mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Radon Radonin kaikki tunnetut isotoopit ovat radioaktiivisia. Radonilla on kolme luonnostaan syntyvää isotooppia: Rn, Rn ja Rn. Rn puoliintumisaika on 3,8 päivää, joka on pisin kaikista isotoopeista.
Europium Pääasiallinen hajoamistyyppi isotoopeille jotka ovat kevyempiä kuin Eu on elektronisieppaus, ja raskaammille beetahajoaminen. Kevyempien ydinten kuin Eu hajoamisen päätuote ovat samariumin (Sm) eri isotoopit, ja raskaampien gadoliniumin (Gd) isotoopit.
Flerovium Fleroviumin isotoopit hajoavat useimmiten alfahajoamisella, mutta spontaani fissio on mahdollinen joillekin isotoopeille. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan tai josta on ainakin arvio (vuonna 2017):
Einsteinium Einsteiniumin kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia. Sen pitkäikäisin isotooppi on Es (puoliintumisaika 472 päivää), mutta tämän valmistaminen on vaikeaa. Yleensä einsteiniumin kemiallisia tai fysikaalisia ominaisuuksia tutkittaessa käytetään isotooppeja Es ja Es.
Argon Argonin isotooppia 40 käytetään yhdessä kaliumin kanssa määrittämään kivien ikää. Määritys perustuu K-isotoopin hajoamiseen Ar-isotoopiksi, jolloin näiden suhteesta saadaan määritettyä mineraalin ikä.
Amerikium Amerikiumia ei esiinny luonnossa, joten kaikki isotoopit ovat keinotekoisia. Pitkäikäisin isotooppi on Am, jonka puoliintumisaika on noin 7 400 vuotta. Muita pitkäikäisiä isotooppeja ovat Am ja Am, joiden puoliintumisajat ovat yli sata vuotta.
Beryllium Berylliumilla on vain yksi stabiili isotooppi Be. Tämän lisäksi tunnetaan 10 radioaktiivista isotooppia. Radioaktiivista Be-10-isotooppia on havaittu muodostuvan maan ilmakehässä kosmisten säteiden vaikuttaessa happiatomeihin.
Nihonium Nihoniumin isotoopit hajoavat lähes pelkästään alfahajoamisella, mutta spontaani fissio voi olla mahdollinen joillekin isotoopeille. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan tai josta on ainakin arvio (vuonna 2017):
Nikkeli Nikkeliltä on löydetty kymmeniä isotooppeja. Kevein on Ni ja raskain Ni. Nikkelillä on viisi stabiilia isotooppia massaluvuilla 58, 60, 61, 62 ja 64. Näistä yleisin on Ni, jota on 68,077 % kaikesta luonnosta löydettävästä nikkelistä. Toiseksi yleisin on Ni, jota on noin neljännes luonnon nikkelistä. Pitkäikäisin radioaktiivinen isotooppi on Ni, jonka puoliintumisaika on 76 00 vuotta. Ni puoliintumisaika on noin sata vuotta. Muiden isotooppien puoliintumisaika on aika on alle viikon. Ni käytetään määrittämään meteoriittien putoamisaikoja.
Alumiini Alumiinista tunnetaan useita eri isotooppeja, joiden atomipaino vaihtelee välillä 21–42. Näistä kuitenkin vain kahta isotooppia, Al (vakaa isotooppi) ja Al (radioaktiivinen isotooppi, puoliintumisaika on 7,2·10 vuotta), tavataan luonnossa. Radioaktiivista alumiinia syntyy kun argon-atomeita pommitetaan protoneilla. Radioaktiivisen alumiinin on havaittu olevan käyttökelpoinen väline muun muassa meren pohjan sedimenttien, jäätiköiden ja meteoriittien iän määrityksessä. Al hajoaa positroniemission kautta Mg:ksi
Titaani Luonnontitaanissa esiintyy viittä isotooppia: Ti-46, Ti-47, Ti-48, Ti-49 ja Ti-50. Ti-48 on yleisin (73,8 %). Yhtätoista radioaktiivista isotooppia on valmistettu, ja niistä vakain on Ti-44, jonka puoliintumisaika on 63 vuotta. Ti-45-isotoopin puoliintumisaika on 184,8 minuuttia, Ti-51:n 5,76 minuuttia ja Ti-52:n 1,7 minuuttia. Muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle 33 sekuntia ja suurimman osan alle puoli sekuntia.
BP (ajanlasku) Radiohiiliajoitus perustuu kahden hiili-isotoopin keskinäisten suhteiden mittaamiseen, toisen isotoopin ollessa radioaktiivinen isotooppi hiili-14, jonka määrä vähenee ajan myötä sen hajotessa typen isotoopiksi typpi-14. Hiili-14:ää muodostuu ilmakehässä kosmisen säteilyn takia, ja sitä sataa maan pinnalle. Ilmakehässä ei muodostu joka vuosi samaa määrää hiili-14:ää, mikä monimutkaistaa tarkkojen radiohiiliajoitusten tekoa. Nimenomaan vanhojen esineiden todelliset iät ovat eri kuin radiohiili-iät.
Uraani Uraani on alkuaine ja myrkyllinen raskasmetalli, jonka kaikki luonnossa esiintyvät ja keinotekoiset isotoopit ovat radioaktiivisia, useimmiten alfa-säteilijöitä. Jaksollisessa järjestelmässä sen kemiallinen merkki on U (lat. uranium), järjestysluku 92 ja CAS-numero 7440-61-1. Merkittävimmät isotoopit ovat U ja U, jotka ovat U ohella ainoat isotoopit, joita löydetään luonnosta. Luonnonuraanin sulamispiste on 1 135 °C ja tiheys 19 050 kg/m³. U-isotooppia voidaan käyttää ydinpolttoaineena energiantuotantoon ja ydinaseiden valmistamiseen.
Transuraani Transuraanisten alkuaineiden kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia, koska niiden raskaat ytimet ovat epävakaita, ja transaktinoideilla, yliraskailla alkuaineilla, on erityisen lyhyt puoliintumisaika. Kuitenkin ytimien rakennetta koskevien teorioiden perusteella fyysikot ovat ennustaneet, että tietyillä tranaktinoideilla saattaa olla suhteellisen vakaita isotooppeja. Esimerkiksi alkuaineen 114 isotoopin 298 (ytimessä 114 protonia ja 184 neutronia) pitäisi olla erittäin vakaa ja muistuttaa lyijyä kemiallisilta ominaisuuksiltaan. Kuitenkin ne kolme alkuaineen 114 eri isotooppia, joita on valmistettu, sisältävät kaikki vähemmän kuin tarvittavat 184 neutronia.
Helium Heliumilla on tunnettuja isotooppeja helium-3:sta helium-10:een. Näistä vain isotoopit He ja He ovat stabiileja. Ylivoimaisesti yleisin on isotooppi He, jonka ytimessä on kaksi protonia ja kaksi neutronia. Helium-4-ytimiä syntyy myös raskaiden ydinten alfa­hajoamisessa.
Ydinmagneettinen resonanssispektroskopia Molekyylejä voidaan tutkia NMR:ssä vain jos niissä olevilla mittauksen kohteena olevilla atomiytimillä on spin. Kaikkien alkuaineiden isotooppeilla ei ole spiniä. Vedyn isotoopilla 1 (H) ja hiilen isotoopilla 13 (C) on spin – nämä ovat NMR:ssä useimmin mitattuja ytimiä.
Darmstadtium Darmstadiumin isotoopit hajoavat useimmiten alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotoopeilla Ds:sta alkaen spontaani fissio on tosin pääasiallinen hajoamistapa. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
Mendelevium Mendeleviumille tunnetaan 16 isotooppia, joiden massaluvut ovat 245–260 välillä. Kaikki ovat radioaktiivisia. Vaikka Md, jonka puoliintumisaika on 51 päivää, on pitkäikäisin isotooppi, Md isotooppia (puoliintumisaika 76 minuuttia) käytetään useimmiten kemiallisissa kokeissa, koska sitä on helpoin tuottaa tarvittavia määriä.
Hassium Hassiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskus spontaanilla fissiolla. Suuren atomimassan isotooppi Hs ja sen isomeeri Hs tosin hajoavat yksinomaan fissioimalla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
Torium Toriumin kaikki isotoopit ovat radioaktiivisia. Luonnossa (lähes 100 %) esiintyvä Th-isotooppi on heikosti radioaktiivinen alfasäteilijä. Sen puoliintumisaika on yli 14 miljardia vuotta, mikä on enemmän kuin maapallon ikä ja hieman suurempi kuin arvioitu maailmankaikkeuden ikä. Muita toriumin isotooppeja esiintyy radioaktiivisissa mineraaleissa vain hivenmääriä, ja ne ovat syntyneet radioaktiivisten hajoamisten seurauksena, yleensä uraanin isotoopeista U ja U, sillä ne ovat näistä alkavien pitkien hajoamissarjojen välijäseniä. Th:sta alkava hajoamissarja tunnetaankin nimellä "toriumsarja". Th alfahajoaa radioaktiiviseksi radium-228:ksi, jonka puoliintumisaika on 5,7 vuotta. Tämä hajoaa välijäsenten kuten toisen toriumisotoopin Th ja huoneilmastakin mahdollisesti löytyvän radon-220:n kautta pysyväksi lyijyn isotoopiksi. Toriumsarjan loppupään hajoaminen on nopeaa, koska kaikkien muiden kuin Ra:n ja Th:n yhteenlasketut puoliintumisajat ovat alle 5 päivää.
Hafnium Ainakin 34 hafniumin isotooppia on havaittu, massanumeroiltaan väliltä 153:sta 186:een. Viisi vakaata isotooppia ovat välillä 176:sta 180:een. Radioaktiivisten isotooppien puoliintumisaika alkaa vain 400:sta millisekunnista Hf:lle, jopa 2.0 petavuoteen (10 vuotta) vakaimmalle isotoopille, Hf. Luonnollinen hafnium (Hf) koostuu viidestä stabiilista isotoopista (Hf, Hf, Hf, Hf ja Hf) ja yhdestä hyvin pitkäikäisestä radioisotoopista, Hf, jonka puoliintumisaika on 2 × 10 vuotta. Lisäksi on 30 muuta tunnettua radionuklidia, joista stabiilein on Hf (sen puoliintumisaika on 8,9 × 10 vuotta). Ei ole olemassa muuta radioisotooppia, jonka puoliintumisaika olisi yli 1,87 vuotta. Tunnetaan myös 26 ydinisomeeriä, joista stabiilein on Hf (puoliintumisaika 31 vuotta). Ydinisomeeri Hf oli kiistojen keskipisteenä useiden vuosien ajan liittyen sen mahdolliseen asekäyttöön.
Hapen isotoopit Sekä O ja O ovat sekundaarisia isotooppeja, mikä merkitsee, että niiden nukleo­synteesi edellyttää, että läsnä on jo tiettyjä nuklideja. Happi-17 (O) syntyy pääasiassa vedyn palaessa heliumiksi CNO-syklissä, minkä vuoksi sitä esiintyy tähdissä runsaasti sillä vyöhykkeellä, jossa vety fuusioituu. Happi-18 (O) syntyy, kun typpi-isotooppi N, jota CNO-palamisen vuoksi on runsaasti, kaappaa heliumytimen He, minkä vuoksi tätä isotooppia esiintyy tähdissä eniten niissä kerroksissa, joissa on eniten heliumia. Vasta noin miljardin celsiusasteen lämpötilassa happi­ytimetkin fuusioituvat muodostaen raskaampia ytimiä kuten rikkiä.
Argon Argonilla on kolme pysyvää isotooppia, Ar, Ar ja Ar. Suurin osa ilmakehän argonista on Ar ja se on muodostunut maaperän kaliumin K-isotoopin hajotessa. Tähdissä tapahtuva nukleosynteesi luo enimmäkseen keveämpiä isotooppeja Ar sekä Ar ja ne ovatkin yleisempiä maailmankaikkeudessa. Myös maapallolta otetussa näytteessä Ar-pitoisuus vaihtelee välillä 94–100 % riippuen siitä mistä näyte on otettu.
Maanpäällisissä näytteissä Ar isotoopin suhde Ar ja Ar nähden on yleensä noin 0,3:0,1:99,6, kun taas Auringossa se on lähempänä suhdetta 84:15:1.
Ydinpolttoainekierto Ydinpolttoaine, eli uraanioksidisauvat, jotka sisältävät noin 4 % U-isotooppia, lopun uraanin ollessa U-isotooppia, ladataan ydinreaktoriin, jossa se osallistuu ydinreaktioihin tyypillisesti useiden vuosien ajan. Ydinreaktiossa ydinpolttoaineen U-isotooppipitoisuus laskee 4 %:sta noin 0,8 % kun U-nuklidit hajoavat pienemmiksi ytimiksi vapauttaen energiaa. U-nuklidit eivät hajoa ja eivät siis tuota energiaa, mutta noin 1 % U-isotoopista voi absorboida neutronin ja muuttua beta-hajoamisen seurauksena Pu isotoopiksi. Kun ydinpolttoaineen U-pitoisuus on alle 0,8 %, pidetään polttoainetta käytettynä ja se poistetaan reaktorista.
Seaborgium Seaborgiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja spontaanilla fissiolla. Vain Sg ja sen ydinisomeeri Sg hajoavat elektronisieppauksella ja vain Sg isotoopin tiedetään kykenevän β-hajoamiseen. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
Platina Luonnon platina on seos kuudesta isotoopista: Pt, Pt, Pt, Pt, Pt ja Pt. Näistä yleisin on Pt (33,8%) ja sitä seuraavat Pt (32,9%), Pt (25,3%), Pt (7,21%), Pt (0,78%) ja Pt (0,0127%). Näistä viisi on pysyviä isotooppeja, mutta harvinainen Pt on heikosti radioaktiivinen alfasäteilijä. Sen puoliintumisaika on 650±30 miljardia vuotta. Myös isotoopin Pt on teoreettisesti ennustettu hajoavan (puoliintumisaika vähintään 3,20·10 vuotta), mutta sellaista ei ole havaittu kokeellisesti joten isotooppia pidetään stabiilina. Nämä puoliintumisajat ovat niin pitkiä, ettei luonnon platinan hyvin vähäisellä radioaktiivisuudella ole käytännön merkitystä.
Bohrium Bohriumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja joskun harvoin spontaanilla fissiolla. Teoreettisesti on laskettu eräiden isotooppien kykenevän β-hajoamiseen, mutta tälläistä ei ole kokeellisesti havaittu (merkintä β ? taulukossa). Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
Fermium Fermiumia valmistetaan pommittamalla plutoniumia neutroneilla. Fermium on järjestysluvultaan korkein alkuaine, jota voidaan valmistaa reaktoreissa. Sitä raskaampia ytimiä, samoin kuin niitä Fermiumin isotooppeja joiden massaluku on suurempi kuin 257, saadaan vain hiukkaskiihdyttimistä. Pysyvin isotooppi on Fm-257, jonka puoliintumisaika on 100,5 päivää. Yhteensä 19 Fermiumin isotooppia tunnetaan.
Kemiallinen kaava Hiilellä on (C) isotooppi C-12. Luku 12 on tämän hiilen isotoopin massaluku. Samaa isotooppia voidaan kuvata myös kirjoittamalla massaluku kemiallisen merkin vasempaan yläkulmaan, C. Massaluvun lisäksi kaavaan kirjoitetaan joskus myös järjestysluku kemiallisen merkin vasempaan alakulmaan, formula_1.
Telluuri Telluurista tunnetaan 39 isotooppia, atomipainoltaan 105–143 u. Niistä 31 on keinotekoisesti tuotettuja radioisotooppeja, joiden puoliintumisajat ovat enintään 19,17 päivää (Te-isotooppi) mutta useimmiten vain muutamia minuutteja tai sekunteja. Luonnossa esiintyvä telluuri koostuu kahdeksasta isotoopista, joista kuusi on stabiilia ja kaksi lievästi radioaktiivisia erittäin pitkällä puoliintumisajalla.
Nobelium Tunnettujen 12 isotoopin massaluvut vaihtelevat välillä 250–262, poikkeuksellisesti kuitenkin 261 puuttuu (katso taulukko). Näillä on yhteensä kolme isomeeriä: No, No ja No. Pitkäikäisimmän isotoopin, No:n, puoliintumisaika on 58 minuuttia, mutta kemiallisissa analyyseissä käytetään yleensä No isotooppia, koska sitä on helpompi tuottaa tarvittavia määriä.
Puolimetalli Booria ei juurikaan havaita puhtaana luonnossa vaan se esiintyy boorihappona vulkaanisissa lähteissä ja boraattina booraksissa ja kolemaniitissa. Tärkeimmät boorin lähteet ovat kerniitti ja booraksi. Boorista tunnetaan 10 isotooppia, mutta luonnossa stabiileina esiintyvästä boorista 19,9 % on B-isotooppia ja 80,1 % on B-isotooppia. Boori ja boraatit eivät ole myrkyllisiä mutta boorin vety-yhdisteet ovat.
Isotooppi Molekyylit voivat erota toisistaan siten, että molekyylin yksi tai useampi atomi on korvattu saman alkuaineen toisella isotoopilla. Esimerkiksi raskaassa vedessä on vetyjen tilalla vedyn isotooppi deuterium. Kemiallisesti aineet ovat samanlaisia, mutta esimerkiksi niiden kiehumispisteet saattavat jonkin verran poiketa toisistaan. Englanninkielinen nimitys tällaisille molekyyleille on "isotopologue".
Curium Lupaavin sovellus Cm-isotoopille on tuottaa siitä plutoniumin isotooppia Pu, joka soveltuu paremmin ydinparistoihin. Pu:ta on käytetty jopa sydämentahdistimien voimanlähteenä. Curiumia pommittamalla voidaan tuottaa myös sitä raskaampia alkuaineita. Esimerkiksi törmäyttämällä Cm kohtiota hapella tai magnesiumilla voidaan tuottaa transaktinoidi seaborgiumin isotooppia (Sg) tai hassiumia (Hs ja Hs).
Lantaani Luonnollisesti esiintyvä lantaani koostuu yhdestä stabiilista isotoopista (La) ja yhdestä radioaktiivisesta isotoopista (La), joista La:ta esiintyy runsaiten (99,9119 %). Lantaanille on löydetty 38 radioisotooppia, joista stabiilein on La, jonka puoliintumisaika on 1,02 · 10 vuotta. Seuraavaksi pysyvin on La, jonka puoliintumisaika on 60 000 vuotta. Useimpien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle 24 tuntia.
Meitnerium Peter Armbrusterin ja Gottfried Münzenbergin johtama saksalainen tutkijaryhmä löysi Meitneriumin vuonna 1982 Gesellschaft für Schwerionenforschung -tutkimuslaitoksessa (GSI) Darmstadtissa Saksassa . Armbruster ryhmänsä kanssa valmisti yhden atomin meitnerium-266 isotooppia pommittamalla vismutin isotooppia Bi-209 raudan isotoopin Fe-58 ytimillä lineaarista kiihdytintä käyttämällä .
Ksenon Ksenonilta tunnetaan kahdeksan stabiilia isotooppia sekä 30 muuta isotooppia.
Kalium-40 Maan ilmakehän argonista on 99,6 % isotooppia Ar. Sitä vastoin Auringossa, ja kaikesta päättäen aikoinaan myös siinä aineessa, josta planeetat muodostuivat, suurin osa argonista on isotooppia Ar ja vain noin 15 % isotooppia Ar. Tämä osoittaa, että suurin osa ilma­kehän argonista on syntynyt kalium-40:stä, joka on vähitellen hajonnut argon-40:ksi ja tämä paennut ilma­kehään.
Litium Litiumilla on kaksi luonnossa esiintyvää pysyvää isotooppia, jotka ovat Li, jonka osuus on 7,594 %, ja Li, jonka osuus on 92,414 %. Näiden lisäksi on valmistettu isotooppeja, joiden massaluvut ovat 3–5 ja 8–12. Nämä kaikki ovat radioaktiivisia. Kaupallisen litiummetallin atomimassa vaihtelee välillä 6,94–6,99 u, koska erotusprosessit vaikuttavat isotooppikoostumukseen ja litium-6-isotooppia erotetaan usein litiummetallista ydinteknologian tarpeisiin.
Luettelo Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista Tämä on luettelo belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Hergén tekemien Tintti-sarjakuvien sivuhahmoista.
Salaperäinen tähti Salaperäinen tähti (ransk. "L'Étoile mystérieuse") on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Hergén kymmenes Tintti-albumi. Tarina julkaistiin aluksi mustavalkoisena jatkokertomuksena belgialaisessa "Le Soir"-sanomalehdessä 20. lokakuuta 1941 – 21. toukokuuta 1942 välisenä aikana, myöhemmin samana vuonna ensimmäisenä värillisenä "Tintti"-sarjakuvana nimellä "L'Étoile mystérieuse".
Daltonin veljekset (Lucky Luke) Daltonin veljekset (tai "Daltonit") ovat belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Morrisin luoma rikolliskopla, joka esiintyy Lucky Luke -sarjakuvissa. Daltonit ovat "oikeiden" Daltonin veljesten kuvitteellisia serkkuja.
Tintti Afrikassa Tintti Afrikassa () on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Hergén toinen Tintti-sarjakuva. Se julkaistiin alun pitäen jatkosarjana "Le Petit Vingtieme" -lehdessä 5. kesäkuuta 1930 – 11. kesäkuuta 1931. Albumina se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1931.
Johannes ja Pirkale Johannes ja Pirkale (ranskaksi "Johan et Pirlouit") on sarjakuva, jonka loi belgialainen sarjakuvapiirtäjä Peyo (Pierre Culliford) vuonna 1952. Sarjakuva ilmestyi belgialaisessa "Le Journal de Spirou" -lehdessä. Tarinat julkaistiin albumeina, joita ehti ilmestyä 13 kappaletta ennen Peyon kuolemaa.
Alix (sarjakuva) Alix on ranskalaisen sarjakuvapiirtäjä Jacques Martinin luoma antiikin Roomaan sijoittuva historiallinen seikkailusarjakuva, jonka päähenkilö on nuorukainen nimeltä "Alix Gracchus". Syntyjään gallialainen Alix seikkaili ensimmäisen kerran vuonna 1948 belgialaisessa "Tintin"-sarjakuvalehdessä. Piirrostyyliltään Alix edustaa selkeää viivaa eli ligne clairea.
Mestarikustannus Mestarikustannuksen tietokirjojen aihepiireihin kuuluivat ruoanlaiton lisäksi huonekasvit, neuleet ja muut käsityöt sekä autot ja niiden korjaus. Tietokirjojen lisäksi Mestarikustannus julkaisi myös lastenkirjoja ja sarjakuvia, kuten 1980-luvun puolivälissä kymmeniä belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Willy Vandersteenin Anu ja Antti -tarinoita Soile Kaukorannan suomentamina ja Jarkko Uosukaisen tekstaamina.
Mustat sivut Mustat sivut ("Idées Noires") on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä André Franquinin vuosina 1977–1983 piirtämä sarjakuva, joka sisältää sivun mittaisia mustavalkoisia strippejä. Sarjan nimi viittaa sen hallitsevana teemana toimivaan mustaan huumoriin sekä sen ulkoasuun, sillä "Mustissa sivuissa" on käytetty paljon mustaa väriä ja hahmot näkyvät usein lähes siluettimaisina. Franquin käsikirjoitti osan stripeistä yksin, osan yhdessä Yvan Delporten kanssa.
Smurffit 2 Smurffit 2 () on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Raja Gosnellin ohjaama koko perheen komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Smurffit" (2011). Se perustuu löyhästi belgialaisen sarjakuvapiirtäjä Peyon luomiin Smurffit-hahmoihin. Elokuvassa nähdään sekä ääniroolitettuja animaatiohahmoja että oikeita näyttelijöitä. Pääosia esittävät Neil Patrick Harris, Brendan Gleeson, Jayma Mays ja Hank Azaria. Elokuvan lopputeksteissä on muistettu Suursmurffin pitkäaikaista ääninäyttelijää Jonathan Wintersiä joka menehtyi huhtikuussa 2013.
Smurffit Smurffit (myös "muffet" tai "strumffit", ja ) on kuvitteellinen sinisten pikkuolentojen laji, joka elää metsässä jossain päin Eurooppaa, paikassa nimeltä Taivaanäärelä. Smurffit loi belgialainen sarjakuvapiirtäjä Peyo (Pierre Culliford) alun perin sivuhahmoiksi Johannes ja Pirkale -sarjakuvaan. Smurffien ensiesiintyminen Johannes ja Pirkale -sarjakuvassa tapahtui belgialaisessa "Le Journal de Spirou" -sarjakuvalehdessä 23. lokakuuta 1958. Peyo loi hahmoista 1960-luvulla oman sarjansa. Hän teki Smurffi-albumeita lähes 30 kappaletta.
Luciano Bottaro Luciano Bottaro (16. marraskuuta 1931 – 25. marraskuuta 2006) oli italialainen sarjakuvapiirtäjä ja käsikirjoittaja. Bottaro aloitti sarjakuvapiirtäjänä 1949 ja piirsi ensimmäisen Disney-sarjakuvansa 1952. Bottaroa pidetään eräänä Italian tärkeimmistä humoristisista sarjakuvapiirtäjistä.
Antti Vuorijärvi Antti Vuorijärvi on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Vuorijärvi piirtää Formula 1 -aiheista sarjakuvaa F1-toons. Sarjakuvapiirtäjäksi hän ryhtyi vuonna 1998. Vuorijärven töissä on nähtävillä vaikutteita sarjakuvapiirtäjä Maurice de Beveren ja poptaiteilija Roy Lichtensteinin kädenjäljistä.
Samson (sarjakuvapiirtäjä) Samson (oik. Samuli Lintula; s. 1971 Kemijärvi) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
Timo Ronkainen (sarjakuvapiirtäjä) Timo Ronkainen (s. 1967 Joensuu) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä sekä Ankkalinnan Pamaus- nimisen lehden päätoimittaja.
Kari Sihvonen (sarjakuvapiirtäjä) Kari A. Sihvonen (s. 1980) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä. Hänen sarjakuviinsa kuuluu "Myrkky"-lehdessä esiintynyt Kapteeni Kanki.
Johan De Moor Johan De Moor (s. 17. lokakuuta 1953) on belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Hänen isänsä Bob De Moor, oli myös sarjakuvapiirtäjä. Suomennettu Kaspar Keskiyö.
Jidéhem Jidéhem, oikealta nimeltään Jean De Mesmaeker (21. joulukuuta 1935 – 30. huhtikuuta 2017) oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Hänet tunnetaan parhaiten "Sophie"-sarjan luojana sekä sarjakuvapiirtäjä André Franquinin avustajana.
Belgian vaalit Kaikki 18 vuotta täyttäneet belgialaiset ovat äänioikeutettuja, ja heillä on äänestysvelvollisuus, elleivät he ole menettäneet kansalaisoikeuksiaan. Ulkomailla asuvat belgialaiset ovat äänioikeutettuja vain, jos he ovat kirjautuneet äänestäjäluetteloon. Äänestäminen valtakirjalla on mahdollista ennen varsinaista vaalitapahtumaa. Useissa vaaleissa belgialaiset voivat äänestää yksinkertaisesti "kyllä" tai "ei".
Muumipeikko (sarjakuva) Tove Jansson halusi tarinan "Muumipeikko ja kultainen häntä" (1958) jäävän jäähyväissarjakuvakseen, mutta syndikaatti julkaisi sarjat toisessa järjestyksessä ja viimeiseksi Toven sarjakuvaksi jäi "Hosulin kosinta" (1959). Tarinassa "Kultainen häntä" Muumipeikon häntään kasvaa kultainen tupsu ja hänestä tulee kuuluisuus yhdessä yössä; sarjakuvan kautta Jansson ironisoi omia tuntemuksiaan kuuluisuudesta. Myöhemmin Tove Jansson purki kokemuksiaan sarjakuvapiirtäjän urasta novellin muotoon: kokoelmassa "Nukkekaappi ja muita kertomuksia" (1980) ilmestyi novelli "Sarjakuvapiirtäjä", joka kertoo nuoren sarjakuvapiirtäjän uran alkuaskelista brittiläisen sarjakuvasyndikaatin palveluksessa.
Burne Hogarth Burne Hogarth (25. joulukuuta 1911 – 28. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hän oli myös merkittävä käyttögrafiikan opettaja. Hogarth tunnetaan parhaiten Tarzan-sanomalehtistripeistään sekä monista sarjakuvapiirtäjille ja kuvittajille suunnatuista anatomiaoppaistaan.
Sarjakuvapiirtäjä Sarjakuvapiirtäjä on henkilö, jolla on päävastuu sarjakuvan visuaalisesta eli kuvallisesta ilmaisusta. Joskus yksi henkilö vastaa itsenäisesti koko sarjakuvan kuvituksesta ja mahdollisesti myös käsikirjoituksesta. Toisinaan, varsinkin amerikkalaisissa supersankarisarjakuvissa, kuvituksesta vastaa usean hengen työryhmä.
Hergé Koulunsa lopetettua vuonna 1925 Hergé sai töitä katolisesta sanomalehdestä nimeltä "Le XXe Siècle" (suom. "Kahdeskymmenes vuosisata"). Hänen työnantajanaan toimi tuolloin katolinen apotti Norbert Wallez, joka piti työhuoneensa seinällä Benito Mussolinin kuvaa. Seuraavana vuonna Hergé julkaisi ensimmäisen sarjakuvatarinansa, jonka päähenkilönä toimi "Totor", nuori partiolainen. Tarina julkaistiin "Le Boy-Scout Belgessa". Vuonna 1928 hänet laitettiin piirtämään sarjakuvaa "Le XXe Siéclen" lapsille suunnattuun sisarjulkaisuun "Le Petit Vingtièmeen". Hän alkoi aluksi piirtää lehden urheilutoimituksen käsikirjoittamaa sarjakuvaa "The Adventures of Flup, Nénesse, Poussette, and Cochonnet", mutta kyllästyi pian sarjaan. Tuolloin Wallez pyysi Hergétä luomaan oman sankarinsa, joka olisi nuori katolinen reportteri ja taistelisi kaikkea pahaa vastaan hyvän puolesta. Tästä hän sai idean luoda oman sarjakuvansa, jossa hän aikoi hyödyntää uutta yhdysvaltalaisten sarjakuvataiteilijoiden keksintöä, puhekuplaa, jossa hahmojen puhe kootaan heidän suustaan ulos tuleviin kupliin. Tähän hän sai innoituksen ranskalaiselta sarjakuvapiirtäjältä Alain St. Oganilta.
Belgialaiset eurokolikot Belgialaiset eurokolikot ovat Belgialle lyötyjä eurokolikoita. Eurokolikoissa arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Belgialaisissa eurokolikoissa on kaikissa nykyisen hallitsijan Albert II:n muotokuva sekä hänen monogramminsa. Belgian eurokolikoissa on kääntöpuolella lisäksi EU:n kaksitoista tähteä. Belgiassa käteiseurot otettiin käyttöön vuoden 2002 alusta.
Hannu Pyykkönen (sarjakuvapiirtäjä) Hannu Pyykkönen (s. 1961) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä, jonka tuotantoon kuuluvat Jurpo-sarjakuvat. Jurpo-sarjakuvia on julkaistu Pahkasika-huumorilehdessä ja kolmena albumina, jotka on julkaissut tamperelainen Banana Press. Pyykkönen on varsinaiselta ammatiltaan graafikko ja on päätyökseen työskennellyt mainosalalla.
Liisa Seppälä Liisa Seppälä (o.s. Peltonen; s. 19. helmikuuta 1986, Kotka) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän on Pöyrööt-sarjakuvan kuvittaja ja Avot design Oy:n toimitusjohtaja. Liisa Seppälä on ensimmäinen sarjakuvapiirtäjä, joka on palkittu Kultainen Oras -yrittäjyyspalkinnolla. Hän on naimisissa jalkapalloilija Arttu Seppälän kanssa.
John Higgins (sarjakuvapiirtäjä) John Higgins (s. 1949) on brittiläinen sarjakuvapiirtäjä ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan varsinkin työstään englantilaisen "2000 AD" -sarjakuvalehden parissa. Hän on tullut tunnetuksi myös värittäjänä, sillä saralla hänen merkittävin saavutuksensa on ollut Alan Mooren ja Dave Gibbonsin "Vartijat"-sarjakuvaromaanin väritystyö.
Luettelo oman keksintönsä seurauksena kuolleista keksijöistä Tämä on luettelo keksijöistä, jotka ovat kuolleet oman keksintönsä seurauksena.
Keksintö Keksintö on olemassa olevan ongelman tai tarpeen uusi tai yllättävä ratkaisu joka on sovellettavissa käytäntöön. Se on innovatiivinen esine, prosessi tai tekniikka ja usein keksintö perustuu jo olemassa olevan tekniikan uudenlaiseen soveltamiseen. Keksinnölle voidaan myöntää patentti, joka takaa keksijälle laillisen oikeuden keksintöönsä. Kyseessä on periaatteessa tuotekehityksen kaltainen toiminta tai osa sitä, mutta tuotekehitystä käytetään yleensä nimityksenä laajamittaisemmasta ja enemmän varsinaiseen tuotteen hyödyntämiseen keskittyvästä toiminnasta.Naisten keksimiä ovat muun muassa sirkkeli (1813), autonlämmitin (1893), tuulilasinpyyhkimet (1903), tiskikone (Josephine Cochrane, 1887), sähköinen jääkaappi (Florence Parpart, 1914), radio-ohjauksen taajuushyppely (filmitähti Hedy Lamarr, 1942) ja astiankuivauskaappi (suomalainen Maiju Gebhard, 1945).
Mahō sensei Negima! GANSIS ja Shaft ovat myös tekemässä kaksi Negima-OVAa, Negima Spring OVA ja Negima Summer OVA. Spring OVA näytettiin yksityisnäytöksenä Japanissa huhtikuussa 2006 ja DVD:n julkaisuajaksi on suunniteltu lokakuuta 2006. Rajoitetun japanilaisen Negima-mangan 15. kirjan mukana tulee myös DVD, jolla on kyseisen OVAn traileri. Summer OVAsta ei ole tarkempaa tietoa.
Jack Davis (sarjakuvapiirtäjä) Jack Burton Davis Jr. (2. joulukuuta 1924 Atlanta, Georgia – 27. heinäkuuta 2016 St. Simons Island, Georgia) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten humoristiseen "Mad"-lehteen piirtämistään sarjakuvista sekä "Time"- ja "TV Guide" -lehtiin tekemistään kansikuvista.
Morelin keksintö Klassikkoteos "Morelin keksintö" on monitasoinen kirja, jota voi pitää fantasiaromaanina, mutta yhtä hyvin seikkailuromaanina kuin filosofisena teoksenakin.
Patentti Keksintöön voidaan myöntää patentti, jos keksintö on uusi, keksinnöllinen ja luonteeltaan tekninen. 
Patenttilain 1 § mukaan keksinnöksi ei katsota pelkästään:
SABCA Vuonna 1931 englantilainen Fairey-lentokonetehdas perusti tehtaan belgialaiseen Gosseliesin kaupunkiin pyrkien pääsemään kilpailemaan SABCAn kanssa "belgialaisena" yrityksenä.
Jason (sarjakuvapiirtäjä) Jason oikealta nimeltään John Arne Sæterøy (s. 1965) on norjalainen sarjakuvapiirtäjä. Hän on tunnettu pelkistetyistä piirrostyylistään ja lähes sanattomista sarjakuvistaan. Useat teoksien hahmoista ovat antropomorfeja eli ihmisten lailla käyttäytyviä eläimiä. Jasonin teoksia on julkaistu Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Ranskassa, Alankomaissa, Espanjassa, Slovakiassa, Itävallassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.
Pekka A. Manninen Pekka Allan Manninen (s. 17. elokuuta 1959 Tampere) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä. Manninen on väitellyt sarjakuvista tohtoriksi Tampereen yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnassa. Sarjakuvapiirtäjänä hän on suuntautunut erityisesti science fictionin ja kauhukirjallisuuden parodiointiin. Hän myös opettaa sarjakuvan tekemistä Tampereella Sara Hildén -akatemian kuvataidekoulussa. Hän on myös "Sarjari"-lehden päätoimittaja.
Ilpo Koskela (sarjakuvapiirtäjä) Ilpo Koskela (s. 1958) on Oulussa asuva suomalainen sarjakuvapiirtäjä ja graafikko. Parhaiten hänet tunnetaan Aleks Revel -sarjakuvastaan, joka kertoo fiktiivisen virolaisen seikkailijan elämästä Suomen kieltolain aikana ja myöhemmin. Koskela on vaikuttanut monipuolisesti sarjakuva-alalla muun muassa sarjakuvayhdistysten hallituksissa sekä vuodesta 2007 Kemin kansainvälisen sarjakuvakilpailun johtajana.
Ruanda-Urundi Belgialaiset nojasivat saksalaisten lailla alueen hallinnossa paikallisiin rakenteisiin. He tukeutuivat maata jo ennen eurooppalaisten aikaa hallinneeseen tutsivähemmistöön, joka hallitsi enemmistönä olleita hutuja. Tuohon aikaan vallinneiden rotuteorioiden mukaisesti belgialaiset pyrkivät osoittamaan, että tutsit olivat rotuominaisuuksiltaan sekä fyysisesti että henkisesti hutujen yläpuolella, joten maan hallitseminen tuli luonnollisesti heidän osakseen. Belgialaiset myös jakoivat alueen väestön väestönlaskennat yhteydessä rotuominaisuuksien perusteella, ja kunkin asukkaan henkilötietoihin merkittiin heidän rotunsa.
Pariisi–Roubaix Kilpailun suurin keskinopeus, 45,204 km/h, on belgialaisen Greg Van Avermaetin hallussa vuodelta 2017. Eniten voittoja kilpailussa ovat ottaneet belgialaiset Tom Boonen ja pyöräilylegenda Roger De Vlaeminck, jotka ovat voittaneet neljästi. De Vlaeminck voitti vuosina 1972–1977. Tästä syystä hänelle myönnettiin palkinnoksi yksi mukulakivi. Ranskalainen Octave Lapize, belgialaiset Gaston Rebry, Rik Van Looy, Eddy Merckx ja Johan Museeuw sekä italialainen Francesco Moser sekä sveitsiläinen Fabian Cancellara ovat kukin voittaneet kilpailun kolmasti. Italialainen Jules Rossi voitti kilpailun vuonna 1937 ja hänen maanmiehensä Fausto Coppi vuonna 1950. Vuonna 1896 ensimmäistä kertaa järjestetyn kilpailun voitti saksalainen Josef Fischer, joka oli vuoteen 2015 saakka ainoa saksalaisvoittaja kilpailussa. Eniten voittoja, 56, kilpailussa ovat saavuttaneet belgialaiset.
Ontelokranaatti Ontelopanoksia käytettiin tiettävästi ensi kertaa keväällä 1940 belgialaisia vastaan. Saksalaiset erikoisjoukot räjäyttivät belgialaisen Eben-Emaelin linnoituksen teräksisiä suojakupuja kannettavilla ontelopanoksilla.
Morelin keksintö Morelin keksintö ("La invención de Morel") on argentiinalaisen kirjailijan Adolfo Bioy Casaresin kaunokirjallinen teos vuodelta 1940. Sen on suomentanut Satu Ekman, ja suomennos on ilmestynyt 2002.
Robert Baetens Baetens saavutti parinsa Michel Knuysenin kanssa perämiehettömässä kaksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Voittaja Yhdysvalloille belgialaiset hävisivät 2,8 sekuntia. Melbournessa 1956 belgialaiset eivät selviytyneet loppukilpailuun.
Nokia Bell Labs Transistorin kehittivät William Shockley, John Bardeen ja Walter Brattain, jotka esittelivät keksintöä yhtiössä 23. joulukuuta 1947. Bell Labs esitteli keksintöä julkisesti lehdistötilaisuudessa 30. kesäkuuta 1948.
Dujiangyanin kastelujärjestelmä Kastelujärjestelmä oli vaikutuksiltaan huomattava keksintö, joka auttoi paitsi tulvientorjunnassa, myös joen kuljettaman ravinteikkaan kiintoaineksen kuljettamisessa ja peltojen kastelemisessa. Keksintö nosti osaltaan Shu-valtakunnan ja Setšuanin Kiinan vilja-aitaksi.
Charles M. Schulz Schulz on toistaiseksi eniten ansainnut sarjakuvapiirtäjä ja ainoa amerikkalainen sarjakuvapiirtäjä, jonka töistä on pidetty näyttely Pariisin Louvren taidemuseossa. Kyseinen näyttely pidettiin vuonna 1990. Schulz on ollut vuodesta toiseen kärkisijoilla "Forbes"-lehden julkaisemalla listalla ”eniten ansaitsevista kuolleista julkisuuden henkilöistä”. Vuonna 2016 hän sijoittui toiseksi 48 miljoonan dollarin vuosituloilla. Koko "Tenavien" ilmestymisen aikana hänen on laskettu ansainneen yli miljardi dollaria.
Vaughan Jones Jones tutkii solmupolynomeja ja hänen mukaansa on nimetty Jonesin polynomi. Keksintö syntyi odottamatta, kun Jones tutki von Neumannin algebroja. Keksintö johti monien klassisten solmuteorian ongelmien ratkaisuun ja lisäsi kiinnostusta tutkia pieniulotteisia topologioita.
Suuri murros Teos käsittelee sosiaalisia ja poliittisia mullistuksia, joita tapahtui Englannissa markkinatalouden nousun aikana. Polanyin mukaan nykyaikaista markkinataloutta ja modernia kansallisvaltiota ei pitäisi ymmärtää erillisinä yhteiskunnan osina vaan yhtenä ihmisen keksintönä. Polanyi kutsuu tätä keksintöä markkinayhteiskunnaksi.
Ruandan kansanmurha Ruanda kolonialisoitiin vuonna 1885, kun se yhdessä naapurimaansa Burundin kanssa liitettiin osaksi Saksan Itä-Afrikkaa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen se siirtyi Belgian alaisuuteen. Belgialaiset jatkoivat saksalaisten aloittamaa politiikkaa, jossa tutsit ja hutut oli luokiteltu ”ylemmäksi” ja ”alemmaksi” roduksi; tätä hallintomallia voisi kuvailla ”kaksoiskolonialismiksi”. Siirtomaaisännät hallitsivat luomaansa ja tukemaansa tutsieliittiä, joka puolestaan hallitsi hutuenemmistöä. Vuosina 1933–1934 belgialaiset järjestivät maassa väestönlaskennan. Sen aikana kaikille ruandalaisille tehtiin ”etninen” henkilökortti, jolla väestö luokiteltiin pysyvästi tutseihin (14 %), hutuihin (85 %) ja twaihin (1 %). Henkilökortit tekivät siirtymisen ryhmästä toiseen mahdottomaksi ja antoivat belgialaisille mahdollisuuden kehittää luomaansa apartheidista hallintojärjestelmää. Belgialaisten ylläpitämät katoliset koulut syrjivät hutuoppilaita, ja tutseilla oli käytännössä monopoli hallinnollisiin ja poliittisiin virkoihin. Räikeimpänä siirtomaaisäntien käytäntönä oli pakkotyöjärjestelmä, jossa lukemattomat hutut työskentelivät eri plantaaseilla ja tietyömailla tutsityönjohtajat valvojinaan. Erään belgialaisen everstin kerrotaan antaneen ohjeena työnjohtajalle: ”Sinä ruoskit hutuja, tai me ruoskimme sinut.”
Al Jaffee Alan ”Al” Jaffee (synt. Abraham Jaffee; s. 13. maaliskuuta 1921 Savannah, Georgia) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka on luonut pitkän uran humoristisessa "Mad"-lehdessä. Hänet tunnetaan varsinkin "Madin" takakannessa julkaistavan taittelutehtävän kehittämisestä. Vuonna 2016 "Guinnessin ennätyskirja" julisti 95-vuotiaan Jaffeen maailman pisimmän uran luoneeksi sarjakuvapiirtäjäksi. Hän on myös "Madin" pitkäaikaisin piirtäjä ja piirtää edelleen säännöllisesti lehteen korkeasta iästään huolimatta.
Laura Groeseneken Groeseneken on toiminut kosketinsoittajana belgialaiselle muusikolle, Ozark Henrylle Rock Werchter-musiikkifestivaaleilla. Hän työskentelee IKEA:ssa visuaalisena vähittäiskauppiaana sekä lauluopettajana omassa kotikaupungissaan. Groeseneken on kirjoittanut musiikkia belgialaiselle bändille nimeltä Hooverphonic, yhdessä Alex Callierin kanssa.
Luostariolut Useimmat belgialaiset luostarioluet ovat pullossa jälkikäyviä, hiivaisia, sameita, hedelmäisiä ja melko täyteläisiä. Alkuperäiset (belgialaiset) luostarioluttyylit ovat:Toisen maailmansodan jälkeen Westmallen trappistiluostari kehitti uuden, vahvan ja vaalean oluttyylin, jonka tyyliset oluet liitettiin pian myös luostarioluiden piiriin :Dubbelista on kehitetty voimakkaampia versioita, joista käytetään nimityksiä quadrupel tai abt. Nämä ovat hyvin maltaisia, ja usein alkoholimaisia. Alkoholipitoisuus on tyypillisesti 10-12 %. Viime vuosina markkinoille on tullut luostarioluita valmistavilta panimoilta kaksi uutta oluttyyliä, jotka myös yhdistetään luostarioluisiin: blond () ja bruin (). Nämä alkoholipitoisuudeltaan 5,5–7,5 -prosenttiset oluet eivät käytännössä eroa vastaavan vahvuisista, 'tavallisista' belgialaisista pintahiivaoluista.
Michel Knuysen Knuysen saavutti parinsa Robert Baetensin kanssa perämiehettömässä kaksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Voittaja Yhdysvalloille belgialaiset hävisivät 2,8 sekuntia. Melbournessa 1956 belgialaiset eivät selviytyneet loppukilpailuun. Euroopan-mestaruuskilpailuista Knuysen saavutti yhteensä neljä mitalia, joista yhden kultaisen.
Jamie Hewlett Opiskellessaan Northbrook Collegessa Hewlett, Alan Martin ja Philip Bond tekivät fanilehteä nimeltä Atomtan. Tämä sai sarjakuvapiirtäjä Brett Ewinsin kiinnostumaan kaksikosta ja pyysi Hewlettiä ja Martinia tekemään uutta materiaalia lehteen, jota hän toimitti yhdessä Steve Dillonin kanssa vuonna 1988. Deadline magazine koostui eri sarjakuvapiirtäjien stripeistä ja musiikki- sekä kulttuuriartikkeleista. Martin ja Hewlett loivat Tank Girlin, anarkistisen panssarivaunulla ajavan punkkariteinitytön. Tank Girlin suosio kasvoi nopeasti ja tämä nousi Deadlinen suosituimmaksi osioksi.
Mason Phelps Phelps pelasi myöhemmin muun muassa maansa amatöörimestaruuskilpailuissa, jotka hän voitti vuosina 1908 ja 1910. Kun hän valmistui Yalesta 1906, hän matkusteli hieman ja panosti keksintöön, joka auttoi sähkölaitteiden valmistamisessa. Keksintö oli menestyksekäs ja Phelps perusti yrityksen Pheoll Manufacturing Co., jonka johtajana hän toimi kuolemaansa saakka.
Syvyyspommi Lentokoneesta pudottaminen on suomalainen keksintö. Keksijä oli ilmavoimien kapteeni, Mannerheim-ristin ritari Birger Ek vuonna 1942. Hän havaitsi, etteivät tavalliset lentopommit pystyneet venäläisten sukellusveneiden vahvoihin painerunkoihin. Eräs laivaston upseeri kertoi hänelle syvyyspommeista ja monen mutkan jälkeen niitä saatiinkin käyttöön. Keksintö oli alusta alkaen menestys. Suomesta se levisi pian ulkomaillekin ja esimerkiksi Britanniassa sitä kehitettiin edelleen. Tärkein ero entiseen oli siinä, että näiden pommien laukeamissyvyyden saattoi säätää tarpeen mukaan lennon aikana erillisellä reperterikellolla. Suomalaisiin syvyyspommeihin syvyydet laitettiin jo varikolla eikä niitä voinut lennolla enää säätää. Keksintö oli avainasemassa, kun Atlantin saattueille järjestettiin Islannista käsin jatkuva lentovartio, ja sillä on merkittävä osuus Atlantin taistelun voitossa.
Wärtsilä Wärtsilä oli Ovako-omistusten myötä mukana Imatran terästehtaassa, joka vuonna 1991 siirtyi Wärtsilän perillisyhtiö Metraan. Vuonna 2005 perustettiin uusi Oy Ovako Ab, jonka omistukseen vuonna 2001 muodostettu uusi Wärtsilä siirsi Imatra Steel Oy:n. Myöhemmin yhtiön nimi Ovako-konsernissa muutettiin muotoon Ovako Imatra Oy Ab. Wärtsilä siirsi omistuksen seuraavana vuonna muiden mukana pääomasijoittajalle.
Patenttiperhe Patenttiperhe käsittää kaikki samaan keksintöön liittyvät samansisältöiset patenttihakemukset ja myönnetyt patentit eri maissa. Patentti myönnetään vain yhteen maahan kerrallaan, jolloin keksijä voi haluta patentoida saman keksinnön useassa maassa saadakseen patenttisuojan voimaan kaikilla markkinoilla, joissa keksintö on tarkoitus kaupallistaa.
Agathe Uwilingiyimana Seuraavana yönä Uwilingiyimanan viidentoista ghanalaisen ja belgialaisen rauhanturvaajan vartioimaan taloon tunkeutui hallituksen santarmit, jotka riisuivat rauhanturvaajat aseita ja ampuivat pääministerin ja tämän aviomiehen. He vangitsivat myös belgialaiset sotilaat, kuljettivat heidät sotilastukikohtaansa, jossa murhasivat nämä viidakkoveitsillä. Uwilingiyimanan murhan takana on arveltu olleen presidentin henkivartiokaarti.
Morelin keksintö "Morelin keksintö" on muodoltaan autiolle saarelle vainoajiaan paenneen miehen tunnustus, testamentti ja päiväkirja. Saarelle saapuu joukko lomanviettäjiä, joita mies ensin välttelee, mutta loppujen lopuksi he eivät kiinnitä häneen huomiota. Heidän tultuaan saarella alkaa ilmetä eriskummallisia tapahtumia: ilmaantuu toinen aurinko ja esineet palaavat paikalleen itsestään.
Charles M. Schulz Ajan myötä Schulzin ihailijoiksi ja oppilaiksi ilmoittautui kokonainen sukupolvi amerikkalaisia sarjakuvapiirtäjiä. Monet pyrkivät hänen luokseen toivoen neuvoja tai kannustusta. Schulz katsoi amerikkalaisen sarjakuvan olevan kehittymässä huonompaan suuntaan, mutta kehui joitakin nuoremmista piirtäjistä. Hän ystävystyi muun muassa kanadalaisen sarjakuvapiirtäjän Lynn Johnstonin kanssa, ja kirjoitti kunnioittavan esipuheen Bill Wattersonin ensimmäiseen "Lassi ja Leevi" -kokoelmaan. Vuonna 1999 Schulz piirsi yhteen "Tenavat"-strippiin kunnianosoituksena kuvan Patrick McDonnellin "Kamut"-sarjakuvan Jalo-koirasta.
Ovako Imatra Suomalainen Ovako ja ruotsalainen SKF Steel fuusioituivat vuonna 1986 Ovako Steel -nimiseksi yhtiöksi. Siitä irrotettiin seuraavana vuonna 1987 Länsi-Uusimaan yksiköt Imatran terästehtaan jäädessä ainoaksi suomalaiseksi terästuotantoyksiköksi.
Włodzimierz Lubański Seurajoukkueurallaan Lubański pelasi vuosina 1958—1962 GKS Gliwicessä, 1963—1975 Górnik Zabrzessa, missä voitti Puolan mestaruuden neljästi ja cup-mestaruuden kolmesti, 1975—1982 belgialaisessa KSC Lokerenissa, Ranskassa 1982—1984 US Valenciennessa ja Stade Quinmperissa sekä 1985 belgialaisessa RC Mechelenissä.
Seikkailu Punaisella merellä Seikkailu Punaisella merellä () on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén piirtämä ja käsikirjoittama 19. Tintti-albumi. Se alun perin ilmestyi ranskankielisenä jatkosarjana belgialaisessa "Le journal de Tintin" -lehdessä vuosien 1956–1958 välisenä aikana. Vuonna 1958 tarina julkaistiin 62-sivuisena albumina.
Kidō senshi Gundam 0080 – poketto no naka no sensō Aiempien Gundamien tarinat keskittyivät erityisiä kykyjä hallitsevien hahmojen ympärille, mutta OVAn hahmot ovat aivan tavallisia ihmisiä, ja taistelut pienimuotoisia kahakoita neutraalissa Side 6:n siirtokunnassa. Tämän vuoksi nimirobotti Gundam esiintyy OVAssa suhteellisen harvoin, mutta koska OVAn osien 4 ja 6, joissa Gundam esiintyy, myyntiluvut olivat muita osia paremmat, seuraavassa Gundam-OVAssa Kidō senshi Gundam 0083 Gundam laitettiin esiintymään useammin.
Ovako Ovako Imatra valmistaa koneistettavaksi ja taottavaksi soveltuvia pitkiä terästuotteita. Imatran liiketoiminta perustuu tiiviiseen ja pitkäjännitteiseen yhteistyöhön erityisesti konepajateollisuudessa ja autoteollisuudessa toimivien asiakkaiden kanssa. Useat Imatran asiakkaista valmistavat takeita, joihin Ovako toimittaa erityyppisiä terästankoja.
Ovako 1986 Ovako ja ruotsalainen SKF Steel fuusioituivat Ovako Steel -nimiseksi yhtiöksi. Vuonna 1991 Ovakon lakkautusuhan alla ollut Imatran tehdas siirtyi uuden Imatra Steel -yhtiön hallintaan, kun tehtaan johto osti sen valtion avustuksella.
Nicéphore Niépce Koska oli jatkuvassa rahapulassa, hän matkusti 1827 Englantiin veljensä luokse Kewiin lähelle Lontoota, jossa tapasi kasvitieteilijä Charles Bauerin. Bauer suositteli häntä kääntymään Kuninkaallisen seuran puoleen keksintönsä rahoittamiseksi. Kuninkaallinen seura kuitenkin palautti Niépcen anomuksen ja valokuvamateriaalin takaisin, koska ei voinut ottaa kantaa keksintöön, jonka yksityiskohtia Niépce ei ollut halukas paljastamaan ulkopuolisille.
Rainer Partanen Partasen keksintö oli nanokemiaan perustuva paristo. Partasen mukaan keksintö mahdollistaisi sähköautolle lähes 900 kilometrin toimintasäteen. Europositron-yhtiö on perustettu 1989 ja Partanen omistaa yhtiön verkkosivujen mukaan 90 prosenttia osakkeista. Yhdysvaltalainen konsulttiyritys Frost & Sullivan palkitsi yrityksen vuonna 2005. Tuolloin asiasta uutisoivat Tekniikka ja Talous ja Talouselämä.
Alfred Nobel Kuten useat muutkin keksintönsä, Nobel esitteli dynamiitin järjestämällä räjähdysesityksen lehdistön läsnä ollessa. Uudelle ja turvalliselle räjähdysaineelle riitti kysyntää, ja Nobelin saksalaiselle tehtaalle lähetettiin runsaasti tiedusteluja uudesta keksinnöstä. Alfred Nobelin suunnitelmat tehokkaasta ja turvallisesta räjähdysaineesta olivat toteutuneet, ja seuraavaksi oli aika alkaa markkinoida uutta keksintöä.
F1-toons F1-toons on suomalaisen sarjakuvapiirtäjän Antti Vuorijärven piirtämä ja käsikirjoittama yksiruutuinen sarjakuva. Sarjakuva kertoo humoristisesti Formula 1 -autourheilusarjan ajankohtaisista tapahtumista ja lajissa työskentelevistä henkilöistä. Piirroksissa käytetään tehokeinoina huoliteltua ulkoasua, mielleyhtymiä ja vertauskuvia. Sarjakuvan piirrostyylissä esiintyy ranskalaisen sarjakuvapiirtäjän Maurice de Beveren piirrostyylille ominaisia piirteitä sekä vaikutteita poptaidemaalari Roy Lichtensteinilta. Antti Vuorijärvi on piirtänyt sarjakuvaa vuodesta 1998 lähtien ja sitä on julkaistu Vauhdin Maailmassa, F1-maailmassa, Urheiluviikko.net:ssä ja sarjakuvan omilla verkkosivuilla. Sarjakuva ilmestyy suomeksi ja osittain myös englanniksi.
Belgialainen keittiö Belgialainen keittiö on saanut paljon vaikutteita naapurimaansa Ranskan keittiöstä, mutta belgialaiset vaalivat ja arvostavat myös omia erikoisuuksiaan. Erityisen tärkeä asia belgialaisille on olut, joiden yli sadan paikallisen merkin joukkoon kuuluu joitain maailman parhaimmiksi arvostettuja oluita. Belgian ruokakulttuuri tunnetaan myös ranskanperunoista, suklaakonvehdeista, simpukoista, vohveleista ja pikkuleivistä.
Hakaneula Nykyaikaisen hakaneulan keksi yhdysvaltalainen Walter Hunt vuonna 1846. Hunt oli velkaa 15 dollaria ja mietti kuinka maksaisi velkansa takaisin. Hän mietti työpöytänsä ääressä ja väänteli käsissänsä metallilangan palaa. Kolmen tunnin jälkeen hän oli taivutellut huomaamattaan hakaneulan muodon. Hunt myi keksintönsä oikeudet velkojalleen 400 dollarilla. Keksintö patentoitiin heinäkuussa 1849.
Ovako Oy Ovako Ab on Ruotsissa ja Suomessa toimiva japanilaisomisteinen koneenrakennusterästen valmistaja, jonka asiakkaita ovat kuulalaakeri-, ajoneuvo- ja konepajateollisuus. Tuotannon pääraaka-aine on kierrätysteräs, josta valmistetaan tankoja, putkia, renkaita ja puolivalmiita komponentteja. Ovako on edustettuna yli 30 maassa, ja yhtiöllä on myyntikonttoreita Euroopassa, Pohjois-Amerikassa ja Aasiassa.
Yoko Tsuno Yoko Tsuno on belgialaisen Roger Leloup’n piirtämä ja kirjoittama sarjakuva, jonka pääosassa on samanniminen sankaritar. Sarjakuva ilmestyi ensimmäisen kerran belgialaisessa "Spirou"-lehdessä vuonna 1969. Yoko on japanilaissyntyinen, toistuvasti seikkailuihin joutuva naispuolinen elektroniikkainsinööri, jolla on apunaan miespuoliset televisiotoimittajat Vic ja Pol. Yokolla on paljon ystäviä, ja ystävyys onkin yksi sarjan teemoja.
Keijo Kervinen Keijo Kervinen on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
A. I. Virtanen Virtasen merkittävimmät keksinnöt olivat AIV-rehu ja AIV-voisuola. Valion voihin alettiin lisätä vuodesta 1926 dinatriumfosfaatilla ja natriumkarbonaatilla puskuroitua AIV-voisuolaa. Keksintö pysyi salaisuutena 14 vuoden ajan, minkä ansiosta Valio sai merkittävän vientiedun. Keksintö paransi voin säilyvyyttä, sääteli suomalaisen tyypillisesti happaman voin pH:ta ja suojasi sitä näin makuvirheiltä.
Andrew Meikle Andrew Meikle (1719 East Linton, Itä-Lothian – 27. marraskuuta 1811) oli koneinsinööri, joka on saanut kunnian puimakoneen keksimisestä. Puimakonetta käytetään viljan jyvien irrottamiseen akanoista ja kasvin muista osista. Tätä keksintöä pidetään yhtenä avainkeksintönä Englannin maatalouden vallankumouksessa 1700-luvulla. Keksintö tehtiin vuonna 1786, vaikka joidenkin mukaan Meikle vain paransi aikaisempaa konetta.
Alex Raymond Alexander Gillespie Raymond () oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä.
Puolustava julkaiseminen Puolustava julkaiseminen tai puolustava julkaisustrategia tarkoittaa keksinnön julkaisua patentoimatta sitä. Strategian tarkoitus on estää muita patentoimasta keksintöä, kun keksintö on julkaistu. Luotettavimpia kanavia puolustavalle julkaisustrategialle ovat vertaisarvioidut tieteelliset julkaisut, sillä niissä tiedon vertaisarviointi ja siihen liittyvä kritiikki varmistavat sisällön pätevyyden. Julkaiseminen suoraan Internetissä on helppo ja siksi houkutteleva tapa, mutta joissain tapauksissa julkisuus ja julkistuksen päivämäärä saattavat jäädä kyseenalaisiksi.
Aura Ijäs Aura Ijäs s. (1981) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä.
Malin Biller Malin Biller (s. 1979) on ruotsalainen sarjakuvapiirtäjä.
Siri Pettersen Pettersen on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana ja sarjakuvapiirtäjänä.
Peyo Peyo eli Pierre Culliford () oli belgialainen sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja