lähetti yli 10 taajuudella.