mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kreikkalainen mytologia Seuraavaksi Zeuksen haastoivat gigantit, Uranoksen peniksen verestä syntyneet soturihahmot. Taistelu oli verinen ja olymposlaiset alakynnessä, kunnes Zeuksen ja kuolevaisen Alkmenen poika Herakles torjui gigantit. Gaia pyrki auttamaan gigantteja valmistamalla heille kuolemattomuuden tuottavan rohdon, mutta Zeus torjui tämänkin suunnitelman. Giganttien tappion jälkeen Zeuksen asema oli lopullisesti turvattu ja maailma eräänlaisessa järjestyksessä.
Nemean leijona Herakles surmasi Nemean leijonan paljain käsin. Puolijumala Herakles oli Zeus-ylijumalan ja kuolevaisen Alkmene-nimisen naisen poika. Zeus oli naimisissa Hera-jumalattaren kanssa. Kostoksi miehensä uskottomuudesta Hera piinasi Heraklesta, kunnes tämä menetti järkensä ja surmasi vaimonsa ja lapsensa. Rikoksen sovittamiseksi Herakleen oli palveltava kuningas Eurystheusta, joka määräsi hänen suoritettavakseen kymmenen urotyötä. Niitä kertyi lopulta kaksitoista, kun Eurystheus hylkäsi kaksi suoritetuista tehtävistä. Ensimmäinen tehtävä oli Nemean leijonan surmaaminen.
Zeus Zeuksesta tuli taivaan jumala ja kaikkien jumalten johtaja, joka hallitsi Olympos-vuorella yhdessä muiden olympolaisten jumalien kanssa. Hänen sisaruksiaan olivat Hera (jumalien kuningatar, avioliiton jumalatar), Poseidon (meri), Demeter (maanviljelys), Hestia (kotiolot) ja Haades (manala). Zeuksella oli lisäksi yksi velipuoli, kentauri Kheiron, jonka äiti oli titaani Okeanoksen tytär Filyra. Olympoksen jumalista hänen lapsiaan olivat Apollon (aurinko, runous, parannustaito), Artemis (kuu, metsästys, öinen taivas), Ares (sota), Pallas Athene (viisaus, sota) Dionysos (viini, hedelmällisyys, traaginen taide, päihtynyt hurmio) ja Hefaistos (käsityöt, tuli, sepäntaidot). Zeus meni naimisiin siskonsa Heran kanssa, mutta hän oli hyvin uskoton aviomies ja vietteli useita titaaneja, nymfejä ja kuolevaisia naisia. Yleensä hän vietteli nämä muuttuneena jonkin eläimen hahmoiseksi. Hänellä oli näiden kanssa myös useita lapsia, joista luultavasti tunnetuin oli sankari Herakles, Zeuksen ja kuolevaisen naisen Alkmenen poika. Zeus kohteli erittäin kunnioittavasti magian jumalatarta Hekatea.
Eileithyia Alkmenen odottaessa Zeukselle Heraklesta sai Eileithyia mustasukkaiselta Heralta tehtäväksi estää synnytys. Niinpä Eileithyia istui synnytyksen aikaan Alkmenen lähettyvillä alttarin ääressä kädet ja jalat ristissä siten estäen synnytyksen. Hänet kuitenkin huomasi Galanthis, Alkmenen palvelustyttö, joka osasi yhdistää hitaasti etenevän synnytyksen jumalattareen, ja niin hän huudahti tälle ilosanoman, että Alkmenen rukouksiin on vastattu ja tämä on synnyttänyt terveen pojan. Yllättyneenä Eileithyia oikaisi raajansa, ja samoin tein Herakles syntyi. Kostoksi petoksesta Eileithyia muutti Galanthiin näätäeläimeksi.
Alkmene Alkmenen odottaessa Heraklesta ('Heran kunnia') Hera yritti estää tämän syntymän – olihan kyseessä hänen miehensä syrjähypyn hedelmä. Tämän yrityksen pilasi kuitenkin Alkmenen palvelijatar Galanthis, joka aavistaessaan syyn synnytyksen vaikeuteen huudahti Alkmeneen synnyttäneen terveen lapsen. Jumalatar yllättyi tästä niin, että hänen keskittymisensä synnytyksen estämiseksi herpaantui, ja niin Herakles syntyi. Rangaistukseksi Hera muutti Galanthiin lumikoksi.
Jumalten synty Zeuksen kuudes vaimo on Leto, joka synnyttää Apollonin ja Artemiksen. Seitsemäs ja viimeinen vaimo on Hera. Zeuksen ja Heran lapsia ovat Hebe, Ares, Enyo, Hefaistos ja Eileithyia. Vaikka Zeus ei enää tämän jälkeen ota vaimoa, hänellä on kuitenkin paljon avioliiton ulkopuolisia suhteita muiden naisten kanssa. Näihin kuuluvat muun muassa Semele, Dionysoksen äiti, sekä Alkmene, Herakleen äiti. Herakles nai Heben.
Herkules (vuoden 1997 elokuva) Elokuva kertoo Antiikin Kreikan aikaisesta elämästä. Herkules on ylijumala Zeuksen ja tämän vaimon Heran poika. Ilkeä Hades kuitenkin kaappaa pienen Herkules-vauvan, koska muutoin hänen suunnitelmansa viedä Zeuksen paikka ylijumalana tuhoutuu. Hän myös tekee Herkuleksesta kuolevaisen. Herkuleen voimat kuitenkin säilyvät.
Herakles Herakles () tai Herkules () on kreikkalaisen mytologian sankarihahmo, Zeuksen poika ja puolijumala, joka suoritti 12 urotyötä ja liittyi kuoltuaan jumalten joukkoon.
Alkmene Thebassa Zeus ihastui häneen ja otti Alkmenen puolison muodon tämän poissaolon ajaksi maatakseen Alkmenen kanssa. Zeus jopa pysäytti Helioksen, auringon, kolminkertaistakseen yön pituuden. Alkmene synnytti kaksoispojat – Herakleen Zeukselle ja päivää myöhemmin Ifikleen Amfitryonille.
Herkules (sarjakuvahahmo) Herkules on Zeuksen, Olympos-vuoren jumalien, olympiaanien kuninkaan poika. Herkuleksen äiti oli kuolevainen Alkmene, joka eli noin 3500 vuotta sitten muinaisessa Kreikassa.
Amfiaraos Amfiaraos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas ja Zeuksen tietäjä. Hän oli Oikleen ja Hypermnestran poika, melampodidien sukujuuresta. Amfiaraos esitetään ajoittain myös Apollonin poikana, mikä juontaa juurensa hänen oraakkelimaisista kyvyistään. Puolisonsa Erifylen kanssa hän sai lapset Amfilokhos, Alkmaion, Eurydike, Demonassa ja Alkmene.
Hesperidit Vaeltaessaan puutarhaan Herakles kohtasi Libyassa Antaioksen, joka sai lisää voimia aina koskiessaan äitiänsä Gaiaa, maata. Herakles tappoi hänet nostamalla hänet ilmaan ja murtamalla hänen niskansa siellä. Egyptissä kuningas Busiris aikoi tehdä hänestä vuosittaisen uhrinsa Zeukselle, mutta Herakles mursi kahleensa ja tappoi Busiriksen ja hänen poikansa Amfidamaan.
Esus Koska Thoth oli auringonjumala Ran poika, niin vastaavasti mannerkelteillä Esus saattoi olla Belenoksen poika, kuten Cu Chulainn oli irlantilaisilla auringonjumala Lughin poika, vaikkakin Hermes oli ukkosenjumala Zeuksen ja nymfi Maian poika. Tämä isyysero saattoi johtua siitä, että roomalaiset, kreikkalaiset ja babylonialaiset pitivät ylijumalina ja kaikkien muiden jumalten isänä ukkosenjumalia, mutta egyptiläiset ja assyrialaiset taas auringon, taivaan tai eläinratatähdistöjen jumalia. Kelteillä puolestaan ei tiedetä olleen mitään erityistä ylijumalaa, joskin Dagdaa pidettiin Tuatha Dé Danann -jumalakansan isänä ja kuninkaana irlantilaisissa tarinoissa (Shee-Eire 2006).
Zeus Zeus oli titaanien Kronoksen ja Rhean poika. Zeuksen isovanhemmat olivat Uranos (taivas) ja Gaia (maa). Hän syntyi ja kasvoi Kreetalla. Saatuaan tietää lapsiensa kukistavan isänsä vallasta Kronos nieli kaikki lapsensa paitsi nuoren Zeuksen. Rhea nimittäin syötti Kronokselle kiven Zeuksen sijasta ja piilotti Zeuksen luolaan (Ídan luola tai Díktin luola). Zeus tuli ylijumalaksi vapautettuaan veljensä ja siskonsa sekä kukistettuaan Kronoksen ja tämän kannattajat titaanit kymmenvuotisessa sodassa.
Muodonmuutoksia Kirja IX – Akheloos ja Herakles · Herakles, Nessos, Likhas ja Deianeira · Herakleen kuolema ja jumalaksi korottaminen (apoteoosi) · Alkmene ja Herakleen syntymä · Dryope · Iolaos ja Kallirhoen pojat · Byblis ja Kaunos · Ifis ja Ianthe.
Antiikin Kreikan uskonto Kuolevaiselle ihmiselle oli mahdollista tulla heerokseksi, sankariksi, ja jopa kuolemattomaksi jumalaksi. Eräs esimerkki on Herakles, joka oli Zeuksen poika, mutta jolla oli kuolevainen äiti. Tekemällä suuria sankarillisia tekoja ja puolittain jumalaisen alkuperänsä ansiosta Herakleelle annettiin lopulta mahdollisuus tulla yhdeksi jumalista. Herakles kieltäytyi, mutta hänestä tuli kylläkin kuolematon.
Mália (palatsi) Kreikkalaisessa mytologiassa Málian palatsi oli kuningas Sarpedonin koti. Sarpedon oli ylijumala Zeuksen ja Europen poika ja Knossoksessa valtaa pitäneen kuningas Minoksen veli.
Minotauros Kreikan ylijumalan Zeuksen kerrotaan monissa taruissa hankkineen jälkeläisiä kuolevaisten naisten kanssa. Erään tarun mukaan hän näki kerran meren rannalla kävelevän neidon nimeltä Europa ja muutti itsensä valkeaksi häräksi päästäkseen naisen lähelle. Häränhahmoinen Zeus houkutteli neidon nousemaan selkäänsä ja vei hänet mukanaan veteen. Ylijumala ui meren yli Kreetan saarelle ja saattoi Europan raskaaksi. Nainen synnytti kolme poikaa, jotka saivat nimikseen Minos, Rhadamanthys ja Sarpedon.
Aiakos Aiakos () oli kreikkalaisessa mytologiassa alun perin myrmidonien kuningas. Kuolemansa jälkeen hänestä tuli yksi manalan tuomareista. Hän oli ylijumala Zeuksen ja joenjumala Asopoksen tyttären Aiginan poika. Vaimonsa Endeisin kanssa hänellä oli lapset Telamon ja Peleus (Akhilleuksen isä).
Kreikkalainen mytologia Yleisimmän näkemyksen mukaan Olympoksella asuivat Zeuksen ja Heran lisäksi vakituisesti Zeuksen veli Poseidon, lapsijoukosta keskeisimmät jumalat Ares, Hermes, Hefaistos, Afrodite, Athene, Apollon ja Artemis, sekä muista jumalista Apollonin poika, lääkintätaidon jumala Asklepios. Dionysos sekä Zeuksen, Heran ja Poseidonin sisarukset Demeter, Hestia ja Haades esiintyvät joukossa joissakin myyteissä. Hestia jätti Olympoksen elääkseen ihmisten parissa. Olympoksella asui myös alun perin kuolevaisia kuten Ganymedes, jumalten juomanlaskija, sekä Herakles, sankareista suurin, jotka Zeus kutsui jumalten joukkoon.
Zeuksen alttari (Olympia) Zeuksen alttari oli antiikin aikainen ylijumala Zeukselle omistettu alttari Olympiassa Kreikassa. Se sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" keskellä Heran temppelin ja Pelopeionin itäpuolella.
Kreikkalainen mytologia Tyfon oli katkeroitunut siitä, että jumalat olivat tappaneet muut titaanit ja hyökkäsi Olympokselle kostaakseen. Ylijumala Zeus kohtasi miltei voittajansa taistelussa häntä vastaan. Zeus keräsi pitkään rohkeutta ennen hyökkäystään, ja lopulta kun hänen tyttärensä Athene syytti isäänsä pelkuriksi, Zeus hyökkäsi Tyfonia vastaan. Alkumenestys oli hyvä, ja Tyfon haavoittui salaman iskuista ja pakeni Kassiosvuorelle, jossa he ottivat uudestaan yhteen. Tyfon kietoi käärmelonkeronsa Zeuksen ympärille ja riisui tämän aseista. Aseeton Zeus ei kyennyt puolustautumaan, ja Tyfon murskasi hänen jänteensä ja jätti tämän lojumaan raajarikkona. Zeuksen poika Hermes kuuli isänsä valituksen ja paikkasi Zeuksen Pan-jumalan avustuksella Tyfonin sisarelta Delfyneltä ottamillaan jänteillä. Zeus parani ja oli valmis jatkamaan.
Salamavaras Zeus on ylijumala, taivaan ja Olympoksen ja niiden myötä koko maailmankaikkeuden hallitsija. Zeus suisti vallasta isänsä, titaani Kronoksen. Zeuksen ase ja tärkein tunnus on salama. Zeuksen veljet ovat Haades ja Poseidon. Zeuksen yhden puoliverisen lapsen nimi on Thaleia.
Salamavaras Herra D on Puoliveristen leirin johtaja, oikealta nimeltään Dionysos, viinin jumala ja ylijumala Zeuksen poika. Dionysos on kyllästynyt työhönsä leirinjohtajana, ja hän haluaisi jo palata takaisin sinne, missä muutkin jumalat olivat. Dionysos vähät välittää leiriläisistä ja puhuu heistä ja heille hyvin ärsyttävällä tavalla. Sen hän ilmaisee esimerkiksi Percyn ensimmäisessä ruokailussa sanoen:
Zeuksen kuvapatsas Olympiassa Zeuksen kuvapatsas Olympiassa oli antiikin aikainen kreikkalaisen kuvanveistäjän Feidiaan veistämä, ylijumala Zeusta esittänyt patsas Zeuksen temppelissä Kreikan Olympiassa. Se pystytettiin noin 430 eaa. Patsas oli tehty norsunluusta ja kullasta, ja se oli noin 13 metriä korkea. Se on yksi maailman seitsemästä ihmeestä.
Kreikkalainen mytologia Ylijumala Zeus oli myös maan, tuulen, pilvien, sateen ja ukkosen jumala. Zeuksella oli velipuoli, kentauri Kheiron, jonka äiti oli Okeanoksen tytär Filyra. Zeuksen puoliso oli tämän sisar Hera. Zeuksella oli lukuisia lapsia paitsi Heran myös lukuisten muiden kumppanien, kuten nymfien ja kuolevaisten naisten kanssa, jotka hän usein vietteli eläimen hahmossa.
Herakles Ensimmäinen tehtävä oli paikallista väestöä terrorisoineen Nemean leijonan taljan hakeminen. Herakleen ampuma nuoli kimposi leijonan otsasta, jonka jälkeen Herakles meni leijonan luokse ja kuristi sen, Zeuksen lähettämän Athenen suoman rohkeuden turvin. Kuristamisen jälkeen Herakles nylki leijonan sen omilla kynsillä, koska mikään muu ei leijonan turkkia läpäissyt. Leijonan taljaa hän käytti myöhemmin panssarinaan ja päätä kypäränään.
Zonianá Zonianán nimi viittaa kreikkalaisen mytologian ylijumala Zeukseen. Zeus syntyi ja kasvoi Kreetan saarella. Zeuksen on sanottu myös olevan haudattu Kreetan saarelle. Yksi väitetyistä hautapaikoista on Zoun luola Zonianássa Kefála-kukkulan kaakkoisrinteellä. Luolan katto on romahtanut, mahdollisesti maanjäristyksen seurauksena. Kerrotaan, että luola on täynnä kultaa. Toiset taas sanovat Zeuksen olevan kuolematon.
Zas (vuori) Vuori on saanut nimensä ylijumala Zeuksesta. Erään version mukaan Zeus olisi syntynyt saarella vuorella olevassa niin kutsutussa Zeuksen luolassa (myös Zasin luola). (Samaa tarinaa kerrotaan myös mm. Kreetalla sijaitsevista Díktin luolasta ja Ídan luolasta.)
Feidias Kuuluisin Feidiaan veistoksista oli 12 m korkea Olympian Zeuksen temppelissä ollut Zeuksen kuvapatsas, joka esitti istuvaa ylijumala Zeusta. Veistos oli yksi silloisista maailman seitsemästä ihmeestä. Feidiaan veistoksen työstämisessä Olympiassa käyttämä niin kutsuttu Feidiaan työpaja on osittain säilynyt.
Tyfon Tyfon sai alkunsa äitinsä suuttumuksesta jumalia kohtaan, jotka olivat tappaneet muut gigantit. Niin hän hyökkäsi Olympokselle aikoen hallita sekä jumalia että kuolevaisia. Jumalten nähdessä Tyfonin saapuvan, he pakenivat ylijumala Zeusta ja Pallas Athenea lukuun ottamatta Egyptiin ja ottivat eläinten hahmon Tyfonin ajaessa heitä takaa. Zeus miltei kohtasi voittajansa taistellessaan häntä vastaan. Zeus hyökkäsi Tyfonia vastaan. Alku oli lupaava, ja Tyfon haavoittui salamaniskuista ja pakeni Kassiosvuorelle Syyriaan, jossa he ottivat uudestaan yhteen – tällä kertaa paljain käsin. Tyfon kietoi käärmelonkeronsa Zeuksen ympärille ja leikkasi sirpillä hänen jänteensä ja kuljetti hänet Kilikiaan luolaan lojumaan raajarikkona. Jänteet hän kätki ja jätti sisarensa Delfynen vartioitavaksi. Zeuksen poika Hermes kuitenkin onnistui varastamaan isänsä jänteet takaisin ja he onnistuivat istuttamaan ne takaisin Zeukselle. Zeus sai voimansa takaisin ja ilmestyi siivekkäiden hevosten vetämillä vaunuilla taivaasta hyökätäkseen uudelleen Tyfonin kimppuun.
Kheiron Toisin kuin muut kentaurit, jotka polveutuivat kuningas Iksionista, Kheiron oli titaani Kronoksen ja erään merenneidon poika. Täten hän myös oli ylijumala Zeuksen velipuoli. Hevosmaiset piirteensä hän oli saanut siitä, että Kronos oli lähestynyt hänen äitiään hevosen olomuodossa. Koulutuksensa Kheiron sai tieteiden ja taiteiden jumala Apollonilta ja metsästyksen jumalatar Artemiilta. Argo-laivan argonautit saivat häneltä kalenterin. Asklepios, lääkintätaidon jumala sai häneltä kaiken lääketieteellisen osaamisensa. Kheiron oli myös erinomainen lyyransoittaja.
Eurytos Eurytos oli Aktorin ja Molionen poika, joskin myös Poseidon mainitaan hänen isäkseen. Hänen kerrottiin jakaneen saman ruumiin kaksoisveljensä Kteatoksen kanssa; joidenkin mukaan heidän ruuminsa olivat kasvaneet yhteen, kun taas toiset kertoivat heillä olleen kaksi päätä, neljä kättä ja neljä jalkaa, mutta torso oli yhteinen. Herakles tappoi heidät Kleonaissa.
Themisto (kuu) Kuu on saanut nimensä kreikkalaisesta mytologiasta. Themisto oli ylijumala Zeuksen rakastajatar.
Kreikkalainen mytologia Varhaisimpiin ja tunnetumpiin sankareihin lukeutui 12 urotyötä suorittanut Herakles. Muut sankarien vanhimman sukupolven edustajat, kuten Perseus ja Bellerofon, jakoivat monia ominaisuuksia Herakleen kanssa. Heidän seikkailunsa olivat yksinäisiä, voimakkaasti mielikuvituksellisia ja sadunomaisia, sisältäen Medusan ja Khimairan kaltaisia surrealistisia hirviöitä. Sankareiden varhainen sukupolvi ei ollut runoilijoiden keskuudessa yhtä suosittu kuin myöhemmät ja se tunnetaan lähinnä myyttienkirjaajien töistä ja proosakirjoittajien sivuhuomautuksista. He olivat kuitenkin suosittuja kuvataiteissa.
Herakles oli suurin kreikkalaisista sankareista. Hänen isänsä oli Zeus ja äitinsä Alkmene. Hera vihasi häntä tämän vuoksi ja lähetti kaksi käärmettä surmaamaan vastasyntyneen ja tämän veljen Ifikleen. Herakles kuitenkin surmasi käärmeet. Kukistettuaan Orkhomenoksen hän sai puolisokseen Megaran. Surmattuaan omat lapsensa Heran lähettämässä hulluudenpuuskassa hän joutui rangaistukseksi palvelemaan Eurystheusta 12 vuotta ja suorittamaan kaikki tämän antamat tehtävät. Nämä tunnetaan Herakleen urotöinä. Tunnetuimpiin urotöihin kuuluvat muun muassa Nemean leijonan ja Lernan Hydran surmaaminen, Augeiaan tallien siivoaminen, Kreetan härän pyydystäminen sekä Haadeen vahtikoiran Kerberoksen ryöstäminen. Tämän jälkeen Herakles sai vapautensa.
Kahlehdittu Prometheus "Kahlehdittu Prometheus" oli ensimmäinen osa Prometheus-myyttiä käsitelleessä trilogiassa, joka tunnetaan nimellä "Prometheia". Trilogian toinen tragedia oli "Vapautettu Prometheus", jossa Herakles tulee ja vapauttaa Prometheuksen ja surmaa tämän maksaa nokkineen kotkan. Kolmas osa oli "Prometheus valontuoja", jossa Prometheus varoittaa Zeusta makaamasta merinymfi Thetiin kanssa, koska nymfin kohtalona olisi synnyttää lapsen isää suurempi poika. Tämä saa Zeuksen lopulta armahtamaan Prometheuksen. Näistä kahdesta muusta tragediasta on säilynyt vain katkelmia.
Zeus Zeus () oli kreikkalaisen mytologian ylijumala ja samalla taivaan, tuulen, pilvien, sateen ja ukkosen jumala. Roomalaiset samaistivat Zeuksen Juppiteriin.
Heran temppeli (Olympia) Temppeli oli Olympian ensimmäinen varsinainen temppeli ja se on samalla varhaisimpia esimerkkejä monumentaalitemppelistä koko Kreikassa. Se oli alun perin omistettu ylijumala Zeukselle ja tämän puolisolle Heralle yhdessä. Heran kultti tuli Olympiaan mahdollisesti Argoksesta ja sen Heraionista. Kun erillinen ja suurempi Zeuksen temppeli valmistui 400-luvulla eaa., vanhempi temppeli jäi pyhitetyksi Heralle.
Gioúchtas Kreetalaisissa taruissa Gioúchtas on Zeuksen hautapaikka. Iraklionista päin katsottuna vuori muistuttaa makaavan miehen kasvojen sivuprofiilia. Ajatus Zeuksen haudasta esiintyy usein antiikin ajan kreetalaisessa mytologiassa. Muut kreikkalaiset yleensä halveksivat ajatusta ylijumalan kuolemasta. Tutkijat ovat kuitenkin erimielisiä siitä, onko juuri Gioúchtasvuori esiintynyt Zeuksen hautana jo antiikin ajan kirjallisuudessa; varmuudella näkemys esiintyy vasta 1400-luvulla, mistä lähtien monet kävivät katsomassa paikkaa. Antiikin aikana hautapaikoiksi esitettiin ainakin Ídavuorta, Díktivuorta ja Knossosta.
Zeus Raamattu mainitsee Zeuksen kaksi kertaa:
Kun Paavali ja Barnabas olivat Lystran kaupungissa ja asukkaat näkivät Paavalin parantavan ramman miehen, he pitivät heitä jumalina ja sanoivat Paavalin olevan Hermes ja Barnabaan Zeus. Zeuksen pappi halusi uhrata väkijoukon kanssa ja toi sonneja ja seppeleitä. (Apostolien teot 14:8–13.) Lystran lähistöltä 1909 löydetyt kaksi vanhaa piirtokirjoitusta todistavat, että tuossa kaupungissa palvottiin näitä kahta jumalaa. Toisessa piirtokirjoituksessa viitataan ”Zeuksen pappeihin” ja toisessa mainitaan ”Suuri Hermes” ja ”taivaan ylijumala Zeus”.
Herakleen urotyöt Saatettuaan Alkmenen raskaaksi ja tämän nyt odottaessa Heraklesta Zeus julisti, että seuraava poika, joka syntyy Perseuksen sukuun, olisi nouseva kuninkaaksi. Heran kuultua tämän hän viivytti Alkmenen synnytystä kolmella kuukaudella ja antoi oman suosikkinsa Eurystheuksen syntyä ennen aikojaan seitsenkuisena. Kun Zeus ymmärsi, mitä oli tapahtunut, hän raivostui mutta piti yhä lupauksensa.
Athene Athenen syntymästä on useita myyttejä. Athenen isä oli ylijumala Zeus ja äiti titaani Metis, jonka Zeus vietteli. Koska Zeus sai tietää Metiksen lapsen voivan olla häntä voimakkaampi, hän nieli Metiksen koska ajatteli poikavauvan syöksevän hänet vallasta. Zeukselle tuli päänsärky ja hän pyysi seppäjumala Hefaistokselta apua. Hefaistos iski Zeusta päähän kirveellä ja samalla täydelliseen sotavarustukseen pukeutunut Athene syntyi jumalten ihmetykseksi Zeuksen päästä.
Taistelu kultaisesta taljasta (vuoden 1963 elokuva) Valeasuinen Hermes kuljettaa Iasonin Olympos-vuorelle tapaamaan Zeusta ja Heraa. Iason kieltäytyy Zeuksen tarjoamasta avusta, sillä hän aikoo rakentaa aluksen ja kerätä miehistön Kreikan urhoollisimmista miehistä. Hera neuvoo Iasonia etsimään kultaista taljaa maasta nimeltä Kolkhis. Miehet kilpailevat kunniasta päästä Iasonin miehistöön. Aluksen nimeksi tulee "Argo" rakentajansa Argoksen mukaan, ja niin miehistöä kutsutaan argonauteiksi. Heihin kuuluvat muun muassa Herakles, Hylas ja Akastos. Akastos pyrkii sabotoimaan miehistön matkaa, sillä hän on itse asiassa Peliaksen poika.
Jumalten synty Koska Prometheus oli auttanut Zeusta, häntä ei lähetetty Tartarokseen muiden titaanien kanssa. Prometheus kuitenkin huijaa Zeusta. Hän tekee kaksi uhria, joista toinen sisältää härän paremmat ja toinen huonommat osat, ja pyytää Zeusta valitsemaan niistä sen, jota pitää parempana, toivoen, että tämä valitsisi huonomman uhrin. Zeus kuitenkin havaitsee yrityksen ja suuttuu; hän kieltää tulen ihmisiltä kokonaan. Prometheus kuitenkin varastaa tulen jumalilta. Zeus rankaisee Prometheusta kahlitsemalla hänet kallioon, jossa kotka nokkii tämän alati uudelleen korjautuvaa maksaa ikuisesti. Prometheus vapautuu vasta kun Zeuksen poika Herakles tulee vapauttamaan tämän.
Juppiter Juppiter () on alun perin roomalaisten taivaan- ja sen ilmiöiden jumala, sittemmin heidän ylijumalansa. Nimi esiintyy myös muodossa Jupiter. Kohdattuaan kreikkalaiset roomalaiset samaistivat Juppiterin kreikkalaiseen Zeukseen.
Herakles (Euripides) Näytelmä sijoittuu Thebaan. Se alkaa Herakleen isäpuolen Amfitryonin pitämällä prologilla, jossa hän kertaa Herakleen ja Lykoksen sukujen taustat. Lykos hallitsee Thebaa kuninkaana laittomasti, ja aikoo surmata Amfitryonin sekä Herakleen puolison Megaran lapsineen, koska Megara on Theban laillisen kuninkaan Kreonin tytär. Herakles ei voi auttaa perhettään, koska on Haadeessa suorittamassa viimeistä kahdestatoista urotyöstään, noutamassa Haadeen portteja vartioivaa Kerberos-koiraa. Perhe on hakenut turvapaikkaa Zeuksen alttarilta.
Il conquistatore di Atlantide Pohjois-Afrikan rannikolle haaksirikkoutunut Herakles kohtaa prinsessa Virnan sekä tämän isän šeikki Assurin ja prinssi Karrin, jotka syyttävät toisiaan heidän beduiiniheimojaan vastaan tehdyistä hyökkäyksistä. Niiden takana ovat salaperäiset naamiomiehet, jotka pian kaappaavat Virnan. Herakles ja Karr seuraavat heidän jälkiään rauniokaupunkiin, joka osoittautuu muinaisen Atlantiksen jäänteeksi. Sitä hallitsevat kuningatar Ming ja hänen apurinsa Ramir, jotka aikovat valloittaa koko maailman voittamattomien zombisotureidensa avulla. Herakles pelastaa Virnan ja tulivuorenpurkaus tuhoaa Atlantiksen ja sen asukkaat.
Zeuksen luola (Náxos) Zeuksen luola (myös "Zasin luola") on luola Zas-vuorella Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee vuoren luoteisrinteessä Filótin kylän kaakkoispuolella noin 630 metrin korkeudessa.
Paikallisissa myyteissä luola on paikka, jossa ylijumala Zeus vietti lapsuutensa. Hänen syntymäpaikakseen esitetään sen sijaan joku Kreetalla sijaitsevista luolista (Díktin luola tai Ídan luola). Zas-vuorella Zeus sai muun muassa hallintavaltansa tunnusmerkin salaman, jonka kotka hänelle toi. Luolassa on useita kammioita ja niissä on useita stalagtiitteja ja stalagmiitteja.
Díkti Kreikkalaisessa mytologiassa Rhea synnytti ylijumala Zeuksen Díktillä sijaitsevassa luolassa, niin kutsutussa Díktin luolassa (myös Psychrón luola), piilossa isältään titaani Kronokselta, jolla oli tapana syödä lapsensa. Zeuksen itkut eivät kuuluneet luolasta, sillä sotaisat puolijumalat tanssivat hänen ympärillään kilpiään ja aseitaan kalisuttaen. Zeus sai Amalthea-nimiseltä vuohelta maitoa, ja Melissa-mehiläinen toi hänelle hunajaa. Samaa tarinaa kerrotaan tosin myös Ída- eli Psiloreítis-vuorella sijaitsevasta Ídan luolasta.
Ganymedes (mytologia) Ganymedes () oli kreikkalaisen mytologian mukaan jumalten juomanlaskija. Hän ei aluksi suinkaan ollut jumala vaan tavallinen mies, jonka kauneus herätti ylijumala Zeuksen mielenkiinnon. Zeus pyysi Ganymedestä rakastajakseen ja tämä suostui saaden näin ikuisen elämän ja kauneuden.
Linnut (Aristofanes) Prometheus poistuu. Saman tien paikalle saapuu Zeuksen lähettämä lähetystö. Siihen kuuluvat tämän veli Poseidon, hölmö Herakles sekä kolmas, vielä hölmömpi triballeiksi kutsuttujen barbaarien palvoma jumala Triballos. Pisthetairos saa helposti ylipuhuttua Herakleen, joka puolestaan saa barbaarijumalan taipumaan. Näin Poseidon jää alakynteen, ja seurue hyväksyy Pisthetairoksen rauhanehdot. Pisthetairos julistetaan kuninkaaksi, ja Kuninkuus ojentaa hänelle Zeuksen valtikan. Näytelmä päättyy Pisthetairoksen ja Kuninkuuden hääjuhlaan.
Zeuksen temppeli (Olympia) Feidiaan noin vuosina 435–430 eaa. veistämä Zeuksen kulttikuva esitti ylijumalaa istumassa valtaistuimella. Kuvapatsas oli valmistettu kullasta ja norsunluusta ja asetettu naoksen perälle. Suurikokoisen patsaan korkeus oli noin 12,4 metriä. Zeuksen vaate ja sandaalit olivat kultaisia, ja puku oli koristeltu eläimillä ja kukilla. Vaatteen peittämättömät osat oli tehty norsunluusta. Jumalan oikeassa kädessä oli samoin kullasta ja norsunluusta valmistettu siivekäs voitonjumalatar Nike ja vasemmassa kädessä valtikka, jonka päällä istui kotka. Sekä valtaistuin että patsaan jalusta oli koristeltu myyttisiä aiheita esittäneillä kuvilla, ja siinä esiintyi lukuisia jumalia, puolijumalia ja heeroksia. Valtaistuimen yläosassa oli kuvattu kolme khariittia ja kolme vuodenaikaa. Koristeluun oli käytetty myös eebenpuuta ja jalokiviä.
Craigmillarin linna Craigmillarin linna tunnetaan sen yhteydestä Skotlannin kuningattareen Maria Stuartiin. Kuningatar saapui linnaan toipilaana 20. marraskuuta 1566 poikansa Jaakon synnyttyä kesäkuussa. Ennen kuin kuningatar lähti saman vuoden joulukuun 7. päivänä, linnassa tehtiin sopimus, jonka mukaan kuningattaren epäsuositusta puolisosta, Darnleyn lordi Henry Stuartista, täytyi päästä eroon. Ei tiedetä, oliko kuningatar tietoinen sopimuksesta. Stuart kuitenkin murhattiin 10. helmikuuta 1567. Maria Stuart meni myöhemmin naimisiin yhden salaliittolaisen kanssa.
Baalbekin Jupiterin temppeli Baalbekin Jupiterin temppeli (Rooman Heliopoliksessa oli valtava temppeli, joka oli omistettu ylijumala Zeukselle. Se sijaitsi Heliopoliksen alueella (nykyään Baalbek Libanonissa). Se oli  "Suuren Tuomioistuimen" tai "Pyhäkön" päärakennus. Roomalainen pakanallinen temppelikompleksi on edelleen osittain pystyssä.
Kekrops II Kekropsin mainitaan pyhittäneen Athene Poliaan temppelissä olleen suuren puisen Hermeen patsaan. Hänen kerrotaan myös ensimmäisenä nimittäneen Zeusta ylijumalaksi, ja hän kieltäytyi uhraamasta Zeukselle mitään elävää ja uhrasi kakkuja, jotka tunnettiin nimellä "pelanoi".
Eurytos Etsiessään tammoja Ifitos, joka oli vakuuttunut Herakleen syyttömyydestä, kutsui Heraklesta avukseen ja viipyi tämän vieraana Tirynsissä. Herakles pyysi vieraansa palatsin muurin harjalle, mutta siellä hulluudenpuuskassa, toisen lähteen mukaan tietoisesti, heitti Ifitoksen alas kuolemaan. Tästä rikoksen Herakles joutui palvelemaan Lyydian kuningatarta Omfalea orjana joko yhden tai kolme vuotta.
Taistelu kultaisesta taljasta (vuoden 1963 elokuva) Pelias tulkitsee väärin ylijumala Zeuksen ennustuksen, ja kaappaa Thessalian valtaistuimen. Hän tappaa velipuolensa kuningas Aisonin ja liki kaikki tämän perheenjäsenet. Yksi Aisonin sotilaista kuitenkin kuljettaa salaa pois kuninkaan vastasyntyneen pojan Iasonin. Pelias surmaa yhden kuninkaan tyttäristä jumalatar Heran temppelissä. Hera raivostuu temppelinsä häpäisystä ja varoittaa Peliasta miehestä, "jolla on vain yksi sandaali". Hera pyytää Zeukselta, että saisi olla Iasonin suolelija, mutta hän saa luvan auttaa Iasonia vain viisi kertaa.
Amfitryon Amfitryon ( 'kahdelta puolen kiusattu') oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoliin prinssi. Hän oli Alkaioksen poika, Alkmenen puoliso ja Herakleen isäpuoli.
82 Alkmene 82 Alkmene on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi R. Luther vuonna 1864. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Alkmenen mukaan. Alkmenen läpimitta on noin 61 kilometriä ja sen pyörähdysaika on noin 13 tuntia.
Herakles Yhdeksänneksi Herakleen piti tuoda amatsoni Hippolyten arvokas jalokivivyö. Hippolyte ihastui kreikkalaisiin ja lupasi luovuttaa vyönsä voidakseen liittyä heihin. Hera kuitenkin otti amatsonin muodon ja uskotteli muille, että kuningatar oli siepattu. Amatsonit hyökkäsivät Herakleen laivaan, ja Herakles, joka luuli tulleensa petetyksi, surmasi Hippolyten ja otti tämän vyön. Retkellä oli mukana Theseus, joka vei Hippolyten Antiope-sisaren vaimokseen Ateenaan.
Akheloos (mytologia) Akheloos oli vanhin Okeanoksen ja Tethyksen 3000 pojasta. Erään toisen version mukaan hän oli auringon ja maan poika. Yhdessä Kalliopen tai Terpsikhoren kanssa Akheloos sai kolme seireeniä: Leukosia, Ligeia ja Parthenope. Akheloos ja Herakles kosivat kummatkin Deianeiraa. Herakles voitti Akheloosin, minkä jälkeen tämä muuttui käärmeeksi, jonka Herakles melkein kuristi. Akheloos muuttui tämän jälkeen häräksi, jonka sarven Herakles kiskaisi irti. Naiadit lahjoittivat sarven yltäkylläisyyden jumalattarelle Amaltheialle, joka sulloi rikkautensa sarven sisälle. Tästä muodostui niin sanottu runsaudensarvi.
Odin (sarjakuvahahmo) Vuosisatojen ajan germaanit ja viikingit palvoivat Odinia ja muita jumalia, kunnes Celestiaalit, suunnattoman voimakkaat puolijumalat saapuivat arvioimaan maapallon ihmisten soveliuutta jatkaa elämäänsä. Kimpaantunut Odin otti yhteyttä Zeukseen ja muihin ylijumaliin, jotka päättivät solmia liiton Celestiaaleja vastaan.
Khariitit Khariitteja pidettiin kuolemattomina, mutta ei jumalina. Heitä pidettiin ylijumala Zeuksen tyttärinä ja toisinaan Eurynomea pidettiin heidän äitinään. Usein heidät kuvattiin antiikin taiteessa rakkauden jumalatar Afroditen, nuorukaisihanne Apollonin seurassa tai muusien ympäröimänä. Khariittien tehtävänä oli lahjoittaa nuorille tytöille viehätysvoimaa ja kaikille ihmisille iloa.
Kheiron Toisin kuin muut kentaurit, Kheiron kuului kuolemattomiin. Hänen kohtalokseen koitui kuitenkin äkkipikainen Herakles, joka ampui vahingossa opettajaansa Hydran vereen kastetulla myrkkynuolella. Kheironin tuskat olivat niin valtaisia, että hän rukoili Zeukselta kuolemaa. Zeus korotti Kheironin kuoltua hänet Jousimiehen tähdistöksi.
Gigantomakhia Olympoksen jumalat eivät itse voineet tappaa gigantteja, ellei kuolevainen auttaisi heitä tässä. Tämän kuultuaan Gaia löysi yrtin, joka estäisi gigantteja saamasta surmaansa myöskään kuolevaisten kädestä, mutta Zeus kielsi Heliosta ja Eosta loistamasta ja vei itse yrtin. Hän kutsui jumalien avuksi oman poikansa Herakleen, jonka äiti oli kuolevainen. Herakleen avulla jumalat saivatkin gigantit lyötyä: Alkyoneuksen, joukon johtajan, löi Herakles, Porfyrion haavoittui Zeuksen salamasta ja sai lopulta surmansa Herakleen nuolista, Enkeladoksen ja Pallaksen surmasi Athene, Polyboteen tappoi Poseidon Nisyroksen saaren alle, Hippolytoksen löi Hermes, Efialteen surmasi nuolillaan Apollon, Mimaan tappoi Hefaistos ja Klytioksen poltti Hekate palavilla soihduilla.
Hera (mytologia) Hera () on avioliiton ja aviollisen rakkauden, hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar antiikin Kreikan mytologiassa. Hera on Zeuksen sisar ja vaimo. Hera vainosi Zeuksen rakastajattaria ja yritti tappaa Herakleenkin, sillä Zeus oli Herakleen isä, mutta Hera ei ollut tämän äiti. Hera lähetti vastasyntyneen Herakleen luokse kaksi käärmettä tappamaan hänet, mutta Herakles katkaisi käärmeiden päät. Heran lapsia ovat muun muassa sodanjumala Ares ja sepäntaidon ja tulen jumala Hefaistos. Heran tunnuseläin on lehmä. Hera kuvattiin usein majesteettisena naisena päässään seppele tai diadeemi. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa oli Juno.
Syrakusan teatteri Syrakusan teatteri sijaitsi Neapoliin alueella Temenitiksen kaupunginosassa Syrakusan länsiosassa, alun perin kaupunginmuurien ulkopuolella. Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen teatterirakennus, jossa oli puoliympyränmuotoinen katsomo. Sen halkaisija oli noin 138 metriä. Katsomossa oli 67 penkkiriviä ja siinä oli tilaa noin – katsojalle, joidenkin arvioiden mukaan jopa – katsojalle.
Kahdeksan pystykäytävää jakoi katsomon yhdeksään sektoriin ja diazoma-poikkikäytävä ylä- ja alaosaan. Katsomon alemmat penkkirivit oli tehty valkoisesta marmorista. Jokainen sektori oli omistettu piirtokirjoituksilla tietylle jumalalle ja/tai valtasuvulle. Keskimmäinen sektori oli omistettu Zeukselle, kaksi idänpuoleista sektoria Demeterille ja Herakleelle ja kaksi lännenpuoleista sektoria kuningas Hieron II:lle ja tämän perheenjäsenille, joista mainitaan puoliso kuningatar Filistis, miniä kuningatar Nereis sekä poika Gelon II.
Alkmene Alkmene oli kreikkalaisessa mytologiassa Herakleen äiti ja Mykenen kuninkaan Elektryonin, Perseuksen pojan, tytär. Hänen äitinsä oli joko Anakso, Amfitryonin sisar, tai Pelopsin tytär, joko Eurydike tai Lysidike. Alkmene oli Amfitryonin puoliso tämän maanpaon aikana, johon tämä oli joutunut surmattuaan vahingossa Alkmenen isän. Amfitryonin kanssa hän pakeni Thebaan, jossa Kreon puhdisti hänen aviomiehensä veriteostaan.
Kronia Ateenalaisen perinteen mukaan Zeuksen isän Kronoksen kultin kaupungissa aloitti Kekrops. Kronoksella ja Rhealla oli yhteinen temppeli Kronoksen ja Rhean temppeli, joka sijaitsi lähellä Olympoksen Zeuksen temppeliä. Kronia-juhla oli viljakauden sadonkorjuujuhla. Isännät ja orjat viettivät sitä aterioimalla yhdessä.
Ate Aten sanottiin olevan kevyt askeliltaan, koska hän ei kulkenut maata vaan ihmisten päitä pitkin. Hän sai ihmiset ja jumalat sokeiksi tosiasioille, joka johti heidät onnettomuuksiin. Erään kerran hän sai Heran aloitteesta Zeuksen vannomaan, että seuraavaksi syntyvä hänen maallinen jälkeläisensä olisi suuri hallitsija. Sen sijaan, että seuraavaksi olisi syntynyt Zeuksen tarkoittama Herakles, Hera myöhästyttikin tämän syntymää, ja vastaavasti sai oman suosikkinsa Eurystheuksen syntymään ennenaikaisesti. Huomattuaan tulleekseen huijatuksi Zeus heitti Aten alas maahan Olympos-vuorelta kieltäen tätä enää ikinä palaamasta. Siitä alkaen Ate kulki ihmisten keskuudessa tuoden sekasortoa kaikkialle mukanaan.
Gioúchtas Tutkijoilla ei ole varmuutta siitä, mitä jumalaa pyhäkössä palvottiin. Eräs ehdotus on suuren minolaisen naispuolisen jumalattaren miespuolinen kumppani, joka tunnetaan muun muassa nimillä Velkhanos, Hyakinthos, Dias ja Zeus. Minolaisessa uskonnossa kyseessä oli kasvillisuuden kukoistuksen ja maan tarjoaman vaurauden jumala, joka yhdistettiin myöhemmin antiikin kreikkalaisen uskonnon ylijumalaan Zeukseen.
Licháda Lichádan niemi muodostaa Euboian luoteiskärjen. Siellä sijaitsee Lichádan kylä ja niemen edustalla Lichádes-niminen saariryhmä. Antiikin aikana vuorella oli Zeus Kenaioksen kulttipaikka. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai myöhemmän nimensä Likhaksesta, jonka Herakles heitti paikalla mereen ollessaan uhraamassa Zeukselle.
Día Kreikkalaisen mytologian mukaan Kreetalla syntynyt ylijumala Zeus yllättyi katsoessaan kerran, mitä Kreetalla tehtiin. Kreetalaiset olivat keihäin ja jousin aseistautuneina jahtaamassa villivuohia. Rhea oli synnyttänyt Zeuksen Díkti-vuorella sijaitsevaan Díktin luolaan piiloon isältään Kronokselta. Luolassa sotaisat puolijumalat tanssivat hänen ympärillään kilpiään ja aseitaan kalisuttaen, ettei Zeuksen itku olisi kantautunut luolasta Kronoksen korviin. Zeus sai luolassa maitoa Amalthea-nimiseltä vuohelta. Kreetan vuohet olivat Amalthean jälkeläisiä. Tämän vuoksi Zeus rakasti vuohia. Suutuksissaan Zeus päätti tappaa kaikki kreetalaiset. Hän puhalsi mereen salaman ja merestä nousi valtava hirviö. Muut jumalat yrittivät tuloksetta saada Zeusta muuttamaan mieltään. Meren jumala Poseidon kysyi Zeukselta, kuinka tämä saattaisi surmata luolassa kilpiään ja aseitaan kalisuttaneet puolijumalat. Poseidonin kysymys sai Zeuksen luopumaan aikeistaan. Zeus heitti tämän jälkeen kaksi korppua kohti Kreetaa. Hirviö yritti syödä korput, mutta Zeus kivetti hirviön ja korput salamallaan. Näin syntyivät Día ja pienet Paximádin ja Petalídin saaret.
Antiikin Kreeta Viimeistään noin 600 eaa. kreetalaisilla oli muiden kreikkalaisten mielissä maine ”valehtelijoina”. Tämä saattoi liittyä muun muassa siihen, että kreetalaiset esittelivät paitsi Zeuksen synnyin- myös hautapaikkaa. Muille kreikkalaisilla ajatus ylijumalan kuolemasta oli mahdoton. Maininta kreetalaisista valehtelijoina esiintyy tunnetuimmin Epimenideellä ja tätä lainaavalla apostoli Paavalilla "Kirjeessä Titukselle".
Abderos Abderos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Hermeen poika, joka oli Herakleen käskyläinen. Abderos osallistui Herakleen kahdeksanteen urotekoon, jossa Herakles oli saanut tehtäväkseen noutaa Diomedeen tammat. Tehtävä sujuikin helposti siihen saakka, että tammat oli kerätty kasaan, mutta kun kuningas Diomedeen miehet saapuivat pelastamaan hevosia, Herakles jätti ne Abderoksen huomaan taistelun ajaksi. Tammat repivät Abderoksen kappaleiksi, ja Herakles perusti suosikkinsa muistoksi Abderan kaupungin.
Ikaromenippos Menippos lentää ensin Kuuhun ja tapaa siellä filosofi Empedokleen. Tämän avulla Menippos kykenee katsomaan alas Maahan ja näkemään kaikki ihmisten pahat teot; erityisesti häntä huvittavat eri koulukuntia edustavien filosofien suorittamat rötöstelyt. Samalla Kuutar pyytää Menipposta viemään ylijumala Zeukselle pyynnön, että filosofit lakkaisivat spekuloimasta hänen asioillaan.
Eurystheus Heran ja Zeuksen kamppaillessa siitä, kumman sankari voittaisi jäljellä olevat ja vanhaa järjestystä edustavat hirviöt ja tekisi Olympoksen jumalien valtakauden mahdolliseksi, oli Eurystheus Heran ehdokas ja Herakles – vaikka nimi viittaakin siihen, että jossakin vaiheessa myytin luomista hänet olisi ajateltu yhdistää Heraan – Zeuksen ehdokas. Tapahtumien näyttämöksi nousevat Herakleen urotyöt, jotka Eurystheus säätää Herakleen suoritettaviksi. Urotyöt on suoritettava rangaistukseksi Herakleen murhattua oman perheensä hulluudenpuuskassa – jonka tosin Hera häneen lähetti; lisäksi enemmän inhimilliseksi kuin myyttiseksi motivaatioksi jää se, että nämä suvut ovat kilpailleet keskenään Mykenen valtaistuimesta. Yhtä kaikki, jokainen Herakleen kahdentoista tehtävän vastustajista on jotenkin kytköksissä Heraan.
Ares Ares oli Zeuksen ja Heran poika. Sisaruksia olivat Eris ja seppä Hefaistos. Ares kuvattiin usein pitkäksi ja komeaksi nuorukaiseksi, mutta luonteeltaan hän oli väkivaltainen ja raakalaismainen. Tämä jumala ei tarvinnut yhtään syytä sotaan, ja hän olikin hyvin epäsuosittu. Myös hänen oma isänsä Zeus julisti vihaansa poikaa kohtaan. Hänellä ei ollut vaimoa, mutta hän oli varsinkin kauneuden jumalattaren Afroditen lumoissa. Areella oli myös ystävä Alektryon, jonka Ares otti mukaansa aina kun hän lähti retkilleen Afroditen luokse. Monien muiden kreikkalaisten jumalten tavoin hän kuitenkin vietteli useita naisia ja sai heidän kauttaan jälkeläisiä. Antiikin roomalaisten mytologiassa Areen nimi oli Mars, mutta nämä kaksi jumalaa eroavat suuresti.
Adrasteia Adrasteian kerrottiin useimmiten olleen Melisseuksen tytär, mutta Hyginus kertoo kuullensa joidenkin pitävän häntä Okeanoksen lapsena. Lisäksi Euripideen näytelmässä "Rhesos" Adrasteia rinnastetaan Nemesikseen, ylpeyden rankaisijaan, ja sen sijaan, että olisi ollut Zeuksen hoitaja, hän olisikin ollut Zeuksen tytär.
Antiikin Kreikan uskonto Manalan tunnetuimpia alueita oli Haades, jota hallitsi samanniminen jumala, Zeuksen veli. Paikkaa kutsuttiinkin alun perin Haadeen taloksi tai paikaksi. Toinen manalan alue, Tartaros, oli kärsimyksen paikka, johon kirottujen ajateltiin päätyvän. Kolmas alue, Elysion, oli miellyttävä paikka, johon hyveelliset kuolleet ja mysteerikultteihin vihkiytyneet pääsivät. Harvat, kuten Akhilles, Alkmene, Amfiaraos, Ganymedes, Ino, Melikertes, Menelaos, Peleus ja monet Troijan ja Theban sodissa sotineet luettiin niihin, jotka olivat saaneet kuolemattomuuden ja ikuisen elämän Elysionin kentillä – tai Onnellisten saarilla, mikä oli toinen nimitys kreikkalaisten "taivaalle".
Dionysos Nimen alkuosa viittaa todennäköisesti ylijumala Zeukseen, jonka genetiivimuoto on kreikaksi "Dios"; loppuosan merkitys on epävarma, mutta se saattaa viitata Nysa-vuoreen, jolla Dionysos varttui. Dionysos tunnettiin myös nimillä "Eleutherios" ("Vapauttaja") ja "Soter" ("Pelastaja"). Toisinaan hänestä käytettiin myös nimeä "Lyaios", joka myös tarkoittaa "Vapauttajaa". Nimitys johtui siitä, että Dionysoksen ajateltiin vapauttavan ihmisen huolista ja murheista.
Likymnios Likymnios oli kreikkalaisessa mytologiassa Elektryonin ja fryygialaisen Mideian poika ja siten Alkmenen velipuoli. Hänen kaikki veljensä saivat surmansa taistelussa Pterelaoksen poikia vastaan – vain hän itse säästyi nuoren ikänsä vuoksi.
Neleus Neleus ja Pelias taistelivat kruunusta, ja tämän seurauksena Neleus karkotettiin Messeniaan tullakseen Pyloksen kuninkaaksi. Herakles myöhemmin pyysi Neleusta puhdistamaan hänet verivelasta, mutta tuli torjutuksi. Herakles tappoi tämän jälkeen Neleuksen ja hänen poikansa, mukaan lukien Alastorin, mutta pois lukien Nestorin.
Hebe Hebe () oli Kreikan mytologiassa nuoruuden jumalatar (roomalaisten vastine: Iuventas) sekä Zeuksen ja Heran tytär. Homeroksen teoksissa Hebe esiintyy tavallisesti jumalten juomanlaskijana. Nuoruudenjumalana Hebeä palvottiin hänen äitinsä Heran rinnalla mahdollisesti tämän ikään kuin erikoistuneena muotona. Tarinan mukaan kun Herakles pääsi Olympokselle Hebestä tuli hänen puolisonsa. Heben tärkeimmät palvontapaikat olivat Fleius ja Sikyon.
Eurypylos Eurypulos, Poseidonin ja Astypalaian poika, oli Kosin saarten kuningas ja Khalkiopen isä. Hänet surmasi Herakles, joka palatessaan Troijasta nousi pimeällä maihin Kosissa, ja paikalliset asukkaat luultua häntä merirosvoksi hyökkäsivät hänen kimppuunsa. Toisen tradition mukaan Herakles hyökkäsi saarelle siepatakseen Khalkiopen.
Prometheus (Lukianos) Keskustelu sijoittuu Kaukasus-vuorelle ja siinä esiintyvät titaani Prometheuksen lisäksi Hermes ja Hefaistos. Nämä ovat ristiinnaulitsemassa Prometheusta vuoren rinteelle Zeuksen käskystä, koska tämä oli huijannut ylijumalaa uhrilihojen jaossa, tehnyt ihmiset savesta ja varastanut tulen jumalilta ihmisille. Prometheus kuitenkin haastaa Hermeen ja Hefaistoksen oikeudenkäyntiä muistuttavaan keskusteluun: hän pyytää näitä toimimaan syyttäjinään ja alkaa itse pitää puolustuspuhetta itselleen.
Kentauri (taruolento) Kreikkalaisessa mytologiassa kentaurien syntyhistoria ulottuu Thessaliassa asuvien lapiittien kuningas Iksioniin (eräiden myyttien mukaan itsensä sodanjumala Areen poika), joka oli naima-aikeissa ja hyvien tapojen mukaisesti lupasi morsiamensa apelle lahjoja. Iksion kuitenkin petti appensa, josta suivaantuneena appiukko ryöväsi kuninkaan hevosen. Iksion heitätti appensa lopulta hehkuvilla hiilillä täytettyyn kuoppaan – teko, joka herätti niin paljon paheksuntaa, että Iksionin oli lopulta haettava itsensä ylijumala Zeuksen apua. Zeus ei ilmeisesti pitänyt appiukon polttamista kovinkaan suurena syntinä, koska lupasi Iksionille paikan jumalten ruokapöydässä. Täällä Iksion iski silmänsä Heraan ja alkoi vikitellä tätä. Juonikas Zeus huijasi Iksionin makaamaan Heran muotoisen pilven kanssa, josta syntyi Kentauros-niminen hirviö. Tämä taas innostui Peleias-vuoren rinteillä asuvista tammoista niin, että siitti kokonaisen hevosihmisten lauman.
Iakkhos Iakkhos kuvattiin nuorukaisena, joka kantaa kädessään soihtua ja johtaa juhlijoita. Joidenkin lähteiden mukaan Iakkhos oli Bacchuksen eli Dionysoksen synonyymi. Toisen tarinan mukaan Iakkhos oli Zeuksen ja Demeterin poika ja oli näin selkeästi eri henkilöitymä Dionysoksen kanssa, joka oli samalla tavalla Zeuksen poika, mutta jonka äitinä pidettiin Semeleä. Tarinasta on olemassa myös versioita, joissa Iakkhos on Dionysoksen ja Koren eli Persefonen poika.
Taygete Taygeten kerrottiin vältelleen Zeuksen yrityksiä lähennellä häntä, jolloin Artemis, jonka kanssa Taygete metsästi, olisi muuttanut hänet kauriiksi. Zeus kuitenkin onnistui yrityksessään tämän ollessa tajuttomana, ja häpeissään tästä Taygete piiloutui Lakoniassa vuoren alle, joka on nimetty hänen mukaansa Taygetokseksi. Palattuaan takaisin ihmishahmoonsa, Taygete omisti kultasarvisen Keryneian kauriin Artemiille, jonka Herakles yhtenä urotyönään myöhemmin pyydysti.
Nemean kisat Ennen kisoja urheilijat uhrasivat Zeuksen temppelillä ylijumalalle ja vannoivat tälle valansa. Kisoissa lajeina olivat muun muassa stadionjuoksu (n. 178 metriä) ja muut juoksulajit, nyrkkeily, pankration, jousiammunta, paini, kiekonheitto, keihäänheitto ja kilpa-ajot. Voittaja kruunattiin villisellerin lehdistä tehdyllä seppeleellä. Voittajien kunniaksi kirjoitettiin runoja. Pindarokselta tunnetaan 11 hymniä Nemean voittajien kunniaksi.
Kreikkalainen mytologia Hera, joka oli myös äitiyden suojelija, synnytti Zeukselle Eileithyian, synnyttäjien auttajan. Myös sodan jumala Ares syntyi Zeuksen ja Heran lapsena. Viisauden jumalattaren Metiksen kanssa Zeus sai Athenen, sodan ja viisauden jumalattaren. Myös useimmat muut pääjumalat olivat Zeuksen eri kumppanien jälkeläisiä, paitsi tulen ja sepäntaitojen jumala Hefaistos, joka syntyi mahdollisesti yksistään Herasta kostoksi Athenen syntymästä. Leto synnytti Zeukselle kaksoset; auringon ja musiikin jumalan Apollonin sekä metsästyksen jumalattaren Artemiin. Viinin jumala Dionysos oli Zeuksen ja Semelen poika. Kauneuden jumalatar Afrodite syntyi syntymäkertomuksen toisen version mukaan Zeuksen ja Dionen lapsena.
Zagreus Zagreus oli kreikkalaisessa mytologiassa alkujaan metsästykseen liitetty manalan jumala, joka myöhemmässä traditiossa yhdistettiin Dionysokseen varsinkin orfilaisuuden piirissä. Tällöin Zagreusta pidettiin Zeuksen ja Persefonen poikana, joka oli syntynyt Zeuksen vieteltyä jäljemmän käärmeen hahmossa.
Kun Zeus suosi poikaansa ja suunnitteli tekevänsä tästä seuraajansa, mustasukkaisen Heran yllytyksestä titaanit kaappasivat lapsen, repivät hänet kappaleiksi ja söivät hänet. Vain hänen sydämensä säästyi, jonka Pallas Athene vei Zeuksen luokse. Zeus ensin nieli sydämen ja tarjoili sen juomana Semelelle, joka teki tämän raskaaksi. Tulos oli Dionysos, Kahdesti syntynyt.
Zeus murhemielellä Varsinainen keskustelu teoksessa käydään tämän jälkeen näiden kahden filosofin välillä. Jumalat seuraavat väittelyä olinpaikastaan ja kommentoivat sitä välillä, pitäen Timokleen puolta. Jumalista esiintyvät Zeuksen lisäksi Hermes, Hera, Kolossos eli Rhodoksen kolossi (Helioksen patsas), Herakles, Athene, Poseidon, moitteen jumala Momos, Hermagoras (Hermes Agoraios, Agoralla sijainnut Hermeen patsas), Afrodite sekä Apollon.
Tuvalu Niutaon atollilla ylijumalana pidettiin Kulua. Foilape-niminen jumala tunnettiin ainakin kolmella atollilla: Funafutilla, Nukufetaulla ja Vaitupulla. Ylijumalien lisäksi tuvalulaisten uskonnossa esiintyi useita vähäisempiä jumalia sekä henkiä. Ihmisille jumalia edustivat "vaka-atuat", jotka hoitivat hengellisiä toimituksia. Vanhan vaka-atuan kuoltua uudeksi vaka-atuaksi valittiin useimmiten vainajan veli tai poika.
Kreeta Kreetan kuningas Asterios nai Europan. Asterios oli adoptoinut Europan ja Zeuksen kolme poikaa. Kun Asterios kuoli, taistelivat Sarpedon ja Minos kruunusta. Minos halusi todistaa jumaluutensa ja pyysi meren jumala Poseidonilta valkoista aalloista ilmestyvää härkää, jonka hän uhraisi. Härkä oli kuitenkin niin kaunis, ettei Minos uhrannutkaan sitä, vaan piilotti sen oman laumansa sekaan. Tästä Poseidon ei pitänyt, ja hän sai Pasifaen, Minoksen vaimon, rakastumaan härkään. Kuningatar Pasifae ja härkä yhtyivät, jonka jälkeen syntyi häränpäinen ihminen, Minotauros. Kuningas Minoksen käskystä Daidalos rakensi labyrintin, tarun mukaan Knossokseen, johon Minotauros vangittiin.
Carl Johan Adlercreutz Carl Johan Adlercreutz (suomeksi joskus Kaarle Juhana) (27. huhtikuuta 1757 Pernaja – 21. elokuuta 1815 Tukholma) oli Suomessa syntynyt Ruotsin armeijan kenraali, joka muistetaan parhaiten Suomen sodassa voittamistaan taisteluista. Hän kuului Adlercreutzin aatelissukuun ja kasvoi Porvoossa.
Ruotsin vallankaappaus 1809 Kustaa IV Aadolf halusi matkustaa Etelä-Ruotsiin, jossa hän uskoi olevan hänelle uskollisen armeijan suojissa. Hän päätti lähteä liikkeelle 13. maaliskuuta aamulla. Tukholman varuskuntaa päätettiin vahvistaa 2 700 miehestä 3 100 mieheen 12. maaliskuuta, mutta Västmanlandin rykmentti olikin liittynyt kapinallisiin. Kuninkaalle uskollisia joukkoja oli Tukholmassa enemmän kuin kapinallisia, mutta Kustaa oli jo päättänyt luopua Tukholman puolustamisesta. Hän ei kuitenkaan päässyt matkaan, sillä 13. maaliskuuta kello yhdeksän aamulla kenraali Carl Johan Adlercreutz pidätti kuninkaan.
Carl Johan Adlercreutz Adlercreutzin ansioksi on laskettu se, että armeija ryhtyi tekemään vastarintaa Siikajoella ja Revonlahdella ja saavutti voitot Lapuan ja Alavuden taisteluissa. Adlercreutz kuitenkin jätti armeijan Olkijoen sopimuksen jälkeen ja siirtyi Ruotsiin.