mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Jenő Farkas Tämän jälkeen seurasi sarja lyhytaikaisia pestejä työkaluvalmistajana ja menetelmäsuunnittelijana useilla eri autonvalmistajilla, jotka olivat Packard, Olds, Oakland, Rapid Motor Vehicle Company, Carter Car Company ja Hudson. General Motorsin ostettua Carterin Farkasista tuli Carterin pääsuunnittelija. Työskenneltyään Carterilla kolmen vuoden ajan Farkas siirtyi kuorma-autojen suunnittelijaksi Cass Motor Vehicle Company -nimiselle valmistajalle.
Jenő Farkas Vuonna 1918 Farkas suunnitteli kaksisylinterisen moottorin ilmapommin voimanlähteeksi sekä kahdella traktorin moottorilla varustetun panssarivaunun, jossa oli tilaa kolmen hengen miehistölle. Yhdysvaltain armeija teki 1 000 kappaleen tilauksen, mutta perui sen aselevon tultua voimaan marraskuussa.
József Galamb Vuonna 1915 Farkas siirtyi Henry Ford and Son -traktoritehtaalle Dearborniin. Galamb itse oli osan ajasta Dearbornista, osan Highland Parkissa. Hän syventyi traktoreissa käytettyjen Hercules-moottorien vianetsintään, mutta ei tullut toimeen traktoritehtaan johtajan, Charles Emil Sorensenin kanssa.
Vladimir Farkas Farkas syntyi vuonna 1925 Tšekkoslovakian Košicessa juutalaisperheeseen. Hänen isänsä oli Mihály Farkas (aik. Lőwy). Vladimir Farkas nimettiin Vladimir Leninin mukaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Košicen kaupunki oli liitetty Tšekkoslovakiaan. Uudessa Tšekkoslovakiassa perhettä inhottiin juutalaisuutensa ja unkarilaisuutensa takia. Farkasin äiti pakeni Ranskaan, jossa hän liittyi Ranskan kommunistipuolueeseen, kun taas Farkas pakeni isänsä kanssa Neuvostoliittoon.
Vladimir Farkas Farkas oli osallisena ihmisten kidutuksiin ja murhaamisiin AVH:n päämajassa. Josif Stalinin kuoleman jälkeen Farkas pidätettiin, ja hän oli vankilassa vuoteen 1960 asti.
Vladimir Farkas Farkas muutti Budapestiin vuonna 1945 ja otti sukunimekseen Farkas. Vuonna 1946 perustettiin Unkarin salainen poliisi (AVH), jossa hän työskenteli ensin kapteenina, sitten majurina ja lopuksi everstiluutnanttina.
Andrea Farkas Andrea Farkas (s. 1. syyskuuta 1969 Budapest) on unkarilainen käsipalloilija. Farkas on kaksinkertainen olympiamitalisti: hän voitti Unkarin maajoukkueessa pronssia Atlantassa 1996 ja hopeaa Sydneyssä neljä vuotta myöhemmin.
Jenő Fejes Jenő Fejes () oli unkarilainen insinööri, hitsaustekniikan kehittäjä ja autonsuunnittelija.
Frank Forde Nuoruudessaan Forde toimi opettajana ja rautatietyöläisenä. Hän päätyi työnsä vuoksi vuonna 1914 Rockhamptoniin, missä hän vaikutti useissa järjestöissä. Hänet valittiin vuonna 1917 Australian parlamenttiin Rockhamptonista sen nuorimpana jäsenenä. Joulukuussa 1922 hänet valittiin parlamenttiin Capricornian vaalipiiristä. Hän säilytti tämän paikkansa vuoteen 1946 asti.
Ferenc Farkas Farkas kuoli Budapestissa pari kuukautta ennen kuin olisi täyttänyt 95 vuotta.
Bertalan Farkas Bertalan Farkas (s. 2. elokuuta 1949 Gyulaháza, Unkari) on lentäjä ja kosmonautti. Hän oli ensimmäinen unkarilainen ja esperantisti avaruudessa.
Bertalan Farkas valmistui sotilaslentäjäksi Szolnokin koulusta vuonna 1969 ja sai jatkokoulutusta Neuvostoliitossa 1972. Hän toimi myös tutkijana Budapestin teknillisessä korkeakoulussa. Hän yleni prikaatikenraaliksi.
1. maaliskuuta 1978 hänet valittiin kosmonautiksi Interkosmos-ohjelmaan. Vuonna 1980 hän lensi Saljut 6 -avaruusasemalla. Hän lensi Sojuz 36 -aluksella asemalle ja alas Sojuz 35 -aluksella.
Hän toimi maansa sotilasasiamiehenä Washingtonissa. Nykyisin hän on budapestiläisen 
Airlines Service and Trade Ltd.-yhtiön toimitusjohtaja. Hän on naimisissa Anikó Farkasin kanssa. Perheessä on kolme lasta: Aida, Ádám ja Bertalan.
Ferenc Farkas Ferenc Farkas (15. joulukuuta 1905, Nagykanizsa – 10. lokakuuta 2000, Budapest) oli unkarilainen säveltäjä.
Jenő Dalnoki Jenő Dalnoki (12. joulukuuta 1932 Budapest – 4. helmikuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen jalkapalloilija.
Ektomorf Ektomorfin perustivat veljekset Zoltán Farkas (laulu, kitara) and Csaba Farkas (basso) vuonna 1994. Yhtye sai pian levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa ja saavutti suosiota valtakunnallisesti. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi rumpali József Szakács, ja he ryhtyivät levyttämään "Kalyi Jag" -albumia, jota myytiin ympäri maailmaa. Kriitikoiden mukaan musiikillisesti yhtye kuulostaa paljon Sepulturalta ja Soulflyltä, riffit ovat hyvin pitkälti samanlaiset, ja jopa laulaja Zoltán Farkas huutaa samalla tyylillä kuin Max Cavalera.
Ferenc Farkas Farkasilla oli uransa aikana useita maineikkaiksi muusikoiksi nousseita oppilaita, kuten unkarilaiset säveltäjät György Kurtág (s. 1926), Emil Petrovics (1930–2011), Zoltán Jeney (s. 1943) ja György Ligeti (1923–2006). Farkasin tuotanto on tyylillisesti monipuolinen; siihen kuuluu mm. näyttämö- (myös oopperamusiikkia), orkesteriteoksia sekä lauluja, joihin vaikutti hänen kiinnostuksensa runouteen. Hän sai mm. kaksi Kossuth-palkintoa vuosina 1950 ja 1991. Hänestä tehtiin vuonna 1984 Italian "Cavaliere al Merito".
Jenő Fuchs Jenő Fuchs (29. lokakuuta 1882 Budapest, Itävalta-Unkari – 30. maaliskuuta 1954 Budapest, Unkari) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli säilä.
Vladimir Farkas Vladimir Farkas (aikaisemmin Vladimir Lőwy, 12. elokuuta 1925 Košice, Tšekkoslovakia – syyskuu 2002 Budapest, Unkari) oli sosialismin aikana Unkarin suojelupoliisin everstiluutnantti ja myöhemmin suojelupoliisin poliisitiedotustoimiston varajohtaja.
Péter Farkas Farkas sai viiden vuoden vankeustuomion hänen ja veljensä pitämän suuren kannabisfarmin löydyttyä Budapestin esikaupunkialueelta 2004. Hän kuitenkin karkasi, minkä seurauksena tuomio nousi seitsemään vuoteen. Hän jäi kiinni Andorrassa 2009.
Péter Farkas Péter Farkas (s. 14. elokuuta 1968 Budapest) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti aktiiviurallaan budapestilaista Újpesti TE -seuraa ja häntä valmensi Ferenc Kocsis. Hän on pituudeltaan 168 cm.
Jenő Buzánszky Jenő Buzánszky (4. toukokuuta 1925 Újdombóvár – 11. tammikuuta 2015 Esztergom) oli unkarilainen jalkapalloilija. Hän saavutti kansainvälistä mainetta Unkarin jalkapallomaajoukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kilpaili jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1954.
Eugene Turenne Gregorie Loppuvuodesta 1928 Gregorie siirtyi, tuolloin Yhdysvaltain markkinoilla myytävien Rolls-Royce:ien korinvalmistuksesta vastanneen, Brewster & Companyn palvelukseen ja työskenteli yhtiössä noin vuoden. Tämän jälkeen hän muutti Detroitiin ja työskenteli muutaman kuukauden ajan General Motorsin design-studiossa, yhtiön pääsuunnittelija Harley Earlin alaisuudessa. Vuoden 1929 Wall Streetin pörssiromahduksen seurauksena autojen myynti romahti ja myös Gregorie irtisanottiin. Menetettyään työnsä GM:llä hän sai kontaktiensa avulla paikan detroitilaisen Lincoln Motor Companyn palveluksessa. Huomionarvoisia seikkoja tässä kohtaa ovat ne, että Gregorien pestasi Edsel Ford, joka sai Lincoln-yhtiön johtajana toteuttaa visioitaan vapaammin kuin Fordin johtajana. Tämä yhtiö ja kaikki siellä tapahtuvat asiat olivat "de facto" Henry Fordin peukalon alla. Vaikka Gregorie palkattiinkin Lincolnille, Edsel teetti hänellä myös Fordin suunnittelutöitä.
Lita Ford Lita Rossana Ford (s. 19. syyskuuta 1958) on heavylaulaja ja -kitaristi. Hän syntyi Lontoossa, mutta hänellä on italialaisia sukujuuria. Ford muutti nuorena perheensä kanssa New Yorkiin. 16-vuotiaana hän liittyi kitaristiksi The Runaways -yhtyeeseen. Vuonna 1979 Ford aloitti soolouran.
Ferenc Farkas Farkas opiskeli Budapestin musiikkiakatemiassa 1922–1927 ja sitten Roomassa Ottorino Respighin johdolla 1929–1931. Vuosina 1932–1936 hän toimi elokuvamusiikin säveltäjänä Wienissä ja Kööpenhaminassa. Palattuaan Unkariin hän sai vuonna 1949 nimityksen Budapestin Franz Liszt -musiikkiakatemian professoriksi. Hän jäi tästä virasta eläkkeelle vuonna 1975.
Jenő Fejes Jenő Fejes perusti vuonna 1923 oman yrityksen Budapestiin. "Fejes Lemezmotor- és Gépgyár Rt." alkoi valmistaa Fejes-merkkisiä autoja, joissa valettujen osien käyttö oli korvattu kylmämuovatuilla ja hitsatuilla osilla. Tämän ansiosta autot olivat 30–35 % kevyempiä ja noin 20 % halvempia kuin vastaavat perinteisin menetelmin valmistetut autot.
Banksy Banksyn käyttämiä menetelmiä ei tiedetä varmasti, mutta koska hänen työnsä jälki on varsin hienostunutta ja tarkkaa, on luultavaa, että hän tekee sapluunansa tietokoneella. Banksy on itse kertonut käyttävänsä sitä tekniikkaa mikä hänelle milloinkin sattuu parhaiten sopimaan ja että toisinaan se tarkoittaa viiksien piirtämistä mainostaulun tytölle, toisinaan taas päiväkausien hikoilua mutkikkaan piirtämisen vuoksi. Kuitenkin tehokkuus on hänen mukaansa kaiken avain.
John Ford Ford aloitti elokuvauransa näyttelijänä 1910-luvulla. Yksi hänen varhaisia esiintymisiään oli pienessä roolissa Ku Klux Klanin jäsenenä elokuvassa Kansakunnan synty (1915).
Fordin vakionäyttelijä oli John Wayne, joka esiintyi yli 20:ssä hänen elokuvassaan. Ford voitti Oscar-palkinnon parhaasta ohjauksesta neljä kertaa: "Ilmiantaja" (1935), "Vihan hedelmät" (1940), "Vihreä oli laaksoni" (1942), "Vaitelias mies" (1952). Fordin filmografia sisältää 170 tuotantoa 1920-luvulta lähtien. Fordille myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto vuonna 1973.
Lasse Sørensen Sørensen aloitti uransa Karting-luokista vuonna 2009. Vuonna 2011 hän sijoittui toiseksi North European Trophy KF3 -luokassa. Vuonna 2012 Sørensen aloitti kilpauransa Tanskan Formula Ford -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja Formula Ford NEZ ja Hollannin Formula Ford -sarjoissa. Vuonna 2013 Sørensen jatkoi Tanskan Formula Ford -sarjassa ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2014 Sørensen kilpaili Ranskan Formula 4 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden saavuttaen kahdeksan voittoa, viisi paalupaikkaa ja 17 palkintosijaa. Vuonna 2015 Sørensen kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa.
Petsamon luterilainen seurakunta Kirkkoherran lisäksi seurakunnalla ei 1920-luvulla ollut muita työntekijöitä kuin suntio. Kirkonisännän virka ja hautausmaan ja haudankaivajan toimi perustettiin vuonna 1931. Lukkari-urkurin tehtävät ulkoistettiin paikallisille kansakoulunopettajille aina vuoteen 1935 asti, jolloin ensimmäinen lukkari-urkuri aloitti työnsä. Vuodesta 1936 Inarin ja Petsamon seurakunnilla aloitti yhteinen kirkkoherran apulainen. Kirkon ja pappilan talonmies aloitti työnsä 1937. Kaiken kaikkiaan seurakunnalla oli varsin vähän henkilöstöä, mikä johtui pääasiassa heikosta taloudellisesta tilasta.
Willa Holland Ollessaan seitsenvuotias Holland oli leikkimässä isäpuolensa kotipihalla Hamptonsissa, New Yorkissa, kun naapuri Steven Spielberg kiinnitti häneen huomiota ja suositteli häntä valokuvattavaksi. Perheen palattua Los Angelesiin Holland allekirjoitti sopimuksen Ford-mallitoimiston kanssa. Hän teki ensimmäisen työnsä mallina Burberrylle kahdeksanvuotiaana.
Harrison Ford (1884–1957) Ford syntyi Kansasissa, Missourissa ja hän aloitti näyttelemisen Broadwayllä debyytissään vuodelta 1904.
David Forde Forde aloitti uransa Galway Unitedista 1999. Hän on pelannut uransa aikana vain Britteinsaarilta kotoisin olevissa seuroissa, joista pisimpään hän on viettänyt aikaa Derry Cityssä ja Millwallissa. Forde on pelannut kaksi maaottelua ja oli mukana EM-kilpailuissa 2012, joissa hän ei kuitenkaan päässyt kentälle.
Gizella Farkas Gizella "Gizi" Farkas (18. marraskuuta 1925 Miskolc, Unkari – 17. kesäkuuta 1996 Wien, Itävalta) oli unkarilainen pöytätennispelaaja, joka menestyi 1940- ja 1950-luvuilla. Hän voitti kymmenen maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta EM-kisojen alettua vasta hänen uransa loppupuolella. Maailmanmestaruuksistaan hän voitti kolme naisten kaksinpelissä peräkkäisinä vuosina 1947–1949 ja jäi tämän jälkeen neljä kertaa peräkkäin hopealle Romanian Angelica Rozeanulle hävinneenä.
Emil Petrovics Petrovics syntyi Serbiassa serbialaiselle isälle ja unkarilaiselle äidille. Hän muutti perheineen Budapestiin toisen maailmansodan aikana. Hän opiskeli Ferenc Farkasin johdolla Ferenc Lisztin musiikkiakatemiassa ja aloitti itse opettamisen siellä vuonna 1968. Hän toimi Unkarin valtionoopperan musiikillisena johtajana vuosina 2003–2005. Säveltäjänä Petrovics vakiinnutti maineensa sodanvastaisella yksinäytöksisellä "C'est la guerre" -oopperalla (1961). Hänen muuhun tuotantoonsa kuuluu muun muassa kaksi sinfoniaa ja kamarimusiikkia.
Bulk ja Skull Farkas "Bulk" Bulkmeier (Paul Schrier) ja Eugene "Skull" Skullovitch (Jason Narvy) toimivat kevennyshahmoina. Huumori syntyy heidän koheltamisestaan, jonka taustalla soitetaan yleensä samalla huvittavia äänitehosteita. Humoristisuutta tavoitellaan myös parin välisellä ulkonäköerolla: Ohukaisen ja Paksukaisen tapaan Bulk on lihava ja Skull hoikka. Bulk on kaksikon selkeä johtaja, jota Skull pyrki aina seuraamaan ja matkimaan. Skull usein toistaakin Bulkin sanomisia ja aloittaa lauseensa yleensä sanalla "yeah".
Ajoneuvosuunnittelu Henry Ford ei perustanut designista, vaan luotti insinöörivetoiseen suunnitteluun. Hänen poikansa Edsel Ford sekä pojanpoikansa Henry Ford II sen sijaan antoivat vahvan panoksensa yhtiön mallien designille. Henry Ford II:n innovaation pohjalta suunnittelutiimi loi Ford Thunderbirdin, joka oli aluksi tarkoitettu Chevrolet Corvetten kilpailijaksi, mutta asetti myöhemin standardit ns. "personal luxury"-luokan autoille. Fordin suunnittelijoista voidaan nostaa esiin ensimmäisen sukupolven Ford Mustangin pääsuunnittelijat Philip T. Clark ja John Najjar, jotka eivät luoneet pelkkää autoa vaan kokonaan uuden "pony-car"-luokan. Jack Telnack aloitti Fordilla vuonna 1958 ja vuonna 1965 hänestä tuli yhtiön Lincoln-Mercury-yksikön pääsuunnittelija. Telnackin käsialaa ovat myös sellaiset aerodynaamiset mallit kuten 1983 Thunderbird, 1986 Ford Taurus ja 1986 Mercury Sable. Lisäksi Telnackilla on sormensa pelissä mm. kolmannen sukupolven Fox-Mustangien suunnittelussa.
Yöloma paratiisisaarella Elokuvan ohjaustyöt aloitti John Ford, joka ulkokuvien ottamisen jälkeen kuitenkin sairastui ja joutui luovuttamaan tehtävänsä Mervyn LeRoylle. Lisäksi Ford ja Henry Fonda riitaantuivat pahasti kuvausten aikana, eivätkä he enää koskaan työskennelleet samassa elokuvassa. Fordilla ja Cagneyllakin oli sanaharkkaa kuvauksien aikana. Cagney myöhemmin kommentoi Fordia sanoen: "Olisin potkinut hänen aivonsa pihalle. Hän oli tosi hitonmoisen ilkeä kaikille. Hän oli todella ilkeä vanha mies."
Samcor Samcor eli "South-African Motor Corporation" on eteläafrikkalainen autovalmistaja. Se aloitti toimintansa vuonna 1985, kun Etelä-Afrikan Ford ja Anglo-American Motor Corporation yhdistyivät. Ford ja Mazda alkoivat yhdistellä mallejaan Etelä-Afrikassa. Mazdat, jotka myytiin Fordin merkillä, eivät kuitenkaan menestyneet yhtä hyvin kuin esimerkiksi Australiassa.
Péter Farkas Farkas voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 90 kg:n sarjassa 1988 ja sijoittui samassa painoluokassa neljänneksi miesten EM-kilpailuissa 1989. Hän voitti 82-kiloisissa maailmanmestaruuden Ostiassa 1990, Euroopan-mestaruuden Aschaffenburgissa 1991 ja maailmanmestaruuden Varnassa 1991. Hän voitti 82 kg:n sarjassa olympiakultaa Barcelonassa 1992 kukistettuaan loppuottelussa puolalaisen Piotr Stępieńin pistein 6–1. Hän sijoittui samassa painoluokassa viidenneksi MM-kilpailuissa 1993 ja toiseksi EM-kilpailuissa 1996.
József Galamb Vieraillessaan ystäviensä luona Detroitissa Galamb päätti jättää työhakemukset kolmeen yritykseen: Oldsmobilelle (Silent Northern), Cadillacille ja Fordin Piquette Avenuen tehtaalle. Kaikki kolme tarjosivat paikkaa kolmen tunnin sisällä. Näistä Ford kuitenkin teki parhaan tarjouksen: 20 dollaria viikossa. Galamb aloitti työt Fordilla marraskuussa 1905.
Ford Mustang Ford Mustang on Fordin vuodesta 1964 lähtien valmistama automalli. Ensimmäinen Mustang perustui toisen sukupolven Ford Falconin compact-luokan pohjalevyyn. Malli esiteltiin huhtikuun 17. päivänä vuonna 1964, tarkoituksena aloittaa tuotanto mallivuoden 1965 autoilla saman vuoden syksyllä, ajoneuvoteollisuuden yleisen käytännön mukaisesti. Valtaisan kysynnän vuoksi auton valmistus jouduttiin aloittamaan kuitenkin viisi kuukautta etuajassa ja tämän vuoksi ensimmäisiä Mustangeja usein kutsutaan 1964½-vuosimallisiksi.
Chris Ford Ford pelasi yliopistokoripalloa Villanovan yliopistossa neljän kauden ajan. Vuonna hän osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Detroit Pistons varasi hänet tilaisuuden seitsemäntenätoista pelaajana. Ford edusti seuraa kuusi kautta ja aloitti vielä kauden 1978–1979 Pistonsissa, mutta siirtyi kolmen ottelun jälkeen Boston Celticsiin. Kausi oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki 15,6 pistettä ottelua kohden. Ford voitti seuran paidassa ainoan NBA-mestaruutensa kaudella 1980–1981. Hän päätti NBA-uransa vuonna 1982.
T-Model Ford T-Model Fordin syntymäajasta ei ole varmuutta. Hän on itse sanonut, ettei muista syntymävuottaan, mutta hänen perheensä ilmoitti kuoleman jälkeen, että hän olisi syntynyt vuonna 1924. T-Model Ford aloitti muusikon uransa vasta myöhemmällä iällä. Nuorempana hän työskenteli sahalla ja myöhemmin rekkakuskina. Hän oli myös vankilassa saatuaan kymmenen vuoden tuomion murhasta, mutta kärsi siitä vain kaksi vuotta.
Eiji Aonuma Aonuma aloitti työnsä SNES:llä kehittäen peliä "Marvelous". Shigeru Miyamoto näki hänen työnsä tuloksen ja pyysi Aonumaa apulaisjohtajaksi peliprojektiin "". Pelin menestyksen myötä Aonuma nimettiin sarjan seuraavien osien ohjaajaksi. "" ilmestyi vuonna 2000, "" vuonna 2002 ja "" vuonna 2006.
Julian Bailey Bailey aloitti uransa ajamalla 1980-luvulla Formula Ford -sarjoja. Hän voitti Townsend-Thoresenin, Formula Ford Festivalin ja BBC TV Grandstand Formula 2000 Trophy kilpailut.
Miikka Honkanen Miikka Honkanen (s. 13. joulukuuta 1983) on suomalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2001 hän kilpaili Suomen Formula Ford Zetec sarjassa sijoittuen viidenneksi. Vuonna 2002 Honkanen sijoittui sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2003 Honkanen voitti Suomen Formula Ford Zetec sarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Honkanen kilpaili Saksan Formula Renault ja Eurocup Formula Renault sarjoissa. Vuonna 2005 Honkanen kilpaili Formula Ford NEZ, Ruotsin Formula Ford Zetec ja Suomen Formula Ford Zetec sarjoissa. Vuonna 2009 Honkanen ajoi yksittäisiä kilpailuja Formula Renault NEZ ja Ruotsin Formula Renault sarjoissa.
Autokeskus 2013 - Autokeskus aloittaa valtuutetun Ford-myynnin ja merkkihuollon Helsingin Konalassa. Samalla Alfa Romeo-, Fiat- ja Jeep-autojen myynti keskittyy pääkaupunkiseudulla muihin 3 toimipisteeseen - Airportiin, Herttoniemeen ja Olariin. Alfa Romeon, Fiatin ja Jeepin sekä Chryslerin, Dodgen ja Lancian merkkihuolto pysyy myös Konalassa. Autokeskus ostaa SOK:n Automaa Oy:n liiketoiminnan Tampereen Nekalassa ja aloittaa lokakuussa 2013 Ford-henkilöautojen ja hyötyajoneuvojen myynnin ja merkkihuollon Tampereella.
Anarkokapitalismi Anarkokapitalistien mielestä omistusoikeus on universaali oikeus. Kirjassaan "Ethics of Liberty" Murray Rothbard kirjoittaa siitä, mille omistusoikeus perustuu. Hän aloittaa toteamalla, että jokaisen ihmisen täytyy omistaa itsensä ja oma työnsä, koska muuten toimijan täytyy olla orja tai yksi omistajista. Rothbardin mukaan yhteisomistaminen on kuitenkin hankalaa, sillä jotta ihminen voisi tehdä edes yksinkertaisimpia päätöksiä, tulee hänen saada lupa siihen jokaiselta muulta kanssaomistajalta, jotka itsekään eivät omistaisi itseään, eivätkä siten voisi antaa lupaa. Kun ihminen omistaa työnsä, tulee hänen omistaa myös työnsä tulos ja se, mihin työ on liitetty, koska ne ovat suoraa seurausta toimijan työstä. Käytännössä tämä tarkoittaa, että ihminen, joka esimerkiksi kaataa puun metsästään ja yhdistää puuhun työnsä valmistaen tuolin, omistaa tuon tuolin luonnollisesta oikeudesta johtuen.
Christian Serratos Serratos aloitti näyttelijän uransa toimiessaan mallina Ford Modeling Agencylle. Ford, jolla oli myös näyttelytyöhön keskittynyt osasto, halusi hänen kokeilevan näyttelemistä. Serratos ei aluksi ollut kiinnostunut näyttelemisestä, mutta aloitettuaan näyttelijänä hän huomasi pitävänsä siitä.
Jenő Fejes Fejesin Yhdysvalloissa rekisteröidyt patentit:
Continental Mark II Ford Motor Company aloitti Continentalin suunnittelut vuonna 1953. Auto päätettiin nimetä 1940-luvun Lincoln Continentalin kunniaksi yhdellä ratkaisevalla erolla: nimestä jätettiin Lincoln pois ja siitä tuli pelkkä Continental. Continental Mark II:n takana oli Henry Ford II:n veljen Bill Fordin johtama Continental-osasto, jolle Ford oli antanut vastuun tehdä äärimmäisen loisteliaita luksusautoja. Päämääränä ei ollut yksinomaan Cadillac Eldoradon ja Packard Caribbeanin edustama luksusluokka, vaan Continentalin tähtäin oli vieläkin korkeammalla: se suunnattiin brittiläisen Rolls-Roycen kilpailijaksi maailman kalliimpien loistoautojen luokkaan.
Lee Iacocca Iacocca aloitti työt Ford Motor Companylla elokuussa 1946. Työskenneltyään hetken insinöörinä, hän pyysi että voisi siirtyä myynnin ja markkinoinnin puolelle. Toimiessaan apulaismyyntipäälikkönä Philadelphian alueella hän sai kansallista huomiota "56 for '56" -kampanjallaan, jolla tarjottiin mallivuoden 1956 Fordien ostajille lainaa 20 prosentin käsirahalla ja 56 dollarin kuukausimaksulla kolmen vuoden ajaksi. Kampanja levisi koko maahan ja Iacocca pyydettiin Dearborniin, jossa hän sai useita ylennyksiä lyhyessä ajassa. 10. marraskuuta 1960 hänet nimitettiin Ford -divisioonan varapuheenjohtajaksi ja toimitusjohtajaksi. Hänestä tuli Fordin puheenjohtaja 10. joulukuuta 1970.
Cadillac Cadillac Motor Car Division aloitti autojen valmistuksen vuonna 1902, jolloin yritys perustettiin Henry Fordin toisen epäonnistuneen yrityksen jäljiltä. (Ford onnistui vasta kolmannella kerralla, jolloin hän perusti Ford Motor Companyn). Cadillacin takana oli Henry Martyn Leland (1843–1932), jonka omistama moottori- ja vaihteistotehdas oli toimittanut tuotteitaan muun muassa Oldsmobilelle. Kun Oldsdmobile ei halunnut ostaa Lelandin uutta moottoriratkaisua, tämä tarjosi sitä Henry Ford Companylle mutta ehdotti samalla kokonaan uuden yhtiön perustamista uudella moottorilla varustetulle autolle. Ehdotus otettiin vastaan lyhyellä miettimisajalla.
Moskvitš Moskvitšin historia alkoi vuonna 1928, kun Moskovan autotehdasta alettiin rakentaa. Se aloitti vuonna 1930 Ford A ja Ford AA -malleihin perustuvien autojen kokoonpanon Gorkin autotehtaan (GAZ) tuottamista osista. Vuonna 1940 tämä moskovalainen, Kommunistisen nuorisointernationaalin (KIM) mukaan nimetty tehdas suunnitteli oman kaksiovisen automallin KIM 10, joka pohjautui lähinnä Fordin Prefect- ja Ten-malleihin. Autosta tehtiin myös avomalli.
Chanel Iman Iman aloitti 13-vuotiaana lapsimallina Ford-mallitoimiston listoilla. Vuonna 2006 hän osallistui Fordin Vuoden Supermalli -kilpailuun, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Toukokuussa 2007 hänet esiteltiin Yhdysvaltojen "Voguen" kannessa yhtenä ”maailman seuraavista huippumalleista”.
Léopoldine Doualla-Bell Smith Léopoldine Doualla-Bell Smith (s. 1938/1939) on kamerunilainen, joka tunnetaan maailman ensimmäisenä tummaihoisena lentoemäntänä. Hän oli Kamerunin kuninkaallisen Doualla-suvun prinsessa. Hän aloitti 15-vuotiaana työnsä lentokentällä, ja hänet lähetettiin 17-vuotiaana Pariisiin Air Francen lentoemäntäkoulutukseen. Työnsä lentoemäntänä hän aloitti Union Aéromaritime de Transport -yhtiöllä vuonna 1957. Vuonna 1960 hän siirtyi perustamisvaiheessa olleelle Air Afriquelle. Koska Doualla-Bell Smith oli ranskankielisen Afrikan ainoa ilmailualalle koulutettu, hänestä tuli uuden yhtiön ensimmäinen työntekijä, ja hän eteni pian yhtiön ensimmäiseksi matkustamoesimieheksi.
Aminata Touré Touré aloitti vuonna 1988 työuransa Dakarin liikennelaitoksessa, jossa hän johti yrityksen markkinoinnin ja viestinnän osastoa. Poliittisen työnsä hän aloitti vuoden 1993 presidentinvaaleissa Landing Savanén kampanjapäällikkönä.
Michelle Ford Vuonna 1983 Ford siirtyi Etelä-Kalifornian yliopistoon ja aloitti harjoittelemisen vuoden 1984 kesäolympialaisia varten. Australian uimaliitto muutti sääntöjä niin, että joka lajin kaksi parasta Australian-mestaruusuinneissa pääsisi edustamaan maata olympialaisiin. Ford ui erittäin heikosti omaan tasoonsa nähden, eikä näin päässyt olympialaisiin. Hän palasi Etelä-Kaliforniaan ja ui reilusti parempia aikoja kuin Australian mestaruusuinneissa. Lopulta hän kuitenkin vetäytyi lopullisesti uintipiireistä.
Henry Ford Uhkaavan konkurssin estämiseksi Malcomson keräsi yhtiöön lisää pääomaa uusilta sijoittajilta ja sai myös Dodgen veljekset sitoutettua yhtiöön. Ford & Malcomson-yhtiö järjestettiin uudelleen ja siitä muodostettiin "Ford Motor Company" kesäkuun 16. päivänä vuonna 1903. Yhtiö aloitti autojen valmistuksen samana vuonna Malli A:lla. Aikauden autonvalmistajille tyypilliseen tapaan, myös Ford käytti mallien niminä proosallisesti kirjainta. Jotkin mallit olivat kokeellisia, eivätkä koskaan siirtyneet piirustuspöydältä tuotantoon. Ford Motor Company valmisti vuosien 1903 - 1908 välillä 8:aa eri mallia, Malli A, Malli B, Malli C, Malli F, Malli K, Malli N, Malli R ja Malli S, ennen kuin suursuosioon noussut Malli T tuli tuotantoon.
Sait Faik Abasıyanık Abasıyanık syntyi Adapazarıssa ja aloitti opintonsa Istanbulissa. Isänsä painostuksesta hän luki taloustiedettä; palattuaan Sveitsistä ja Ranskasta kotimaahansa Abasıyanık kuitenkin aloitti työnsä turkin kielen opettajana.
Edsel Ford Pienenä koululaisena, "Detroit University Schoolissa", Edsel kirjoitti esseitä autoista ja niiden valmistamisesta. Hän vietti koulun jälkeen aikaa Fordin tehtaiden toimistolla, liimaten postimerkkejä kirjeisiin ja juosten pikku askareita. 12-vuotiaana Edsel sai ensimmäisen oman auton, Malli N Runaboutin. Tästä kolhosta autosta hän alkoi muovaamaan hienostuneemman näköistä. Edselillä oli silmää kauneudelle ja näkemys siitä, miltä auton tulee näyttää. Hän toteutti näitä visioitaan useassa itse muovaamassaan mallissa. Edsel Ford voidaan nähdä sekä teollisen muotoilun että yksilöllisen kustomoinnin edelläkävijänä. Edsel lopetti koulunkäynnin vuonna 1912, siirtyäkseen isänsä yhtiön palvelukseen. Hän aloitti yhtiössä sihteerinä vuonna 1915. Lokakuun 1. päivänä vuonna 1916 hän avioitui tavaratalonomistaja J.L. Hudsonin tyttären Eleanor Lowtian Clayn (1896–1976) kanssa. Heille syntyi neljä lasta: Henry Ford II (1917–1987), Benson Ford (1919–1978), Josephine Clay Ford (1923–2005) ja William Clay Ford (s. 1925). Kotinsa he perustivat silloisen Detroitin ulkopuolelle, Indian Villageen.
Doug Ford Douglas Michael Ford, Sr. (8. kesäkuuta 1922 – 14. toukokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi West Havenissa, Connecticutissa, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1949. Hänet muistetaan yhä PGA Championshipin (1955) ja The Masters Tournamentin (1957) voitoista.
Jenő Buzánszky Ammattitason pelaamisen lopetettuaan Buzánszky jatkoi uraansa valmennustöissä.
Mattias Therman Therman aloitti ralliuransa kartanlukijana vuonna 2007. Vuonna 2008 hän ajoi Suomen ja Walesin rallissa sijoittuen sijalle 25. Vuonna 2009 hän perusti Team Therminator -tallin ja ajoi sen kuljettajana Suomen rallissa käyttäen Munich Ford -tallin tunnusta ja Ford Focus WRC 08 -autoa sijoittuen sijalle 15. Vuonna 2010 Therman ajoi yhdessä Marcus Grönholmin kanssa Ruotsin ja Suomen ralleissa Stobart Ford -autoilla sijoittuen sijoille 21 ja 24.
Viimeinen tuomio (maalaus) Vuonna 1533 paavi Klemens VII pyysi Michelangeloa koristamaan Sikstuksen kappelin suurta alttariseinää. Viisi vuotta aikaisemmin Rooma oli joutunut Kaarle V:n joukkojen ryöstämäksi. Elettiin myös aikaa, milloin Lutherin uskonpuhdistus alkoi levittäytyä. Paavi halusi muistuttaa maalauksella Jumalan rangaistusta ihmisten synneistä. Michelango aloitti työnsä vasta paavi Paavali III käskystä vuonna 1535. Töiden alta jouduttiin hävittämään vanhempia freskoja sekä muuraamaan umpeen kaksi alttarin yläpuolella ollutta ikkunaa. Seinää kallistettiin sisäänpäin, ettei pöly voisi laskeutua siihen. Michelangelo työskenteli freskon parissa seitsemän vuotta. Jo töiden alkuvaiheessa hän sai kritiikkiä alastomista ihmishahmoista. Yksi kritiikin esittäjistä oli paavin seremoniamestarina toiminut Biagio Da Cesena. Michelangelo maalasi oikeaan alakulmaan Minoksen, Helvetin tuomarin. Lihava, aasinkorvainen hahmo, jota käärme puree nivusista, kuvasi aikalaisten mielestä juuri Cesenaa. Kerrotaankin, että Cesena oli kannellut asiasta paaville, joka oli vastannut toimivaltansa päättyvän helvetin porteille.
Unkarin avaruustoimisto Unkarilainen kosmonautti Bertalan Farkas lensi avaruuteen 26. toukokuuta 1980.
Charles Griffes Griffes syntyi Elmirassa New Yorkin osavaltiossa, aloitti pianon- ja urkujensoiton kotikaupungissaan ja sai Berliinissä sävellyksenopetusta Engelbert Humperdinckiltä. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän aloitti vuonna 1907 loppuikänsä kestäneen työnsä Hackley Schoolin opettajana.
Antonio Innocenti Innocenti vihittiin papiksi Firenzessä vuonna 1938. Hän aloitti hengellisen uransa Pohjois-Italiassa ja asetti toisessa maailmansodassa itsensä hengenvaaraan juutalaisten auttamiseksi tekemänsä työn johdosta. Paavi kutsui hänet Roomaan, jossa hän aloitti työnsä kuuriassa.
Pacific Racing Englantilaisen Keith Wigginsin vuonna 1984 perustama Pacific Grand Prix aloitti kilpailemisensa Euroopan Formula Ford-mestaruussarjassa. Pacificin tunnetuimpia alkuaikojen kuljettajia on J.J. Lehto, Bertrand Gachot, Eddie Irvine ja David Coulthard, jotka ajoivat tallin väreissä Formula Ford- ja Formula 3000 -luokissa.
Turkin autoteollisuus Ford Otomotiv Sanayi (Ford Otosan) aloitti tuotannon Eskisehirissa 1983 ja Kocaelissa 2001. Yhteisyritys, jossa on 41 % ulkomaista pääomaa, tuottaa 6,3 (Eskisehir) ja 34,5 hehtaarin tehtaissaan kuorma- ja pakettiautoja sekä pikkubusseja. Yrityksen 7671 työntekijää valmisti 206 760 autoa, joista 139 210 meni vientiin.
Mike Conway Mike Conway aloitti uransa kartingissa. Hän ajoi kartingia vuosina 1996–2000. Vuonna 2001 Conway ajoi Britannian Formula Ford Zeter Junior -sarjassa, jossa hän sijoittui pisteissä kuudenneksi. Vuonna 2002 Conway ajoi Britannian Formula Ford -sarjassa, tuloksena sarjan neljäs sija loppupisteissä.
Arja Saijonmaa Syksyllä 2015 Saijonmaa aloitti työnsä YK:n UN Women -järjestön hyväntahdonlähettiläänä Ruotsissa.
Jenő Fejes Useat Fejesin keksinnöt olivat edellä aikaansa ja monet niistä otettiin käyttöön vasta 1970-luvulta alkaen.
Frank Biela Biela aloitti uransa kartingissa 1983, josta jatkoi 1987 Fordn kehitysprojektiin Bernd Schneiderin ja Manuel Reuterin kanssa. Biela ajoi Formula 3:sta ja DTM:ää Fordilla vuoteen 1990 asti, jolloin siirtyi Audille. Hän jatkoi DTM:ssä ja hallitsi vakioautoluokkia ympäri Eurooppaa. Hän hallitsi muun muassa BTCC:tä Isossa-Britanniassa.
Joe Sugg Sugg varttui Englannin maaseudulla pienessä kylässä Wilkshiressä. Siellä hän aloitti työnsä ruokokattojen tekijänä.
Nigel Barker Barker aloitti uransa Ford-mallitoimiston mallina.
Zenepalota Alun perin viulisti Jenő Hubayn mukaan nimetty musiikki-instituutti muutti rakennukseen 1927 perustamisensa 25-vuotisjuhlavuonna.
Pekka Silvola Pekka Sakari Silvola (26. marraskuuta 1924 Kiikoinen – 22. kesäkuuta 2015 Espoo) oli poliittinen vaikuttaja, joka toimi Maalaisliiton/Keskustapuolueen eri tehtävissä, muun muassa puoluesihteerinä 1960–1969. Vuonna 1970 Silvola nimitettiin Yleisradion ohjelmajohtajaksi, josta tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle 1985.
Kalevi Silvola Kalevi Silvola valmistui ylioppilaaksi Oulaisten yhteiskoulusta 1958, minkä jälkeen hän opiskeli ja valmistui Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi 1964, lisensiaatiksi 1971 ja väitteli tohtoriksi 1978. Kalevi Silvola vihittiin papiksi 1964 ja suoritti ylemmän pastoraalitutkinnon, laudatur, 1976. Hän on toiminut Etelä-Espoon seurakunnan virallisena apulaisena 1964–1969, Helsingin yliopiston Uuden testamentin eksegetiikan ylimääräisenä assistenttina 1969–1977 ja Raahen kirkkoherrana 1977–1999, jolloin eläkkeelle.
Pekka Silvola Helsingissä Silvola kirjoittautui juuri perustettuun valtiotieteelliseen tiedekuntaan äitinsä toivoman teologisen sijasta. Samana syksynä hän liittyi Maalaisliittolaisten ylioppilaiden riveihin. Opiskelu meni töitä tehden. Valtiotieteen kandidaatti Silvola jätti yliopiston loppusyksystä 1950. Laudaturtyön hän oli kirjoittanut professori Jussi Teljon ohjauksessa aiheesta kuntien välinen yhteistoiminta. Keväällä 1947 hänestä tuli kolmiloikan akateeminen mestari. Akateemisesta ennätyksestä tulos (13,77) jäi puuttumaan kaksi senttiä.
Pekka Silvola Rauhantilaan asettunut JR 7 komensi alikersantti Silvolan tammikuussa 1945 reservinupseerikoulun kurssille 61 Niinisaloon. Neuvostoliiton johtama valvontakomissio puolestaan määräsi koko reservinupseerikoulutuksen lopetettavaksi, ja upseerioppilas Silvola palasi kesken kurssin vaisuna yksikköönsä. Maaliskuussa hän oli siviilimies palveltuaan maata aseissa 440 päivää. Hänen sotilaskortissaan lukee: käytös hyvä, ei rangaistuksia. Sota-ajan poikkeusolomääräysten mukaisesti Pekka Silvola oli suorittanut oppikoulun tähteet Niinisalossa, mutta sai ylioppilastodistuksen keväällä 1946 Vammalassa Tyrvään yhteiskoulun rehtorilta. Silvola oli kylänsä ensimmäinen ylioppilas.
Pekka Silvola Eläkkeelle siirryttyään vuonna 1985 Pekka Silvola otti hoitaakseen vielä Keskustapuoluetta lähellä olevan 120 000 jäsenen Eläkeliiton puheenjohtajuuden. Liiton tilaisuuksissa hänen kuulijakuntansa ylitti kaikki aiempien tupailtojen määrät. Eläkeliitto kutsui Silvolan kunniapuheenjohtajakseen. Saman oli aiemmin tehnyt hänen pitkään johtamansa Suomi–Bulgaria -seura.
Pekka Silvola Valtiotieteellisen tiedekunnan valitseminen antoi osviittaa siitä, mikä Pekka Silvolaa kiinnosti. Hän kävi maalaisliittolaisten ylioppilaiden kokouksissa ja aloitti työt kesätoimittajana puoluetta lähellä olevassa tietotoimistossa. Sen jälkeen hän oli tiedotussihteeri Ahti Karjalaisen avustaja, tiedotussihteeri ja vuodesta 1953 puolueen järjestösihteeri.
Maalaisliitossa vanha sodanaikainen johto oli väistymässä ja vuoden 1948 jälkeen Urho Kekkonen rynni puolueen valtiaaksi. Hänen pääorganisaattorinaan puoluetoimistossa oli Arvo Korsimo, jonka lähimmäksi avustajaksi Silvola nousi. Silvola oli innolla mukana Kekkosen vuoden 1950 amerikkalaistyylisessä vaalitaistelussa ja menestyksellä voitokkaissa vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Maalaisliitto organisoitui rakentamalla Korsimon ja Silvolan johdolla tukimiesverkoston, jota johdettiin ohi paikallisyhdistysten suoraan puoluetoimistosta. Silvola koulututti yli 32 000 tukimiestä, ja hänestä tuli kentän 300 000 jäsenen tuntema ja valoisan luonteensa vuoksi myös kentän pitämä henkilö.
Pekka Silvola Silvolan koulu keskeytyi oppikoulun kuudennella asepalveluksen vuoksi vuonna 1943. Hänet määrättiin 16. kesäkuuta 1944 ryhmänjohtajaksi jalkaväkirykmentti 7:ään, Tyrjän rykmenttiin, jota johti myöhemmin jalkaväenkenraaliksi ylentynyt Adolf Ehrnrooth. Silvola haavoittui 9. heinäkuuta Äyräpäässä. Urheilusaavutuksista tunnettu Pekka Kuvaja kantoi sirpaleitten ja luotien repimän alikersantti Silvolan ruumiskasasta sidontapaikalle. Olkavarren luodin vuoksi oikean käden amputoimista harkittiin. Sirpaleita poimittiin koko ruumiista jo kenttäsairaalassa. Junamatkalla Jyväskylän sotasairaalaan haavoihin ehti kasvaa kärpäsen toukkia. Kesti yli kaksi kuukautta ennen kuin Silvola palasi palvelukseen, kuitenkin kuntoisuusluokkaan A I merkittynä. Pienet sirpaleet olivat jääneet poimimatta.
Pekka Silvola Television nousu uudeksi mediaksi ja nuorison radikalisoituminen tekivät Yleisradiosta 1960-luvun lopussa merkittävän yhteiskunnallisen tekijän, jonka johtoa vaihdettaessa Pekka Silvola nimitettiin yhtiön ohjelmajohtajaksi. Pääjohtajaksi tuli SDP:n puoluesihteeri Erkki Raatikainen. Silvola tunsi Yleisradion kuuluttuaan ohjelmaneuvostoon. Yleisradion toimiluvasta johtuen ohjelmajohtaja oli vastuussa sekä Yleisradion että Mainostelevision ohjelmista ja suoraan johtovastuussa Yleisradion uutistoiminnasta ja nopeasti kehittyvästä aluetoiminnasta. TV-kanavia oli tuolloin vain kaksi. Poliittisesti kiihkeä 1970-luku ja Neuvostoliiton vaikutusvalta Suomessa eivät tehneet Silvolan toimesta helppoa.
Pekka Silvola Pekka Silvola syntyi satakuntalaiseen maanviljelijäperheeseen. Vanhemmista isä oli mukana pellervolaisessa eli SOK:laisessa osuuskauppaliikkeessä sekä suojeluskunnassa ja Maalaisliitossa. Perheen lapsista Iikasta tuli rovasti ja Jämijärven kirkkoherra, Paavosta rehtori, Pekasta puoluesihteeri ja Yleisradion ohjelmajohtaja.
Pekka Silvola Televisiolupien määrä oli Silvolan tullessa Yleisradioon juuri ylittänyt miljoonan kappaleen rajan. Seuraavien toimikausien aikana television kuva muuttui värilliseksi, ja vastaanottimien ja lähetettyjen ohjelmien tuntimäärät kasvoivat. Silvolan tehtävänä oli ohjata ohjelmisto omistajayhteisön hyväksymiin uomiin.
Pekka Silvola Liki yhtä dramaattinen oli Veikko Vennamon johtaman Suomen Maaseudun Puolueen repeytyminen Maalaisliitosta. Jopa Silvolan kouluttamia tukimiehiä siirtyi SMP:n riveihin. Aluksi Silvola kuvasi paimenkirjeessään tukimiehille vennamolaisuutta kuplaksi, mutta vuonna 1968 hän kehotti suhtautumaan siihen äärimmäisen vakavasti. Kohta kehotuksen jälkeen SMP sai 18 paikkaa eduskuntaan. Maalaisliitto nimen muuttaminen Keskustapuolueeksi vuonna 1965 oli kolmas Silvolan puoluesihteerikauden kova ratkaisu. Dramaattinen oli myös puheenjohtaja Sukselaisen vaihtaminen ulkopoliittisin perustein Johannes Virolaiseen. Silvolan nimi pysyi näissä kaikissa tapahtumissa tahrattomana, jota ei voi sanoa hänen edeltäjästään.
Pekka Silvola Etujärjestöjen lähetystöt tungeksivat Silvolan luo vaatimuksineen. Useat valittajat poistuivat yhtiön toimitiloista runsaasti kahvitettuina ja Silvolan hyväntuulisen puhevyöryn hämmentäminä tietämättä, oliko vaatimukset hylätty vai hyväksytty. Yhtä vaivattomasti ohjelmajohtaja ei selvinnyt Neuvostoliiton edustajien kanssa. Yleisradiolla oli vuosittain neuvoteltu sopimus Neuvostoliiton Televisio- ja radiokomitean kanssa. Komiteaa johti ministerin arvoinen Sergei Lapin, joka löysi Yleisradion toimista ajoittain moitittavaa. Hänenkin kanssaan pääjohtajan varamies Silvola sai asiat toimimaan. Silvola toimi myös Hartausohjelmien valvontaelimen puheenjohtajana luovien eri kirkkokuntien joskus hyvinkin ristiriitaisten vaatimusten välillä. Kyse oli aina radion ja television uskonnollisten ohjelmien esiintyjistä ja sisällöistä.
Pekka Silvola Silvolan puoluesihteerikauden dramaattisin tapahtuma oli vuoden 1961 noottikriisi, joka toi Neuvostoliiton uhan uudelleen maan tietoisuuteen, varmisti Kekkoselle toisen presidenttikauden ja nosti Maalaisliiton suurimmaksi puolueeksi vuoden 1962 eduskuntavaaleissa.
Pekka Silvola Maalaisliiton sisälle syntyi noina vuosina syvä kahtiajako niin sanotun K-linjan merkeissä. K-linja oli lojaali vain Urho Kekkoselle, loi omat toimintatapansa ja rahoitti itseään puolueen ulkopuolisin varoin. Puoluejohdolle uskollista Silvolaa ei K-linjalle kelpuutettu. Tämä ei estänyt Silvolaa olemasta läheisessä yhteistoiminnassa presidentti Kekkosen kanssa l960-luvun alussa. Korsimo siirrettiin tuolloin omavaltaisuutensa vuoksi syrjään. Puoluejohto oli aikaisemminkin luottanut Silvolaan, ja puoluejohtaja V. J. Sukselainen kutsui hänet vuonna 1957 pääministerin sihteeriksi. Hyvä työsuhde säilyi myös, kun Johannes Virolainen valittiin puolueen puheenjohtajaksi.
Pekka Aula Pekka Sakari Aula (s. 23. toukokuuta 1967) on suomalainen professori, organisaatioviestinnän tutkija ja Suomalaisen Tiedeakatemian pääsihteeri. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Helsingin yliopiston professorina vuosina 2004–2013 ja 2015 ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston (LUT) professorina vuonna 2014. Kansainvälistä tutkimustyötä Aula on tehnyt Amsterdamin ja Stanfordin yliopistoissa.
Sakari Löytty Myöhemmin Sakari opiskeli Sibelius-Akatemiassa rumpujen soittoa valmistuen musiikin maisteriksi. Myöhemmin hän opiskeli Namibian yliopistossa Windhoekissa valmistuen nimikkeellä Master of Arts (joka vastaa filosofian maisterin tutkintoa). Vuonna 2012 hän väitteli Sibelius-Akatemiassa tohtoriksi.
Tiistaitiima Ohjelman juontajana toimivat ainakin Leo Lehdistö, Maija-Kaarina Lehtovaara ja geriatrian erikoislääkäri Harriet Finne-Soveri. Lääketieteellistä asiantuntemusta toi myös ohjelmassa usein vieraillut ylilääkäri Antti Huunan-Seppälä. Tunnettu radioääni Martti Silvennoinen luki viikottaiset eläkeläisiä koskevat uutiset, ”Tiimaset”. Kussakin ohjelmassa kahden hengen ”Remppajengin” tehtävänä oli tehdä niitä ”tyhmiä” kysymyksiä, joita suuri yleisö kulloisestakin aiheesta kysyisi. Sen vaihtuvia jäseniä olivat Jutta Zilliacus, Elsi Hetemäki-Olander, Aarne Saarinen, Pekka Silvola, Sakari Kiuru, Sinikka Luja-Penttilä ja Tertta Sundholm.
Pekka Isotalus Pekka Sakari Isotalus (s. 30. toukokuuta 1966 Ylivieska) on puheviestinnän professori Tampereen yliopiston viestinnän, median ja teatterin yksikössä vuodesta 2005.
Pekka Silvola Kylä- ja piiripäällikköjä Silvola ohjasi paimenkirjeillä ja Tukimies-lehden neuvoilla. Hyvä ystävä, hyvä veli tai hyvä aateystävä alkavat kirjeet kiihottivat ja tasoittivat kentän tuntoja. Vuonna 1958 vt. puoluesihteeri rauhoitteli: suhta suolalla, määrä jauholla, raja kaikella. Vuotta myöhemmin presidentti Kekkosen tuella puoluesihteeriksi noussut Silvola kirjoitti: suurissa asioissa yksimielisyttä, sivuseikoissa vapautta, kaikissa asioissa rakkautta. Sisäisten kiistojen jakaessa joukkoja puoluesihteeri kehotti reiluun kilpaan.
Sakari Jotuni Jotunin vanhemmat olivat Sortavalan opettajaseminaarin maantieteen opettaja, myöhemmin kansakouluntarkastaja Juho Alfred Jotuni ja Alfhilda Malmgren. Hänen tätinsä oli kirjailija Maria Jotuni. Sakari Jotuni pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1926 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1937. Hän opiskeli kesällä 1934 Grenoblen yliopistossa Ranskassa ja teki kesällä 1939 opintomatkan Saksaan.
Kari Silvola Kari Silvola on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on toiminut Painonvartijat-, Suomen Kuvalehden Mies -, Plaza Koti -, Pirkka-, Avotakka-, Pohjois-Satakunta- ja Hämeenkyrön Sanomat -lehtien päätoimittajana. Vuonna 1965 Kaarinassa syntynyt Kari Silvola on filosofian ylioppilas (Turun yliopisto, humanistinen tiedekunta, pääaine yleinen kirjallisuustiede), sillä hänen opintonsa ovat jääneet kesken työelämään siirtymisen vuoksi. Peruskoulun ja lukion hän kävi Turussa, Puolalan koulussa ja Puolalanmäen yläasteella ja lukiossa.
Kalevi Silvola Kalevi Silvola on ollut Ylioppilaskoti Konviktin isäntänä 1969–1972, Helsingin yliopiston dosenttina 1985–1992. Kalajoen Kristillisen Opiston kannatusyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 1978–2014. Oulun Diakonissalaitoksen Säätiön valtuuskunnan jäsenenä hän oli 1978–1983 sekä johtokunnan jäsenenä 1978. Oulun hiippakunnan pappisasessorina Silvola toimi 1981–1987. Vuosina 1989–1998 hän toimi Raahen rovastikunnan kasvatusasioiden pappina. Lestadiolaisen Uusheräyksen johtokunnan puheenjohtajuutta hän hoiti 1996–2015.
Sakari Collan Collan pääsi ylioppilaaksi 1902 Tampereen reaalilyseosta ja hän opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa.
Sakari Reitamo Jorma Sakari Reitamo (22. maaliskuuta 1945 Helsinki – 20. kesäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen ihotautilääkäri ja professori. Hän opiskeli lääkäriksi Bernin yliopistossa Sveitsissä ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1979. Iho- ja sukupuolitautien erikoislääkäri hänestä tuli 1986. Hän työskenteli erikoislääkärinä, kliinisenä opettaja ja vs. professorina HYKSin iho- ja sukupuolitautien klinikalla ja vuodesta 1983 iho- ja allergiasairaalassa. Eläkkeelle jäätyään hän jatkoi yhä tutkimustyötä kuolemaansa saakka. Professorin arvonimen hän sai 2013.
Sakari Mattila (professori) Mattilan vanhemmat olivat Ahlaisten kirkkoherra Kaarle Mattila ja Rauha Helvi o.s. Viitala. Mattila kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa matematiikkaa. Tilastotiedettä hän opiskeli Uppsalan ja Lundin yliopistoissa, koska Suomessa ei sitä voinut vielä silloin opiskella. Sodan aikana hän palveli rannikkotykistössä ja hänen laskelmiaan on ollut nähtävänä myös tykistömuseossa. Hän toimi aktiivisesti Satakuntalaisessa osakunnassa mm. inspehtorina.
Pekka Nebelung Tällä hetkellä Pekka Nebelung opiskelee Jyväskylän yliopistossa musiikkikasvatusta. Hän toimi opettajana ja musiikkiteatterilinjan johtajana Kaarinan lukiossa joulukuuhun 2017 asti.
Silvola (Kerimäki) Silvola on kylä Kerimäellä Savonlinnassa. Silvolassa sijaitsee Kerimäen rautatieasema. Matkaa Silvolasta Anttolaan on noin kolme kilometriä, Kerimäelle noin 13 km ja Savonlinnaan noin 12 km. Silvolassa on toiminut kauppa 1970-luvulle asti. Kerimäen kunta muuti Silvolan rautatieaseman nimen Kerimäen rautatieasemaksi.
Silvola (Vantaa) Vanhana maarekisterikylänä Silvola käsittää alueita Vantaan­joen molemmilta puolilta. Nykyisin Vantaalla ei ole Silvola-nimistä kaupunginosaa, vaan kylän Vantaan­joen länsi­puoliset alueet muodostavat pääosan Kaivokselan kaupungin­osasta, kun taas sen Vantaanjoen itä­puolella oleva osa, jossa muun muassa Silvolan tekoallas sijaitsee, kuuluu Ylästön kaupungin­osaan. Silvola on kuitenkin käytössä Kaivokselan itä­osassa, Vantaanjoen rannalla olevan pientaloalueen nimenä. Alueella toimii Silvolan pientaloyhdistys r.y. Pien­talo­alueen ja Hämeenlinnanväylän välissä on Silvolan yritys­alue, jossa toimii useita suuria auto­liikkeitä.
Sakari Oramo Oramo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1984 ja opiskeli viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa 1975–1985 Ari Angervon johdolla. Vuonna 1992 hän suoritti orkesterinjohdon diplomin Jorma Panulan johdolla. Oramo opiskeli myös Utrechtin yliopistossa Viktor Libermanin oppilaana ja suoritti täydentäviä opintoja Ilja Musinin ja Isaac Sternin johdolla.
Sakari Warsell Warsell opiskeli Jyväskylän yliopistossa historiaa, yhteiskuntatieteitä, kansatiedettä ym. Hän suoritti FK-tutkinnon 1974 pääaineen Suomen historia. Hänen pro gradunsa käsitteli säveltäjä, seminaarinlehtori P.J. Hannikaista.
Sakari Vapaasalo Vapaasalon vanhemmat olivat kaupunginviskaali W. Jämsen ja Anna Luoma. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulussa 1929 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1936. Vapaasalo väitteli vuonna 1961 filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistossa, väitöskirjan aiheena oli Eino Leinon tuotannon Kalevala-romantiikka. Hän oli ensimmäinen, joka väitteli Ruotsissa tohtoriksi suomenkielisestä kirjallisuudesta.
Erkki Raatikainen Revon aikana Yleisradion oli katsottu olleen liiaksi vasemmalla, ja tilalle otettiin Keskustapuolueen Pekka Silvola ja Raatikainen normalisoimaan, jota termiä Raatikainen itse käytti, vaikka se noihin aikoihin liittyi Tšekkoslovakian miehityksen jälkeiseen tilanteeseen, jossa kommunistinen puolue palautti vanhan linjan.
Erkki Sakari Heinonen Heinonen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1951–1953 ja suoritti taidehistorian perusopinnot Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskuksessa vuonna 1998. Hän debytoi taiteilijana Turussa vuonna 1957 ja hänestä kehittyi eräs Taideyhdistyksen piirustuskoulun kärkitaiteilijoista. Turussa Heinonen opiskeli muun muassa suomalaisen surrealismin ensimmäisenä edustajana 1930-luvulla pidetyn Otto Mäkilän johdolla ja sai sytykkeensä surrealismiin häneltä.
Pekka Sutela Sutela opiskeli kansantaloustiedettä, sosiologiaa, filosofiaa, tilastotiedettä ja matematiikkaa Helsingin yliopistossa. Hän suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1973 pääaineenaan kansantaloustiede ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1984.
Kalevi Silvola Silvola syntyi Pyhäjoella maanviljelijä Antti ja emäntä Lempi Silvolan s. Ojala perheeseen.
Pekka Mykkänen Mykkänen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän myös opiskeli Harvardin yliopistossa stipendiaattina vuosina 2003–2004.
Veli-Pekka Alare Alare opiskeli Tampereen yliopistossa. Hänen pilakuviaan julkaistiin muun muassa "Aamulehdessä" ja kaupunkilehti "Tamperelaisessa".
Pekka Lounela Lounela vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Turussa, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa estetiikkaa, kirjallisuutta, taidehistoriaa ja filosofiaa.
Silvola-Sillböle 1500-2000 Silvola - Sillböle 1500–2000 on Bengt Erikssonin kirjoittama ja Silvolan pientaloyhdistys ry:n vuonna 2007 julkaisema kotiseutukirja.
Pekka Haukinen Pekka Haukisen vanhemmat olivat Johannes Konstantin Haukinen ja Elma Eliina Ihalainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1959 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Haukinen oli naimisissa 1959–1964 Päivi Astrid Rannan kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Eeva-Maija Haukisen kanssa. Haukinen kuoli syksyllä 1966 liikenneonnettomuudessa.