mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Linnunlaulu (Helsinki) Eläintarhan huvilat on rakennettu etupäässä 1880- ja 1890-luvulla. Jo aikaisemmin alueella oli kuitenkin ollut muutamia rakennuksia, joista tunnetuin oli 1840-luvulla rakennettu, aikoinaan ravintolana ja kahvilana toiminut Vihreä huvila (Gröna villan).
Loro Parque Loro Parque ("Papukaijapuisto") on erityisesti papukaijoihin erikoistunut eläintarha, joka sijaitsee Kanariansaarilla, Teneriffalla. Puisto sijaitsee Puerto de la Cruzissa saaren pohjoisosassa. Eläintarhan on perustanut saksalaissyntyinen Wolfgang Kiessling vuonna 1972.
Olavi Tikka Tikka on myös suositun Hevisaurus-lastenmusiikkiyhtyeen laulaja. Hän on toiminut yhtenä käsikirjoittajana Komediateatteri Arenan Linnanmäen Peacock-teatterissa esittämissä Jurahevimusikaaleissa "Eläintarhan Yövahti" (2011), "Salainen tehtävä" (2012) ja "Velhojenvuoren salaisuus" (2013).
Frei Otto Otto työskenteli vuodet 1975–1980 Rolf Gutbrodin ja Ted Happoldin kanssa Saudi-Arabiassa, jonne he suunnittelivat Kuningas Abdulazizin yliopiston telttamaisen liikuntahallin. Otton suunnittelema on myös Münchenin eläintarhan ultrakevyt lintuhuone.
Zoologischer Gartenin rautatieasema Zoologischer Gartenin rautatieasema (, yleisesti vain "Bahnhof Zoo") on keskeinen rautatieasema Berliinissä. Alkujaan vuonna 1882 avattu asema sijaitsee kaupungin läntisessä keskustassa ("City West"). Se on saanut nimensä viereisen eläintarhan mukaan.
Viktor Ferdinand Brotherus Viktor Ferdinand Brotherus (28. lokakuuta 1849 Sund, Ahvenanmaa – 9. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä ja sammaltutkija.
Arvid Hjalmar Brotherus Brotheruksen vanhemmat olivat kollegianeuvos Alexander Nikolai Brotherus ja Helena Amalia Taulerus. Sammaltutkijana tunnettu Viktor Ferdinand Brotherus oli hänen vanhempi veljensä. Allan Brotherus kävi Helsingin normaalikoulua päästen ylioppilaaksi 1873. Brotherus valmistui filosofian kandidaatiksi 1880 ja maisteriksi 1882.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus oli aikansa sammaltutkijoista kuuluisin, varsinkin lehtisammalten tuntija. Brotherus julkaisi lähes 200 tutkimusta; hänen kuvaamiaan tieteelle uusia lajien tyyppinäytteitä on 1800. Brotherus teki työuransa tyttökoulun opettajana, mutta sai ansioistaan professorin arvon.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotheruksen vanhemmat olivat kollegineuvos Alexander Brotherus ja Helena Amalia Taulerus. Hän tuli ylioppilaaksi 16-vuotiaana 1866 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1870 ja filosofian tohtoriksi 1884. Brotherus toimi vuodesta 1876 Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun luonnonhistorian ja matematiikan opettajana.
Hjalmar Brotherus Hjalmar Viktor Brotherus (24. marraskuuta 1885 Helsinki – 25. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli fysiikan professori ja Teknillisen korkeakoulun rehtori.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus oli aikanaan uranuurtaja lehtisammalten tutkimuksessa. Hän oli aikansa merkittävin lehtisammalten tuntija. Hän julkaisi lukuisia tutkimuksia lähes joka mantereen lehtisammalkasvistoista. 
Brotherus kuvasi tieteelle uusia sammallajeja n. 1800 ja lisäksi useita uusia sammalsukuja. Omien tyyppinäytteidensä lisäksi hän sai muilta tutkijoilta useita tuhansia tyyppinäytteiden kaksoiskappaleita.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus osallistui kolmeen retkeen Kuolan niemimaalle (1872, 1885, 1887) mm. Suureen Kuolan-retkeen. Hän teki kaksi matkaa Kaukasukselle (1877, 1881) ja matkan Keski-Aasiaan Turkestaniin ja Tienšaniin (1896).
Viktor Ferdinand Brotherus Väitöskirjansa Brotherus julkaisi Kaukasuksen alueen sammalten levinneisyydestä. Kirjoitettuaan Kaukasuksen alueen sammalista teoksen "Enumeratio muscorum Caucasi" (1892) hänestä tuli kansainvälisesti kuuluisa sammaltutkijoiden keskuudessa ja hänelle alettiin lähettää näytteitä tunnistettaviksi ympäri maailmaa.
Viktor Ferdinand Brotherus 1800-luvun loppupuolelta alkaen V. F. Brotherus alkoi saada Japanista lehtisammalnäytteitä M. E. Wichuralta. Brotherus oli myös kirjeenvaihdossa lukuisten japanilaisten kanssa ja hänellä oli herbaariossaan tuhansia näytteitä, jotka olivat yli sadan japanilaisen kerääjän lähettämiä. Hänen kokoelmansa ja työnsä muodosti hyvän perustan Japanin sammalkasviston tutkimukselle. Kun 1900-luvun alussa japanilaiset tutkijat halusivat itse kartoittaa maansa itiökasvilajistoa he saivat siihen merkittävää apua V. F. Brotherukselta. Brotherus julkaisi 1899 ensimmäisen laajaan aineistoon perustuvan tutkimuksen Japanin sammalkasvistosta "Neue Beiträge zur Moosflora Japans". Hän kuvasi Japanista yli 200 tieteelle uutta lajia.
Tapani Brotherus Tapani Brotherus syntyi helsinkiläiseen kulttuurisukuun. Hänen isoisänsä K. R. Brotherus (1880–1949) oli valtio-opin professori ja Helsingin yliopiston rehtori. Tapani Brotheruksen isä Heikki Brotherus (1909–1985) oli diplomaatti ja toimittaja-kirjailija.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus julkaisi myös neljä eksikaattikokoelmaa. Eksikaatti on samalta paikalta ja samasta lajista kerätty laaja aineisto, joka jaetaan ja levitetään museoille eri puolille maailmaa. Eksikaatti on eräänlainen tyyppinäytekokoelma lajista. Brotheruksen eksikaatteja olivat mm. "Musci Fenniae exsiccati" (1871-1888) sekä "Musci turcestanici" (1899-1903).
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus oli luonteeltaan vaatimaton ja sulkeutunut. Hänen saavutuksensa tutkijana mahdollistivat täsmällisyys, ahkeruus ja työteliäisyys, joista hänet tunnettiin. Kuollessaan vuonna 1929 keuhkokuumeeseen hän oli tutkijapiireissä kunnioitettu sammaltutkimuksen huippunimi maailmassa. Kuvaavaa hänen vaatimattomuudelleen oli, että kun hänen hautajaisiinsa tuli ulkomailta vieraita, jotka ylistivät hänen saavutuksiaan, ei hänen koulunsa opettajakunta ollut aavistanutkaan, mikä mies tuo heidän rakastamansa lehtori oikein olikaan.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotheruksen päätyö oli hänen lehtisammalten systematiikkaa käsittelevä yleiskatsauksensa, joka ilmestyi osana 22-osaista maailman kasvilajiston kokoomateosta "Die natürlichen Pflanzenfamilien". Teoksen toimitti saksalainen A. Engler 1889-1915. Brotheruksen "Musci" -lehtisammalosa valmistui 1909 ja siinä oli 522 sivua. Brotherus kirjoitti osaa kahdeksan vuotta. Se on ollut pitkään käyttökelpoinen ja ainoa olemassa oleva yleiskatsaus maailman lehtisammallajistoon.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus sai kirjeenvaihtonsa kautta jo 1800-luvun puolella sammalnäytteitä Kiinasta. Monet tutkimusretkikunnat lähettivät myös hänelle näytteitään Kiinan retkiltään. Pikkuhiljaa hänen kokoelmansa kasvoi maailman laajimmaksi Kiinan sammalia käsittäväksi kokoelmaksi, jossa oli 1848 näytettä. Niistä Brotherus kuvasi kaikkiaan 235 tieteelle uutta lajia ja 10 uutta sukua. Kun Kiinan oma sammaltutkimus oli lapsenkengissä 1980-luvulle saakka, väitteli yksi kiinalainen alalta tohtoriksi Helsingissä 1981. Silloin sanottiin, että oli helpompaa tutkia Kiinan sammalkasvistoa Helsingissä kuin Kiinassa. Brotheruksen kirjoittama Kiinan sammalkasvio "Symbolae Sinicae Musci" on edelleen Kiinan sammaltutkimuksen perusteos.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotheruksen tutkimusmatkojen kohteita kotimaassa olivat mm. Pohjois-Häme, Helsingin seutu, Vihti, Ahvenanmaa, Kajaanin seutu ja Kuusamo.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotherus oli ahkera kirjeenvaihtaja eri tutkijoiden kanssa. Kirjeenvaihtoa ja näytteiden lähettämistä lisäsi myös Brotheruksen nopeus näytteiden määrittämisessä ja vastaamisessa. Hän sai määritettäväkseen paljon näytteitä sammalista eri puolilta maailmaa. Niitä toimitettiin hänelle mm. Etelä-Amerikasta, Afrikasta, Kiinasta, Japanista, Australiasta ja Uudesta Seelannista saakka. Mm. preussilainen Itä-Aasian retkikunta ja monet muut retkikunnat lähettivät sammalnäytteensä Brotherukselle. Brotheruksen kirjekokoelmassa on yli 4 000 hänen saamaansa kirjettä. Sitä säilytetään Helsingin yliopiston kirjastossa. Joitakin kirjeitä on myös julkaistu (Koponen 1989).
Viktor Ferdinand Brotherus Kokoelmaa säilytetään nykyisin Helsingin yliopiston Kasvimuseossa. Kokoelma on niin laaja, ettei sitä vieläkään ole pystytty täysin kartoittamaan ja siirtämään tietokantaan. Brotheruksen näytteiden nimeämis- ja merkitsemistapa oli myös omalaatuinen, joten sekin on aiheuttanut lisätyötä museon tutkijoille.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotheruksen kirjeenvaihto oli laajaa ja hän sai määritettäväkseen runsaasti näytteitä. Brotheruksen tyylinä oli määrittää näytteet hyvin nopeasti sekä julkaista tulokset viivyttelemättä, josta hän sai mainetta aina Japania myöten. Ansioistaan tutkijana Brotherukselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1921.
K. R. Brotherus Yksi Brotheruksen kiinnostuksen kohteita oli uskonnonvapauskysymys. Hän otti kantaa tähän aiheeseen muun muassa ylioppilaskunnan eri järjestöissä. Vuonna 1910 Brotherus julkaisi ylioppilaiden keskusteluseuran kirjasarjassa tutkielman "Valtio ja valtiouskonto", jossa hän otti kantaa uskonnonvapauden puolesta. Valtioneuvosto kutsui Brotheruksen vuonna 1919 perustetun uskonnonvapauskomitean puheenjohtajaksi. Komitean työn tuloksena syntyi ehdotus Suomen ensimmäisestä uskonnonvapauslaista, joka hyväksyttiin eduskunnassa ja astui voimaan vuonna 1921. Brotherus jatkoi aiheen tutkimista jatko-opinnoissaan, minkä tuloksena hän julkaisi aiheesta vuonna 1923 teoksen "Valtio ja kirkko". Teos käsittelee sekä uskonnonvapauskysymyksen historiaa että Suomessa säädetyn uskonnonvapauslain merkitystä.
Viktor Ferdinand Brotherus Brotheruksen sammalkokoelma eli sammalherbaario oli maailman suurin yksityisen ihmisen keräämä ja käsitti kaikkiaan 120 000 näytettä ja 15 500 lajia. Brotheruksen kuvaamia tieteelle uusia lajeja on 1800. Lisäksi kokoelmassa on tuhansia muiden lähettämiä tyyppinäytteiden kaksoiskappaleita. Helsingin yliopisto] osti kokoelman Brotherukselta hänen elinaikanaan 220 000 markalla 1924.
Heikki Brotherus Heikki Brotherus oli naimisissa vuodesta 1935 Katri Liisa Ignatiuksen kanssa. Heidän poikiaan ovat suurlähettiläs Tapani Brotherus ja suomentaja Matti Brotherus.
Amos Brotherus Amos Brotherus (s. 2001) on suomalainen lapsinäyttelijä, joka tuli tunnetuksi "Billy Elliot" -musikaalin pääroolista. Billyn roolia näyttelivät myös Lassi Hirvonen ja Henrik Björklund. Brotheruksen vanhemmat ovat Hanna Brotherus ja Antti Ikonen. Amos kuuluu Brotherus Brothers -bändiin, jossa ovat myös hänen veljensä Johannes ja Robert. Heillä on myös sisko, Elsa. Tanssin lisäksi Brotherus soittaa selloa.
Johannes Brotherus Brotheruksen vanhemmat ovat tanssija-koreografi Hanna Brotherus ja muusikko Antti Ikonen. Hänellä on kolme sisarusta: Amos, Elsa ja Robert. Veljiensä Amoksen ja Robertin kanssa hänellä on Brotherus Brothers -yhtye. Brotherus on myös Kuumaa-yhtyeen laulusolisti.
Lehtisammalet Suomalainen Viktor Ferdinand Brotherus (1849–1929) oli aikanaan maailman huomattavin lehtisammalten tutkija, joka muun muassa keräsi maailman suurimman yksityisen sammalkokoelman, 120 000 näytettä ympäri maailmaa ja määritti tieteelle uusia lajeja 1 800. Nykyisin kokoelmat ovat Helsingin yliopiston Kasvimuseossa. Hänen kirjoittamansa lehtisammalien systematiikkaa käsittelevä teos (1909) on ollut pitkään käyttökelpoinen ja ainoa koko maailman lehtisammalia koskeva määritysopas maailmassa.
Hanna Brotherus Brotherus aloitti tanssin balettikoulussa viisivuotiaana. 11-vuotiaana hänet valittiin Oopperan balettikouluun, mutta vanhemmat eivät antaneet hänen jatkaa tanssimista. Brotherus valmistui ylioppilaaksi Kallion ilmaisutaidon lukiosta vuonna 1988. Hän pyrki Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen linjale ja pääsi sisään. Vuonna 1993 Brotherus opiskeli tanssia Amsterdamin School for New Dance Developmentissa ja valmistui tanssitaiteen maisteriksi vuonna 1994. Pedagogiset opinnot hän suoritti vuonna 1996. Brotherus opetti vuosina 1998–2000 liikunnallista ilmaisua Kallion lukiossa.
Heikki Brotherus Heikki Brotheruksen vanhemmat olivat professori Karl Robert Brotherus ja Vera Augusta Carlson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi 1932. Brotherus oli ulkoministeriön palveluksessa 1935–1960. Hän oli freelancerina 1960-1961 ja Apu-lehden erikoistoimittajana 1961–1963. Brotherus toimi vuodesta 1963 alkaen Suomen Kuvalehden toimituspäällikkönä.
Hanna Brotherus Brotheruksella on entisen miehensä Antti Ikosen kanssa neljä lasta, joista Johannes Brotherus on näyttelijä. Brotherus ja Ikonen erosivat vuonna 2013.
Brotherus Sigfrid Stephani Brotherus (1651-52) on Helsingissä asuneen sukuhaaran esi-isä. Muita sukuhaaroja on eri puolilla maata ja Helsingissä. Brotherus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ilkka Brotherus Brotherus on toiminut vuodesta 2002 Amer Sports Oyj:n hallituksen jäsenenä ja vuodesta 2013 varapuheenjohtajana. Hän on myös muun muassa työeläkevakuutusyhtiö Elon hallintoneuvoston toinen varapuheenjohtaja ja Suomen muotoilusäätiön hallituksen varapuheenjohtaja. Vuosina 2002–2006 Brotherus oli YIT Oyj:n hallituksen puheenjohtaja.
Ilkka Brotherus Brotherus valmistui ylioppilaaksi vuonna 1971 ja kauppatietieden maisteriksi vuonna 1976. Hän työskenteli Mestarikustannus Oy:n markkinointipäällikkönä 1977–1979 ja toimitusjohtajana 1979–1981. Brotherus oli Havi Oy:n toimitusjohtaja 1981–1985 ja Hackmanin taloustavaroiden toimitusjohtaja 1985–1988 sekä konsernin varatoimitusjohtaja 1988–1989.
Augusta Viktoria Augusta Viktoria meni vuonna 1881 naimisiin Vilhelmin kanssa. Heille syntyi seitsemän lasta.
Matti Brotherus Matti Brotheruksen vanhemmat olivat lähetystöneuvos Heikki (Karl Henrik) Brotherus ja Katri Liisa Ignatius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1961 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valtiotiedettä ja romaanista filologiaa. Brotherus on toiminut vapaana kääntäjänä. Hän on suomentanut erityisesti espanjankielistä kaunokirjallisuutta, muun muassa useita Gabriel García Márquezin teoksia.
Matti Brotherus Suurlähettiläs Tapani Brotherus on Matti Brotheruksen veli.
Viktor Anufrijev Viktor Anufrijev (ven. Виктор Ануфриев) (s. 1958) on venäläinen taidemaalari. Hän on tunnettu symbolismin edustajana. Viktor Anufrijevin lapsuus loi ne teemat, jotka ovat esillä hänen maalauksissaan ja ikoneissaan. Hän syntyi Volga-joen varrella Gorodetsissa, pienessä venäläiskaupungissa, joka on tunnettu taidehistoriastaan.
Tomi Brotherus Tomi Brotherus on elokuvaohjaaja. Hänen tunnettuja ohjauksiaan ovat muun muassa "O Ye Barra", "Happy Banana", "Salattua Diplomatiaa". Hän on tehnyt myös fiktiivisen elokuvan ohjauksia, mutta on erikoistunut dokumenttielokuviin ja palkittu töistään eri elokuvafestivaaleilla muun muassa Yhdysvalloissa, Italiassa, Irakissa, Chilessä ja Suomessa. Brotherus on monipuolinen taiteilija ja kiitetty myös kirjallisista taidoistaan.
Viktor Emanuel II Rosa Theresa Vercellona Guerrieri (lempinimeltään "La Rosina") oli Viktor Emanuelin rakastajatar. Heille syntyi kaksi lasta. Kuningas Viktor kosi Rosaa kuningattaren kuoleman jälkeen. Italialaiset eivät olisi hyväksyneet Rosaa kuningattareksi, joten he solmivat morganaattisen avioliiton. Tällöin heidän perillisillään ei olisi kruununperimysoikeutta.
Ilkka Brotherus Brotherus asuu omistamassaan Erkylän kartanossa Hausjärvellä. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Johannes Brotherus Brotherus vierailee Ollaan vapaita-elokuvan soundtrackilla jossa hän esittää kappaleen Suurmies.
Johannes Brotherus Brotherus on soittanut viulua ainakin Mikko Kuustosen levyllä Agricolankatu 11.
Elina Brotherus Brotherus on julkaissut muun muassa valokuvateokset "Decisive Days" (2002) ja "The New Painting" (2005). Hän teki Helsingin kaupungin tilaaman apulaiskaupunginjohtaja Pekka Saurin valokuvamuotokuvan, jonka hinta aiheutti kohua loppuvuodesta 2004. Brotherus on kuvannut yhdessä Kira Gluschkoffin kanssa molempien signeeraamat kuvat näyttelyyn "What if?", joka oli esillä Pick Me -galleriassa Helsinki Photography -biennaalin yhteydessä.
Hanna Brotherus "Brotherus on parhaimmillaan moniselitteisten tunnelmien luojana." Maria Säkö, Helsingin Sanomat 13.10.2012
Johannes Brotherus Johannes Brotherus (s. 25. lokakuuta 1997 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Matti Brotherus Matti Kustaa Brotherus (s. 17. syyskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen kääntäjä.
Elina Brotherus Elina Brotherus asuu ja työskentelee sekä Suomessa että Ranskassa. Hänen elämänkumppaninsa on kuvataiteilija Lauri Astala.Lähde:
Heikki Brotherus Brotherus oli Helsingin suomalaisen klubin johtokunnassa 1973–1978 ja sen kunniajäsen vuodesta 1982.
Elina Brotherus Kemian gradun valmistuttua Brotherus saattoi luopua tiukasta tieteellisestä ajattelusta. Tämä aiheutti ”valtavan luovuuden purskahduksen”. Hänen ensimmäiset näyttelyihin asti päätyneet työnsä ovat peräisin tältä ajalta. Brotheruksen varhaiset työt käsittelivät henkilökohtaisia kokemuksia, rakkautta ja sen puutetta. 1990-luvun lopulta lähtien hän on keskittynyt ihmisen esittämiseen maisemassa sekä mallin ja taiteilijan suhteen pohdintaan. Sarja "The New Painting" tarkastelee geometristen maisemien ja figuuritutkielmien kautta valokuvauksen suhdetta taidehistoriaan ja klassisen maalaustaiteen ikonografiaan. Sarjasta "12 ans après" lähtien Brotherus on palannut omaelämäkerrallisiin teemoihin. Hänen tuorein valokuvateoksensa "Carpe Fucking Diem" käsittelee lapsettomuutta. Brotherus esiintyy itse suurimmassa osassa valokuvistaan. Hän kuvaa usein alastonta vartaloa ja tutkii kuvissaan tarkasti ihmisen tunnemaisemaa.
Viktor Vasnetsov Viktor Vasnetsov syntyi Lopjalin kylässä Vjatkan kuvernementissä vuonna 1848 toisena kuudesta lapsesta. Hänen isänsä Mihail Vasiljevitš Vasnetsov oli kyläpappi, ja kiinnostunut luonnontieteistä, astronomiasta ja maalauksesta. Vasnetsovin isoisä oli ikonimaalari. Kahdesta Mihail Vasnetsovin pojasta, Viktorista ja Apollinarista, tuli taiteilijoita ja kolmannesta opettaja. Viktor alkoi maalata Lopjalin kylässä, etupäässä maisemia ja kylänäkymiä. Kirjeessään Vladimir Stasoville hän kertoi lapsuudestaan, että hän ”eli talonpoikaislasten kanssa ja piti heistä ystävänä, ei narodnikkina”.
Hanna Brotherus Hanna Maaria Brotherus (o.s. "Saloheimo", s. 7. kesäkuuta 1968 Helsinki) on suomalainen koreografi, ohjaaja ja tanssitaiteilija.
Viktoria Eugenie Battenberg Viktoria Eugenia syntyi Balmoralin linnassa, Skotlannissa. Viktorian isä oli prinssi Henrik von Battenberg ja äiti Beatrix, kuningatar Viktorian nuorin tytär.
K. R. Brotherus Brotherus valmistui ylioppilaaksi 1889 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta. Hän opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1901. Valmistumisen jälkeen hän toimi vuosina 1903–1909 Helsingin kauppakorkeakoulun maantieteen opettajana. Opettajantyönsä ohella Brotherus harjoitti jatko-opintoja, ja opiskeli muun muassa Leipzigissa vuosina 1904 ja 1906. Vuonna 1906 hänestä tuli filosofian lisensiaatti ja vuonna 1907 hänet promovoitiin filosofian tohtoriksi.
Greta Brotherus Greta Brotherus (27. maaliskuuta 1915 – 11. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen journalisti ja teatterikriitikko sekä filosofian kandidaatti (1939). Hän aloitti laulajana ja lausujana vuonna 1938, kävi Svenska Teaternin oppilaskoulun vuosina 1938–1940 ja toimi sitten näyttelijänä Svenska Teaternissa ja Åbo Svenska Teaterissa. Toimittajana Brotherus aloitti elokuvakriitikkona "Nya Pressenissä" ja kirjoitti lehteen 1950–1968. Vuosina 1968–1980 hän toimi teatteri-, elokuva- ja radiokriitikkona "Hufvudstadsbladetissa".
Elina Brotherus Elina Anneli Brotherus (s. 29. huhtikuuta 1972 Helsinki) on valokuvaaja ja videotaiteilija. Hän on eräs kansainvälisen läpimurron tehneistä suomalaisista nykyvalokuvaajista.
Viktor Savin Viktor Savin syntyi nykyisen Komin tasavallan Kortkerosin piirin Njobdinon kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hän työskenteli kirjurina, halonhakkaajana ja toimi seitsemän vuotta konttorityöntekijänä Ukrainan kaivoksilla.
Aune Brotherus Aune Liisa Inkeri Brotherus (o. s. "Kahelin"; 7. huhtikuuta 1899 Helsinki – 12. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kääntäjä.
Hanna Brotherus Brotherus asuu Helsingissä. Hän on seurustelellut muusikko Mikko Kuustosen kanssa vuodesta 2014 saakka, ovat asuneet yhdessä vuodesta 2016 ja avioituivat toukokuussa 2018.
Hanna Brotherus Vuonna 2014 Brotherus sai Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liiton myöntämän tanssin mainetekopalkinnon ja viisivuotisen Taiteen edistämiskeskuksen taiteilija-apurahan vuonna 2015.
Heikki Brotherus Karl Henrik "Heikki" Brotherus (1. huhtikuuta 1909 Helsinki – 30. lokakuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, diplomaatti, lähetystöneuvos ja kirjailija.
Arvid Hjalmar Brotherus Brotherus toimi opettajana ja vuodesta 1887 hän oli keisarin kasvitieteellisen puutarhan amanuenssina Pietarissa. Hän kuoli kesäkuussa 1888 Pavlovskissa lähellä Pietaria.
Viktor Anufrijev Anifrijev syntyi vuonna 1958. Hänen äitinsä työskenteli lääkärinä ja isä paikallisella tehtaalla insinöörinä. Vaikka hänen vanhempansa olivat toimihenkilöitä, heidän elantonsa oli vaatimatonta, mikä innoitti heidät aloittamaan turkisvaateliikkeen, joka voitolliseksi tultuaan tarjosi perheelle paremman elintason. Se myös sittemmin kustansi Viktorin opinnot taidekouluissa. Hänen kotikaupunkinsa on tunnettu omasta maalaustyylistään nimeltä Gorodets Lubok, joka altisti Viktorin taiteelle pienestä saakka.
Johannes Brotherus Brotherus on näytellyt muun muassa elokuvissa "Betoniyö" (2013), "Ollaan vapaita" (2015) ja "Kätilö" (2015). Hän on näytellyt myös Ylen televisiosarjoissa "Koukussa" ja "Kynsin hampain".
Sinituote Sinituote Oy:n omistaa Ilkka Brotherus ja hänen perheensä. Syksyllä 2018 Ilkka Brotherus luovutti yrityksen toimitusjohtajuuden tyttärelleen Johanna Hamro-Drotzille, mutta jatkaa itse hallituksen puheenjohtajana.
Arvid Hjalmar Brotherus Arvid Hjalmar Brotherus (19. maaliskuuta 1855 Helsinki – 10. kesäkuuta 1888 Pavlovsk, Venäjä) oli suomalainen opettaja, luonnontutkija ja kasvitieteellisen puutarhan amanuenssi.
Viktor Juštšenko Viktor Andrijovytš Juštšenko syntyi Horuživkan kylässä Sumyn alueella opettajan perheeseen. Hän opiskeli taloustieteitä Ternopolissa ja myöhemmin työskenteli tilintarkastajana Ivano-Frankivskin alueella. Vuosina 1975–1976 hän oli armeijan palveluksessa.
Johannes Brotherus Brotherus on omien musiikkiprojektiensa lisäksi säveltänyt musiikkia myös elokuviin, mainoksiin, Suomen Kansallisteatterin esityksiin ja äitinsä Hannan tanssiteoksiin, esimerkiksi Johannes ja Hanna ovat tehneet yhdessä HIMO-tanssiteoksen.
Elina Brotherus Brotherus valmistui maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan analyyttinen kemia vuonna 1997. Kaksi vuotta aiemmin hän oli myös aloittanut valokuvaustaiteen opinnot Taideteollisen korkeakoulussa, josta valmistui maisteriksi vuonna 2000.
K. R. Brotherus Vuonna 1924 Brotherus nimitettiin Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professoriksi. Tässä virassa hän toimi vuoteen 1949 saakka, jolloin hänestä promovoitiin vielä Helsingin yliopiston valtiotieteen kunniatohtori.
Tapani Brotherus Tapani Kaarle Heikinpoika Brotherus (s. 12. kesäkuuta 1938 Kööpenhamina, Tanska) on suomalainen diplomaatti, joka toimiessaan Suomen asiainhoitajana Chilessä Augusto Pinochetin vallankaappauksen aikaan pelasti satoja ihmisiä kuolemalta.
Viktor Emanuel II Viktor Emanuel syntyi Torinossa, Carignanin prinssin Carlo Alberton ja Itävalta-Toscanan Teresian vanhimpana poikana. Kymmenvuotiaana hänestä tuli Sardinian kruununprinssi. Sardinian ja Piemonten kuningaskunnat yhdistettiin hänen isänsä Kaarle Albertin ollessa vallassa. Kaarle Albert soti vuonna 1848 Itävaltaa vastaan, mutta kärsi tappion Novaran taistelussa seuraavana vuonna. Kaarle Albert luopui kruunusta, ja Viktor Emanuelista tuli Sardinia-Piemonten kuningas 24. maaliskuuta 1849.
Viktor Tšehov Viktor Tšehov syntyi musiikinopettajan perheeseen. Hänen ensimmäiset teoksensa ilmestyivät vuonna 1923. Hän kirjoitti näytelmiä ja opiskeli Leningradin työväen kirjallisuusinstituutissa. Vuodesta 1934 lähtien Tšehov asui ja työskenteli Neuvosto-Karjalassa. Vuonna 1937 hänet hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi.
Hanna Brotherus Brotherus tunnetaan työstään erilaisten ihmisryhmien parissa. Hän on työskennellyt esimerkiksi ikäihmisten, turvapaikanhakijoiden ja kuntoutuvien narkomaanien kanssa. Näiden eritaustaisten ihmisten ja tanssi- tai teatterialan ammattilaisten kanssa yhteistyönä syntyneet teokset ovat muodoltaan tanssielokuvia ja näyttämöteoksia, joita on esitetty sekä kansallisilla päänäyttämöillä että sairaalan käytävillä.
Viktor Abakumov Viktor Abakumov syntyi työläisperheeseen ja kävi neljä luokkaa koulua. Vuosina 1921–1923 hän palveli puna-armeijassa ja työskenteli sen jälkeen pakkaajana, vartijana ja varastomiehenä. Vuonna 1930 Abakumov hyväksyttiin NKP(b):n jäseneksi, minkä jälkeen hän toimi komsomolin virkailijana.
Ilkka Brotherus Ilkka Johannes Brotherus (s. 15. elokuuta 1951 Kuorevesi) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän on siivousvälineitä valmistavan Sinituote Oy:n pääomistaja vuodesta 1988 ja toimitusjohtaja syksyyn 2018 asti, jolloin toimitusjohtajaksi nimitettiin hänen tyttärensä Johanna Hamro-Drotz.
Hanna Brotherus Työskentelyllään Brotherus pyrkii muuttamaan maailmaa suvaitsevaisemmaksi. Hänen teoksiaan on luonnehdittu koskettaviksi ja toivoa luoviksi. Teoksista tunnetuimpia ovat muun muassa turvapaikanhakijoiden elämäntarinoista kertonut "Paperiankkuri" (Suomen Kansallisteatteri 2011) ja vanhusten sotamuistoja käsitellyt "Silmissäni mennyt" (Helsingin Kaupunginteatteri 2009).
Tapani Brotherus Chilen vallankaappauksen aikoihin Tapani Brotherus oli 35-vuotias diplomaatti. Hän oli pari vuotta aikaisemmin perustanut Santiago de Chileen Suomen ensimmäisen edustuston, jonka asiainhoitajana hän toimi. Suomella oli sosialistipresidentti Salvador Allenden aikana paljon yhteistyötä Chilen kanssa metsä- ja kaivosaloilla.
K. R. Brotherus Karl Robert Brotherus (s. 12. joulukuuta 1880 Hamina – 7. heinäkuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen valtio-opin professori. Hän toimi Helsingin yliopiston valtio-opin professorina vuosina 1924–1949 ja Helsingin yliopiston rehtorina 1931–1938.
Viktor Amadeus von Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoym Victor Amadeus syntyi Rheinland-Pfalzissa sijaitsevassa Schaumburgin linnassa Anhalt-Bernburgin ruhtinaan Viktor I Amadeus Adolfin kuudentena poikana. Perimysjärjestyksestä johtuen hän valitsi lopulta sotilasuran ja liittyi Venäjän keisarilliseen armeijaan vuonna 1772. Viktor Amadeus oli mukana muun muassa vuonna 1787 alkaneessa Venäjän–Turkin sodassa, jossa hän osallistui Căușenin, Akkermanin ja Benderin kaupunkien valtauksiin Romaniassa, Ukrainassa ja Moldovassa, saaden ansioistaan Pyhän Andreaksen ja Aleksanteri Nevskin ritarikuntien ansiomerkit.
Ilkka Brotherus Brotheruksen perhe omistaa myös kuopiolaisen paalutuskonevalmistaja Junttan Oy:n. Brotherus oli myös vuonna 2012 lopetetun talovalmistaja Finndomon pääomistaja sen loppuvaiheessa. "Talouselämä"-lehti nimesi vuonna 2012 Brotheruksen yhdeksi Suomen historian sadasta merkittävimmästä yritysjohtajasta. Vuonna 2002 hänet nimettiin Vuoden liikemieheksi.
Viktor Aarne Aarnen vaimo oli Hilda Emilia Kosonen (1867-1954), kellosepän tytär Joensuusta. Perheeseen syntyi kymmenen lasta. Tyttäristä Lilli oli kultasepänalan menestyneen tukkuliikkeen Leo Gunnari Oy:n toimitusjohtaja. Vanhin poika Uuno "Uki" Viktor Aarne (1890-1985) teki tärkeän työn Suomen Kultaseppien Liiton koulutustoiminnan hyväksi.
Hanna Brotherus Brotherus on yhteisö- ja yleisötyön osaaja. Hän työskentelee eri taidelaitosten yleisötyöosastojen kanssa sekä kouluttaa niin taiteen ammattilaisia kuin korkeakouluopiskelijoita taiteen soveltavassa käytössä. Työn keskiössä on kohtaaminen: kohtaaminen kahden ihmisen, ihmisryhmien tai esiintyjien ja yleisön välillä. Brotheruksen mukaan: ”Keho kantaa historiaamme. Kun kohtaamme fyysisesti, näemme toisemme ja tulemme nähdyiksi, jaamme jotain, mihin sanat eivät yllä.”
Tapani Brotherus Ulkoasiainministeriön poliittisen osaston päällikkö Matti Tuovinen ja muut UM:n johtohenkilöt sietivät Brotheruksen omavaltaisuutta. Viiden Chilen-vuoden jälkeen Brotheruksen ura jatkui suurlähettiläänä muun muassa Teheranissa ja Ateenassa. Eläkevuosinaan Tapani Brotherus on jatkanut ihmisoikeus- ja solidaarisuustyötä vapaan kansalaistoiminnan parissa. Hänelle on myönnetty muun muassa Kansan Sivistysrahaston Tammisaari-mitali 2010.
Viktor Kin Viktor Kin syntyi rautatieläisen perheeseen. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1920 ja teki maanalaista puoluetyötä Venäjän kaukoidässä. Vuosina 1928–1930 hän opiskeli punaisten professorien instituutissa Moskovassa ja työskenteli sen jälkeen TASS:n kirjeenvaihtajana Roomassa ja Pariisissa. Vuonna 1937 hänestä tuli "Le Journal de Moscou" -lehden toimittaja. Pian tämän jälkeen hänet pidätettiin ja ilmeisesti ammuttiin kansanvihollisena.
Hjalmar Brotherus Brotherus oli Ilmalan leija-aseman johtaja 1912–1916, vakaustarkastaja 1916–1922, Teknillisen korkeakoulun professori 1922–1954, vararehtori 1928–1937 ja rehtori 1937–1940 sekä Helsingin yliopiston sovelletun fysiikan, myöhemmin fysiikan, dosentti 1916–1947. Hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1954. Hänen tutkimuksensa käsittelivät pääasiassa valo-oppia ja sähkövirran kulkua kaasuissa.
Elina Brotherus Brotherus on pitänyt vuodesta 1997 lähtien lukuisia yksityis- ja yhteisnäyttelyitä Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa. Hänet on palkittu lukuisilla suomalaisilla ja kansainvälisillä valokuvapalkinnoilla, muun muassa Fotofinlandialla vuonna 2000 ja Carnegie Art Awardin nuoren taiteilijan palkinnolla vuonna 2003. Hän sai vuoden 2008 valokuvataiteen valtionpalkinnon. Vuonna 2012 Brotherukselle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Viktor Obnorski Viktor Obnorski syntyi porvarisperheeseen. Vuosina 1869–1873 hän työskenteli viilarina Pietarissa. Vuosien 1871–1872 vaihteessa hän osallistui työläiskerhojen perustamiseen ja oli yhteydessä tšaikovskilaisten kanssa. Vuonna 1873 hän muutti Odessaan. Vuosina 1874–1878 hän kävi kolmesti ulkomailla. Asuessaan Lontoossa, Pariisissa ja Genevessä hän tutustui ensimmäisen internationaalin ja länsieurooppalaisen työväenliikkeen toimintaan sekä ylläpiti suhteita Venäjän vallankumousliikkeen eri suuntauksiin.
Franz Vranitzky Vranitzky syntyi Wienissä. Häntä edelsi liittokanslerin virassa Fred Sinowatz ja seurasi Viktor Klima.
Aleksandr Viktorenko Hän syntyi Olginkassa, Kazakstanin neuvostotasavallassa. Hän on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta. Hän on Venäjän ilmavoimien eversti ja koelentäjä.
Viktor Berthold Viktor Berthold syntyi Latviassa vuonna 1921. Kouluun mennessään hän ei osannut sanaakaan latviaa. Toisen maailmansodan aikana hän piileskeli armeijaanottoja metsissä. Sodan jälkeen hän työskenteli muun muassa kalastajana, autonkuljettajana ja satamavalvojana. 1990-luvulla hän kävi satunnaisesti opettamassa liiviä Kolkan koululla. Hänen veljensä ja vaimonsa, jotka osasivat myös liiviä, kuolivat 1990-luvulla. Poulīn Kļaviņatin kuoltua vuonna 2001 Vaidessa hän oli viimeinen Liivinrannan liivinkielisistä.
K. R. Brotherus Tohtorin oppiarvon saatuaan Brotherus toimi muun muassa Suomen ylioppilaskunnan puheenjohtajana (1909–1910), Nuorsuomalaisen puolueen hallituksessa (1911–1916), vuonna 1918 perustetun Kansallisen kokoomuspuolueen valtuuskunnassa (1918–1922), kauppakoulun opettajana (1915–1919) ja Suomen virallisen tietotoimiston johtajana (1919–1920). Brotheruksella oli vuosina 1902–1924 myös Helsingin yliopiston konsistorinamanuenssin virka, josta hän oli tosin eronneena jatko-opiskelunsa aikana vuosina 1903–1907.
Kynsin hampain Kynsin hampain on Yle TV2:llä maalis–toukokuussa 2016 esitetty draama-komediasarja, joka kertoo kokemattoman kansanedustajan, Anita Karvosen, noususta yllättäen Suomen pääministeriksi. 2500-luvulla maapallo on tuhoutumassa ja 2010-luvulle lennätetyn Max Anteroisen on tarkoitus, Anita Karvosta apunaan käyttäen, muuttaa politiikan tapahtumia, jotka uhkan ovat saaneet aikaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Pamela Tola, Antti Holma, Ville Myllyrinne, Pirjo Lonka, Johannes Brotherus, Elsa Brotherus sekä Jani Volanen.
Carolina Runeberg Carolina Runeberg syntyi Pietarsaaressa 1808 keskiluokkaiseen perheeseen perheen toisena lapsena. Hänen isänsä Lorens Ulrik Runeberg oli ammatiltaan merikapteeni. Äiti oli kauppiaan tytär Anna Maria Runeberg (o.s. Malm). Perheeseen syntyi kaikkiaan kuusi lasta: Johan Ludvig, Ulrika Carolina, Viktor, Emilie, Nestor ja Maria Mathilda.
Kaarle Emanuel IV Kaarle Emanuel tuli hallitsijaksi isänsä Viktor Amadeus III:n kuoltua 14. lokakuuta 1796. Viktor Amadeus oli vähän ennen kuolemaansa joutunut luovuttamaan Savoijin ja Nizzan Ranskalle. Vuoden 1797 aikana Sardinian kuningaskunnassa syntyi useita Ranskan vallankumouksen innoittamia vallankumousyrityksiä. Kaarle Emanuel vastasi niihin teloituttamalla kapinajohtajia, mikä teki hänestä epäsuositun hallitsijan. Kenraali Barthélemy Joubertin komentama Ranskan armeija pakotti lopulta 9. joulukuuta 1798 Kaarle Emanuelin luopumaan vallasta kaikissa valtakuntansa mantereenpuoleisissa osissa ja vetäytymään Sardinian saarelle. Napolinkin kukistuttua ranskalaisille seuraavana vuonna hän menetti toivonsa valtaanpaluun mahdollisuudesta. Hän luopui 4. kesäkuuta 1802 kruunusta veljensä Viktor Emanuel I:n hyväksi ja vetäytyi asumaan Roomaan. Hän liittyi siellä vuonna 1815 jesuiittajärjestöön.
Finn-Balticin onnettomuus Aluksen sekä sen sisaraluksen "Rautaruukin" ja kaksi muuta proomua, teetti Rautaruukki Oy Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä operoivien puskuhinaajien toimintamallin perusteella. Aluksen varustamo onnettomuusaikaan oli Finnlines. Alus ehti ennen onnettomuutta olla liikenteessä noin kaksi vuotta.
Finn-Balticin onnettomuus Myöhemmin "Finn-Baltic"-yhdistelmä nostettiin ylös. Koska alus ei varsinaisesti ollut uponnut vaan kaaduttuaan kääntynyt ylösalaisin ja pohja jäänyt pinnalle ylärakenteiden osuessa merenpohjaan, tehtävänä oli kääntää alus oikein päin.
Pienoissukellusvene Myöhemmin Helsingissä rakennettiin hiukan pienempi mutta periaatteessa samanlainen sukellusvene "St. Nicolas"; se osallistui puskuproomu Finn-Balticin onnettomuuteen liittyviin etsintöihin tuloksekkaasti, kävi näyttämässä panssarilaiva Ilmarisen hylkyä aluksen veteraaneille sekä teki muutamia turistisukelluksia Hangosta käsin ennen etelä-Euroopan vesille siirtymistään.
Tallink Huhtikuussa 2007 Aker Yardsilta tilattu alus, joka sai nimekseen "M/S Baltic Queen", luovutettiin STX Europen Rauman telakalta 16. huhtikuuta 2009 Tallink High Speed Line Ltd -yhtiölle. "Baltic Queenin" reitiksi tuli Tallinna–Maarianhamina–Tukholman. Aloitettuaan liikenteen 24. huhtikuuta 2009 se korvasi linjalla jatkavan "Victoria I:n" silloisen linjaparin, "Romantikan". "Baltic Queen" oli uudisrakennusohjelman viimeinen alus, jonka jälkeen Tallinkin johto ilmoitti seuraavan tehtävän olevan kannattavuuden parantaminen. "Romantika" siirrettiin myöhemmin Riian-linjalle. "Romantikan" liikenteen alkaessa 8. toukokuuta. "M/S Silja Festivalin" aiempi linjapari "Regina Baltica" makuutettiin Riiassa.
Finn-Balticin onnettomuus Alusyhdistelmä koostui "Baltic"-proomusta ja sitä työntäneestä "Finn"-puskijasta.
Finn-Balticin onnettomuus Hylky hinattiin telakalle ja korjattiin. Puskuproomu sai uuden nimen "Botnia" ja puskija nimen "Steel". Molemmat alukset olivat vuonna 2008 edelleen liikenteessä. Yhdistelmälle on asetettu tuuliraja 15 metriä sekunnissa, kun lastina on liettyvää tavaraa, kuten rikastetta.
Finn-Balticin onnettomuus Finn-Baltic oli 27. joulukuuta 1990 Hangon edustalla haaksirikkoutunut rautamalmirikastetta Luulajasta Koverhariin kuljettanut puskuproomu.
Työntöalus Vuonna 1987 laskettiin ensimmäiset Rautaruukin puskuproomuyhdistelmät vesille. Aluksia valmistui aluksi kolme: proomut "Tasku" ja "Kalla" sekä puskija "Rautaruukki". Vuotta myöhemmin valmistui kolmas proomu, "Baltic" ja toinen puskija, "Finn". Alukset rakensi Wärtsilä Meriteollisuus ja ne asetettiin liikenteeseen Luulajan ja Koverharin rautatehtaan välille.
M/S Diplomat 7. toukokuuta 1978 alus laskettiin vesille "Stena Trader" -nimisenä. 15. syyskuuta 1978 alus luovutettiin Stena Cargo Linen omistukseen, joka rekisteröi aluksen "Stena Transporter" -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Vuonna 1979 laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Atlantic Cargon liikenteeseen nimellä "Finnrose". 25. heinäkuuta 1980 alus nimettiin jälleen Stena Transporteriksi. Saman vuoden lokakuusta joulukuuhun alus oli Hapag Lloyd Werftin telakalla Bremerhavenissa, Saksassa. Telakalla alusta levennettiin ja siihen rakennettiin ylimääräisiä tiloja matkustajille sekä ylimääräinen sääkansi. Telakalta päästyään alus aikarahdattiin Townsend Thoresen European Ferriesin liikenteeseen. Rahtaaja rekisteröi aluksen "Baltic Ferry" -nimisenä Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Dover. Toukokuussa 1982, Falklandin sodan aikana Britannian puolustusministeriö tilasi Baltic Ferryn kuljettamaan tavaraa Falklandinsaarille. Huhtikuussa 1983 alus palasi jälleen Britanniaan, jonka jälkeen aloitti liikennöinnin Felixstowen ja Europoortin välillä.
M/S Tor Baltica Elokuussa 2003 Baltica Shipping & Trading Co. Ltd. osti aluksen, rekisteröi sen Belizen lipun alle ja teki vuokrasopimuksen, jolla alus siirtyi DFDS Tor Linen liikenteeseen kolmeksi vuodeksi. Syyskuun alussa Tor Baltica aloitti liikennöinnin linjalla Fredericia–Kööpenhamina–Klaipėda. Seuraavana vuonna reitti vaihtui: Göteborg–Harwich–Rotterdam. Vuonna 2005 reitti vaihtui kahdesti: ensin Immingham–Zeebrugge ja sen jälkeen Kiel–Pietari.
M/S Gute 1. kesäkuuta 1998 alus sai jälleen nimen "Gute". Kesäkuusta elokuuhun alus oli Destination Gotlandin liikenteessä reitillä Nynäshamn–Visby–Oskarshamn, jonka jälkeen alus jäi käyttämättömänä Visbyhyn. Elokuun lopulta 1998 toukokuun alkuun 1999 alus oli aikarahdattuna SeaWind Linen Turun ja Tukholman väliseen liikenteeseen. Rahtauksen päätyttyä alus jäi Gotlannin Kappelshamniin käyttämättömäksi. Kesäkuusta elokuuhun alus oli jälleen Destination Gotlandin liikenteessä linjalla Nynäshamn–Visby–Oskarshamn. Jälleen tämän jälkeen alus meni Kappelshamniin ja jäi sinne vaille käyttöä. 7.– 16. syyskuuta alus oli Destination Gotlandin liikenteessä korvaamassa autolautta M/S Visbytä. Tämän jälkeen alus meni Kappelshamniin. 15.– 22. tammikuuta 2000 alus oli aikarahdattuna tanskalaisen Bornholmstrafikkenin Rønnen ja Kööpenhaminan väliseen liikenteeseen. Myöhemmin vuonna 2000 Gute aikarahdattiin kuljettamaan kevään ajaksi koneen- ja autonosia Valmet Oy:lle reitillä Uusikaupunki–Travemünde. Toukokuusta elokuuhun alus oli jälleen Destination Gotlandin liikenteessä reitillä Nynäshamn–Visby–Oskarshamn. 20. elokuuta alus aikarahdattiin Polish Baltic Shippingin käyttöön kuudeksi kuukaudeksi. 2. lokakuuta alus aloitti liikennöinnin reitillä Świnoujście–Trelleborg. Rahtaus päättyi kuitenkin jo 29. marraskuuta puolalaisen rahtaajan maksuongelmien vuoksi. 30. marraskuuta alus saapui Visbyhyn ja jäi sinne käyttämättömänä. Joulukuussa 2000 alus teki pari matkaa Gotlannista manner-Ruotsin Norrköpingiin.
Baltic Scandinavian Lines AS Baltic Scandinavian Lines oli virolainen varustamo, joka vuodesta 2005 lähtien liikennöi säännöllisesti ro-ro-alus M/S Via Marella Viron Paldiskin ja Ruotsin Kapellskärin välillä. Lähtöjä molemmista satamista oli yksi päivässä. Via Mare pystyi kuljettamaan 47 perävaunua ja 104 matkustajaa. Lokakuussa 2008 varustamo aloitti säännöllisen liikenteen Suomen Kaskisten ja Ruotsin Härnösandin välillä ro-ro-alus M/S Gutella.
M/S Makhachkala-1 Kesäkuussa 2008 alus aikarahdattiin eli vuokrattiin virolaisen Baltic Scandinavian Linesin Paldiskin ja Kapellskärin väliseen liikenteeseen.
M/S Gute Tammikuun lopulta helmikuuhun 2004 alus oli Destination Gotlandin Visbyn ja Oskarshamnin välisessä liikenteessä. Maaliskuusta toukokuuhun alus oli Nauta Shiprepairin telakalla Gdyniassa, Puolassa pidennettävänä 20,3 metrillä. Samaan aikaan myös aluksen matkustajatiloja varustettiin. 16. toukokuuta alus lähti Gdyniasta kohti Visbytä, jonne se saapui seuraavana päivänä. Visbystä alus meni Kappelshamniin, jonne jäi vaille käyttöä. Syyskuussa alus aikarahdattiin Riga Sea Linen (JSC Rīgas Jūras Līnija) Riian ja Nynäshamnin väliseen liikenteeseen. 8. lokakuuta alus meni Falkenbergiin telakalle, jossa aluksen yhtä pääkonetta korjattiin. Korjaustyöt saatiin päätökseen lokakuun aikana ja alus palasi takaisin liikenteeseen. Lokakuussa 2005 rahtaus Riga Sea Linen kanssa päättyi ja alus saapui 13. lokakuuta Visbyhyn, jonne se jälleen jäi käyttämättömäksi. 4. tammikuuta 2006 Gute aikarahdattiin LISCOn Karlshamnin ja Klaipėdan väliseen liikenteeseen. Toukokuusta elokuuhun alus oli aikarahdattuna SeaWind Linen Turun ja Kapellskärin väliseen liikenteeseen. 11. elokuuta alus saapui Gotlannin itärannikolle, Sliteen. 26. lokakuuta alus siirtyi Slitestä Visbyhyn. 8. marraskuuta ja 13. joulukuuta välisen ajan alus oli Destination Gotlandin Visbyn ja Oskarshamnin välisessa liikenteessä. 14. joulukuuta alus saapui Falkenbergiin telakalle tarkastettavaksi. 10. tammikuuta 2007 alus lähti Falkenbergistä kohti Visbyä, jonne alus saapui seuraavana päivänä. 15. tammikuuta ja 13. helmikuuta välisen ajan alus oli Destination Gotlandin liikenteessä reitillä Visby–Oskarshamn. Maaliskuussa 2007 alus aikarahdattiin virolaisen Baltic Scandinavian Linesin Paldiskin ja Kapellskärin väliseen liikenteeseen. 19. syyskuuta rahtaus päättyi ja alus saapui seuraavana päivänä Visbyhyn, johon jäi käyttämättömäksi.
M/S Baltic Princess 11. maaliskuuta 2018 laivaan tuli Turusta lähdettäessä vaihteistovika, alus vietiin Naantalin telakalle korjattavaksi. Se palasi liikenteeseen 18. maaliskuuta 2018.
M/S Baltijsk Maaliskuussa 2006 venäläinen Rosmoport -varustamo osti Riderin. 17. huhtikuuta alus oli viimeistä päivää Finnlinesin liikenteessä, jonka jälkeen Rosmoport otti aluksen haltuunsa. Toukokuussa Rider rekisteröitiin Leasing Co Of Civil Aviationin haltuun. Baltic Transport Systems alkoi isännöidä alusta. Pian omistajan vaihtumisen jälkeen alus sai nykyisen "Baltijsk" -nimensä. Elokuun alussa Baltijsk aloitti liikennöinnin Pietarin ja Lyypekin välillä. Vielä ennen vuoden vaihdetta alus siirtyi reitille Ust-Luga–Baltijsk–Sassnitz. Jouluaattona 2006, laivan ollessa matkalla kohti Baltijskia, syttyi konehuoneessa tulipalo, jonka miehistö pystyi sammuttamaan. Tulipalon jälkeen alus hinattiin Sassnitziin, Saksaan.
M/S Baltic Princess 25. helmikuuta 2016 laivaan tuli Turusta lähdettäessä vaihteistovika, ja alus otettiin pois käytöstä korjaustöiden ajaksi. Se palasi liikenteeseen 3. maaliskuuta 2016.
PowerLine Keväästä 2011 lähtien varustamo liikennöi Maltan lipun alla purjehtivalla M/S Balticalla Helsingistä Saksan Lyypekin Travemündeen. Marraskuussa 2011 varustamo keskitti liikennöintinsä tälle linjalle; aluksi liikennöitiin kahdella aluksella. Kesällä 2012 liikenteessä oli enää yksi alus. Sittemmin, M/S Baltican ollessa huollettavana telakalla loppuvuodesta 2012, linjaliikenne Helsingistä Travemündeen oli poikki tovin (marraskuun 19. päivästä 2012-).
M/S Tor Baltica Joulukuussa 2000 DFDS Tor Line osti aluksen. Kesäkuussa 2001 laivan nimi vaihtui "Tor Balticaksi". Syyskuussa 2001 laiva aikarahdattiin Yhdysvaltain puolustusministeriön liikenteeseen. Myöhemmin samana vuonna rahtaussopimus päättyi ja Tor Baltica siirtyi Göteborgin ja Harwichin väliseen liikenteeseen.
M/S Finn 22. huhtikuuta 1987 EFF-Shipping osti Siriuksen ja rekisteröi sen Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau. 24. huhtikuuta alus nimettiin "Fennia"ksi. Tämän jälkeen laiva aikarahdattiin eli vuokrattiin Kent Linen liikenteeseen, reitille Dartford / Chatham–Zeebrugge. Lokakuussa 1989 Fennia-Shipping osti Fennian. Elokuussa 1992 alus aikarahdattiin DFDS A/S:n liikenteeseen, reitille Newcastle–Esbjerg.
RMS Baltic (1903) "Baltic" pelasti 23. tammikuuta 1909 Yhdysvaltain itärannikolla sumussa höyrylaiva "Floridan" kanssa törmänneen White Star Linen "Republicin" matkustajat kannelleen ennen "Republicin" uppoamista. Alus lähetti huhtikuussa 1912 jäävuorivaroituksen "Titanicille" ennen aluksen uppoamista.
Finn Hudson Ensimmäisen kerran Finn esittäytyy jaksossa Make Over jossa hän palaa Rachelin luokse, mutta tyrmistyy löydettyään tämän luota toisen miehen. Selviää että Finn erotettiin armeijasta kun tämä ampui vahingossa itseään jalkaan puhdistaessaan kivääriään ja halusi palata Rachelin luo. Finn on murtunut nähtyään kemian Rachelin ja Brodyn välillä ja lähtee. Rachel myöhemmin jättää Finnin kun tämä livahtaa takaisin Ohioon sanomatta jäähyväisiä ja kertoo kuinka tämä vihasi Finniä kun tämä laittoi hänet junaan ja jätti hänet, mutta kun hän pääsi New Yorkiin hän tajusi kuinka Finnin täytyi rakastaa häntä ja kuinka vaikeaa sen on täytynyt olla ja hän tajusi että näin on miltä mies näyttää ja kuinka mies rakastaa, mutta se että Finn ei ottanut minkäänlaista yhteyttä häneen neljään kuukauteen, ja nyt häipyi sanomatta sanaakaan, se sattuu ja se ei ole mies joka niin tekee. Finn sanoo Rachelille halunneensa antaa hänelle tämän vapauden, mistä Rachel kimmastuu ja sanoo että ei tarvitse häntä antamaan hänelle vapautta koska hän on aikuinen nainen joka tekee päätöksensä itse. Finn sanoo Brodyn olevan kaikkea mitä hän itse ei ole. Parempi laulaja,Broadway tasoa ja hänen ruumiinrakenteessaan on paljon enemmän lihasta ja kuka hän on hänen rinnallaan? Mies joka hädin tuskin valmistui ja mies jonka elämällä ei ole mitään tarjoitusperää.
M/S Baltica Helmikuussa 1995 Poseidon Schiffahrt OHG osti aluksen. Kotisatama säilyi Limassolina. Uusi omistaja nimesi aluksen "Transbaltica"ksi. Uudelleenkastettu alus jatkoi Finncarriersin liikenteessä. 19. maaliskuuta 1995 Transbaltica ajoi karille Turun läheisyydessä. Tämän jälkeen alus meni korjaustöitä varten saksalaiselle Blohm + Voss -telakalle Hampuriin. 17. marraskuuta 1997 Finnlines osti Poseidon Schiffahrtin ja alus siirtyi näin Finnlinesin omistukseen.
Finn-Balticin onnettomuus Kaatuminen tapahtui kahdessa osassa: ensin osittain ja sitten kokonaan. Alusyhdistelmä oli suunniteltu kääntymään ympäri takaisin oikeinpäin juuri tällaisten onnettomuuksien varalta, mutta vesi oli liian matalaa kaatumiskohdassa. Alus jäi kiinni ylösalaisin pohjaan komentosillan rakenteistaan. Alusyhdistelmän pohja jäi selkeästi pinnalle näkyviin vain muutaman sadan metrin päähän Hangon rannasta.
Rachel Berry Finn on murtunut nähtyään kemian Rachelin ja Brodyn välillä ja lähtee. Rachel kertoo kuinka vihasi Finniä, joka laittoi hänet junaan ja jätti hänet, mutta päästessään New Yorkiin ymmärtäneensä, kuinka Finnin oli täytynyt rakastaa häntä ja kuinka vaikeaa se oli ollut. Se, että hän ei ollut ottanut Racheliin yhteyttä neljään kuukauteen ja nyt häipyi sanaakaan sanomatta oli kuitenkin liikaa. Finn sanoo Rachelille halunneensa antaa hänelle tämän vapauden, mistä Rachel kimpaantuu ja sanoo ettei tarvitse Finniä antamaan hänelle vapautta, koska on aikuinen nainen ja tekee päätöksensä itse. Finn kertoo Brodyn olevan kaikkea, mitä hän ei itse ole. Parempi laulaja Broadway-tasolla ja ruumiinrakenteeltaankin paljon lihaksikkaampi kuin hän itse. Hän on vain hädin tuskin valmistunut mies jonka elämällä ei ole lainkaan tarkoitusperää. Rachel jättää Finnin ja tämä murtuu. Myöhemmin Finn raivoaa Rachelille tämän saapuessa takaisin Ohioon Grease-musikaalin esitykseen ja huomaa tämän itkevän. Finn tajuaa Rachelin itkevän Brodyn vuoksi, ja kertoo että on parempi etteivät hän ja Rachel ole enää missään yhteyksissä, mihin Rachel suostuu.
M/S Baltic Princess 11. syyskuuta 2013 konevika esti aluksen lähdön Turusta. Päivää ennen konevikaa aluksella oli suoritettu huoltotöitä- Laiva palasi liikenteeseen 12. syyskuuta.
M/S MN Eider 30. syyskuuta 1989 alus laskettiin vesille ja myöhemmin samana vuonna se luovutettiin Andrew Weir Shipping Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Mansaaren lipun alle nimellä "Baltic Eider". Kotisatamaksi tuli Douglas. Tämän jälkeen Finanglia aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Britannian välillä. Vuonna 1990 alus aikarahdattiin Britannian puolustusministeriön käyttöön kuljettamaan sotavarusteita Persianlahdelle. Myöhemmin samana vuonna alus siirtyi Finncarriersin (Finnlines) liikenteeseen reitille Turku–Helsinki–Hamina–Felixstowe–Terneuzen–Antwerpen.
Fenian sykli Varhainen taru nimeltään "The Boyish Exploits of Finn" ("Macgnímartha Finn") kertoo, kuinka Fiannan johtaja Cumhaill eli Cool tapettiin ja kuinka hänen kuolemansa jälkeen syntynyt poikansa kasvatettiin salaa metsässä. Poika saa urotöidensä ansiosta nimen Finn (”oikeudenmukainen”). Kasvettuaan Finn lyö isänsä surmaajan Goll MacMornan ja kohoaa Fiannan johtajaksi. Myöhemmin joukkoon liittyvät Finnin poika, runoilija Oisín eli Ossian, hänen pojanpoikansa Oscar ja komea Diarmaid sekä Finnin entinen vihollinen Goll MacMorna.
SS Baltic (1871) Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1871 nimellä "Pacific". Aluksen valmistumista seurannut lehdistö yhdisti aluksen nimen saman nimiseen Collinsin omistamaan puiseen siipiratasalukseen, joka oli 1856 uponnut Atlantilla. Vähentääkseen matkustajien mahdollista taikauskoisuutta yhtiö päätti vaihtaa aluksen nimen ennen sen valmistumista 2. syyskuuta. "Baltic" nimisenä alus teki 14. syyskuuta alkaneen neitsytmatkansa Liverpoolista Queenstownin kautta New Yorkiin.