mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Jean Sylvain Bailly Bailly syntyi Pariisin Louvressa, sillä hänen isänsä oli Ranskan kuninkaallisen taidekokoelman vartija jo kolmannessa polvessa. Bailly peri isänsä viran vuonna 1768 ja hoiti sitä vuoteen 1783, minkä jälkeen hän sai kruunun eläkkeen ja kunniakokoelmanhoitajan arvonimen. Hänen koulutuksensa tähtäsi vain kyseiseen perintövirkaan, mutta aikuisena hän alkoi opiskella matematiikkaa Collège Royalissa.
Aira Sinervo Aira Sinervo syntyi vuonna 1914 Helsingissä työväenluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä Edvard Sinervo oli ammattiyhdistysaktiivi, joka joutui sisällissodan aikana piiloutumaan valkoisilta ja muuttamaan sittemmin perheineen turvaan isänsä kotipitäjään Laihialle. Sinervon vanhempia sisaria olivat poliitikko ja kirjailija Sylvi-Kyllikki Kilpi ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen puolisonsa oli runoilija Veikko Kolula.
Arthur Kane Vuonna 1971 Kane muutti Amsterdamiin, jossa bändiyritelmien epäonnistuttua hän päätyi myymään hashista. Jäätyään kiinni varastetulla moottoripyörällä ajamisesta hänet palautettiin takaisin Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa Kane työskenteli postissa, kunnes tutustui Johnny Thundersiin, Billy Murciaan ja Sylvain Sylvainin. David Johansenin liityttyä mukaan syntyi the New York Dolls -yhtye.
Milo Manara Manara syntyi Lusonissa, Etelä-Tirolissa. Hän opiskeli arkkitehtuuria ja maalausta ja teki ensimmäisen sarjakuvansa vuonna 1969. Manaran sarjakuvat sisältävät usein kauniita naisia fantasianomaisissa eroottisissa tilanteissa, joihin liittyy usein myös nöyryyttämisen ja sadomasokismin kaltaisia asioita.
Sylvi (vuoden 1944 elokuva) Tarina on kolmiodraama, jossa holhooja, ikääntynyt asessori (Edvin Laine) taivuttaa holhottinsa, orpotyttö Sylviin (Helena Kara) vaimokseen. Sylvi kuitenkin rakastaa komeaa ylioppilasta Viktoria (Leif Wager).
Veikko Lavi Veikko Lavi asui lapsuutensa ja nuoruutensa Kotkassa, Hovinsaarella Nilssonin talossa. Monet Lavin lauluista ja kirjoista kuvaavat satamakaupungin ihmisten elämää, ja suuri osa Lavin laulujen tarinoista pohjautuu hänen omiin kokemuksiinsa. Kouluvuosina hän oli toisaalta pelle, toisaalta herkkä runojen kirjoittaja. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat kuorolaulu, teatteri ja lehtikirjoittelu. Hän ei ollut kiinnostunut koulunkäynnistä, ja hän sai kuusivuotisesta kansakoulusta heikon päästötodistuksen. Hän keskeytti ammattikoulun puuseppälinjan ja vietti Kotkassa levotonta elämää. Tällöin hän kuitenkin kunnostautui urheilijana, erityisesti kuulantyönnössä, mutta vammat katkaisivat uran. 1930-luvun alussa Lavi saavutti kuulantyönnössä ennätyksensä 14,87 metriä, mikä oli silloin viidenneksi paras tulos koko Suomessa. Avioliitto Sylvi Hakulin kanssa 1939 toi kuitenkin vakautta elämään. Perheen ainoa lapsi, tytär Maija syntyi Sylvi Lavin ollessa evakkomatkalla Lapualla joulukuussa 1939.
Jugoslavian hajoamisen tausta Jugoslavian partisaanijohtaja Josip Broz Tito katkaisi välit Stalinin Neuvostoliittoon jo 1948, joka samalla kiihdytti toisinajattelijoiden teloituksia, jotka rauhoittuivat vasta kun Tito oli tukevasti vallan kahvassa. Niinpä Titon luoma liittovaltiorakenne syntyi väkivallan avulla. Titon luomassa liittovaltiossa osavaltioiden rajat kulkivat osin historiallis-kulttuurillis-kansallisten rajojen mukaan, toisin kuin maailmansotien välisessä Jugoslaviassa. Tämä painotti kansojen eroja toisistaan. Tito ei ollut nationalisti eikä myöskään varsinainen jugoslavisti, vaan pikemminkin kommunisti ja internationalisti, joka pyrki pysyttelemään vallassa tasapainottelemalla taitavasti eri kansojen välillä ja hallitsemalla itsevaltaisesti. Tito antoi kroaateille turismituloja ja serbeille virkapaikkoja. Tito käytti tilanteen mukaan milloin kovia, milloin pehmeitä otteita.
Kat Von D Drachenberg syntyi Monterreyssa, Meksikossa. Hänen vanhempansa René Drachenberg ja Sylvia Galeno ovat syntyisin Argentiinasta. Drachenbergin ollessa nelivuotias perhe muutti kalifornialaiseen Coltonin kaupunkiin Yhdysvalloissa. Hänellä on sisar nimeltä Karoline ja veli nimeltä Michael. Hän aloitti kuusivuotiaana klassisen pianon soiton ja onkin kertonut arvostavansa runsaasti muun muassa Ludvig van Beethovenia.
Sylva Rossi Sylva Rossi (oik. Olga Sylvia Lehtelä, o.s. Saastamoinen, 23. lokakuuta 1908, Lappeenranta – 9. marraskuuta 1992, Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan monista sivurooleistaan suomalaisista elokuvista 1932–1978 ja Pyynikin kesäteatterista.
Sylvi-Sanni Manninen Sylvi Mannisen avioiduttua hänestä tuli Honkavaara (ulkomailla hän käytti nimeä Sylvia Honkavaara). Hän väitteli psykologiasta tohtoriksi ensimmäisenä naisena Suomessa. Vuonna 1950 valmistunut väitöskirja oli nimeltään "On the Psychology of Artistic Enjoyment".
Sydänviikko Sydänviikko:
Sydänviikko syntyi vuonna 1990. Kun aiemmin toiminta keskittyi sydänsunnuntain juhliin, 1990-luvulta lähtien painopiste on ollut arjessa: tietopisteitä on pystytetty milloin kirjastoihin, kauppoihin, apteekkeihin ja kauppakeskuksiin. Tempauksia on järjestetty työpaikoilla, kouluissa ja päiväkodeissa. Juhlaperinne on jäänyt sekin elämään monilla paikkakunnilla.
Sylvi Kekkonen Luonteeltaan Sylvi Kekkonen oli älyllinen, pidättyväinen ja sisäänpäin kääntynyt. Presidentin puolisona hän osallistui edustamistehtäviin parhaansa mukaan, vaikka hänen julkista toimintaansa haittasikin nivelreuma. Sylvi Kekkonen tyynnytteli miehensä kiukunpurkauksia ja sai tämän silottelemaan kirjoituksiaan, mutta toisaalta hänellä oli joskus hyvinkin kärkeviä mielipiteitä poliitikoista. Tamminiemen pesänjakajat -teoksessa todetaan, että Sylvi Kekkonen oli ainoa kriitikko, jota Urho Kekkonen kuunteli ja jonka mielipiteet hän otti huomioon. Monien ystävyyssuhteiden raju katkeaminen presidentin kahdella viimeisellä kaudella johtui juuri hänen vaimonsa, suuren "kotidiplomaatin" poissaolosta.
Hirviöprinsessa Hime Sylvia alkaa epäillä, että joku kolmas osapuoli tekeytyy hänen sukupolvensa jäseneksi ja järjestää salajuonia sekä kiistoja lietsoen sukusotaa. Hän paljastaa osan käynnissä olevan sisarussodan syistä saaden selville, että edellisen sukupolven jäsenet ovat sekaantuneet sotaan. Kukaan heistä ei noussut valtaistuimelle, vaikka niin pitäisi olla. Duquesne-niminen tulee avoimesti esiin, mutta veli on piiloutunut kenties peläten taisteluita ja juonittelua. Sylvia löytää hänet. Tämä on jo vanhus ja hengityskoneessa ja androidi on romuttunut. Sylvia oivaltaa, että veljen ollessa elossa Duquesne ei ole ollut kelvollinen nousemaan valtaistuimelle. Sylvia irroittaa hengityskoneen.
Finding Neverland – tarinan lähteillä Koska Sylvia on liian sairas osallistuakseen ensi-iltaan, Barrie tuo näytelmän Sylvian luokse kotiin. Pian sen jälkeen Sylvia menehtyy, ja Barrie saa tietää, että Sylvia on toivonut hänen ja Emman huolehtivan pojista yhdessä. Sekä Barrie että Emma suostuvat siihen kumpikin.
Levoton veri Elokuvassa sisarukset Sylvi ja Outi rakastavat samaa miestä, Sylvin puolisoa Valteria. Avioparin välit rikkoutuvat lapsen kuoleman vuoksi. Sokeutunut Sylvi aavistaa Valterin olevan hänelle uskoton ja vakoilee aviomiestään ja sisartaan. Vähitellen hänen mielenterveytensä järkkyy kohtalokkain seurauksin.
Lee Ryan Ryan syntyi Chathamissa, Kentin kreivikunnassa Englannissa. Hänen vanhempansa erosivat kun hän oli viisivuotias. Ryan asui enimmäkseen äitinsä, siskonsa Gemman ja isoäitinsä kanssa. Viisivuotiaana Ryanilla todettiin lukihäiriö. Hän kävi Chatham Grammar School for Boys –koulua, jonka jälkeen hän siirtyi taidekouluihin kuten Sylvia Young Theatre School ja Italia Conti Academy of Theatre Arts -kouluja.
Blind Willie Johnson On epäselvää, milloin Johnson oikeastaan syntyi. 1902 on useimmin annettu vuosiluku, mutta on ehdotettu myös huomattavasti varhaisempia ajankohtia kuten 1897. Eri lähteiden mukaan hän syntyi joko Marlin- tai Temple -nimisessä kaupungissa, mutta osavaltio oli varmuudella Texas, ja hän asui joka tapauksessa osan lapsuudestaan Marlinissa. Viiden vanhana Johnson kertoi isälleen haluavansa saarnaajaksi ja myöhemmin hän ryhtyi soittamaan sikarilaatikosta tekemällään kitaran tapaisella soittimella. Hänen äitinsä kuoli pojan ollessa vielä pieni ja isä meni kohta uusiin naimisiin.
Sylviini Sylviini eli sylviitti (KCl, kaliumkloridi) on mineraali. Se on rakenteeltaan täsmälleen vuorisuolan kaltainen. Se liukenee vuorisuolaakin helpommin. Se maistuu kitkerämmältä kuin vuorisuola, ja sillä saattaa olla lisäpintoja kiteiden kulmissa. Mineraali on väritön tai valkoinen, mutta usein myös heikosti punaruskea. Sylviini on kosteutta imevää eli hygroskooppista.
87 Sylvia 87 Sylvia on Marsin ja Jupiterin välisen asteroidivyöhykkeen yksi suurimmista asteroideista, läpimitaltaan 280 ja pituudeltaan 380 kilometriä. Se kuuluu Cybele-ryhmään. Sylvia kiertää itsensä ympäri 5 tunnissa ja 11 minuutissa. Sylvialta on löydetty kaksi kuuta, Romulus ja Remus.
Sylvi Saimo Helsingin olympiakisoissa 37-vuotiaana Sylvi Saimo voitti kultaa naisten kajakkiyksikköjen 500 metrillä 28. heinäkuuta 1952 (kilpailun tulokset: 1. "Sylvi Saimo, Suomi" 2.18,4, 2. "Gertrude Liebhart, Itävalta" 2.18,8 ja 3. "Nina Savina, Neuvostoliitto" 2.21,6).
Sylvia Suomessa Sylvia-nimen tekivät suosituksi Topeliuksen Sylvian laulut. Topeliuksen aloitteesta perustettiin myös Sylvia-yhdistys, lasten eläinsuojeluyhdistys. Elokuuhun 2018 mennessä nimi Syvia on Suomessa annettu noin 14 560 henkilölle, joukossa muutama mies. Sylvian nimipäivä on 8. elokuuta.
Sylvi-Sanni Manninen Sylvi-Sanni Manninen kutsui Liperissä sijaitsevaa kotitilaansa Päivilän sanktuariksi ja vuonna 2008 hän perusti Päivilän sanktuarin säätiön jatkamaan elämäntyötään herkkien ihmisten tukemiseksi ja ihmisen henkisen kehityksen ymmärtämiseksi. Sylvi-Sanni Manninen kuoli 22. tammikuuta 2009.
Sylvi-palkinto Sylvi-palkinto on Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat -yhdistyksen myöntämä palkinto parhaasta elokuvan tai televisio-ohjelman käsikirjoituksesta. Se myönnettiin ensimmäisen kerran 2011, ja myönnetään sen jälkeen vuosittain. Sylvi-palkinto on yhdistyksen vuodesta 1985 lähtien vuoden parhaalle näytelmäteokselle myöntämän Lea-palkinnon sisarpalkinto.
Sylva Sylva voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Sylvi (täsmennyssivu) Sylvi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sylvi (vuoden 1913 elokuva) Sylvi on Minna Canthin näytelmään "Sylvi" vuodelta 1893 pohjautuva suomalainen mykkäelokuva, joka valmistui 1911 mutta sai ensi-iltansa vasta 1913. Elokuvan ohjasi Teuvo Puro ja tuotti kuvaaja Frans Engström (1873–1940). Pääosiin kiinnitettiin, kuten "Salaviinanpolttajiinkin", joukko Kansallisteatterin näyttelijöitä.
Sylvia Lopez Sylvia Lopez oli naimisissa säveltäjä Francis Lopezin kanssa.
Sylvia Juutinen Sylvia Juutinen (s. 1939) on suomalainen kirjailija.
Sylvia Ruuska Sylvia Ruuskan isä Weikko Ruuska oli suomalaissyntyinen.
Stephen Hendry Pelityyliltään Hendry on erittäin hyökkäävä, vaikka taitaa myös turvapelin. Hendryn vahvuuksiksi pitää luetella erittäin pehmeä kosketus valkoiseen palloon, josta on paljon hyötyä päällevedoissa. Hendry on taitava pelaaja ja hyvä "break builder" (sarjan tekijä). Varsinaisia heikkouksia ei Hendryllä pelillisesti ole, joskin pitkä peli oli alkanut tökkiä uran viimeisien vuosien aikana. Suurimmat heikkoudet Hendryllä löytyvät taktiselta puolelta. Hendry on hävinnyt useita freimejä siksi, että hän on hyökännyt liian rohkeasti. Myös Hendryn hermot ovat välillä pettäneet kesken tiukan ottelun. Hendrylle saattaa välillä tulla päiviä, jolloin peli ei suju lainkaan. Stephen Hendry on edelleen huippupelaaja, muttei samanlainen taituri kuin mitä vielä 1990-luvulla.
Stephen Hendry Huhtikuussa 2012 Hendry suoritti maailmanmestaruusturnauksessa uransa 11. maksimibreikkinsä. 1. toukokuuta 2012 Hendry ilmoitti lopettavansa mittavan snooker-uransa koettuaan 2-13 tappion Stephen Maguirelle maailmanmestaruusturnauksen neljännesfinaalissa.
Stephen Hendry Stephen Hendry, MBE, (s. 13. tammikuuta 1969) on skotlantilainen entinen snooker-ammattilainen. Jos katsotaan turnaustilastoja, Hendry on lajin kaikkien aikojen menestynein pelaaja. Kuitenkin toinen todella menestyksekäs pelaaja Ronnie O’Sullivan, on ohittanut jo Hendryn voitetussa rahamäärässä, johon kuitenkin vaikuttaa se, että turnauksien palkintorahan suuruus vaihtelee, ja yleensä muuttuu vuosien varrella. Hendrystä tuli snooker-ammattilainen jo 16-vuotiaana. Hendry on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta vuosina 1990, 1992–1996 ja 1999. Ranking-turnauksia Hendry on voittanut yhteensä 36, joista viimeisimpänä "Malta Cup" vuonna 2005. Hendryn kulta-aikaa oli 1990-luku, mutta hän menestyi myös 2000-luvulla, mistä osoituksena Hendryn ykkössija virallisella maailmanlistalla kaudella 2006/2007. Hendry pitää yhä hallussaan useita lajin ennätyksiä. Hän on voittanut eniten maailmanmestaruuksia ja ranking-turnauksia, sekä tehnyt toiseksi eniten yli sadan pisteen lyöntisarjoja, joista peräti 11 on 147 pisteen "maksimibreikkejä" .
Stephen Hendry Kaudella 1996/1997 Hendry oli jo kuudetta kertaa peräkkäin MM-finaalissa, mutta tällä kertaa maailmanmestaruuden vei irlantilainen Ken Doherty, joka katkaisi Hendryn pitkän voittoputken.
Stephen Hendry Kaudella 1994/1995 Hendry voitti jälleen kolme ranking-turnausta ja näistä yksi oli jo neljäs peräkkäinen maailmanmestaruus. Tämän lisäksi Hendry palasi "Premier Leaguen" voittajaksi.
Stephen Hendry Kaudella 1993/1994 Hendry jatkoi maailmanmestaruus-putkeaan.
Terry Griffiths Pelaajauran jälkeen Griffiths on toiminut ammattipelaajien Stephen Hendry, Mark Williams, Marco Fu, Allister Carter sekä Mark Allen valmentajana. Selkeästi parhaiten näistä on menestynyt Stephen Hendry, joka on kaikkien aikojen menestyksekkäin snooker-ammattilainen. Valmentamisen lisäksi Griffiths toimii myös "BBC" "Sport" -kanavan kommentaattorina.
Stephen Hendry Kaudella 1992/1993 Hendry voitti jo kolmannen ja toisen peräkkäisen maailmanmestaruuden. Lisäksi hän voitti jo viidettä kertaa putkeen arvostetun "Masters"-kutsuturnauksen. Hendry voitti toista kertaa peräkkäin "Premier Leaguen" finaalissa Steve Davisin.
Stephen Hendry Hendry aloitti uransa vuonna 1985 ja jo ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 1986/1987 nousi 32:n parhaan joukkoon ranking-listalla. Ensimmäisellä kaudellaan Hendry saavutti kaksi neljännesfinaalipaikkaa ja semifinaalipaikan turnauksissa. Aloittaessaan ammattilaisena hän oli 16-vuotias ja kaikkien aikojen nuorin laatuaan.
Stephen Hendry Kausi 1997/1998 ei ollut Hendryn osalta yhtä erinomainen kuin 1990-luku tätä aikaisemmin. Hän voitti silti yhden ranking-turnauksen, joka oli "Thailand Masters". Maailmanmestaruuskisoissa Hendry karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella ja ennätyksellisen kahdeksan vuoden hallinnan jälkeen joutui kauden päätteeksi luopumaan maailman ykköspelaajan asemasta.
Stephen Hendry Kausi 2008/2009 ei käynnistynyt Hendryn osalta hyvin, sillä kahdessa ensimmäisessä turnauksessa hän hävisi jo ensimmäisen ottelunsa. "Grand Prix"-turnaus oli Hendryn osalta jo hieman parempi, mutta tässäkin Hendry putosi ennen neljännesfinaaleita. "Bahrain Championship"-turnauksessa nähtiin pitkästä aikaa "vanhaa" Hendryä, sillä hän pelasi hyvän ja tasaisen turnauksen edeten semifinaaliin asti, jossa Matthew Stevens kuitenkin eteni finaaliin, hävitäkseen tämän kuitenkin 26-vuotiaalle australialaiselle Neil Robertsonille. Loppukauden turnauksetkaan eivät onnistuneet "The Maestrolta" hyvin ja listasijoitus kauden pääteeksi oli 10.
Stephen Hendry Kaudella 1991/1992 Hendry voitti jälleen maailmanmestaruuden, "Masters"-, "Grand Prix"- sekä "Welsh Open"-turnaukset. Lisäksi hän saavutti ensimmäisen kahdeksasta "maksimibreikistään" "Matchroom League" -turnauksessa. Hendry lopetti myös Steve Davisin neljän peräkkäisen "Premier League"-voiton putken. Tämä turnaus ei kuulu ammattilaisten pääkiertueelle.
Stephen Hendry Kaudella 1990/1991 Hendry voitti viisi ranking-turnausta. Tähän ei ollut pystynyt kukaan aikaisemmin. Lisäksi hän teki "hattutempun" "Masters"-turnauksessa, eli voitti tämän kolmannen kerran peräkkäin.
Stephen Hendry Hendry on siis selvästi kaikkien aikojen menestyksekkäin snooker-pelaaja. Hänellä on nimissään myös eniten ennätyksiä, esimerkiksi nuorin maailmanmestari (21) ja eniten MM-titteleitä (7) sekä eniten -turnausvoittoja (36).
Stephen Hendry Kauden 1999/2000 alun jälkeen Hendry on voittanut vain viisi turnausta: "British Open" 1999, "European Open" 2001, "Welsh Open" 2003, "British Open" 2003 sekä "Malta Cup" 2005. Vuonna 2002 Hendry kuitenkin oli lähellä kahdeksatta maailmanmestaruuttaan häviten kuitenkin finaalin niukasti Peter Ebdonille erin 17-18. Vaikka 1990-luvun kaltainen menestys ei ole jatkunut, on Hendry silti kyennyt tekemään neljä 147-lyöntisarjaa, eikä ole kertaakaan pudonnut ranking-listalla 16 parhaan joukosta. Lisäksi kaudelle 2006/2007 Hendry valtasi uudelleen maailman ykköspelaajan paikan tasaisten pelisuoritusten avittamana edellisellä kaudella. Hendry voitti vielä vuosina 2000 ja 2004 "Premier Leaguen", vaikka 2000-luvun alku onkin tämän turnauksen osalta ollut Ronnie O'Sullivanin hallintaa .
Stephen Hendry Kaudella 1998/1999 Hendry voitti ennätyksellisen seitsemännen, ja toistaiseksi viimeisen, maailmanmestaruutensa ottaen ennätyksen näin ollen yksin omiin nimiinsä. Tällä kaudella hän voitti myös tätä turnausta edeltäneen "Scottish Open"-turnauksen.
Stephen Hendry Kaudella 2007/2008 Hendry pelasi ajoittain hyvin säilyttäen edelleen paikkansa 10 parhaan joukossa ranking-listalla. Parhaiten hän pelasi kauden päättävässä maailmanmestaruusturnauksessa Sheffieldin "Crucible"-teatterissa, jossa hän kaadettuaan nuoren Mark Allenin tiukassa ensimmäisen kierroksen ottelussa, eteni toiselle kierrokselle, jossa hän vakuuttavasti kaatoi Kiinan superlupauksen Ding Junhuin, ja tämän jälkeen vielä yhden kauden tasaisimman nousijan, walesiläisen Ryan Dayn, neljännesfinaalissa. Semifinaaliparikseen Hendry sai Ronnie O'Sullivanin, joka omassa neljännesfinaalissaan oli tehnyt jo kolmannen 147 pisteen "maksimibreikin" "Crucible"-teatterissa. Tämä oli "The Rocketin" yhdeksäs 147 ja hän ohitti näin Hendryn ennätystilastossa. Hendry oli lähellä itsekin omassa neljännesfinaaliottelussaan yltää samaan, mutta viimeinen punainen pallo ei uponnut. Semifinaali päättyi O'Sullivanin selkeään voittoon 17-6.
The Masters Turnauksessa on nähty uskomattomia finaaleja, joista yksi oli vuoden 1991 "Mastersissa", jolloin turnaushistorian ja snookerin historian kaikkien aikojen menestynein pelaaja Stephen Hendry voitti Mike Hallettin erin 9-8, vaikka oli 0-7 tappioasemassa. Hendry oli tuolloin vasta uransa alkupuolella, vaikka hän oli jo edellisenä vuonna voittanut ensimmäisen maailmanmestaruutensa seitsemästä, mikä on lajin ennätys. "Masters"-voittoja Hendry on saavuttanut kuusi, joista viisi tuli peräkkäisnä vuosina 1989–1993 ja yksi vuonna 1996. Toinen tunnettu finaalitaistelu käytiin nuoren, nykyään viisinkertaisen maailmanmestarin, Ronnie O'Sullivanin sekä vanhan Steve Davisin välillä. Davis taisteli Hendryn tavoin 4-8 tappioasemasta 10-8 voittoon. Davis hallitsi snookerin ammattilaisturnauksia 1980-luvulla, voittaen mm. kuusi maailmanmestaruutta, ja Hendry 1990-luvulla. O'Sullivan on myös rikkonut useita ennätyksiä 2000-luvulla. Vuonna 1998 finaalissa vastaavasti Mark Williams, nykyään kaksinkertainen maailmanmestari, nousi 6-9 tappioasemasta 10-9 voittoon. Finaalissa oli vastassa Stephen Hendry. Ken Dohertyn vuonna 2000 pelaama finaali jäi miehen osalta valitettavasti mieleen siitä, että hän löi viimeisen mustan pallon ohi suorittaessaan "maksimibreikkiä" finaalissa Matthew Stevensiä vastaan, joka myös voitti turnauksen. Vuonna 2011 tehtiin turnauksen finaalissa historiaa, vaikka ottelu itse päättyi melko selkein lukemin 10-4, kun kaksi aasialaispelaajaa pelasivat finaalissa. He olivat Ding Junhui ja Marco Fu, joista voittajaksi selviytyi Ding. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun turnauksen finaalissa ei esiintynyt lainkaan pelaajaa brittein saarilta .
The Masters 2015 Ronnie O’Sullivan siirtyi Stephen Hendryn ohi kaikkien aikojan sadanbreikki listalla tehden turnauksessa 776. sadanbreikkinsä, kun Hendy teki sadanbreikkejä urallaan 775. O’Sullivan rikkoi myös Hendryn ennätyksen Masters ottelu voittojen määrässä, kun hän voitti 43. kerran Masters ottelunsa tämän vuoden turnauksessa.
Stephen Hendry Kaudella 1995/1996 Hendry jatkoi kolmen voiton tasolla voittaen jälleen kerran maailmanmestaruuden jo viidettä kertaa putkeen. Tämä oli hänelle jo kuudes mestaruus ja näin hän nousi Steve Davisin ja Ray Reardonin rinnalle legendaaristen mestarien joukkoon. Kausi toi mukanaan myös neljännen "Premier League"-voiton.
Stephen Hendry Kausi 2009/2010 ei myöskään tuonut menestystä turnausvoittojen mielessä. Kauden parhaaksi saavutukseksi jäi neljännesfinaalipaikka "Sanyuan Foods China Open"-turnauksessa. Kaikissa muissa turnauksissa tappio tuli jo 16:n parhaan joukossa. Kauden päätteeksi Hendry putosi ulos 10:n parhaan joukosta maailmanlistalla.
Stephen Hendry Kausi 1989/1990 oli Hendryn osalta jo uskomaton - kuusi turnausvoittoa: "Asian Open", "Dubai Classic", "Scottish Masters", "UK Championship", "Wembley Masters". "World Championship". Tällä kaudella hänestä tuli maailman ykköspelaaja ensimmäistä kertaa. 1980-luvulla ykköspelaajan valtikkaa oli seitsemän vuotta pitänyt kuusinkertainen maailmanmestari Steve Davis
Premier League Snooker Turnauksen ylivoimaisesti menestynein pelaaja on Ronnie O'Sullivan, joka on voittanut turnauksen jo kymmenen kertaa ja vuosina 2005-2008 peräti viidesti peräkkäin. Vuonna 2005 turnaus järjestettin sekä keväällä että syksyllä. Muita menestyjiä ovat Stephen Hendry ja Steve Davis. O'Sullivan, Hendry ja Davis ovat voittaneet 27 järjestetystä turnauksesta 20.
Stephen Hendry Toisella kaudellaan (1987/1988) Hendry voitti kaksi ranking-turnausta; "Grand Prix" ja "British Open". Kauden päätteeksi hän oli noussut 16:n parhaan joukkoon sijalle 4 ranking-listalla. Tällä kaudella hän voitti ensimmäisen kerran arvostetuimman kutsuturnauksen "Benson & Hedges Masters". Finaalissa kaatui John Parrott erin 9-6 ,
Snookerin yli 100 pisteen lyöntisarjat Yksi selkeästi aggressiivisemman pelityylin edelläkävijöitä on ehdottomasti seitsenkertainen maailmanmestari Stephen Hendry , joka tunnetaan erittäin hyökkäävänä pelaajana pienenkin tilaisuuden tullen. Hendry on myös kaikkien aikojen eniten ammattilaisturnaustasolla "yli sadan pisteen breikkejä" suorittanut pelaaja huikealla yli 750 ennätyksellään . Hendryä nuorempi, ja myös erittäin hyökkäävä viisinkertainen maailmanmestari Ronnie O'Sullivan, jota monet asiantuntijat pitävät kaikkien aikojen lahjakkaimpana pelaajana , on myös saavuttanut jo yli 900 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa. Yli 700 on yltänyt kolminkertainen maailmanmestari John Higgins, ja yli 350 1980-lukua hallinnut kuusinkertainen maailmanmestari Steve Davis.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus Vuonna 2009 Stephen Hendry teki 40-vuotiaana uransa yhdeksännen maksimibreikin neljännesfinaaliottelussaan Shaun Murphyä vastaan.
Dave Harold Vuoden 1998 "Grand Prix"-turnauksessa Harold aloitti vahvasti ja pudotti Stephen Hendryn ja John Higginsin matkalla semifinaaliin, jossa kuitenkin turnauksen voittaja Stephen Lee oli parempi. Samana vuonna Harold raivasi tiensä myös "UK Championship"-turnauksen semifinaaliin, jossa Matthew Stevens puolestaan osoittautui liian kovaksi vastukseksi tiukassa ottelussa, joka päättyi erin 9-7.
Peter Ebdon Ebdonin ammattilaisura alkoi vuonna 1991, ja hänen sijoituksensa ranking-listalla nousi nopeasti ollen kolmas vuonna 1996. Ebdon voitti snookerin maailmanmestaruuden vuonna 2002 lyömällä Stephen Hendryn niukasti finaalissa lukemin 18-17. Vuoden 2006 maailmanmestaruusfinaalissa Ebdon hävisi Graeme Dottille. Finaalissa pelattiin kaikkien aikojen pitkäkestoisin erä, joka kesti hieman yli 74 minuuttia. Joulukuussa 2006 Ebdon voitti "UK Championship"-turnauksen, joka on lajin toiseksi arvostetuin turnaus heti maailmanmestaruusturnauksen jälkeen. Finaalissa hän kaatoi jälleen Hendryn.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus Vuonna 1994 White oli yhteensä kuudetta ja peräkkäin viidettä kertaa turnauksen finaalissa. Hän ei ole koskaan saavuttanut maailmanmestaruutta, ja tuolloin hän jäi vain yhden erän päähän voitosta, sillä ottelu päättyi Stephen Hendryn hyväksi 18–17.
Ali Carter Vuosina 2001-2007 Carterin parhaat ranking-turnausten saavutukset olivat kuusi neljännesfinaalipaikkaa, joista yksi oli maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2007, ja paikat 16 parhaan joukossa "UK Championship" -turnauksessa vuonna 2003 ja maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2005. Vuoden 2007 maailmanmestaruusturnauksessa Carter eteni neljännesfinaaliin pudottaen edellisellä kierroksella seitsenkertaisen maailmanmestarin Stephen Hendryn selkeästi erin 13-6. Neljännesfinaalissa Carter pelasi Mark Selbyä vastaan, joka voitti tiukasti erin 13-12, ja eteni lopulta turnauksen finaaliin, jossa kuitenkin John Higgins oli parempi. Carterilla on hyvä tilasto Hendryä vastaan, sillä kahdeksasta ottelusta Ali on voittanut neljä.
Ronnie O’Sullivan O’Sullivan on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa, vuosina 2001, 2004, 2008, 2012 ja 2013. Enemmän mestaruuksia on vain Stephen Hendryllä (7) ja Steve Davisilla (6). Hän on voittanut yli 30 ranking-turnausta ja häntä pidetään maailman lahjakkaimpana pelaajana.
Mark Williams (snookerpelaaja) Kaudella 1998/1999 Williams jatkoi vakuuttavaa peliä ja saavutti ensimmäisen arvostetun "Benson & Hedges Masters"-kutsuturnauksen voittonsa ja raivasi maailmanmestaruuskisoissa tiensä finaaliin, jossa kuitenkin Stephen Hendry saavutti seitsemännen mestaruutensa. Tämä on lajin ennätys.
Ronnie O’Sullivan Nopeasta pelityylistään tunnettu O’Sullivan on yhdessä Stephen Hendryn kanssa tehnyt valtaosan lajin ennätyksistä ja he ovat myös ne kaksi pelaajaa, jotka ovat tehneet selkeästi eniten sadan pisteen ylittäviä lyöntisarjoja ammattilaisturnaustasolla. O’Sullivan on tehnyt urallaan tähän mennessä viisitoista 147 pisteen "maksimibreikkiä"..
Snookerin ennätykset Vain virallisissa snooker-tapahtumissa tehdyt suoritukset ovat virallisia lajin ennätyksiä. Kaksi pelaajaa esiintyvät näissä ennätyksissä selkeästi enemmän kuin muut: Stephen Hendry ja Ronnie O'Sullivan. Ennätykseltä vaaditaan nykyään myös, että se on suoritettu saman tyyppisellä snooker-pöydällä, kuin mitä turnauksissa olevat pöydät ovat.
Alan McManus Kausi 1995–1996 sujui jälleen tasaisen vahvasti, ja kolmen semifinaalisijoituksen lisäksi McManus voitti "Thailand Masters" -turnauksen keväällä 1996. Samana vuonna hän otti myös osaa "World Cup" -maajoukkuekilpailuun yhdessä Stephen Hendryn ja John Higginsin kanssa, ja he voittivat turnauksen.
Ding Junhui Maaliskuussa 2005 hän juhli 18-vuotissyntymäpäiväänsä pääsemällä villin kortin pelaajana "China Open" -turnauksen finaaliin. Hän voitti finaalissa seitsenkertaisen maailmanmestarin ja monien mielestä kaikkien aikojen snooker-pelaajan Stephen Hendryn lukemin 9-5 hankkien näin ensimmäisen ranking-turnausvoittonsa .
Steve Davis Davis voitti viimeisen kerran maailman ykköspelaajana vuoden 1989 "Grand Prix"-turnauksen. Tämä jälkeen esiin astui todella nuori, uusi skotlantilainen lahjakkuus Stephen Hendry, joka hallitsi snooker-pöytiä läpi koko 1990-luvun tuoden peliin huomattavasti enemmän aggressiivisuutta.
Luca Brecel Vuonna 2009 Brecel voitti alle 19-vuotiaiden snookerin Euroopan-mestaruuden. Hän oli nuorin kilpailun voittanut pelaaja historian aikana. Toukokuussa 2009 Brecel pääsi World Series of Snookerissa puolivälieriin, joissa hän putosi hävittyään Graeme Dottille erin 5–4. Tammikuussa 2010 Brecel voitti moninkertaisen maailmanmestarin, Stephen Hendryn, näytösottelussa. Vuonna 2010 hänestä tuli snookerin Belgian-mestari, kun hän voitti finaalissa Bjorn Haneveerin. Lokakuussa 2010 hän kohtasi Power Snooker-tapahtumassa Ronnie O'Sullivanin, mutta hävisi ottelun. Joulukuussa 2010 Brecel valittiin Belgian vuoden nuoreksi urheilijaksi. Toukokuussa 2011 hänelle myönnettiin villi kortti kauden 2011–2012 Main Tourille. Huhtikuussa 2012 Brecelistä tuli nuorin Snookerin maailmanmestaruusturnaukseen selviytynyt pelaaja, kun hän voitti karsinnassa Ian McCullochin, Barry Pinchesin, Michael Holtin ja Mark Kingin. Näin ollen hän rikkoi Stephen Hendryn ennätyksen vuodelta 1986 oltuaan tätä lähes kaksi kuukautta nuorempi. 
Elokuussa 2017 Brecel voitti ensimmäisen ranking-turnauksen, China Champioshipin. Finaalissa kukistui Shaun Murphy freimein 10-5. Voitosta Brecel kuittasi 150 000 puntaa.
UK Championship Vuonna 1993 nuori "The Rocket" Ronnie O'Sullivan voitti turnauksen ollessaan vain 17-vuotias. Hän on näin kaikkien aikojen nuorin ranking-turnausvoittaja. O'Sullivan on voittanut turnauksen finaalissa kahdesti kaikkien aikojen snookerin pelaajan Stephen Hendryn ja voittanut turnauksen yhteensä neljä kertaa.
Allan Hendry Allan Hendry (s. 1950) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja ufotutkija. Ufohistorioitsija Jerome Clark pitää häntä yhtenä taitavimmista ufotutkijoista. Allan Hendryn vaimo Elaine Hendry on fyysikko ja ufotutkija. Vuonna 1972 tähtitieteilijäksi valmistunut Hendry liittyi Hynekin ufotutkimusryhmään CUFOS:iin, joka etsi avomielistä ufotutkijaa, joka ei ollut ufouskovainen tai ufojen vastustaja, "debunker". Hendry tutki 1970-luvulla 1000 ufotapausta. Hendry ei halunnut spekuloida tunnistamattomien tapausten alkuperästä, ja sen takia jotkut ufotutkijat pitivät häntä "kaappiskeptikkona".
Mutta samaan aikaan skeptikot jotka arvostivat Hendryn tieteellistä kurinalaisuutta, arvostelivat Hendryn väitettä jonka mukaan muutamat ufotapaukset jäisivät tunnistamattomiksi. Hendryn pääteos oli "The UFO Handbook" joka oli tarkoitettu opaskirjaksi ufotutkijoille. Kirjaa ylisti ufojen kiivas vastustaja, ankara skeptikko Philip J. Klass, yhdeksi parhaimmista ufokirjoista. 1980-luvulla CUFOS:n ajauduttua rahavaikeuksiin Hendry jätti järjestön.
John Higgins Kausi 2011/2012 oli pettymys Higginsille. Hän ei saavuttanut kauden aikana suurissa turnauksissa puolivälierää parempaa sijoitusta. Huhti-toukokuun vaihteessa pelatussa maailmanmestaruusturnauksessa Higgins putosi toisella kierroksella maanmiehelleen Stephen Hendrylle tylyin 13-4 numeroin. Eräs merkittävä syy hänen huonoon kauteensa oli harjoituksen puute.
Steve Davis Davis on vielä yli 40-vuotiaanakin osoittanut uskomatonta kykyä taistella ranking-sijoituksista nuorten suurlahjakkuuksien mukana. Hän on haastanut pelaajat kuten Hendry, O'Sullivan, Higgins, Williams, Ken Doherty, Shaun Murphy, Stephen Maguire, Neil Robertson sekä Ding Junhui. Osoituksena tästä hän saavutti sadannen finaalipaikkansa vuoden 2005 "UK Championship" -turnauksessa saaden vastustajakseen nuoren kiinalaisen Dingin, joka voitti finaalin erin 10–6. Tie finaaliin oli vakuuttava, sillä hän kaatoi matkalla finaaliin Hendryn ja edellisen vuoden voittajan Maguiren. Vielä 2000-luvulla Davisin paras ranking-sijoitus on ollut 11. Tavoitteekseen hän asetti olevansa 16 parhaan joukossa täyttäessään 50 vuotta ja kaudelle 2007–2008 hänen sijoituksensa on 15, joten tavoite tuli täytetyksi.
Mark Selby Hän teki MM-kisoissa 2011 kauden sadan breikkinsä numero 54. Sillä hän ohitti legendaarisen Stephen Hendryn ennätyksen 53, jonka tämä teki kaudella 1994-1995. (Tämän jälkeen Selbyn ennätys on rikottu useampaan kertaan, viimeisimpänä Neil Robertson teki historiaa vuoden 2014 MM-kisoissa rikkomalla ensimmäisenä sadan satasen rajapyykin.)
Ronnie O’Sullivan Kaudella 2007–2008 O’Sullivan pelasi todella vakuuttavasti. Kauden kuudessa ranking-turnauksessa hän oli neljä kertaa finaalissa ja voitti niistä kaksi tärkeintä. "Royal London Grand Prix"-turnauksen finaalissa hän hävisi Marco Fu'lle erin 9–6, "UK Championshipin" finaalissa hän voitti skotlantilaisen Stephen Maguiren vakuuttavasti erin 10–2 ja "Welsh Openin" finaalissa nuori, kovaa nousua tekevä, Mark Selby voitti hänet tiukasti erin 9–8, vaikka O’Sullivan johti finaaliottelua erin 8–5. Lisäksi "Northern Ireland Trophy"-turnauksessa Ronnie pääsi välieriin ja syksyn aikana hän voitti jälleen myös kutsuturnauksen "Premier League", jossa hän voitti John Higginsin erin 7–4. Kauden päätteeksi O’Sullivan nosti snookerin himoituimman palkinnon eli maailmanmestaruuspokaalin urallaan jo kolmatta kertaa, kun hän oli voittanut maanmiehensä Ali Carterin finaalissa selkein lukemin 18–8. Molemmat pelaajat olivat aikaisemmin turnauksessa suorittaneet "maksimibreikin", ja ensimmäistä kertaa lajin historiassa lisäpalkinto jaettiin kahden pelaajan kesken. Finaali oli Carterin uran ensimmäinen. Parhaan pelinsä O’Sullivan pelasi semifinaalissa Stephen Hendryä vastaan, jossa hän pelasi Hendryn sanojen mukaan täysin virheetöntä snookeria. O’Sullivan teki tämän kauden aikana kolme "maksimibreikkiä", joista viimeinen oli Ronnien uran yhdeksäs ja ennätyksellinen. Kaudelle 2008–2009 hän valtasi maailman ykköspelaajan paikan urallaan kolmatta kertaa yli 5 000 pisteen erolla toisella sijalla olevaan Stephen Maguireen, joka myös pelasi upean kauden . Finaalin jälkeisessä haastattelussa O’Sullivan toivoi saavuttavansa maailmanmestaruuden vielä useaan kertaan.
Ding Junhui Alle 21-vuotiaana kolmessa ensimmäisessä voittamassaan finaalissa Ding voitti supertähdet Stephen Hendryn, Steve Davisin sekä Ronnie O'Sullivanin. Neljäskään pokaali ei 22-vuotiaana tullut helppoa vastustajaa vastaan, vaan finaalivastuksena oli John Higgins. Ding on siis voittamissaan ranking-finaaleissa päihittänyt nykypelaajista kaikki neljä eniten maailmanmestaruuksia voittanutta pelaajaa.
Ronnie O’Sullivan Kaudella 1999–2000 O’Sullivan saavutti pelaamissaan (kaikissa) turnauksissa kolme finaalipaikkaa ja kaksi turnausvoittoa. Semifinaaleissa O’Sullivan esiintyi tämän lisäksi peräti kolmesti. "Grand Prix"-turnauksessa O’Sullivan teki jo uransa kolmannen, ja "Regal Scottish Open"-turnauksessa neljännen, "maksimibreikin". Maailmanmestaruusturnaus päättyi O’Sullivanin osalta semifinaaliin, jonka Stephen Hendry voitti erin 17–14.
Matthew Stevens Stevens on pelannut 2000-luvun aikana hyvällä tasolla saavuttaen useita puolivälierä- ja semifinaalipaikkoja saavuttamatta kuitenkaan kuin yhden ranking-turnausvoiton. Tämä tuli kuitenkin toiseksi arvostetuimmassa "UK Championship"-turnauksessa vihdoin vuonna 2003, viisi vuotta ensimmäisen finaalipaikan jälkeen samassa turnauksessa. Finaalissa kaatui suuri mestari Stephen Hendry erin 10-8 .
Alan McManus Kaudella 1993–1994 McManus saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa, ja se tulikin upealla tavalla "Benson & Hedges Masters" -turnauksen finaalissa erin 9–8. Vastassa oli tähän mennessä viisi peräkkäistä voittoa ottanut Stephen Hendry. Hyvät suoritukset, mukaan lukien toinen peräkkäinen finaali "Regal Welsh Openissa", pitivät McManusin sijalla 6 jopa neljä peräkkäistä kautta.
James Wattana Wattana aloitti ammattilaisuransa todella vakuuttavasti edeten jo toisessa ranking-turnauksessaan aina "Asian Open"-turnauksen finaaliin saakka, jossa kuitenkin Stephen Hendry osoittautui liian kovaksi vastukseksi ja tappio tuli erin 6–9. Kauden aikana Wattana esiintyi muutenkin vakuuttavasti, kuten etenemällä semifinaaliin "Grand Prix" -turnauksessa ja neljännesfinaaliin "Masters"-turnauksessa.
Ryan Day Ryan Day (s. 23. maaliskuuta 1980) on Bridgendistä, Walesista, kotoisin oleva snooker-ammattilainen. Hän on ammattilaispiireissä saanut lempinimen "The Lion". Day on urallaan tehnyt jo 319 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla .Vuonna 2002 Day voitti "Benson & Hedges Championship"-turnauksen. Tämän voiton kautta hän pääsi "Masters"-turnaukseen, jossa hän eteni toiselle kierrokselle, mutta hävisi sitten Stephen Hendrylle.
Jordan Hendry Heinäkuussa 2006 Hendry teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 kokonaan farmijoukkue Admiralsissa, jonka sisäisen tehotilaston Hendry voitti lukemalla +20. Kaudella 2007–2008 Hendry debytoi Blackhawksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 40 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Reilut puolet kaudestaan Hendry pelasi Blackhawksin uudessa farmijoukkue Rockford IceHogsissa. Kesäkuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Kaudella 2008–2009 Hendry pelasi yhdeksän NHL-ottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi kaikki ottelunsa Blackhawksissa tehden 43 runkosarja- ja 15-playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Hendry voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi polvivamman vuoksi 37 ottelun jälkeen helmikuussa 2011.
Mark Selby Mark Selby aloitti ammattilaisuransa vuonna 1999. Teini-ikäisenä hän jo osoitti suurta potentiaalia voittaen nimekkäitä pelaajia, kuten Ronnie O'Sullivanin ja Stephen Hendryn. Hän ei kuitenkaan kyennyt pelaamaan kyllin tasaisesti huipputasolla uransa alkupuolella. Vasta noin 25-vuotiaana hän pystyi nostamaan pelitasoaan siten, että hän on saanut kerättyä tasaisesti ranking-pisteitä ja noussut ammattilaisten listalla aina 16 parhaan joukkoon kaudelle 2007/2008 .
China Open (snooker) Turnauksen historiassa on yhteensä neljästi finaali ratkaistu katkaisufreimissä. Turnauksen yksi legendaarisimpia finaaleja oli kiinalaisnuoren Ding Junhuin voitto seitsemänkertaisesta maailmanmestarista Stephen Hendrystä. Ding osallistui turnaukseen hieman ennen 18-vuotispäiväänsä kutsuttuna villillä kortilla. Sittemmin Ding tuli ammattilaiseksi ja on jo nuoresta iästään huolimatta voittanut useita ranking-turnauksia, kuten UK Championship -turnauksen, joka on pääkiertueen toiseksi arvostetuin turnaus.
Colin Hendry Skotlannin maajoukkueessa Hendry debytoi varsin iäkkäänä, 27-vuotiaana, mutta pelasi urallaan kuitenkin 51 maaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kesäkuussa 2004 Hendry aloitti Blackpoolin managerina, mutta sai potkut vuoden 2005 marraskuussa. Hendry pääsi Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 2001.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus Snookerin maailmanmestaruuksia eniten on voittanut englantilainen Joe Davis, 15 kertaa. Vuodesta 1969 lähtien eniten maailmanmestaruuksia on voittanut skontlantilainen Stephen Hendry, hän on voittanut mestaruuden yhteensä seitsemän kertaa 1990-luvulla. Voitoista viisi hän saavutti peräkkäisinä vuosina 1992–1996. Steve Davis voitti 1980-luvulla maailmanmestaruuden kuusi kertaa. Jimmy White on puolestaan ollut kuusi kertaa finaalissa hävinneenä osapuolena, eikä ole voittanut maailmanmestaruutta kertaakaan.
Judd Trump Kaudella 2006–2007 Trump teki jälleen historiaa ollen 17-vuotiaana mukana maailmanmestaruusturnauksessa Sheffieldissä. Tähän pystyi 14 vuotta aikaisemmin kolminkertainen maailmanmestari Ronnie O'Sullivan ja tätä ennen kuusinkertainen maailmanmestari Stephen Hendry. Trump hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Shaun Murphylle, vuoden 2005 maailmanmestarille erin 6-10, vaikka hän johti ottelua 6-5. Kauden päätteeksi Trumpin ranking-listasijoitus oli noussut 21 pykälää sijalle 51.
Snooker Nykyinen ranking-pistejärjestelmä otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 1976, jolloin hallitseva maailmanmestari Ray "Dracula" Reardon oli sijoitettu ykköspelaajaksi . Reardon oli 1970-luvun menestynein pelaaja ja voitti maailmanmestaruuden yhteensä kuusi kertaa. Tätä seuranneilla kahdella vuosikymmenellä hallitsi myös yksi pelaaja voittaen huomattavan suuren osan maailmanmestaruuksista ja muista turnauksista, koska 1980-luvulla englantilainen Steve Davis saavutti kuusi maailmanmestaruutta. Tämän lisäksi hän on urallaan saavuttanut 28 ammattilaisten pääkiertueen turnausvoittoa. 1990-luvulla Davisin jälkeen lajia dominoi selkeästi skotlantilainen Stephen Hendry, joka voitti seitsemän kertaa maailmanmestaruuden sekä on urallaan voittanut yhteensä 35 kertaa pääkiertueen turnauksen. Hendry on toistaiseksi kaikkien aikojen menestynein pelaaja. 2000-luvulla nousi esiin kolme uudemman sukupolven lahjakasta haastajaa Ronnie O'Sullivan, John Higgins sekä Mark Williams, jotka voittivat tällä vuosikymmenellä yhteensä 7 kertaa maailmanmestaruuden . Suomesta on vain yksi pelaaja, Robin Hull, päässyt pelaamaan ammattilaisten pääkiertueella.
Snookerin maailmanmestaruusturnaus Maksimibreikkipalkinto on ollut maailmanmestaruusturnauksessa jopa 147 000 puntaa, eli 1 000 puntaa pistettä kohden. Täydellisen lyöntisarjan ovat tässä turnauksessa saavuttaneet kanadalainen Cliff Thorburn vuonna 1983, englantilainen Jimmy White vuonna 1992, skotlantilainen Stephen Hendry kolmesti vuosina 1995, 2009 ja 2012, englantilainen Ronnie O’Sullivan kolmesti vuosina 1997, 2003 ja 2008, walesilainen Mark Williams vuonna 2005, englantilainen Robert Milkins vuonna 2006, sekä englantilainen Ali Carter vuonna 2008.
Mark Williams (snookerpelaaja) Vasenkätinen Mark Williams aloitti urheilu-uransa amatöörinyrkkeilijänä, mutta luopui tästä snookerin vuoksi. Ammattilaispelaajan uran Williams aloitti vuonna 1992 ja ensimmäinen ranking-turnausvoitto tuli vuoden 1996 "Welsh Open"-turnauksessa, jonka finaalissa hän kaatoi 1990-lukua hallinneen Stephen Hendryn. Samana vuonna, mutta seuraavalla kaudella (1996–1997) avausturnauksessa Williams saavutti nopeasti jo toisen ranking-turnausvoittonsa "Grand Prix"-turnauksessa. Samalla kaudella hän voitti myös "British Open"-turnauksen.
Liang Wenbo Kaudella 2006–2007 Liang ei saavuttanut suuria sijoituksia, mutta "Grand Prix" -turnauksen alkulohkossa tuli voitto moninkertaisesta maailmanmestarista Stephen Hendrystä erin 3–0. "Honghe Industrial China Openin" karsintakierroksella Liang kohtasi Suomen toistaiseksi ainoan ammattilaispelaajan Robin Hullin häviten tälle ottelunsa. Hull lopetti ammattilaisuransa vuonna 2008. Voittamalla kuitenkin jokaisessa karsintaturnauksessa ensimmäisen ottelunsa Liang keräsi vuoden mittaan tarpeeksi pisteitä, jotta sai jatkaa "Main Tourilla".
Welsh Open Welsh Openin menestynein pelaaja on skotlantilainen John Higgins viidellä mestaruudellaan. Muita menestyjiä ovat Stephen Hendry, Steve Davis, Ken Doherty , Ronnie O’Sullivan, Mark Williams sekä edesmennyt Paul Hunter. Turnauksessa on pelattu jopa seitsemän kertaa finaali, jossa voittaja on ratkaistu katkaisufreimissä. Turnauksessa vain kolme pelaajaa ovat pystyneet uusimaan voittonsa heti seuraavana vuonna. Nämä ovat Steve Davis (1994 ja 1995), Ronnie O’Sullivan (2004 ja 2005) sekä John Higgins (2010 ja 2011). .
Jordan Hendry Hendry vietti kauden 2001–2002 SJHL-joukkue Battleford North Starsissa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2002–2006 University of Alaska Fairbanksia. Hendry toimi kahdella jälkimmäisellä yliopistokaudellaan joukkueensa varakapteenina. Kaudella 2004–2005 hän pelasi polvivamman takia vain kolme ottelua. Viimeisen yliopistokautensa 2005–2006 päätteeksi Hendry siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Norfolk Admiralsiin maaliskuussa 2006.
Joe Perry (snookerpelaaja) Vuonna 2001 Perry saavutti ensimmäisen ranking-turnauksen finaalipaikkansa "European Open" -turnauksessa, mutta hävisi finaalissa Stephen Hendrylle erin 2–9. Maailmanmestaruusturnauksen parhaat saavutukset ovat vuodelta 2004, jolloin Perry pelasi itsensä neljännesfinaaliin voittaen muun muassa kaksinkertaisen mestarin Mark Williamsin erin 13–11, ja vuonna 2008, jolloin hän pelasi itsenä semifinaaliin voittaen kauden 2007–2008 aikana loistavasti esiintyneen Stephen Maguiren neljännesfinaalissa. Semifinaalissa Perry hävisi Ali Carterille niukasti erin 15–17. Keväällä 2008 Perry voitti ensimmäisen ammattilaisturnauksensa, kun hän lunasti paikan Premier Leagueen voittamalla tätä alemman Championship League -kutsuturnauksen. Näistä kumpikaan ei kuitenkaan kuulu pääkiertueelle, eikä näistä ole tarjolla ranking-pisteitä. Kauden päätteeksi Perry nosti itsensä takaisin 16 parhaan joukkoon sijalle 12, joka on hänen uransa paras listasijoitus.
Jordan Hendry Jordan Hendry (s. 23. helmikuuta 1984 Nokomis, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue AIK IF:ssä. Hän on aiemmin pelannut NHL:ssä yhteensä 131 runkosarja- ja 15 playoff-ottelua tehopistein 4+9=13 sekä keräten 42 jäähyminuuttia. Hendryn vahvuuksiin kuuluu oman pään pelaaminen, rauhallisuus ja fyysinen peli. Hän ei kuitenkaan erotu erityisesti millään osa-alueella, eikä Hendrylla ole suuria vahvuuksia varsinkaan hyökkäyspäässä.
Judd Trump Monin nykyisten nuorten snookerpelaajien tavoin Judd Trump pelaa todella hyökkäävällä tyylillä. Trump lähtee pussittamaan vaikeita palloja ennakkoluulottomasti pitkänkin matkan päästä. Aggressiivisen snookerin aloitti Stephen Hendry 1990-luvulla, mutta Judd Trump on jatkanut siitä vieläkin hyökkäävämmäksi, ja sujuessaan tämä pelityyli on hyvin näyttävää ja katsojiin vetoavaa. Trumpin pelityyliin kuuluvat voimakkaan iskevä lyönti hiljaisten, "valuttavien" lyöntien asemasta sekä snookerin ammattilaiskiertueen ehkäpä vahvimmat ylä- ja alakierteet. Hän on myös parhaita pelaajia lyöntipallon ollessa vallissa kiinni.
Jordan Hendry Elokuussa 2011 Hendry solmi try-out -sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hänet siirrettiin harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Houston Aerosin vahvuuteen, mutta kymmenen siellä pelaamansa ottelun jälkeen Hendry siirtyi Sveitsin National League A:ssa pelaavan HC Luganon riveihin marraskuussa 2011. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa heinäkuussa 2012. Kausi eteni Hendrylle tutussa farmijoukkue Norfolk Admiralsissa ja hän pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua.
World Open (snookerturnaus) Steve Davis voitti 1980-luvulla turnauksen peräti kolme kertaa, ja oli neljä kertaa finaalissa. Parempaan on yltänyt vain Stephen Hendry, joka voitti ensimmäisen kerran vuonna 1987 ja tämän jälkeen 1990-luvulla kolmesti, sekä turnauksen historian menestynein pelaaja John Higgins neljällä voitolla ja seitsemällä finaalillaan. Higginsin viimeisin voitto on vuodelta 2008 ja ensimmäinen vuodelta 1994. Myös Mark Williams on menestynyt turnauksessa hyvin, koska hänen saavutuksensa ovat täysin samat kuin Davisin. Higgins ja Williams ovat menestyneet turnauksessa pääasiassa 2000-luvulla.
Jordan Hendry Hendry edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuonna 2011.
Mark Selby Kauden 2009/2010 alkupuolisko ei Selbyn osalta sujunut kovin vakuuttavasti, mutta paluu Wembleylle turnaukseen "Pokerstars.com Masters" tammikuussa 2010 oli uskomaton: finaalissa kaatui revanssin merkeissä edellisen vuoden voittaja Ronnie O'Sullivan erin 10-9. Selby nousi voittoon 6-9-tappioasemasta. Näin Selby on hävinnyt "Masters"-turnauksessa vain yhden ottelun urallaan . Maailmanmestaruuskisoissa Selby selvisi aina välieriin saakka tiputtaen mm. puolivälierissä Ronnie O'Sullivanin ja toisella kierroksella Stephen Hendryn. Välierissä Selby koki kuitenkin tappion Graeme Dottille.
Matthew Stevens Kaudella 2005/2006 Stevens oli ranking-listalla sijoitettuna neljänneksi, mikä on toistaiseksi hänen uransa paras listasijoitus. Tämän kauden hän aloitti vakuuttavasti voittamalla "Northern Ireland Trophy"-turnauksen, jonka finaalissa hän kaatoi jälleen Stephen Hendryn, tällä kertaa erin 9-7. Stevensin pelivire laski kuitenkin tämän jälkeen huomattavasti hänen hyvän ystävänsä, ja toisen huippupelaajan, Paul Hunterin sairastuttua ja kuoltua syöpään. Kaudella 2006/2007 ja 2007/2008 Stevens paransi peliotteitaan saavuttamatta kuitenkaan suurempaa menestystä. Tasaiset suoritukset kuitenkin antoivat itseluottamusta ja Stevens uskoi palaavansa vielä turnausvoittajaksi.
Welsh Open Turnauksen historiassa on tehty neljä 147 pisteen maksimibreikkiä. Ensimmäisenä tähän pystyi vuonna 1999 Ronnie O’Sullivan, ja Barry Pinches myöhemmin samana vuonna järjestetyissä vuoden 2000 turnauksen karsinnoissa. Viimeisin maksimi tuli vuonna 2007, jolloin sijoittamattomana pelaajana karsinnoista tullut Andrew Higginson pelasi uransa parhaan turnauksen. Ottelussa Ali Carteria vastaan Higginson teki täydellisen lyöntisarjan ja lopulta eteni aina finaaliin, jossa kuitenkin australialainen Neil Robertson nosti voittopokaalin niukasti erin 9–8. Turnauksen neljännen maksimibreikin suoritti seitsenkertainen maailmanmestari Stephen Hendry.
Alan McManus McManusin ensimmäinen kausi (1990–1991) sujui todella vakuuttavasti, sillä ainoastaan kahdessa turnauksessa hän ei päässyt 64:n parhaan joukkoon. Erittäin vakuuttavasti "Angles" esiintyi arvostetussa "Stormseal UK Championship" -turnauksessa, jossa hän eteni aina semifinaaliin, jossa hävisi kuitenkin maanmiehelleen Stephen Hendrylle, joka käytännössä hallitsi lajia koko 1990-luvun ajan. Debyyttikauden muut erinomaiset suoritukset tulivat "Mercantile Credit Classic" -turnauksessa ja maailmanmestaruuskisoissa, joissa McManus eteni 16:n parhaan joukkoon. Kauden päätteeksi hän nousi rankinglistan 41. sijalle, ja hänet valittiin vuoden pelaajaksi ("WBPSA Young Player of the Year" 1991 ).
Colin Hendry Edward Colin Hendry (s. 7. joulukuuta 1965 Keithissä, Skotlannissa) on skotlantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.