mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Fysiikka Olennaisena osana fysiikan opiskeluun kuuluu matematiikan opiskelu, sillä ”matematiikkaa hallitsemattomasta ihmisestä ei tule fyysikkoa”. Tavallisesti fysiikkaa yliopistossa pääaineena opiskelevat lukevat matematiikkaa sivuaineena ja yleensä se kuuluukin pakollisena opintoihin. Muita tyypillisiä sivuaineita ovat kemia, biologia sekä tietotekniikka. Fysiikkaa voidaan opiskella myös poikkitieteellisesti. Esimerkiksi Jyväskylän yliopistossa nanotieteen koulutusohjelmassa opiskellaan fysiikkaa, kemiaa ja biologiaa.
Oulun yliopisto Oulun yliopisto (lyhenne OY) on Oulussa sijaitseva suomalainen yliopisto. Yliopistossa oli vuonna 2015 14 221 opiskelijaa ja siellä työskenteli vajaat 3 000 henkilökuntaan kuuluvaa. Tutkintoja suoritetaan lähes 3 000 vuodessa. Yliopisto on perustettu vuonna 1958, ja sen varsinainen toiminta alkoi seuraavana vuonna. Nykyisin Oulun yliopistossa voi opiskella 45 koulutusohjelmassa, jotka edustavat kahdeksaa koulutusalaa. Oulun yliopisto on toistuvasti sijoittunut Academic Ranking of World Universities -listauksessa Suomen toiseksi parhaaksi yliopistoksi luokkaan 301.–400. yhdessä Turun yliopiston kanssa. Yliopiston rehtorina toimii vuodesta 2015 lähtien professori Jouko Niinimäki.
Peter Holmberg (fyysikko) Holmberg opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1967. Hän työskenteli 1960-luvulla muun muassa atomienergiakomission palveluksessa, vuosina 1970–1974 Oulun yliopiston fysiikan apulaisprofessorina ja vuosina 1974–2001 Helsingin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan fysiikan apulaisprofessorina sekä HYKSin säteilyhoitoklinikan johtavana fyysikkona. Hän oli myös Åbo Akademin fysiikan dosentti 1986–2006.
Rakennustekniikka Rakennustekniikkaa voi opiskella useissa eri ammattikorkeakouluissa sekä Aalto-yliopistossa ja Tampereen teknillisessä yliopistossa. Oulun yliopistossa rakennustekniikka on konetekniikan koulutusohjelman yhtenä suuntautumisvaihtoehtona. 
Alan tutkintoja ovat:
Kemia Kemiaa opetetaan myös kemian tekniikan opetusta antavissa teknillisissä yliopistoissa: Aalto-yliopiston teknillinen korkeakoulu, Oulun yliopisto, Åbo Akademi ja Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Kemiantekniikkaa voi opiskella myös joissakin ammattikorkeakouluissa ja ammattikouluissa.
Antiikintutkimus Klassillinen arkeologia on olemassa omana oppiaineenaan Helsingin, Oulun ja Turun yliopistoissa, joissa sitä voi opiskella sivuaineena. Helsingin yliopistossa aine voi olla myös pääaineena kandidaatintutkinnossa.
Saamelaiskielet Kolme yliopistoa Suomessa tarjoaa saamen kielen opetusta. Oulun yliopiston Giellagas-instituutti on tärkein saamea opettava taho yliopistotasolla. Sivuaineena saamea voi opiskella Helsingin yliopistossa sekä Lapin yliopistossa, jonne ollaan perustamassa saamen kielen opintokokonaisuutta.
Sukupuolentutkimus Sukupuolen- tai naistutkimuksen maisteriohjelmia on nykyään Helsingin, Tampereen, Turun, Jyväskylän ja Lapin yliopistoissa. Sivuaineena naistutkimusta voi opiskella lisäksi Itä-Suomen ja Oulun yliopistossa. Muissa paitsi Oulussa ja Jyväskylässä on myös sukupuolentutkimuksen professuuri. Ensimmäinen naistutkimuksen maisteri valmistui Helsingin yliopistosta huhtikuussa 2005 ja ensimmäinen tohtori marraskuussa 2005. Suomessa oli arvion mukaan vuonna 2003 noin 90 tavalla tai toisella sukupuolentutkimukseen liittyvää väitöskirjaa tekevää jatko-opiskelijaa.
Helena Aksela Helena Aksela (s. 1947 Perho) on suomalainen fyysikko ja professori emerita Oulun yliopistossa.
Fyysikko Suomessa fyysikoksi voi opiskella suorittamalla yliopistossa filosofian maisterin tutkinnon fysiikan alalta, tai diplomi-insinöörin tutkinnon teknillisen fysiikan alalta. Muiden luonnontieteellisten alojen tapaan perustutkinnon suorittaminen etenee siten, että noin kolmessa vuodessa suoritetaan luonnontieteen kandidaatin tutkinto ja noin kahdessa vuodessa tämän jälkeen filosofian maisterin tutkinto. Uralle tyypillistä on myös filosofian lisensiaatin tai tavallisemmin filosofian tohtorin jatkotutkinnon suorittaminen, mikä on myös välttämätöntä useimpiin yliopistovirkoihin sekä Suomessa että ulkomailla. Tohtorintutkinnon suorittaminen Suomessa kestää noin neljä vuotta, mutta esimerkiksi Saksassa tohtoriksi valmistutaan yleensä kolmessa vuodessa.
Logopedia Logopediaan kiinteästi liittyviä tieteenaloja ovat mm. lääketiede, neurologia, psykologia, neurolingvistiikka ja kielitiede.Logopediaa voi Suomessa opiskella viidessä eri yliopistossa: Helsingin, Oulun, Tampereen ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Logopedia kuuluu humanistiselle koulutusalalle, joten logopediaa opiskelleet ovat koulutukseltaan "humanististen tieteiden kandidaatteja" tai "filosofian maistereita, lisensiaatteja" tai "tohtoreita". Tutkintonimikkeestään huolimatta logopedia sijoittuu yliopistoissa humanistiseen tiedekuntaan enää ainoastaan Oulun yliopistossa, muissa joko lääketieteelliseen, käyttäytymistieteelliseen, yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan tai vastaavaan yksikköön, yleisesti psykologian koulutuksen kanssa samaan yksikköön.
Aatehistoria Länsi-Euroopan aatehistoria aloitetaan usein joko keskiajasta tai vasta uuden ajan alkaessa. Sen aikajanalle kuuluvat ainakin seuraavat aatteet ja henkilöt:Suomen yliopistoissa yhdistetään yleensä aate- ja oppihistoria. Pääaineena sitä on mahdollista opiskella Oulun yliopistossa ja sivuaineena ainakin Tampereen yliopistossa.
Kemia Suomessa kemiaa voi opiskella pääaineenaan Helsingin, Itä-Suomen, Jyväskylän, Kuopion, Oulun ja Turun yliopistoissa, Tampereen teknillisessä yliopistossa, Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulussa sekä Åbo Akademissa. Valmistuneiden yleisimpiä ammattinimikkeitä työelämässä ovat tutkija, tohtorikoulutettava, lehtori ja tuntiopettaja. Työpaikat ovat tavallisimmin yrityksissä, kunnissa ja yliopistoissa.
Matti Punkkinen Matti Punkkinen (s. 1939) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut vuosina 1977–1980 Oulun yliopiston fysiikan professori ja vuodesta 1980 Turun yliopiston fysiikan professori. Hänen tutkimusalaansa on ydinmagneettinen resonanssi kiinteissä aineissa.
Logistiikka Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa on mahdollista valmistua ekonomiksi (maisteritutkinto) Logistiikan ja Palvelutalouden koulutusohjelmasta sekä englannin kielisestä Logistics and Service Economics -koulutusohjelmasta. Logistiikkaa on mahdollista opiskella diplomi-insinööritutkinnon pää- tai sivuaineena Teknillisessä korkeakoulussa (TKK/Aalto-yliopisto) ja Tampereen, Oulun ja Lappeenrannan teknillisissä yliopistoissa tuotantotalouden tai tietojohtamisen opintosuunnissa.
Geologia Laattatektoniikka on teoria, joka selittää litosfäärilaattojen liikkeen mekanismia ja liikkeen vaikutuksia.Suomessa geologia on jaettu perinteisesti kallioperägeologiaan ja maaperägeologiaan. Tämä jako johtuu siitä, että Suomen kallioperä on satoja tai tuhansia miljoonia vuotta vanhaa, mutta irtomaakerrostumat ovat alle miljoona vuotta vanhoja. Suomessa geologiaa voi opiskella pääaineena Helsingin yliopistossa, Oulun yliopistossa, Turun yliopistossa ja Åbo Akademissa.
Eero Suoninen Eero Juhani Suoninen (14. toukokuuta 1929 Viipuri – 19. helmikuuta 2007 Turku) oli suomalainen fyysikko ja professori. Hän oli Oulun yliopiston teknillisen fysiikan professori 1962–1969 ja Turun yliopiston materiaalitieteen professori 1969 eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hän on tutkinut materiaali- ja röntgenfysiikkaa.
Rauno Anttila Rauno Antti Juhani Anttila (1935–2006) oli suomalainen fyysikko. Hän oli Oulun yliopiston fysiikan professori ja toimi virassa vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteensa oli molekyylifysiikka, etenkin infrapunaspektroskopia.
Hoitotiede Hoitotiedettä opiskellaan pääaineena viidessä suomalaisessa yliopistossa, joita ovat Itä-Suomen, Oulun, Tampereen ja Turun yliopistot sekä Åbo Akademin Vaasan yksikössä. Hoitotieteessä voi suuntautua muun muassa gerontologisen, kliinisen tai preventiivisen hoitotieteen asiantuntijuuteen, hoitotyön johtamiseen ja hallintoon tai terveysalan opettajankoulutukseen. Suuntautumisvaihtoehdot vaihtelevat yliopistoittain.
Fennistiikka Fennistiikkaa opiskellaan Suomessa Helsingin, Turun, Tampereen, Jyväskylän, Oulun, Itä-Suomen ja Vaasan yliopistoissa, joissa se kuuluu suomen kielen sekä osin myös suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opetuskohteisiin.
Kasvatuspsykologia Kasvatuspsykologiaa voi opiskella myös Oulun yliopistossa, jossa kasvatuspsykologia on toinen pääainevaihtoehto kasvatustieteiden koulutusohjelmassa. Kandidaattivaiheen opinnot koostuvat pääasiassa psykologian kursseista. Varsinainen kasvatuspsykologinen erikoistuminen tapahtuu maisterivaiheessa.
Maantiede Yliopistotasoista opetusta maantieteessä annetaan Suomessa Helsingin, Turun, Oulun ja Itä-Suomen yliopistoissa. Maantieteen kanssa läheisessä yhteydessä on aluetiede, jota on mahdollista opiskella edellisten lisäksi myös Tampereen ja Vaasan yliopistoissa. Yliopistossa maantiede kuuluu matemaattis-luonnontieteelliseen tiedekuntaan. Poikkeuksena kuitenkin Itä-Suomen yliopisto, jossa maantiede kuuluu yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekuntaan. Maantiedettä opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajina, tutkijoina, suunnittelijoina, ympäristöasiantuntijoina tai paikkatietoasiantuntijoina.
Eliel Lähteenkorva Ernesti Eliel Lähteenkorva (29. toukokuuta 1919 – 12. huhtikuuta 1999) oli suomalainen fyysikko ja Oulun yliopiston teknillisen fysiikan professori vuodesta 1972. Hän tutki erityisesti metallien rakennemuutoksia ja kiinteiden aineiden elektroniteoriaa.
Alli Huovinen Alli Huovinen on eläkkeellä oleva matematiikan yliopistolehtori. Huovinen työskenteli urallaan Oulun yliopistossa. Huovinen on profiloitunut julkisuudessa "matikkatätinä" ja puolustanut voimakkaasti matematiikan opetusta. Huovisen mielestä matematiikan tunneilla ei pitäisi opiskella koodaamista.
Matti Ranta Matti Aarne Ranta (s. 22. huhtikuuta 1932 Tampere) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän oli Oulun yliopiston mekaniikan professori 1967–1970, Teknillisen korkeakoulun professori 1970–1996 ja vararehtori 1976–1978. Hänen tutkimusalaansa on tekninen mekaniikka.
Fyysikko Fyysikon opinnot sisältävät pääaineena olevan fysiikan lisäksi runsaasti matematiikkaa. Sivuaineen valinnan määrittää tavallisesti valmistumisen jälkeinen suuntautuminen. Esimerkiksi aineenopettajaksi suunnittelevat voivat opiskella sivuaineenaan toisen opetettavan aineen tai astrofysiikkaan perehtyvät tähtitiedettä. Myös englannin opinnot ovat tärkeitä, sillä fysiikan tutkimus on englanninkielistä.
Stoalaisten ristiriitaisuuksista Plutarkhos käsittelee myös ristiriitoja itse stoalaisessa filosofiassa, kuten etiikassa hyveitä koskevassa näkemyksessä; siinä, tuleeko käyttää dialektiikkaa ja kuunnella kunkin puolen mielipiteitä vai voiko tuomion julistaa ilmankin; ja missä järjestyksessä logiikkaa, etiikkaa, fysiikkaa ja teologiaa tulisi opiskella.
Yliopistolliset tutkinnot Suomessa Nimestään huolimatta useimmat filosofian maisterit eivät ole lukeneet lainkaan filosofiaa. Suurin osa filosofian pääaineopiskelijoista puolestaan valmistuu yhteiskuntatieteiden maisteriksi (yhteiskuntat. maist. ja YTM) tai valtiotieteiden maisteriksi (valtiot. maist. ja VTM). Filosofian maisterin tutkinnolla onkin ollut, osin turhaan, teoreettisen tutkinnon maine verrattuna vastaavaan diplomi-insinööritutkintoon. Tätä on haluttu lieventää jopa pääainenimikkeillä, esimerkiksi Jyväskylän yliopistossa pääaineekseen voi valita nimenomaan tietotekniikan vaikka tietojenkäsittelytiedekin on mahdollinen. Ongelma koskeekin erityisesti kemistejä, fyysikoita, matemaatikoita ja tietojenkäsittelytieteilijöitä, jotka kilpailevat osittain samoista työpaikoista kemiantekniikan diplomi-insinöörien, teknillisten fyysikkojen, teknillisten matemaatikkojen ja tietotekniikan diplomi-insinöörien kanssa.Lääketieteen tutkintoja voi suorittaa lääketieteellisissä tiedekunnissa Helsingissä, Turussa, Oulussa ja Tampereella sekä Itä-Suomen yliopiston terveystieteiden tiedekunnassa Kuopiossa.
Antti Pulkkinen Antti Pulkkinen (s. 14. maaliskuuta 1974 Oulu) on Yhdysvalloissa asuva suomalainen fyysikko ja avaruustutkija. Hän työskentelee Nasan palveluksessa. Hän on tutkinut muun muassa auringon aktiivisuutta ja sen vaikutuksia sähkönsiirtoverkkojen toimintaan, josta Nasa myönsi hänelle elokuussa 2015 palkinnon. Hän toimii myös Marylandin yliopistossa professorina.
Yliopistolliset tutkinnot Suomessa Musiikkikasvatuksen pääainetta voi opiskella myös Jyväskylän ja Oulun yliopistoissa. Edellisessä tapauksessa tutkintonimikkeet ovat kuitenkin humanistiset ja jälkimmäisessä tapauksessa kasvatustieteelliset. Myös humanistissa tiedekunnissa opetettava musiikkitiede-oppiaine liittyy musiikkiin, mutta se keskittyy musiikin tutkimukseen, eikä se anna esimerkiksi pätevyyttä musiikinopettajan työhön.
Seppo Huovila Työurallaan Huovila toimi jo perusopintovaiheessa Ilmatietellisen keskuslaitoksen radioluotaajana 1950–1953. Sitten hän oli Helsingin yliopiston meteorologian laitoksen laboratorioapulainen 1953 ja tutkimusassistentti 1954–1957, sekä Vaisala Oy:n meteorologi ja fyysikko 1957–. Hän toimi Oulun yliopiston fysiikan virkaatekevä apulaisprofessorina eri otteisiin 1960–1965 ja oli Valtion luonnontieteellisen toimikunnan nuorempi tutkija 1963–1964. Pisimmän työuran hän teki Ilmatieteen laitoksen palveluksessa meteorologina 1966–1971, osastopäällikkönä 1971–1985, ja tutkimusprofessorina 1985–1992.
Arkkitehtuuri Muodollinen arkkitehtikoulutus sai alkunsa 1800-luvun vaihteessa Ranskan École des Beaux-Artsin yhteydessä; arkkitehti nähtiin nyt mestarisuunnittelijana, joka esitti suunnitelmansa paperilla abstraktissa muodossa. Koulu perustui työskentelyyn ateljeissa. Écolen pedagogiikan haastoi ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan Bauhaus, jonka tavoitteena oli yhdistää rakennustaiteellinen kokonaissuunnittelu taiteeseen ja käsityöhön. Bauhausin malli otettiin laajalti käyttöön arkkitehtuuriopetuksessa. Erään luettelon mukaan maailman parhaimpiin arkkitehtuurikouluihin kuuluivat vuonna 2017 Massachusetts Institute of Technology, Bartlett School of Architecture, Delftin teknillinen yliopisto, Kalifornian yliopisto (Berkeley) ja ETH Zürich. Suomessa arkkitehtikoulutus aloitettiin vuonna 1872. Nykyään arkkitehtuuria voi opiskella kolmessa yliopistossa: Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa, Tampereen teknillisessä yliopistossa ja Oulun yliopistossa.
Musiikkipedagogi (AMK) Tyypillisiä suuntautumisvaihtoehtoja ovat soitonopetus, laulunopetus, musiikin teoria, varhaisiän musiikkikasvatus ja musiikkiteknologian opetus. Musiikkipedagogin tutkinnon suorittaminen antaa kelpoisuuden musiikkioppilaitoksen opettajan virkaan (taiteen perusopetuksen laaja oppimäärä). Musiikkipedagogi voi työskennellä myös kuntien opetus- ja kulttuuritoimen eri tehtävissä (vapaa sivistystyö) sekä ammatillisen toisen asteen opettajana. Tutkinto ei kuitenkaan anna pätevyyttä peruskoulujen ja lukioiden musiikinopettajan virkaan, johon vaaditaan ylempi korkeakoulututkinto musiikkikasvatus-aineesta. Musiikkikasvatusta voi Suomessa opiskella Sibelius-Akatemiassa, Jyväskylän yliopistossa ja Oulun yliopistossa.
Jyväskylän yliopisto Yliopiston rehtorina toimii fyysikko Keijo Hämäläinen. Jyväskylän yliopiston rehtorit aikajärjestyksessä:
Rehtori Keijo Hämäläisen toimikausi alkoi 1.8.2017. Hän on professori ja fyysikko ja on toiminut Helsingin yliopiston vararehtorina. Jyväskylän yliopiston hallituksessa on seitsemän jäsentä: kolme yliopiston ulkopuolista jäsentä, kaksi professorien edustajaa, yksi opetus- ja tutkimushenkilöstön sekä muun henkilöstön edustaja ja yksi opiskelijoiden edustaja. Hallituksen puheenjohtaja on Krista Varantola. Hallituksen jäsenet ovat:Jyväskylän yliopistossa on kuusi tiedekuntaa:
Gunnar Nordström Saatuaan stipendin vuonna 1905 Nordström lähti opettajansa Hjalmar Tallqvistin innoittamana opiskelemaan Göttingeniin. Siellä hänen oli tarkoitus opiskella fysikaalista kemiaa Walther Nernstin johdolla. Göttingeniin Nordström saapui vuoden 1906 huhtikuussa. Göttingen oli elektrodynamiikan polttopiste, jossa kaikki aikansa kuuluisammat fyysikot opettivat. Siellä vaikuttivat muun muassa Hermann Minkowski, Emil Wiechert ja Max Abraham. Göttingenissä Nordström julkaisi ainoastaan yhden fysikaalista kemiaa käsittelevän artikkelin, ja hän päätti vaihtaa ainetta ja opiskella sähkömagnetismia.
Fyysikko Yliopistojen ja tutkimuslaitosten lisäksi fyysikoiksi koulutettuja henkilöitä työllistyy runsaasti teollisuuteen ja erilaisiin asiantuntijatehtäviin kuten vaikkapa sairaalafyysikoiksi. Merkittävä osa fysiikan opinnot aloittaneista valmistuu aineenopettajiksi kouluihin. Fyysikon koulutuksen antama yleinen kyky hahmottaa ja ratkaista ongelmia antaa hyvät edellytykset myös erilaisiin kaupallisiin ja hallinnollisiin tehtäviin. Fysiikkaa opiskelleiden yleisimpiä ammattinimikkeitä ovat tohtorikoulutettava, lehtori, tutkija ja tutkijatohtori. Työpaikat ovat tavallisimmin kunnissa, yliopistoissa ja yrityksissä.
Matti Manninen (fyysikko) Matti Jussi Manninen (s. 31. lokakuuta 1950 Laukaa) on suomalainen fyysikko ja emeritusprofessori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa soveltavan fysiikan professorina 1997–2012. Sen jälkeen hän oli yliopistonsa rehtori vuosina 2012–2017.
Fyysikko Suomessa fyysikoita koulutetaan seuraavien yliopistojen matemaattis-luonnontieteellisissä tiedekunnissa:
Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikkö Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikkö (aiemmin "Oulun yliopiston arkkitehtiosasto" ja "Oulun yliopiston arkkitehtuurin tiedekunta") on yksi Oulun yliopiston teknillisen tiedekunnan yksiköistä. Oulun yliopisto yhdisti arkkitehtuurin ja kaivannaisalan tiedekunnat osaksi teknillistä tiedekuntaa 2018.
Rahoitus Rahoitusta voi opiskella pää- tai sivuaineena kauppatieteiden kandidaatin ja maisterin tutkintoa suoritettaessa. Rahoituksen opetus ja tutkimus jakaantuu pääosin yritysrahoitukseen keskittyvään ja rahoitusmarkkinoihin keskittyvään opetukseen ja tutkimukseen. Kauppatieteiden ylioppilaille rahoitus on yksi suosituimmista pääaineista. Helsingin kauppakorkeakoulussa, Vaasan yliopistossa, sekä Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa se on perinteisesti ollut suosituin pääaine. Rahoitusta voi opiskella pääaineena seuraavissa yliopistoissa:
Kirjallisuustiede Kirjallisuustiede jaetaan Suomessa yleensä "kotimaiseen/Suomen kirjallisuuteen" ja yleiseen kirjallisuuteen eli "yleiseen kirjallisuustieteeseen". Kotimainen/Suomen kirjallisuus tutkii suomalaista kirjallisuutta ja yleinen kirjallisuustiede muuta kirjallisuutta. Jako näihin oppiaineisiin on käytössä Helsingin ja Turun yliopistoissa. Helsingissä on näiden kahden kirjallisuusaineen ohella myös kolmas kirjallisuusaine, ruotsinkielinen "nordisk litteratur", joka nimensä mukaisesti tutkii pohjoismaista kirjallisuutta. Tampereen yliopistossa kirjallisuustiede on edustettuna kirjallisuustieteen tutkinto-ohjelmassa, jossa suoritetaan ensin kirjallisuustieteen kandidaattiohjelma ja sen jälkeen joko Suomen kirjallisuuden tai kertomus- ja tekstiteorian maisteriopinnot. Yhdistettyä "kirjallisuus"-oppiainetta voi opiskella Itä-Suomen, Jyväskylän ja Oulun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa ("litteraturvetenskap" eli kirjallisuustiede). Kirjallisuustiedettä opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajana, tuottajana, kirjastovirkailijana tai kulttuurituottajana.
Miira Sippola Sippola valmistui Helsingin yliopistosta teologian maisteriksi 1999, pääaineenaan uskonnonfilosofia. Hän on opiskellut myös laulua Oulun konservatoriossa sekä nuorempana kitaransoittoa Lapuan musiikkiopistossa. Päädyttyään teatterialalle hän kävi Teatterikorkeakoulun kursseilla sekä alkoi opiskella erityisesti japanilaisen Tadashi Suzukin kehittämää fyysisen teatterin metodia sekä yhdysvaltalaisen Anne Bogartin kehittämää Viewpoints-näyttelijäntyön tekniikkaa Yhdysvalloissa ja Japanissa. Sippola käyttää kyseisiä metodeja myös omassa koulutustyössään. Vuonna 2015 Sippola valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta taiteilija-kehittäjäksi.
Geokemia Geokemia tutkii maapallon kemiaa. Geokemiassa selvitetään eri alkuaineiden jakautumista ja kiertoa maapallon kivi-, vesi- ja ilmakehän sekä elollisen luonnon välillä.
Geokemia antaa ymmärrystä haitallisten aineiden vaikutuksiin ja leviämiseen sekä työkaluja leviämisen ehkäisemiseen. Sen alalaji biogeokemia on erikoistunut tutkimaan alkuaineiden runsautta ja esiintymismuotoja kasvi- ja eläinkunnassa. Isotooppigeokemia puolestaan tutkii isotooppien
runsautta ja jakautumissuhteita maapallolla. 
Geokemiaa hyödyntävät käytännössä kaikki geologian alalajit, kuten mineralogia, hydrogeologia ja paleoklimatologia. 
Suomalaiset Helsingin yliopiston professorit Thure Georg Sahama (†1983) ja Kalervo Rankama (†1995) kuuluivat kansainvälisesti geokemian suuriin nimiin.
Suomessa geokemiaa voi opiskella pääaineena Helsingin ja sivuaineena Oulun yliopistossa.
Rajakylän koulu (Oulu) Rajakylän koulu on mukana Oulun kaupungin musiikkiluokkatoiminnassa. Koulussa alkaa joka toinen vuosi uusi musiikkiluokka, joka jatkaa toimintaansa kolmannesta yhdeksänteen luokkaan. Musiikin erikoisluokalla opiskellaan opetussuunnitelman mukaisesti, painottaen musiikkia. Musiikkiluokalle valitaan opiskelijat valintakokeiden perusteella. Lisätietoa on Oulun kaupungin perusopetuksen sivuilla.
Suomalainen kansantanssi Tanssialan korkea-asteen koulutusta tarjoaa Oulun ammattikorkeakoulu eli OAMK, jossa voi opiskella tanssinopettajaksi pääaineena kansantanssi. Oamkista valmistuneiden ammattinimike on tanssinopettaja(AMK). Vuodesta 1991 alkaen Oulussa koulutettiin opistoasteella tanssinopettajia Oulun konservatorion tanssinopettajakoulutuksessa, josta valmistuneiden tutkintonimike on tanssinopettaja. Oulun konservatorion tanssinopettajakoulutus muutti Oulun ammattikorkeakoulun alaisuuteen vuonna 1998. Opiskelu tanssinopettajaksi kestää neljä vuotta ja opintojen laajuus on 240 opintopistettä eli 160 opintoviikkoa.
Markku Kataja Markku Kataja (s. 1956) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa fysiikan professorina vuodesta 2006. Vuoden 2018 alussa hänet nimitettiin Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen johtajaksi toimikaudelle 2018–2021. Fyysikkona hänet tunnetaan varsinkin virtausdynamiikan tutkijana. Sen ohella hän on tutkinut teollisuusfysiikan sovelluksia ja kokeellista fysiikkaa.
Teknillinen yliopisto Suomessa on kaksi teknillistä yliopistoa, koko- ja ikäjärjestyksessä Tampereen teknillinen yliopisto ja Lappeenrannan teknillinen yliopisto. Lappeenrannassa on mahdollisuus opiskella myös kauppatieteitä.
Oulun yliopiston ylioppilaskunta Oulun yliopiston ylioppilaskunta (OYY) on Oulun yliopiston opiskelijoiden etu- ja palvelujärjestö. OYY on julkisoikeudellinen yhteisö, johon kuuluvat kaikki Oulun yliopistossa alempaa tai ylempää korkeakoulututkintoa suorittavat opiskelijat. Jäseniä on noin 13 000.
Maengmum Pimnitchakun Bumrungkit Maengmum kävi Samut Prakanin Poonpermpon tarhassa pienenä, valmistui Praditsueksa peruskoulusta Chantaburista, kävi Adventist Ekamai lukiota Bangkokissa, ja on tällä hetkellä opiskelemassa Bangkokin yliopistossa lentoyhtiö liiketoiminta johtoa, jonne hän värväytyi vuonna 2014. Aluksi hän aikoi opiskella elokuvaohjausta yliopistossa, koska se sopi hänen työhönsä, mutta sitten hän päätti opiskella lentoyhtiöiden liikkeenjohdon hallintaa, sillä se on todella mielenkiintoista sekä siinä oppii Englantia.
Jukka Maalampi Teuvo Jukka Juhani Maalampi (s. 25. lokakuuta 1950 Petäjävesi) on suomalainen fyysikko ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopiston fysiikan professorina vuodesta 2001. Fyysikkona hän on erikoistunut hiukkasfysiikkaan.
Oulun yliopistollinen sairaala Oulun yliopistollinen sairaala aloitti toimintansa vuonna 1973. Tuolloin nimenä oli Oulun yliopistollinen keskussairaala (OYKS). Lääketieteen opetus Oulun yliopistossa oli alkanut vuonna 1960. Yliopiston opetussairaalana toimi vuosina 1963–1972 Oulun lääninsairaala. Oulun yliopistollisen keskussairaalan perustamisen jälkeen Oulun yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on toiminut sairaalan yhteydessä.
Pori Porin yliopistokeskuksessa toimivat Aalto-yliopisto, Tampereen teknillinen yliopisto, Tampereen yliopisto ja Turun yliopisto. Yliopistokeskuksessa voi opiskella tekniikkaa, kauppatieteitä, humanistisia tieteitä, yhteiskuntatieteitä ja visuaalista kulttuuria.
Oulun yliopiston lääketieteellinen tiedekunta Oulun yliopiston lääketieteellinen tiedekunta (LTK) on tiedekunta Oulun yliopistossa. Se toimii Oulussa Kontinkankaalla sijaitsevan Oulun yliopistollisen sairaalan (OYS) yhteydessä. Terveystieteiden eri osa-alueita edustavassa tiedekunnassa koulutetaan terveystieteiden kandidaatteja ja maistereita sekä hammaslääketieteen lisensiaatteja.
Kanttori Ortodoksisessa kirkossa kanttori johtaa jumalalanpalveluksissa laulavaa kuoroa. Suomessa ortodoksiseksi kanttoriksi opiskellaan Itä-Suomen yliopistossa (teologian maisterin tutkinto), jossa opiskellaan teologisia aineita, musiikkia sekä käytännön kuorojohtoa Ortodoksisessa seminaarissa.
Taina Myllyharju Myllyharju valmistui Turun yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 1995. Ensimmäisen virkansa hän sai Alajärveltä, missä hän työskenteli Nelimarkka-museon ensimmäisenä museolehtorina vuosina 1995–1998. Myllyharjulle kertyi kokemusta museotyön eri vaiheista, ja hän päätti opiskella myös johtamista voidakseen paremmin vaikuttaa asioihin. 1990-luvun lopulla hänestä tuli Suomen nuorin museonjohtaja, kun hänet valittiin johtamaan Salon taidemuseota (1998–2002). Myllyharju sai tehtäväkseen perustaa Salon vanhaan veturitalliin kokonaan uuden taidemuseon. Myöhemmin hän siirtyi johtamaan Oulun taidemuseota (2002–2007), jossa hänen työnsä keskittyi pitkälti henkilöstöasioiden hoitamiseen.
Hans Krieger Vuodesta 1962 Krieger oli tutkijana ja opettajana Oulun yliopistossa. Hänet nimitettiin Oulun yliopiston orgaanisen kemian professoriksi vuonna 1964. Hän oli yliopistossaan ensimmäinen orgaanisen kemian professuurin haltija. Professori Kriegerin opastuksella orgaanisen kemian opintoja Oulussa suoritti muun muassa tuleva Jyväskylän yliopiston orgaanisen kemian professori Petri Pihko, joka toimi Oulun yliopistossa tutkimusassistenttina vuosina 1990–1991.
Pohjois-Suomen yliopisto Yliopistojen yhdistäminen tarjoaisi molempien yliopistojen opiskelijoille mahdollisuuden opiskella kaikkia yliopistoissa opetettavia aineita. Hankkeen kannattajat uskovat, että pitkällä tähtäimellä tämän voitaisiin olettaa johtavan alueellisen kehityksen tasapainottumiseen.
Thomas Andrews (fyysikko) Belfastissa Andrewsista tuli fyysikko ja hän toimi kemian professorina Belfast Academical Institutessa. Tulevien vuosien aikana hän julkaisi lääketieteellisiä artikkeleita ja opetti kemiaa. Hän toimi 1940-luvulla Queensin yliopiston ensimmäisenä kemian professorina.
Suomalainen viittomakieli Viittomakieltä voi opiskella yliopistossa pääaineena Jyväskylän yliopistossa, joka tarjoaa myös viittomakielistä luokanopettajakoulutusta. Lisäksi Turun yliopistossa on mahdollista suorittaa viittomakielen ja kommunikaation perusopinnot.
Slovakki Jyväskylän yliopisto on ollut 1970-luvun lopulta lähtien ainoa pohjoismainen yliopisto, jossa on voinut opiskella slovakkia.
Oulun yliopiston kirjasto Oulun yliopiston kirjasto on Oulun yliopistoon kuuluva tieteellinen kirjasto. Kirjasto on yliopiston erillislaitos ja sillä on kaksi toimipistettä: Tiedekirjasto Pegasus ja Lääketieteen kirjasto. Kirjasto aloitti toimintansa 1. syyskuuta 1959.
Bruno Bertotti Bruno Bertotti on italialainen fyysikko ja Pavian yliopiston emeritusprofessori. Hän oli yksi Erwin Schrödingerin viimeisiä oppilaita. Bruno Bertotti on hyvin tunnettu panoksesta suhteellisuusteoriaan - erityisesti Bertotti-Robinson sähkötyhjiöstä, joka on tarkka ratkaisu Einsteinin kenttäyhtälöstä. Bertotti on palkittu Italian Kultaisella mitallilla meriiteistä tieteessä ja kulttuurissa. Bertotti on tehnyt yhteistyötä fyysikko Julian Barbour in kanssa. Relativistit viimeisten joukossa yliopiston opiskelijoille Pavian, muista Alessandro Spallicci ja Alberto Vecchio.
Oulun yliopisto Suomen Akatemian kaudelle 2012-2017 valitsemista tutkimuksen huippuyksiköistä Oulun yliopisto johtaa solujen ja soluväliaineen vuorovaikutuksen huippuyksikköä. Lisäksi Oulun yliopisto on mukana Helsingin yliopiston johtamassa inversio-ongelmien huippuyksikössä.
Konekilta Oulun Yliopiston Koneinsinöörikilta ry on Oulun yliopiston konetekniikan opiskelijoiden kilta. Killan tarkoituksena on edistää Oulun yliopiston konetekniikan osaston opiskelijoiden opintoasioita, ylläpitää yhteyksiä Oulun yliopiston ylioppilaskuntaan, muihin teknillisen alan opiskelijoihin ja yhdistyksiin, yhdistää jäsenensä toverillisuuteen, tutustuttaa heidät alansa ammattikysymyksiin, kehittää jäsenissään itsenäisyyttä ja arvostelukykyä ja valvoa heidän keskuudessaan järjestystä.
Joseph Black Joseph Black (16. huhtikuuta 1728 – 6. joulukuuta 1799) oli skotlantilainen lääkäri, kemisti ja fyysikko Glasgow'n ja Edinburghin yliopistoissa. Hän tutki perusteellisesti hiilidioksidia ja kehitti latentin lämmön sekä lämpökapasiteetin käsitteet. Black oli skottilaisen valistuksen ajan fyysikko
Pennsylvanian yliopisto Yliopiston arvostetuimpia aloja ovat humanistiset tieteet, sosiaalitieteet, arkkitehtuuri ja kasvatustieteet. Lisäksi yliopisto on saanut tunnustusta lääketieteen, oikeustieteen ja kauppatieteen tiedekunnista. Lisäksi yliopistossa voi opiskella muun muassa eläinlääketiedettä, muotoilua ja teknillisiä tieteitä.
Pentti Kaitera Kanslianeuvos Tuomo Laru, joka  toimi Oulun yliopistoseuran sihteerinä Oulun yliopiston perustamisen aikaan 1950- ja 1960-luvulla, kuvasi Oulun yliopiston 50-juhlavuoden alkaessa 18.1.2008 pitämässään puheessa Kaiteran roolia muun muassa seuraavasti:""Oulun yliopiston perustamisen todellinen voimahahmo 1950- ja 1960-luvulla oli professori Pentti Kaitera, yliopiston ensimmäinen rehtori, karismaattinen, taitava ja huipputarmokas pohjoisen mies. Hän oli korkean eettisen ja uskonnollisen arvomaailman omakseen sisäistänyt esikuvallinen ihminen, jolle tunnusomaista oli aktiivinen työskentely yhteiseksi hyväksi, mistä Oulun yliopiston perustaminen ja toiminnan nopea käynnistäminen on ylväin osoitus.""
Medinan islamilainen yliopisto Noin 15 prosenttia yliopiston luokkaa 3 000 opiskelijasta on kansainvälisiä opiskelijoita eri puolilta maailmaa. Yliopistossa voi opiskella esimerkiksi islamiin liittyviä aineita ja arabian kieltä. Yliopistossa annetaan alemman yliopistotutkintotason opetusta.
HMS Walker "HMS Walker" liittyi 12. tammikuuta 1942 Clydessä ryhmineen saattueen WS15 paikallissaattueeksi. Ryhmä erkani 15. helmikuuta saattueesta palaten Clydeen, jossa se liittyi 17. helmikuuta saattueen WS16 paikallissaattueeksi. "HMS Walker", "HMS Witherington" ja "HMS Verity" jatkoivat saattueen mukana 21. helmikuuta muiden Kotilaivaston alusten suojatessa raskaiden sotalaivojen matkan Gibraltarille. Seuraavana päivänä "HMS Walker" ja kaksi muuta Kotilaivaston hävittäjää erkanivat saattueesta "HMS Newcastlen" ja sitä suojanneen "HMS Paladinin" vastaanottaessa suojaustehtävän.
HMS Walker "HMS Walker" liitettiin helmikuussa 1941 5. Saattajaryhmään johtoaluksena. Liverpooliin sijoitetun ryhmän muina aluksina olivat "HMS Vanoc", "HMS Volunteer" ja "HMS Caldwell".
HMS Walker "HMS Walker" suojasi 13. tammikuuta 1940 Liverpooliin tulevaa saattuetta HG15F "HMS Broken", "HMS Keppelin" ja "HMS Enchantressin" kanssa. Alus erkani 19. tammikuuta saattueesta. Se jatkoi saattueiden suojaamista läntisen reitin alaisuudessa.
HMS Walker "HMS Walkerille" nousi 28. huhtikuuta kolmetoista Yhdysvaltain laivaston merimiestä kuljetettaviksi Britteinsaarille. Alus liittyi palaavaan saattueeseen RA59 "HMS Diademin", "HMS Fencerin" ja niiden suojana olleiden alusten kanssa.
HMS Mackay "HMS Mackay" määrättiin syyskuussa 1939 Plymouthiin 11. Hävittäjälaivueen johtoalukseksi saattueiden suojaksi sekä sukellusveneiden torjuntaan Kanaalin ja luoteisen reitin alueella. Laivueen muut alukset olivat V- ja W-luokkien hävittäjät "HMS Vanquisher", "HMS Vansittart", "HMS Vimy", "HMS Walker", "HMS Warwick", "HMS Whirlwind" ja "HMS Winchelsea". Alus suojasi laivueen mukana saattuetta OB3, kun se sekä "HMS Winchelsea" erkanivat saattueesta avustamaan toisiinsa törmänneitä "HMS Walkeria" ja "HMS Vansittartia".
HMS Walker Alus suojasi 1. toukokuuta edelleen evakuointia Andalsnesissä ilmahyökkäysten kiihtyessä, minkä jälkeen se jatkoi maajoukkojen tukemista sekä saattueiden suojaamista alueella. Alus tulitti 28. toukokuuta "HMS Beaglen", "HMS Famen" ja "HMS Havelockin" kanssa Rombakin vuonon rantojen kohteita Narvikin taisteluiden aikana. "HMS Walker" suojasi 8. kesäkuuta viimeistä evakuointisaattuetta Harstadista.
HMS Walker HMS Walker (viirinumero D27) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin W-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
HMS Walker "HMS Walker" siirrettiin tammikuussa 1944 Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Alus liittyi helmikuussa saattueeseen JW57 "HMS Beaglen", "HMS Boadicean", "HMS Keppelin" ja neljän Flower-luokan korvetin kanssa. Suojausosasto erkani 28. helmikuuta vahingoittumattomasta saattueesta saavuttuaan Kuolan niemimaalle. Alus liittyi 2. maaliskuuta palaavan saattueen RA57 lähisuojaukseen saman osaston kanssa. Saattue joutui 4. maaliskuuta sukellusvenehyökkäyksen kohteeksi. Suojausosasto erkani 10. maaliskuuta saattueesta sen saavuttua Loch Eween.
HMS Walker "HMS Walker" siirrettiin vuoden 1943 alussa Thamesin telakalle muutostöitä varten. Alus aloitti toukokuussa koeajot satamassa sekä sen edustalla. Kesäkuussa se oli koulutettavana. Alus siirrettiin heinäkuussa koulutuksen päätyttyä 4. Saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita.
HMS Walker "HMS Walker" erkani 8. tammikuuta 1945 suojueen mukana saattueesta saavuttuaan Kuolaan tapahtuma köyhän matkan jälkeen. Alus suojasi samojen hävittäjien kanssa 11. tammikuuta palaavaa saattuetta RA63, josta se erkani 23. tammikuuta saavuttuaan Clydeen.
HMS Walker Alus tilattiin 9. joulukuuta 1916 William Denny and Brothersilta Dumbartonista osana vuosien 196-1917 laivasto-ohjelman 10. tilausta. Sen köli laskettiin 26. maaliskuuta 1917 ja alus laskettiin vesille 29. marraskuuta. Alus valmistui 12. helmikuuta 1918, jolloin se oli varustettu miinanlaskijaksi.
HMS Vanquisher "HMS Vanquisher" muodosti 1939 yhdessä "HMS Mackayn", "HMS Versatilen", "HMS Walkerin", "HMS Warwickin", "HMS Whirlwindin" ja "HMS Winchelsean" kanssa läntisen reitin suojaksi sijoitetun 11. Hävittäjälaivueen.
HMS Courageous (50) Alus tilattiin 1915 Armstrong-Whitworthin High Walkerin telakalta Newcastle-on-Tynestä. Suunnittelun pohjana käytettiin keveitä risteilijöitä, mutta sen aseistukseksi määritettiin taisteluristeiijän aseistus ja siten aluksia usein kutsutaankin keveiksi taisteluristeilijöiksi. Sen köli laskettiin 18. maaliskuuta 1915 ja alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1916. Alus valmistui tammikuussa 1917.
HMS Walker "HMS Walker" palveli ensimmäisen maailmansodan lopulla ja rauhan tultua se palveli Itämeren purjehduksilla taistellen Bolsevikkeja vastaan. Alus kuului 1921 Atlantin laivaston 1. Hävittäjälaivueeseen. Alus vieraili 15.-22. kesäkuuta 1926 laivasto-osaston mukana Helsingissä. Se sijoitettiin vuoden 1930 jälkeen reserviin.
William Walker Brittiläissiirtokunnat Hondurasin Islas de la Bahíalla kääntyivät Walkerin puoleen 1859, kun Britannia oli myöntänyt Hondurasille saarten hallinnon. Hän uskoi saavansa tukea Hondurasin liberaaleilta, jotka yrittivät syrjäyttää presidentti José Santos Guardiolaa. Walker valtasi 6. syyskuuta 1859 Trujillon kaupungin 91 miehen armeijallaan ja lähti marssimaan kohti Nicaraguaa. Walkerin joukot kohtasivat Hondurasissa huomattavaa vastarintaa, ja brittilaivasto esti apujoukkojen saapumisen. Walkerin armeija oli kutistunut pian 31 mieheen, joista suurin osa oli lisäksi haavoittuneita. Nowell Salmon pelasti Walkerin "HMS Icarukselle". Salmon luovutti Walkerin ja tämän joukkojen everstin A. F. Rudlerin hondurasilaisille. Rudler tuomittiin neljäksi vuodeksi kaivostyöhön ja Walkerille langetettiin kuolemantuomio. Hänet teloitettiin ampumalla 12. syyskuuta 1860.
Clay Walker Walker on Ernest Clayton Walker Sr:n ja Danna Bush vanhin lapsi. Hänellä on sisko Kimberly ja veli Jared. Hän kiinnostui musiikista lapsuudessaan ja valmistui Vidor High Schoolista vuonna 1987.
V- ja W-luokka Muunnetut alukset olivat: "HMS Vanessa", "HMS Vanoc", "HMS Vanquisher", "HMS Velox", "HMS Vesper", "HMS Versatile", "HMS Vidette", "HMS Vimy", "HMS Vivacious", "HMS Viscount", "HMS Walker", "HMS Warwick", "HMS Watchman", "HMS Westcott", "HMS Winchelsea", "HMS Wrestler", "HMS Vansittart", "HMS Venomous", "HMS Verity", "HMS Volunteer", "HMS Wanderer", "HMS Whitehall"
HMS Highlander (H44) "HMS Highlander" määrättiin syyskuussa suojaamaan Välimeren saattueita. Alus siirtyi tehtäväänsä yhdessä hävittäjien "HMS Walkerin", "HMS Westcottin" ja "HMS Winchelsean" sekä korvettien "HMS Abelian", "HMS Asphodelin", "HMS Cloverin" ja "HMS Pennywortin" kanssa. Alus suojasi saattueita KMS30 ja OG95 kotimaasta Gibraltarille.
HMS Walker Alus liittyi 7. huhtikuuta palaavaan saattueeseen RA58 "HMS Beaglen", "HMS Boadicean", "HMS Inconstantin", "HMS Keppelin", "HMS Venuksen", "HMS Westcottin", "HMS Whitehallin" ja "HMS Wrestlerin" kanssa. Suojausosasto erkani 12. huhtikuuta saattueesta ilman taistelukosketusta viholliseen ennen saapumista Loch Eween.
HMS Walker Alus liittyi 29. maaliskuuta 2. saattajaryhmän alusten "HMS Starlingin", "HMS Magpien", "HMS Wild Goosen", "HMS Wrenin" ja "HMS Whimprelin" sekä "HMS Beaglen", "HMS Boadicean" ja "HMS Keppelin" kanssa saattueeseen JW58. Saattue saapui 4. huhtikuuta Kuolan niemimaalle useiden ilma- ja sukellusvenehyökkäysten jälkeen.
Des Walker Walker kehittyi Nottinghamissa huomattavasti ja valmistui seuran nuorisoakatemiasta. Vuonna 1988 Nottingham selvisi FA Cupin välieriin saakka ja Walkerin hienot otteet kentällä takasivat hänelle maajoukkuepaikan Bobby Robsonin valmentamassa Englannin maajoukkueessa.
HMS Mashona "HMS Mashona" suojasi 29. huhtikuuta risteilijöitä "HMS Galateaa", "HMS Arethusaa", "HMS Sheffieldiä" ja "HMS Southamptonia" matkalla Åndalsnäsiin evakuoimaan joukkoja "HMS Somalin", "HMS Sikhin", "HMS Wandererin", "HMS Walkerin" ja "HMS Westcottin" kanssa. Alukselle kuormattiin seuraavana päivänä joukkoja Veblugnsnäsissä, minkä lisäksi se suojasi muuta evakuointia. Osasto joutui seuraavana päivänä ilmahyökkäykseen.
HMS Scimitar (H21) "HMS Scimitar" suojasi maaliskuussa 1941 saattuetta HX112 yhdessä "HMS Walkerin", "HMS Vanocin", "HMS Volunteerin", "HMS Sardonyxin" sekä kuuden Flower-luokan korvetin kanssa. Sukellusvene "U-100" havaitsi 7. maaliskuuta saattueen aloittaen hyökkäyksen saattuetta vastaan.
HMS Whirlwind (D30) "HMS Whirlwind" palautettiin palvelukseen elokuussa 1939, jolloin sen miehistö koostui reserviläisistä. Alus osallistui reservialusten katselmukseen Weymouthissa. Alus siirrettiin sodanajan sijoituspaikkaansa ja se liittyi syyskuussa Plymouthissa 11. hävittäjälaivueeseen, jonka muut alukset olivat "HMS Mackay", "HMS Vanquisher", "HMS Versatile", "HMS Vimy", "HMS Walker", "HMS Warwick" ja "HMS Winchelsea".
HMS Vanoc "HMS Vanoc" siirrettiin maaliskuussa 1942 Saattajaryhmä B5:een, jonka muina aluksina olivat hävittäjät "HMS Havelock", "HMS Caldwell", "HMS Walker", "HMS Swale" ja korvetit "HMS Pimpernel", "HMS Godetia", "HMS Saxifrage", "HMS Buttercup" sekä "HMS Lavender". Saattajaryhmä siirrettiin perustamisen yhteydessä Karibian merireittien suojaksi, mistä se palasi vuoden kuluttua Keskisenatlantin saattajaosastoon suojatessaan saattuetta SC-122.
HMS Vancouver "HMS Vimy" otettiin 9. elokuuta 1939 palvelukseen miehitettynä reserviläisillä, jolloin se osallistui Weymouthin lahdella kuningas Yrjö VI:n pitämään reservilaivaston katselmukseen. Alus siirtyi syyskuussa 11. Hävittäjälaivueeseen kanaalinsaattueiden suojaamiseen sekä sukellusveneiden torjuntaan. Laivueen muut alukset olivat: laivueenjohtajan "HMS Mackay", "HMS Vanquisher", "HMS Walker", "HMS Versatile", "HMS Warwick", "HMS Whirlwind" ja "HMS Winchelsea".
HMS Victorious (R38) Britannian amiraliteetti tilasi 13. tammikuuta 1937 uuden lentotukialuksen Vickers-Armstrongin Walker-on-Tynen telakalta Newcastlesta osana vuoden 1936 laivasto-ohjelmaa. Sen köli laskettiin 5. toukokuuta 1937, ja alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 1939 kumminaan Caldecoten varakreivin Thomas Inskipin puoliso Augusta Helen Inskip. Alus valmistui 14. toukokuuta 1941, jolloin tilaaja maksoi aluksesta 4,05 miljoonaa puntaa.
HMS Keith "HMS Keith" osallistui Dunkerquen evakuointiin kontra-amiraali Wake-Walkerin lippulaivana. Alus saattoi 30. toukokuuta vaurioituneen "HMS Anthonyn" takaisin Doveriin samalla kun sen omalla kannella oli 1200 evakuoitua sotilasta.
HMS Sardonyx "HMS Sardonyx", "HMS Walker", "HMS Vanoc", "HMS Volunteer" sekä korvetit "HMS Bluebell" ja "HMS Hydrangea" muodostivat maaliskuussa 1941 perustetun 5. Saattajaryhmän. Saksan laivaston sukellusvene "U-110" havaitsi 16. maaliskuuta ryhmän suojaaman saattueen. Seuraavana päivänä sukellusveneet "U-99" ja "U-100" hyökkäsivät saattueen kimppuun, jolloin suojana ollut ryhmä upotti kummatkin sukellusveneet.
HMS Walpole Alus suojasi 13. tammikuuta 1940 "HMS Enchantressin", "HMS Broken", "HMS Keppelin" ja "HMS Walkerin" kanssa Liverpooliin matkannutta saattuetta HG15F, josta se erkani 19. tammikuuta saattueen saavuttua määränpäähänsä. Alus suojasi 31. tammikuuta "HMS Whitshedin" ja "HMS Witheringtonin" kanssa Gibraltarille matkannutta saattuetta OG16, josta se erkani myöhemmin liittyen Liverpooliin matkanneeseen saattueeseen HG16 "HMS Wolverinen" kanssa. Suojaus erkani saattueesta 3. helmikuuta Liverpoolissa.
Mort Walker Walkerin isä oli arkkitehti ja hänen äitinsä sanomalehden kuvittaja. Hän varttui Missourin Kansas Cityssä. Walker myi jo kouluaikoinaan piirroksiaan lehdille ja hänet palkattiin 18-vuotiaana Hallmarkille onnittelukorttien suunnittelijaksi. Toisen maailmansodan aikana hänet kutsuttiin Yhdysvaltain armeijaan, jossa hän palveli neljä vuotta ja yleni sotamiehestä luutnantiksi. Hän oli sodan aikana Italiassa tiedustelu-upseerina ja myöhemmin sotavankileirin komentajana. Palattuaan siviiliin Walker valmistui vuonna 1948 Missourin yliopistosta. Sen jälkeen hän toimitti Dell-yhtiön sarjakuvalehtiä ja myi lisää piirroksiaan lehdille.
HMS Walker Alus siirrettiin lokakuussa ryhmänsä mukana suojaamaan Jäämeren saattueita. Se liittyi 20. lokakuuta saattueen JW61 lähisuojaukseksi "HMS Lapwingin", "HMS Larkin" ja kolmen Flower-luokan korvetin kanssa. Suojaus erkani 28. lokakuuta saattueesta saavuttuaan Kuolan niemimaalle.
HMS Walker Alus liittyi 25. maaliskuuta Gibraltarille matkanneeseen saattueeseen OG23 "HMS Campbellin", "HMS Volunteerin" ja "HMS Wandererin" kanssa. Se erkani seuraavana päivänä saattueesta kahden Ranskan laivaston aluksen vapauttaessa paikallissuojauksen tehtävästään, minkä jälkeen alus liittyi 27. maaliskuuta Liverpooliin saapuvaan saattueeseen HG23. Alus erkani saattueesta 30. maaliskuuta Liverpoolissa.
William Walker Walker syntyi Nashvillessä 1824. Hän oli lapsinero ja valmistui 14-vuotiaana Nashvillen yliopistosta. Tämän jälkeen hän opiskeli Euroopassa Heidelbergin, Edinburghin ja Pariisin yliopistoissa. Walker sai 19-vuotiaana Pennsylvanian yliopistosta lääketieteen tutkinnon. Hän toimi lääkärinä Philadelphiassa, mutta kyllästyttyään muutti New Orleansiin harjoittamaan lakimiehen ammattia. Väsyttyään siihenkin hän perusti New Orleans Crescent -sanomalehden, johon palkkasi muun muassa nuoren runoilijan Walt Whitmanin.
HMS Firedrake (H79) HMS Firedrake (viirinumero H79) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston F-luokan hävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Aluksen runko oli toimitettu alihankintana Vickers-Armstrongilta Walkerin telakalta.
HMS Battleaxe (F89) "HMS Battleaxe" oli kolme viikkoa huollettavana Halifaxissa, jona aikana aluksen päälliköksi vaihtui T. Norman Walker ja se luopui lippulaivan tehtävästään. Huollon päätyttyä alus palasi Devonportiin.
HMS Walker Alus liittyi syyskuun alussa Plymouthissa 11. Hävittäjälaivueeseen suojaamaan saattueita sekä sukellusveneiden torjuntatehtäviin Kanaalin alueella. Alus suojasi 9. syyskuuta saattuetta OB2 "HMS Vanquisherin" ja "HMS Winchelsean" kanssa. Seuraavana päivänä kotimatkalla alus törmäsi "HMS Vanquisherin" kanssa kärsien pahoja vaurioita. Se otettiin 14. syyskuuta Devonportin telakalle korjattavaksi, mistä se palasi palvelukseen vuoden lopulla.
HMS Wivern Toisen maailmansodan uhatessa alus palautettiin 1939 palvelukseen ja se sijoitettiin 16. hävittäjälaivueeseen Portsmouthiin. Se siirrettiin syyskuussa 1939 saattuepalvelukseen läntisen reitin alaisuuteen. Alus suojasi 5. syyskuuta "HMS Vanessan", "HMS Vivaciousin" ja "HMS Wakefulin" kanssa Clydestä lähtenyttä saattuetta GC1 ja 9. syyskuuta saattuetta OB9 "HMS Winchelsean" ja "HMS Walkerin" kanssa. Lokakuussa alus siirrettiin suojaamaan saattueita Noren alaiseen 16. hävittäjälaivueeseen Harwichiin. "HMS Wivern" tarkasti 22. marraskuuta Harwichin edustan miinojen varalta sen jälkeen, kun "HMS Gipsy" oli tuhoutunut osuttuaan miinaan.
HMS Walker Alus liittyi saman suojausosaston mukana 2. marraskuuta saattueeseen RA61, josta se erkani 9. marraskuuta Loch Ewessä. Joulukuussa alus palasi luoteisen reitin alaisuuteen saattueiden suojaksi. Alus liittyi 30. joulukuuta saattueeseen JW63 "HMS Keppelin", "HMS Westcottin" ja 8. saattajaryhmän sluuppien kanssa.
HMS Walker Alus lähti 20. huhtikuuta Kuolan niemimaalle risteilijä "HMS Diademin", saattuetukialusten "HMS Activityn" ja "HMS Fencerin", 15 Kotilaivaston hävittäjän ja kolmen Kanadan laivaston fregatin kanssa suojatakseen kauppalaiva "Nea Hellasta" ja kootakseen aluksia ja miehistöjä Venäjän satamista. Osasto saapui 23. huhtikuuta Kuolan niemimaalle ilman "Nea Hellasta", joka oli joutunut palaamaan kotimaahan teknisten ongelmien vuoksi.
HMS Vanoc "HMS Vanoc" liitettiin maaliskuussa 1941 5. Saattajaryhmään, jonka mukana se otti osaa saattueen HX112 suojaamiseen. Tehtävän aikana alus upotti 17. maaliskuuta Islannista kaakkoon () syvyyspommein ja lopulta törmäämällä sukellusvene "U-100":n sekä yhdessä "HMS Walkerin" kanssa sukellusveneässä Otto Kretschmerin "U-99".
HMS Walker Alus määrättiin toukokuussa tukemaan Normandian maihinnousua. Se erkani 3. toukokuuta saattueesta RA59 oltuaan kaksi vuorokautta jatkuvien sukellusvenehyökkäysten ja myrskyn riepoteltavana. Satamaan saavuttuaan alus valmistautui liittymään saattajaryhmä 137:ään, jonka muodostivat korvetit "HMS Honeysuckle" ja Ranskan laivaston "La Nantaise" sekä troolari "HMS Lincolnshire".
Olene S. Walker Olene Smith Walker (15. marraskuuta 1930 Ogden, Utah – 28. marraskuuta 2015 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Utahin osavaltion kuvernöörinä vuosina 2003–2005. Hän valmistui Brigham Youngin, Stanfordin ja Utahin yliopistoista.
HMS Walker Alus siirrettiin 8. huhtikuuta Kotilaivastoon Saksan hyökättyä Norjaan. Se suojasi liittoutuneiden maihinnousulaivaston Norjan rannikolle. Seuraavana päivänä alus kärsi vaurioita ilmahyökkäyksessä suojatessaan saattuetta. Alus osallistui 30. huhtikuuta Andalsnesin ja Molden evakuointeihin, joiden aikana se joutui useaan otteeseen ilmahyökkäyksen kohteeksi. Alus kuljetti joukkoja maista risteilijä "HMS Sheffieldille" yhdessä "HMS Westcottin" kanssa.
HMS Walker Alus palasi helmikuussa suojaamaan Atlantin saattueita ja maaliskuussa se oli kotivesillä saattueiden suojana sekä merialueiden valvontatehtävissä.
HMS Vanoc "HMS Vanoc" pelasti 27. heinäkuuta merestä kuusi brittiläisen kauppalaivan "Hawkingen" eloonjäänyttä, minkä sukellusvene "U-203" oli torpedoimalla upottanut 800 merimailia Fastnetistä lounaaseen (). Alus pelasti 28. elokuuta yhdessä "HMS Walkerin" kanssa merestä 58 saattueessa SC42 matkanneen brittiläisen kauppalaivan "Otaion" miehistönjäsentä, minkä sukellusvene "U-558" (Günther Krech) oli upottanut torpedoimalla 330 merimailia Fastnet Rockista länteen ().
HMS Walker Alus jatkoi saattueiden suojaamista läntisen reitin alaisuudessa, kunnes se vuoden lopulla määrättiin muutettavaksi pitkän matkan saattajaksi.
HMS Victorious (R38) Ennen taistelutoiminnan aloittamista alus oli 6. heinäkuuta koulutettavana luoteisella merialueella. Koulutuksen tarkoituksena oli laivaston ilmavoimien lentokoneiden ja aluksen miehistön yhteistoiminnan parantaminen eli "Bismarck"-operaation vuoksi kesken jääneen koulutuksen täydentäminen. Kontra-amiraali W. F. Wake-Walker sai määräyksen häiritä Pohjois-Norjan meriliikennettä (operaatio ER) lippulaivanaan "HMS Devonshire", ja jos hän ei kohtaisi aluksia alueelta, iskeä laivaston ilmavoimien konein Kirkkoniemen ja Liinahamarin satamiin. Osastoon liitettiin tukialukset "HMS Victorious" ja "HMS Furious", raskas risteilijä "HMS Suffolk" sekä kuusi hävittäjää. Osasto suojasi samalla miinalaiva "HMS Adventurea", joka kuljetti operaatio EF:ssä miinoja sekä muuta sotamateriaalia Murmanskiin.