mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
KHL:n tähdistöottelu 2009 Ottelu oli Jágrin joukkueen (maailma) ja Jašinin joukkueen (Venäjä) välinen koitos. Joukkueet oli nimetty pelaajista, jotka ovat arvostettuja ja tunnettuja kotimaansa edustajia. Ottelun formaatti maailman ja Venäjän välisestä kohtaamisesta otettiin NHL:n , jossa muuan maailman tähdet kohtasivat Pohjois-Amerikan tähdet. Tämäntapaisen ottelun tarkoituksena oli tehdä ottelua ja KHL-sarjaa tunnetuksi myös Venäjän ulkopuolelle.
Verona Shakespeare on "Romeo ja Julia" -näytelmällään tehnyt Veronan nimen tunnetuksi kaikkialla maailmassa. Jo 1800-luvulla matkailijat hakeutuivat paikoille, jotka mielikuvitus saattoi liittää näytelmän tapahtumiin. ”"Runoilijakin etsiytyy mielellään tällaisille paikoille"”, kirjoitti Heinrich Heine vuonna 1829, ”"vaikka sitten hymähteleekin sydämensä herkkäuskoisuudelle"”. 1900-luvun alkupuolella ""Julian talon"" ja ""Julian haudan"" asema matkailunähtävyyksinä vakiinnutettiin keskiaikaisromantiikan hengessä suoritetuilla järjestelyillä. Ne ideoi veronalainen keskiajan tutkija ja museomies "Antonio Avena". Kaupungin keskustassa sijaitsevasta Julian pihasta parvekkeineen onkin tullut yksi massaturismin pääkohteista Veronassa. ""Romeon talo"", hyvin säilynyt 1300-luvun tiilirakennus on jäänyt vähemmälle huomiolle, koska sen tilat eivät ole avoinna yleisölle.
Australian eläimistö Pussihukka oli Australian pussipedoista suurin ja pussihukkien ("Thylacinidae") heimon viimeinen laji. Viimeinen tunnettu pussihukka kuoli vankeudessa vuonna 1936. Nykyisin maailman suurin elävä pussipeto on pussiahma. Se on kooltaan pienen koiran kokoinen ja osaa myös metsästää, vaikka onkin pääasiassa raadonsyöjä. Pussiahma kuoli mantereelta sukupuuttoon 600 vuotta sitten ja elää nykyään ainoastaan Tasmaniassa. Pussinäätiä on neljä lajia, jotka ovat kaikki uhanalaisia. Muita "Dasyuridae"-heimon pussipetoja kutsutaan toisinaan pussihiiriksi, ja monet niistä painavat alle sata grammaa. Länsi-Australian aavikolla elää kaksi lajia pussikontiaisia. Ne ovat harvinaisia, sokeita ja korvattomia lihansyöjiä, jotka viettävät valtaosan ajasta maan alla. Pussikontiaisista tiedetäänkin hyvin vähän.
Vladimir Kramnik Vuonna 1995 Kramnikin pelityyli oli erittäin taktinen ja aggressiivinen, ja hän käytti avauksena usein sisilialaista puolustusta. Sergei Dolmatovin valmennuksessa hän alkoi kuitenkin vähitellen keskittyä loppupelitekniikan hiomiseen ja asemallisen tyylin suosimiseen, mikä kulminoitui ottelussa Kasparovia vastaan vuonna 2000. Garri Kasparov luonnehti Kramnikin tyyliä pragmaattiseksi synteesiksi Laskerin psykologisesta näkemyksestä, Botvinnikin syvästä avausteorian tuntemuksesta ja Karpovin sitkeydestä. Myös Kramnik on kertonut pelitapansa muistuttavan Karpovin tyyliä ja lapsuuden esikuvansa lailla hän on tunnettu minimaalisten asemallisten etujen muuntamisesta voitoksi. Mustilla pelatessaan hän vastaa siirtoon 1.e4 yleensä venäläisellä pelillä, mikä johtaa huipputasolla siihen, ettei kumpikaan pelaaja helposti saavuta etua. Kramnik on yksi maailman vaikeimmista pelaajista voittaa. Ennen MM-otteluaan Kasparovia vastaan hän pelasi 86 peliä peräkkäin 18 kuukaudessa häviämättä niistä yhtäkään. 
Kramnik on kertonut, että hän ei ole valmistanut avausrepertuaariaan turnauksia vaan haastajaotteluita silmällä pitäen. Sen johdosta hän ei mustilla pelatessaan ota riskejä edes heikompia pelaajia vastaan, vaan tyytyy painostamaan vastustajiaan valkeilla. Kramnik onkin ollut valkeilla pelatessaan tehokas erityisesti katalonialaisessa avauksessa, jota hän käytti kolme kertaa shakin maailmanmestaruusottelussa vuonna 2006 voittaessaan kiistattoman mestaruuden. Otteluihin soveltuvasta tyylistään huolimatta Kramnik on menestynyt myös lukuisissa turnauksissa – Dortmundissa hän on voittanut ennätykselliset kymmenen kertaa. Kramnikia pidetään Aleksandr Morozevitšin ohella maailman parhaana sokkoshakissa. Kramnik vaikuttaa pelilaudan ääressä rauhalliselta. Kysyttäessä, onko hän Boris Spasskin lailla sisäisesti hermostunut (Kuten Spasski oli myöhemmin tunnustanut), Kramnik vastasi:
ReLoad ReLoad on Metallica-yhtyeen vuonna 1997 ilmestynyt seitsemäs studioalbumi. Kyseessä on Metallican toinen kokeellinen albumi, joka jatkaa tyyliltään samalla kevyemmällä linjalla kuin edeltäjänsä "Load". Loadin ja ReLoadin kappaleet onkin sävelletty samoihin aikoihin. Levyn tunnetuin kappale lienee sen avaava nopeahko ”Fuel”, jota onkin soitettu ilmestymisensä jälkeen ahkerasti keikoilla. Muita levyn tunnetuimpia kappaleita lienevät ”The Memory Remains” ja ”The Unforgiven II”. Kappale ”Better Than You” voitti Grammyn parhaasta metal/hard rock -esityksestä. Albumia on myyty Suomessa yli 45 000 kappaletta.
Marion Ross Marion Ross pääsi Paramountille 22-vuotiaana. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Ikuinen naisellisuus" (1953). Ross esiintyi useissa elokuvarooleissa 1950-luvulta alkaen, mutta tuli tunnetuksi varsinkin televisiosarjasta "Onnen päivät" (1974–1984). "Onnen Päivien" jälkeen hän näytteli monipuolisesti eri televisiosarjoissa ja teatteriesityksissä.
Euroopan unioni Kun Euroopan unioni jatkoi laajentumistaan Itä- ja Keski-Eurooppaan, unionin toimielinrakennetta ja päätöksentekoa uudistettiin ja tehostettiin. Amsterdamin sopimuksella 1997 vahvistettiin yhteistyötä oikeus- ja sisäasioissa sekä lujitettiin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa. Nizzan sopimus valmisti unionia vuoden 2004 laajentumiseen. Silloin Euroopan unioniin liittyi kymmenen uutta valtiota: Latvia, Liettua, Kypros, Malta, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro. Jäsenmaiden määrä kasvoi 27:ään vuonna 2007 kun unioniin liittyivät myös Bulgaria ja Romania. Kroatia liittyi jäseneksi vuonna 2013.
Puola Vuonna 1991 Puolasta tuli Visegrád-ryhmän jäsen, ja vuonna 1999 se liittyi Natoon samaan aikaan Tšekin ja Unkarin kanssa. Euroopan unionin jäsen Puolasta tuli toukokuussa 2004.
Euroopan unionin laajentuminen Kymmenen jäsenmaata liittyi unioniin kerralla vuonna 2004 kun entisen itäblokin maat Latvia, Liettua, Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro otettiin jäseniksi Maltan ja Kyproksen ohella.
Puolan historia Euroopan unioni alkoi neuvotella Puolan kanssa jäsenyydestä 1998 ja joulukuun 2002 EU:n huippukokous kutsui Puolan jäseneksi. Maassa järjestettiin kansanäänestys jäsenyydestä kesäkuussa 2003 ja Puola liittyi Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. EU-jäsenyyden myötä suuri määrä puolalaisia lähti siirtotyöläisiksi Länsi-Eurooppaan. Useat vanhat EU-maat rajoittivat uusien jäsenmaiden kansalaisten pääsyä maahan, joten puolalaisten maahanmuuton kohdemaaksi muodostui Yhdistynyt kuningaskunta, jonne saapui vuoden 2004 jälkeen arviolta puoli miljoonaa puolalaista maahanmuuttajaa. Yksin Yhdistyneessä kuningaskunnassa puolalaisia on töissä miljoona ja ennen talouskriisiä neljän miljoonan asukkaan Irlannissakin ainakin 200 000.
Euroopan unionin laajentuminen Mikä vaan Euroopan valtio voisi teoriassa hakea EU:n jäsenyttä, milloin Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio joko hyväksyisivät tai hylkäisivät hakemuksen. Jos hakemus hyväksytään, liittymiskeskustelut alkavat. Hakemuksen hyväksymiseksi valtion pitää:
Euroopan unionin jäsenyyden saamiseksi valtion pitää:
Joulukuussa 1995 Madridin Euroopan komissio lisäsi liittymiskriteereihin valtion sitoutumista EU:n vaatimiin hallinnollisiin rakenteisiin.
CEFTA CEFTA eli Central European Free Trade Agreement on Keski- ja Lounais-Euroopan maiden talousliitto. Sen perustamisesta sovittiin vuonna 1992 Visegrád-ryhmään kuuluvien maiden Puolan, Tšekkoslovakian ja Unkarin kesken . Tšekkoslovakian hajotessa vuonna 1993 sekä Tšekki että Slovakia liittyivät sopimukseen. Sopimus astui voimaan vuonna 1994. Slovenia liittyi mukaan vuonna 1996, Romania vuonna 1997, Bulgaria 1999 ja Kroatia 2002. Vuonna 2004 Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, ja Unkari jättivät järjestön liittyessään Euroopan Unioniin. Vuonna 2006 Makedonia liittyi CEFTAan. Vuonna 2007 Bulgaria ja Romania jättivät järjestön liittyessään EU:hun. Samana vuonna CEFTAan kuitenkin liittyivät Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kosovo, Moldova, Montenegro ja Serbia.
Euroopan unionin laajentuminen Vuonna 2007 Romania ja Bulgaria liittyivät unionin jäseniksi. Kroatia liittyi Euroopan unioniin 1. heinäkuuta 2013.
Malta Malta kuuluu Euroopan unioniin ja sillä on kuusi paikkaa Euroopan parlamentissa. Euroopan unionin lisäksi Malta kuuluu Kansainyhteisöön, johon valtio liittyi 1964.
Puolan talous Puolan talous on Euroopan unionin kuudenneksi suurin ja samalla Keski-Euroopan nopeimmin kasvava talous (vuosittainen kasvu 6,0 % ennen 2000-luvun lopun finanssikriisiä). Finanssikriisin aikana Puola oli ainut EU:n valtio, jonka bruttokansantuote ei lähtenyt laskuun, mikä tarkoittaa sitä että Puolan talouskasvu oli EU:n nopeinta vuonna 2009. "Central Statistical Office of Polandin" mukaan Puolan vuosittaiskasvu oli 3,8 % vuonna 2010, mikä on Euroopan kärkeä.
Tonino Picula Picula syntyi Mail Lošinjissa, mutta muutti perheensä kanssa Šibenikiin ollessa vasta lapsi. Picula kävi Zagrebin yliopiston läpi ja liittyi SPDhin. Hän yritti jo vuonna 2000 päästä pääministeriksi, mutta hävisi parlamenttivaalit ja hänestä tuli Kroatian ulkoministeri. Vuonna 2003 Picula luopui virastaan ulkoministerinä ja jatkoi työtäänsä SPDissä. Picula liittyi Euroopan parlamenttiin vuonna 2012 ja seuraavana vuonna kun Kroatia liittyi Euroopan unioniin, Picula liittyi unionin jäseneksi.
Laki ja oikeus Laki ja oikeus kannatti Puolan jäsenyyttä Euroopan unionissa, mutta on suhtautunut kriittisesti unionin tiivistämiseen.
Ihmisoikeudet Puolassa Euroopan unionin komission laskelmien mukaan Puolassa on laadittu vuosina 2015–2017 13 lakia, jotka ovat vaarantaneet oikeuslaitoksen riippumattomuuden. Komissio on vuosia yrittänyt keskustelemalla saada Puolaa noudattamaan oikeusvaltioperiaatetta, mutta se ei ole onnistunut. Joulukuussa 2017 komissio ilmoitti käynnistävänsä rikkomusmenettelyn oikeusvaltioperiaatetta rikkovaa Puolaa vastaan. Kyseessä on ensimmäinen kerta, kun Lissabonin sopimuksen seitsemäs artikla otetaan käyttöön. Artikla voi johtaa varoituksen antamiseen, jos kaksi kolmasosaa muista jäsenvaltioista kannattaa sitä, tai jäsenvaltion äänioikeuden viemiseen unionin päätöksenteossa, jos muut jäsenvaltiot ovat siitä yksimielisiä. Unkari on luvannut olla Puolan kannalla.
Euroopan unionin perusoikeuskirja Euroopan unionin perusoikeuskirja, usein lyhyesti vain "perusoikeuskirja", on asiakirja, jossa määritellään Euroopan unionin tasolla pätevät perusoikeudet. Perusoikeuskirjassa nämä oikeudet on ensimmäistä kertaa määritelty laajasti ja ymmärrettävästi. Perusoikeuskirja julkaistiin jo vuonna 2000 Nizzan hallitusten välisessä konferenssissa ja uudestaan hieman muokattuna vuonna 2007, mutta tuolloin se ei vielä ollut oikeudellisesti sitova. Lissabonin sopimus sisältää kuitenkin sitovan viittauksen perusoikeuskirjaan, joten vastedes se pätee koko EU:ssa lukuun ottamatta Isoa-Britanniaa, Puolaa ja Tšekkiä, jotka neuvottelivat siihen poikkeuksen.
Isaac Deutscher Deutscher julkaisi artikkelin "Barbarismin vaara Euroopan yllä", jossa hän kehotti muodostamaan yhteisen sosialistien ja kommunistien rintaman natsismia vastaan. Tämä kannanotto kohdistui virallista kommunistisista linjaa vastaan, joka näki sosiaalidemokraattien, tai "sosiaalifasistien", olevan kommunistipuolueiden tärkeimpiä vihollisia. Deutscherista tuli trotskilainen, mutta hän katkaisi suhteensa trotskismiin vuonna 1938, vastustaen Trotskin päätöstä perustaa Neljäs Internationaali. Hän liittyi myöhemmin Puolan sosialistipuolueeseen.
Deutscher muutti Puolasta Lontooseen huhtikuussa 1939. Tämä liike mahdollisesti pelasti hänen henkensä. Hän ei koskaan palannut Puolaan eikä koskaan nähnyt perhettään uudelleen. Hän työskenteli kirjeenvaihtajana puolalais-juutalaisessa sanomalehdessä Lontoossa, jossa hän liittyi trotskilaiseen Vallankumoukselliseen työläisten liigaan. Saksan vallatessa Puolan hän opiskeli englantia ja alkoi kirjoittaa englantilaisiin lehtiin. Hän oli pian pääkirjeenvaihtaja arvovaltaisessa "The Economist" -viikkolehdessä. Hän liittyi Puolan pakolaisarmeijaan Skotlannissa 1940. Kotiuduttuaan vuonna 1942 hän liittyi "The Economist" -lehden johtoon ja hänestä tuli Neuvostoliiton suhteiden ja Euroopan politiikan asiantuntija. Hän kirjoitti myös vierailevana eurooppalaisena kirjeenvaihtajana "The Observer" -lehteen.
Lissabonin sopimus Puolan ja Tšekin vastahakoiset presidentit odottivat, kuinka sopimuksen kävi Irlannin toisessa kansanäänestyksessä; sopimuksen mentyä läpi ratifiointi saatiin Puolassa päätökseen. Lopulta myös Tšekin presidentti Václav Klaus allekirjoitti sopimuksen, kun maalle oli luvattu lokakuun 2009 Eurooppa-neuvostossa, ettei Lissabonin sopimuksen myötä sitovaksi muuttuva Euroopan unionin perusoikeuskirja velvoita Tšekkiä. Vastaava poikkeus oli jo aiemmin myönnetty Britannialle ja Puolalle.
Suomen Keskusta Suomi liittyi Euroopan Unioniin Keskustan johtaman Ahon hallituksen toimesta. Elinkeinoelämän valtuuskunnan tutkimuksen mukaan vuonna 2008 keskustan kannattajista neljännes suhtautui myönteisesti Euroopan unioniin ja puolet oli EU-vastaisia. Kolmannes keskustalaisista piti vuonna 2007 hyvänä sitä, että markka korvattiin eurolla.
Euroopan unionin energiapolitiikka Toukokuussa 2004 Euroopan Unioniin liittyi 10 uutta jäsenmaata. Vuonna 2005 näiden uusien jäsenmaiden energiakapasiteetti oli 112 GW jakautuen seuraavasti: 80 GW hiilivoimaa, 12 GW iso vesivoimaa, 12 GW kaasua, 6.5 GW ydinvoimaa ja 186 MW tuulivoimaa.
Liettua Liettua mainitaan ensi kerran historiassa vuonna 1009. Tuohon mennessä alue oli ollut jo vuosisatoja eri balttilaisten kansojen asuttama. Ensimmäinen yhtenäinen Liettua syntyi 1253, kun Mindaugas kruunattiin Liettuan kuninkaaksi. Seuraavan sadan vuoden aikana se kohosi Euroopan suurimmaksi valtioksi liittoutuen lopulta Puolan kanssa. Vuonna 1569 liiton pohjalta syntyi vapaaehtoisesti Puola-Liettuan kansainyhteisö, joka kesti aina vuoden 1795 Puolan jakoon asti, jolloin liettualaisalueet joutuivat Venäjän keisarikunnan alaisuuteen. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa Liettua itsenäistyi Venäjästä 16. helmikuuta 1918. Maailmansotien välisen ajan vuosina 1926–1940 maa oli Antanas Smetonan autoritaarisesti johtama tasavalta. Kesäkuun puolivälissä 1940 Neuvostoliitto kuitenkin miehitti Baltian maat, mukaan lukien Liettuan, josta se muodosti Liettuan SNT:n. Vuonna 1941 natsi-Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon alkoi saksalaismiehitys, joka päättyi neuvostomiehityksen palauttamiseen 1944. Liettua palautti itsenäisyytensä ensimmäisenä Baltian maana ja neuvostotasavaltana 11. maaliskuuta 1990. Vuonna 2004 Liettua liittyi Natoon ja Euroopan unioniin. Vuoden 2015 alusta alkaen maa otti käyttöön yhteisvaluutta euron.
Slovakia Slovakia () eli Slovakian tasavalta () on vuoristoinen sisämaavaltio Keski-Euroopassa. Sen naapurivaltioita ovat Tšekki, Puola, Ukraina, Unkari ja Itävalta. Slovakia kuuluu Euroopan unioniin ja sen passivapaaseen Schengen-alueeseen sekä Natoon.
Maahanmuuttajat Suomessa Euroopan unioniin liittyminen muutti Suomen maahanmuuttopolitiikkaa. Suomi hyväksyi Euroopan unionin sisäisen suhteellisen vapaan liikkumisen politiikan. Tämä on tuonut Suomeen rakennusmiehiä niin Ranskasta, Virosta kuin Puolastakin. Maahanmuuttoa aiheutti myös Jugoslavian hajoaminen ja Kosovon sota. 2000-luvulla pakolaisia on saapunut Afganistanista ja Irakista. 2000-vuosikymmenen lopulla julkista keskustelua ovat aiheuttaneet pääosin kesäisin Suomeen saapuneet Romanian romanit.
Sergei Stanišev Staniševin pääminiserikaudella 2005-2009 Bulgaria liittyi Euroopan unioniin. Pääministerikautensa jälkeen hän pääsi Euroopan parlamenttiin ja vuonna 2012 hänestä tuli Euroopan sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja.
Länsi-Euroopan unioni Länsi-Euroopan unioni perustettiin alun perin vuonna 1948 – ennen Naton ja Euroopan unionin edeltäjien perustamista. Ranska, Britannia ja Benelux-maat allekirjoittivat perustamissopimuksen, jossa ne lupailivat toisilleen keskinäistä poliittista ja sotilaallista tukea. Muita valtioita liittyi sopimukseen, mutta useiden vuosien ajan WEUn asema ei ollut käytännössä merkittävä. WEU uudistui 1980-luvun puolivälissä, jolloin EU-maat päättivät, että sen asemaa on vahvistettava siten, että siitä tulee Euroopan unionin puolustuskomponentti ja NATO:n eurooppalainen pilari.
Bulgarian historia Vuoden 2005 vaaleissa voittivat sosialistit ja sen Sergei Stanišev nimitettiin pääministeriksi laajassa koalitiohallituksessa. Huhtikuussa 2005 Bulgaria allekirjoitti Euroopan unionin liittymissopimuksen ja liittyi Unioniin vuoden 2007 alussa.
Läntinen Bug Bug tai Läntinen Bug (, , , ) on Ukrainassa, Valko-Venäjällä ja Puolassa virtaava Itämereen laskevan Veikselin vesistöön kuuluva joki. Bug saa alkunsa Ukrainan länsiosissa Lvivin alueella ja yhtyy Puolassa Varsovan pohjoispuolella vasemmalta Narewiin, joka on Veikselin oikeanpuolinen sivujoki. Joki toimii Euroopan unionin rajajokena Puolan sekä Valko-Venäjän ja Ukrainan välillä.
Polskie Koleje Państwowe Polskie Koleje Państwowe SA (PKP SA) eli Puolan valtionrautatiet on Puolan kansallinen rautatieyhtiö. PKP SA on itse asiassa PKP Group -nimisen yritysryppään emoyhtiö. Yritysrakenne muodostettiin 2001 laajemman, miltei samannimisen Puolan valtion rautatieyhtiön pohjalta; muutoksessa toteutettiin Euroopan unionin direktiivien vaatima ratahallinnon ja rautatieoperaattorin erottaminen toisistaan.
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys ”Brexit” järjestettiin 23. kesäkuuta 2016. Kansanäänestyksessä äänestäjät valitsivat, pysyykö Yhdistynyt kuningaskunta Euroopan unionin jäsenenä vai eroaako se siitä. Unionin jättämistä kannattaneet voittivat äänestyksen. Maa liittyi EU:n edeltäjään, Euroopan yhteisöön, vuonna 1973, ja EU-jäsenyys on ollut maassa merkittävä kiistakysymys koko jäsenyyden ajan.
Andrzej Lepper Lepper on tunnettu vahvan populistisesta kampanjoinnistaan ja kansalaistottelemattomuuskampanjoista. Häntä on syytetty pahoinpitelyistä, teiden tukkimisesta ja viljan kumoamisesta rautatiekiskoille hallituksen vastaisissa protesteissa. Hän vastusti ankarasti Puolan liittymistä Euroopan unioniin ja yhtenä harvoista Puolan poliitikoista vastustanut liittymistä Yhdysvaltain johtamiin sotiin.
Rail Baltica Rail Baltica on Baltian maiden, Puolan ja Suomen yhteinen liikennehanke, jossa rakennetaan Euroopan unionin tuella uusi noin 1 000 kilometrin pituinen ratayhteys Tallinnasta Baltian maiden läpi Puolan Varsovaan. Lisäksi hankkeeseen liittyy meritieyhteys tai rautatietunneli Tallinnasta Helsinkiin.
Euraasian talousunioni Myös Turkki ja Tadžikistan ovat ilmaisseet mielenkiintonsa hanketta kohtaan. Yhdysvaltain maavoimien puolustuskorkeakoulun professori Stephen J. Blank arvioi vuonna 2011, että myös Ukrainaa houkuteltaisiin unioniin. Kirgisia liittyi unionin jäseneksi toukokuussa 2015. Talousliitto on pinta-alaltaan viisinkertainen Euroopan unioniin verrattuna, mutta sen väkiluku on vain kolmannes ja talouselämän laajuus kuudennes EU:sta.
Ottawan sopimus Euroopan unionin parlamentti kannattaa päätöslauselmissaan kaikkia jäsenmaitaan liittymään Ottawan sopimukseen.
Suomi liittyi Ottawan sopimukseen marraskuussa 2011, kun eduskunta hyväksyi ehdotuksen äänin 110-47. Suomessa henkilömiinakieltoa ajoivat erityisesti rauhanjärjestöt, ulkoasiainministeriö ja presidentti Tarja Halonen. Puolustusministeriö taas vastusti sopimusta. Suomi oli ennen liittymistään ainoa Euroopan unionin jäsen, joka ei ollut allekirjoittanut Ottawan sopimusta.
2000-luvun ensikymmen Euroopan unionin laajeneminen ja integraatio jatkui. Vuonna 2004 unioni laajeni 12 maalla: uudet jäsenmaat olivat Puola, Slovakia, Tšekki, Unkari, Latvia, Liettua, Viro, Slovenia, Kypros ja Malta. Vuonna 2007 vielä Bulgaria ja Romania pääsivät jäseniksi. Unionin uusi perussopimus Lissabonin sopimus astui voimaan 1. joulukuuta 2009. Sopimuksen myötä unionille valittiin ensimmäinen presidentti, Herman Van Rompuy.
Itävalta Neuvostoliiton romahdettua Itävalta lähestyi muita Euroopan maita. Se liittyi Suomen ja Ruotsin mukana Euroopan unioniin vuonna 1995 ja otti ensimmäisten joukossa käyttöön euron vuonna 1999.
Itävallan historia Neuvostoliiton romahdettua Itävalta lähestyi muita Euroopan maita ja liittyi Suomen ja Ruotsin mukana Euroopan unioniin vuonna 1995 ja otti ensimmäisten joukossa käyttöön euron vuonna 1999.
Kansallinen Kokoomus Kokoomuksen europarlamenttiryhmä muodostui ensimmäisen kerran 1995, kun Suomi liittyi Euroopan unionin jäseneksi. Tuolloin eduskunta valitsi ensimmäiset mepit. Kokoomuksella on nykyisin kolme meppiä. Euroopan parlamentissa kokoomuksen jäsenet kuuluvat Euroopan kansanpuolueen muodostamaan ryhmään.
Puolan voivodikunnat Lääninhallitus ja voivodikunnan marsalkka suunnittelevat voivodikunnan budjetin, toimeenpanevat "sejmikin" päätökset ja käyttävät valtaansa muun muassa Euroopan Unionin tukirahoja jaettaessa.
Euroopan unioni Euroopan unionin jäsenmaat ovat riippuvaisia energian tuonnista, sillä tuonti käsitti esimerkiksi vuonna 2005 52,3 prosenttia kulutetusta energiasta. Kypros, Luxemburg ja Malta ovat lähes kokonaan riippuvaisia energian tuonnista, mutta Tanska on energian nettoviejä ja Puolan ja Britannian riippuvuus tuonnista on vähäinen.
Euro Yhteisvaluutta liittyi kiinteästi näihin Euroopan unionin, sitä edeltäneen EEC:n ja vielä varhaisemman Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustavoitteisiin, kuten pääomien ja resurssien (työvoima, raaka-aineet yms.) vapaaseen liikkuvuuteen ja maiden talouksien yhdentämiseen.
PGNiG Loppuvuodesta 2017 PGNiG teki 2,2 miljardin dollarin suuruisen sitoumuksen Norjan maakaasukentiltä Tanskan kautta Puolaan rakennettavan Baltic Pipe -maakaasuputken kapasiteetin pääosan varaamisesta 15 vuodeksi (1.10.2022–30.9.2037). Baltic Pipe -hanke on Euroopan unionin energiaturvallisuuden hankelistan keskeisiä hankkeita. Kaasukuljetusten on suunniteltu alkavan siirtoputkea pitkin vuonna 2022. Hankkeella enemmistöosuudellaan Puolan valtion kontrolloima maakaasuyhtiö pyrkii vähentämään Puolan riippuvuutta Venäjältä tuotavasta maakaasusta. Putkella voitaisiin suunnitelmien mukaan siirtää Puolaan tuotua maakaasua myös Tanskaan ja Ruotsiin.
Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskus Euroopan hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskus (lyh. hybridiosaamiskeskus tai hybridikeskus; ) on Helsingissä sijaitseva laitos, jonka tavoite on vahvistaa kokonaisturvallisuusajattelua kansallisesti, Euroopan Unionissa ja kansainvälisessä yhteistyössä. Keskeisenä tavoitteena on lisätä tietoisuutta hybridiuhkista ja yhteiskuntien haavoittuvuuksista, joita voidaan hyödyntää hybridioperaatioissa. Keskukseen voivat liittyä Euroopan unionin ja NATO:n jäsenvaltiot. Keskus aloitti toimintansa syyskuun alussa 2017, sen väliaikaisena johtajana toimii Matti Saarelainen. Hybridiuhkien torjunnan osaamiskeskuksen tutkimusjohtajaksi tuli Hanna Smith. 
Keskuksen perustamisasiakirjan allekirjoittivat 11. huhtikuuta 2017 Helsingissä Suomi, Ruotsi, Iso-Britannia, Latvia, Liettua, Puola, Ranska, Saksa ja Yhdysvallat. Paikalla olivat myös EU:n ulkosuhdehallinnon ja Naton edustajat. Espanja, Norja ja Viro liittyivät keskukseen heinäkuussa 2017.
Itäinen kumppanuus Itäinen kumppanuus on Euroopan unionin ja kuuden itäisen Euroopan maan, Armenian, Azerbaidžanin, Georgian, Moldovan, Ukrainan ja Valko-Venäjän yhteinen naapuruuspolitiikka. Kumppanuus solmittiin vuonna 2009. Ajatuksen kumppanuudesta esittivät Ruotsin ulkoministeri Carl Bildt ja Puolan ulkoministeri Radosław Sikorski vuonna 2008.
Alankomaat Toisen maailmansodan jälkeen Alankomaat on tukeutunut länteen. Alankomaat liittyi Natoon ja oli Euroopan unionin edeltäjän, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustajajäseniä. Siirtomaista on enää jäljellä Aruba, Curaçao ja Sint Maarten, kun Indonesia itsenäistyi 1949 ja Suriname 1975.
Portugalin historia Maatalousvaltainen Portugali oli pitkään Länsi-Euroopan köyhin valtio, ja monet portugalilaiset lähtivät siirtotyöläisiksi muihin Länsi-Euroopan maihin. Vuonna 1986 Portugali liittyi Espanjan kanssa EEC:hen, joka oli Euroopan unionia edeltänyt talousyhteisö. Portugalilaisen imperiumin loppuna pidetään vuotta 1999, kun Macaon kaupunki luovutettiin Kiinalle.
Lublinin unioni Unioni oli kompromissi liettualaisten itsenäisyystahtojen ja puolalaisten pakkoliitosajatusten välillä. Käytännössä Puola oli kuitenkin unionin hallitseva osapuoli, ja unionin solmimisen jälkeen liettualaiset joutuivat jatkuvasti puolustamaan autonomiaansa. Lublinin unioni esitettiin pitkään Liettuan pakkoliitoksena Puolaan sekä liettualaisessa että puolalaisessa historiankirjoituksessa. Unionin jälkeen muodostuneen valtion virallinen nimi oli "Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta", mutta valtiosta käytettiin yleisesti tasavaltaa merkitsevää "Rzeczpospolita".
Carmen Kass Huhtikuussa 2004 Kass liittyi virolaiseen Res Publica -puolueeseen, ja pyrki sen listoilta Euroopan parlamenttiin sen jälkeen, kun hänen kotimaansa Viro oli liittynyt Euroopan unioniin toukokuussa 2004. Hän keräsi noin 2000 ääntä, mikä ei ollut riittävä määrä, jotta hän olisi päässyt parlamenttiin.
Slovakia Slovakia on yksi niistä kymmenestä valtiosta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. Lisäksi se liittyi Natoon 29. maaliskuuta 2004.
Liettuan poliittinen järjestelmä Liettua liittyi puolustusliitto Naton jäseneksi 29. maaliskuuta 2004 ja Euroopan unionin jäseneksi 1. toukokuuta 2004.
Norjan kansanäänestys Euroopan unionin jäsenyydestä 1994 "Ei" -kampanjaa johti Keskustapuolueen johtaja Anne Enger Lahnstein. "Ei" -kampanjan pääteemat olivat itsemääräämisoikeuden menettäminen, jos Norja liittyisi unioniin, sekä Norjan ja EU:n väliset talouden rakenteelliset erot, sillä Norjan talous perustuu voimakkaasti luonnonvarojen hyödyntämiseen (erityisesti öljyn ja kalan), toisin kuin EU jolla on teollinen pohja taloudessa.
Kroatian politiikka Kroatia liittyi WTO:n jäseneksi 30. marraskuuta 2000. Se anoi Euroopan unionin jäsenyyttä 2003, ja hyväksyttiin virallisesti vuonna 2004 hakijavaltioksi. Jäsenyysneuvottelujen ehtona oli yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen ICTYn kanssa. Liittymisneuvottelut alkoivat syksyllä 2005 samanaikaisesti Turkin kanssa ja päättyivät 2011. 22. tammikuuta 2012 Kroatiassa pidettiin kansanäänestys EU-jäsenyydestä. Äänioikeutetuista 44 % kävi äänestämässä, joista kaksi kolmasosaa kannatti liittymistä Euroopan unioniin. Kroatia on ollut EU:n jäsen 1. heinäkuuta 2013 alkaen.
Kroatia Kroatia liittyi WTO:n jäseneksi 30. marraskuuta 2000. Se anoi Euroopan unionin jäsenyyttä 2003, ja hyväksyttiin virallisesti vuonna 2004 hakijavaltioksi. Jäsenyysneuvottelujen ehtona oli yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen ICTY:n kanssa. Liittymisneuvottelut alkoivat syksyllä 2005 samanaikaisesti Turkin kanssa ja päättyivät 2011. 22. tammikuuta 2012 Kroatiassa pidettiin kansanäänestys EU-jäsenyydestä. Äänioikeutetuista 44 prosenttia kävi äänestämässä, joista kaksi kolmasosaa kannatti liittymistä Euroopan unioniin. Kroatia on ollut EU:n jäsen 1. heinäkuuta 2013 alkaen.
Unkari Varsovan liitosta vapautunut Unkari liittyi Natoon vuonna 1999 ja on yksi niistä kymmenestä valtiosta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004.
Euroopan unionin pohjoisin piste Tanska ja sen myötä Grönlanti liittyi EEC:hen 1973. Pohjoisin piste sijaitsi Grönlannin pohjoiskärjessä (83°37’39”N).
Euroopan unionin historia Vuonna 1973 EY:hyn liittyi Iso-Britannia, Irlanti ja Tanska, ja tämän jälkeen yhteisö alkoi hiljalleen laajeta nykyisiin mittoihinsa.
Kuolemanrangaistuksen vastainen päivä Kuolemanrangaistuksen vastainen päivä on Euroopassa vuosittain 10. lokakuuta järjestettävä päivä, jolla halutaan herättää kuolemanrangaistuksen vastaista mielialaa. Päivää vietettiin ensimmäisen kerran lokakuussa 2007. Asiasta päätti 26. syyskuuta 2007 Euroopan neuvosto, jonka tarkoituksena oli viettää päivää yhdessä Euroopan unionin jäsenmaiden kanssa. Puola kuitenkin vastusti päivän viettämistä, joten asiasta ei voitu tehdä yhteistä päätöstä.
Kaliningradin alue Koska Kaliningradin alueella ei ole maayhteyttä muuhun Venäjään, vaan sinne pitää kulkea joko Liettuan tai Puolan kautta eli Euroopan unionin ja Naton alueen kautta, se on aiheuttanut poliittisia ongelmia. Lisäksi on keskusteltu muun muassa EU:n ja Venäjän välisestä viisumivapaudesta. Venäjä toivoo, että Kaliningradin alueen asukkaat voisivat esteettömästi matkustaa Eurooppaan.
EU3 Saksa puolestaan on Euroopan unionin taloudellisesti merkittävä jäsenvaltio, jonka aikomus luopua ydinvoimasta ja ryhtyä lisäämään venäläisen maakaasun käyttöä vaikuttaa erityisesti Venäjän suuntaan ja myös Viron, Latvian, Liettuan sekä Puolan idänsuhteisiin.
Suomi Suomi liittyi Euroopan unioniin 1. tammikuuta 1995. Yhteisvaluutta euron käyttöön Suomi siirtyi yhtenä ensimmäisistä maista 1. tammikuuta 2002.
Votka Euroopan unionin määräysten mukaan votkan minimivahvuus on 37,5 prosenttia. Lukuun ottamatta muutamia maustettuja versioita votka sisältää ainoastaan vettä ja etanolia. Suurimmat votkan valmistusmaat ovat Venäjä, Puola, Suomi, Yhdysvallat, Kanada ja Ruotsi.
Kreetan historia Kreetan infrastruktuurin kehittäminen edistyi, kun Kreikka vuonna 1981 liittyi Euroopan unioniin ja saarelle alkoi tulla teknologiaa ja rahaa. Esimerkiksi uusia teitä on rakennettu, jotta kreetalaiset tuotteet saataisiin markkinoille nopeammin. Myös maatalouden tarvitsemat kastelujärjestelmät ovat Euroopan unionin ansiosta kehittyneet. Talvisin saarella tuotetaan Keski-Euroopan markkinoille esimerkiksi salaatteja, meloneja, kukkia, tomaatteja, mansikoita ja kurkkuja. Viime vuosien aikana kreetalaiset ovat alkaneet Italiaan myynnin sijasta pullottaa ja markkinoida oliiviöljyjään itse. Kreikka myönsi vuonna 1953 Yhdysvalloille luvan rakentaa tukikohtia maahan, ja niitä rakennettiin myös Kreetalle, samoin kuin rakennettiin Naton tukikohtia, joista nykyisin on jäljellä enää yksi, Soúdanlahdella.
Kreeta Kreetan infrastruktuurin kehittäminen edistyi, kun Kreikka vuonna 1981 liittyi Euroopan unioniin ja saarelle alkoi tulla teknologiaa ja rahaa. Esimerkiksi uusia teitä on rakennettu, jotta kreetalaiset tuotteet saataisiin markkinoille nopeammin. Myös maatalouden tarvitsemat kastelujärjestelmät ovat Euroopan unionin ansiosta kehittyneet. Talvisin saarella tuotetaan Keski-Euroopan markkinoille esimerkiksi salaatteja, meloneja, kukkia, tomaatteja, mansikoita ja kurkkuja. Viime vuosien aikana kreetalaiset ovat alkaneet Italiaan myynnin sijasta pullottaa ja markkinoida oliiviöljyjään itse. Kreikka myönsi vuonna 1953 Yhdysvalloille luvan rakentaa tukikohtia maahan, ja niitä rakennettiin myös Kreetalle, samoin kuin rakennettiin Naton tukikohtia, joista nykyisin on jäljellä enää yksi, Soúdanlahdella.
Slovenian historia Slovenia liittyi Natoon 29. maaliskuuta 2004 ja Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004 ja otti vuoden 2007 alusta käyttöön euron tolarin tilalle.
Kyproksen tasavalta Kyproksen tasavalta liittyi Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004. Virallisesti unioniin kuuluu koko saari, mutta käytännössä vain eteläosa. Maan talous kasvoi EU-jäsenyyden alkuvuosina, mutta vuonna 2009 se joutui Kreikan tavoin talouskriisiin osana maailmanlaajuista kriisiä. Yhtenä tekijänä maan ongelmissa olivat rahoitussektorin suuret lainat Kreikkaan. Kypros alkoi toipua kriisistä vuonna 2015.
Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä Vuonna 1999 perustetun ryhmän ajavina voimina on pidettiin Irlannin Fianna Fáilia ja Italian Alleanza Nazionalea. Puolan liityttyä Euroopan unioniin puolalaiset nousivat ryhmän suurimmaksi kansallisuudeksi. Ryhmässä oli kuitenkin merkittäviä poliittisia erovaisuuksia. Laajasti ottaen se oli kansalliskonservatiivinen, ja joidenkin jäsenten lausunnot aiheuttivat kotimaassa kritiikkiä Fianna Fáilia kohtaan.
Videopelilainsäädäntö Suomessa Suomessa peleihin liittyy kuluttajansuojalaki, jossa määritellään esimerkiksi oikeus palauttaa tuote 30 päivän kuluessa ostoksesta, ja mikäli ostettuun tuotteeseen liittyi jokin tilaus (subscription), sekin peruuntuu, kun tuote palautetaan. Suomen lainsäädäntöön kuluttajansuojakysymysten suhteen on vaikuttanut myös Euroopan Unionin kuluttajansuojadirektiivit. EU:n ja Suomen lainsäädännöt pätevät kuitenkin suoranaisesti ainoastaan fyysisiin ostoihin. Digitaalisissa myynneissä käytännöt vaihtelevat. Esimerkiksi Steam, yksi suurimmista digitaalisista videopelien kauppapaikoista, takaa kuluttajalle Euroopan Unionin Kuluttajansuojadirektiivin mukaisen 14 päivän palautusoikeuden, joskin vain jos peliä on pelattu alle 120 minuuttia.
Varsova Varsova ( , jidd. וואַרשע Varshe, , , ) on Puolan pääkaupunki. Se sijaitsee Veikselin varrella noin 370 kilometrin päässä Itämerestä. Vuonna 2017 Varsovassa asui 1 758 143 ihmistä (lähialueineen 2,4 miljoonaa). Varsova on Euroopan unionin kahdeksanneksi suurin kaupunki.
AKEL Kypros liittyi Euroopan unioniin vuonna 2004. Tuolloin järjestettiin myös saaren ensimmäiset europarlamenttivaalit. AKEL tuli niukasti toiseksi, saaden 27,9 % äänistä ja kaksi paikkaa europarlamenttiin. AKELin europarlamentaarikot ovat Adámos Adámou ja Kyriákos Triantafyllídis. AKELin edustajat kuuluvat Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmään.
Färsaaret Färsaaret ei kuulu kaikkiin järjestöihin, joihin Tanska kuuluu, kuten Euroopan unioniin. Tanska liittyi EU:ta edeltäneeseen Euroopan yhteisöön 1973, mutta Färsaarten parlamentti äänesti seuraavana vuonna yksimielisesti jäsenyyttä vastaan. Yhteisön ulkopuolelle se jäi lähinnä kalastuspolitiikan takia. Färsaaret neuvottelee kalastuskysymyksistä ja esimerkiksi kauppapolitiikasta itsenäisesti EU:n ja yksittäisten valtioiden kanssa.
Kaliningradin alue Neuvostoliiton hajotessa Kaliningradin alue jäi erilleen muusta Venäjästä. Matka Kaliningradista Venäjän muihin osiin on rajoja ylittämättä mahdollista vain meritse tai ilmateitse. Kaliningradin alueen rajanaapurit Liettua ja Puola ovat kumpikin sekä Euroopan unionin että Naton jäseniä ja Schengen-aluetta.
Riika Neuvostoliiton hajottua Riiasta tuli 17. syyskuuta 1991 jälleen itsenäisen Latvian pääkaupunki. Vuonna 2004 Latvia liittyi Natoon ja Euroopan unioniin. Vuonna 2004 halpalentoyhtiöiden tulo johti matkailijoiden määrän kasvuun.
Ruotsin poliittinen järjestelmä Ruotsi on ollut Pohjoismaiden neuvoston jäsen sen perustamisesta saakka. Vuonna 1995 Ruotsi liittyi yhdessä Suomen ja Itävallan kanssa Euroopan Unioniin. Ruotsi on myös aktiivijäsen YK:ssa ja muissa järjestöissä kuten OECD ja IMF.
Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit Liettua liittyi Euroopan unioniin vuonna 2004, ja puolue sai kaksi edustajaa saman vuoden europarlamenttivaaleissa. Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa puolue sai 14,6 % äänistä ja 25 edustajaa Seimasiin.
Indiana Sisällissodassa Indiana oli Unionin puolella. Yli liittyi Unionin armeijaan ja indianalaisten joukko oli Pohjoisvaltioista toiseksi suurin. Näiden lisäksi liittyi paikallisjoukkoihin.
Ariane 5 Ariane 5 Generic (G) on raketin alkuperäisen version nimi. Sillä voitiin laukaista 6200 kg painava satelliitti geostationaariselle siirtoradalle (GTO).
Cluster (avaruuslento) Ensimmäisen kerran Cluster-satelliitit yritettiin laukaista Ariane 5-kantoraketin ensilennolla (Ariane-501) Kourousta 4. kesäkuuta 1996. Laukaisu päätyi raketin ohjausjärjestelmän virhetoiminnon takia tilanteeseen, jossa raketti räjäytettiin turvallisuussyistä.
Ariane 5 Ariane 5 on suuri eurooppalainen kertakäyttöinen kantoraketti. Se on kehitetty ESAn kantorakettiohjelmassa. Sen valmistaja on "Arianespace". Teollisen valmistuksen pääurakoitsija on EADS Space Transportation-yhtiö. Raketit laukaistaan ESAn avaruuskeskuksesta Guyanan avaruuskeskuksesta, Etelä-Amerikasta.
Ariane 5 31.3.2011 noin klo 00:40 Suomen aikaa Ariane 5 yritti laukaista Yahsat- ja NewDawn-tietoliikennesatelliitit. Raketin päämoottori käynnistyi, mutta järjestelmä sammutti sen 7 sekunnin sisällä eikä boosterimoottoreita käynnitetty. Raketti joutuu teknisen tutkimuksen kohteeksi ennen seuraavaa laukaisuyritystä. Syynä oli Vulcain-moottorin suuttimen mekanismi, joka ei viallisten komponenttien takia sallinut suuttimen normaalia liikettä. Vika oli huhtikuun puoliväliin (2011) mennessä korjattu.
TerreStar Space Systems/Loralin piti toteuttaa myös toinen satelliitti. Se piti laukaista vuonna 2010 Ariane 5-raketilla? TerreStarin konkurssiuhka merkinnee tämän satelliitin muodostuvat tappioksi myös SS/L-yhtiölle.
James Webb -avaruusteleskooppi JWST:n laukaisu on ensimmäinen kerta, kun pääosin Nasan toteuttama avaruusteleskooppi laukaistaan eurooppalaisella kantoraketilla, ESA:n Ariane 5 -kantoraketilla. Kustannusylitysten kohdalla oli lähellä, että kantoraketin "väärään kansallisuuteen" liittyvä keskustelu alkaisi. Kustannusylitykset olivat kuitenkin niin suuria, että satojen miljoonien dollareiden arvoista raketin lisäkustannusta ei haluta NASAn maksettavaksi, jos eurooppalaisesta raketista luovuttaisiin.
Ariane 5 Kesällä 2010 Astrium Space Transportation-yhtiö sai 10 miljoonan euron suuruisen ja 15 kk kestävän urakan toteuttaa Ariane 5-rakettia pienemmän vuonna 2025 käyttöön saatavan kantoraketin esisuunnitteluN. ESAn ministerikokous päättää toteutusohjelmasta vuoden 2012 lopussa. Uusi raketti vaikuttaa Sojuzin kokoluokan raketilta - voi olla mahdollista, että ESA pyrkii luomaa niin luotettavan raketin (jota Ariane 5 ei ole), että sitä voitaisiin käyttää avaruuslentäjien kuljettamiseen avaruuteen?
Ariane 1 Ariane 1 oli kolmivaiheraketti:
Ariane 1, Ariane 2 ja Ariane 3 perustuivat tähän rakettiin. Ariane 4 korvasi sen 1986. Vasta Ariane 5 oli täysin erilainen kantoraketti. Raketin nostokyvyn kasvu tapahtui siis samaan tapaan kuin esimerkiksi amerikkalaisen Delta II -kantoraketin kohdalla.
Ariane 5 Ensimmäinen Ariane 5 -laukaisu (lento 501) 4. kesäkuuta 1996 päätyi raketin asennonsäätöä ohjaavan ohjelmiston virhetoiminnon takia tilanteeseen, jossa raketti lensi väärään suuntaan. Raketti tuhottiin räjäyttämällä se 40 sekuntia laukaisun alun jälkeen. Raketin Ada-kielinen ohjelmisto sisälsi vanhaa koodia Ariane 4 -raketista ja datan muuntamisessa 64-bittisestä reaaliluvusta 16-bittiseen tapahtui virhe. Tämä johti väärään ohjauskomentoon. Laukaisussa oli lähellä se, että raketista putoavat romut vahingoittavat laukaisua katsoneita VIP-vieraita. Laukaisussa menetettiin 4 ESAn Cluster-satelliittia.
Ariane-rakettiperhe Ensimmäinen Ariane-kantoraketti laukaistiin Guyanasta 24. joulukuuta 1979. Ariane-raketteja rakentaa, myy ja laukaisee Arianespace-yhtiö. Sen alihankkina toimii mm. EADS Space Transportation, joka vastaa suuresta osasta Ariane 5-raketin tekniikasta.
Vega (raketti) Ennen Vega-raketin käyttöönottoa ESA:lla oli käytössään ja Guayanasta laukastavana vain oma raskas Ariane 5 ja keskiraskas venäläisvalmisteinen Sojuz. Kevyt kantoraketti puuttui. Ariane 5 valmistetaan pitkälti Ranskassa ja Saksassa. Osin tästä syystä Italia ajoi vahvasti Vega-raketin kehitystä ja siitä lopulta tuli raketin päävalmistusmaa.
Galileo (satelliittipaikannusjärjestelmä) Ensimmäiset tämän Full Operational Constellation eli FOC-sarjan satelliitit laukaistaan vuoden 2012 puolivälissä ja sen jälkeen kaksi satelliittia joka kolmas kuukausi. Vuoden 2010 alussa EU päätti ostaa kymmenen venäläistä Sojuz-kantorakettia Galileo-satelliittien laukaisuun. Galileon laukaisuissa on ehto, että ne pitää laukaista avaruuteen EU:n alueelta, eli käytännössä Kourousta. Arianespace solmi tammikuussa 2012 ESAn kanssa sopimuksen myös Ariane 5 -raketin käytöstä Galileo-satelliitien laukaisussa.
Ariane 5 Ariane 5 korvasi Ariane 4 -kantoraketin. Ariane 5:n kehitystyö kesti kymmenen vuotta ja maksoi 7 miljardia euroa. Ariane 5 oli suunniteltu laukaisemaan ESAn Hermès-avaruussukkula, jota ei kuitenkaan toteutettu. Toinen syy suuren kantoraketin toteutukseen oli oletus siitä, että jatkossa tietoliikennesatelliitit ovat hyvin suurikokoisia ja toteutuneena tavoitteena laukaista kaksi suurta tietoliikennesatelliittia yhdellä laukaisulla geostationaariselle kiertoradalle.
Ariane 5 Ariane 5 pystyy nostamaan geostationaariselle siirtoradalle (GTO, jonka apogeum on 36 000 km) 6 200 kg painavan satelliitin. Ariane 5 -rakettia on tarkoitus kehittää siten, että nostokyky nousisi 12 000 kg:aan.
Arianespace 2000-luvun alussa Arianespace myi puolet niin sanotuista kaupallisista geostationaarisen siirtoradan laukaisuista, eli puolet länsimaiden siviilitietoliikennesatelliittien laukaisuista. Vuodesta 1984 vuoteen 2004 tehtiin Ariane 4 ja Ariane 5 -raketeilla noin 130 kaupallista laukaisua, eli noin 7–8 laukaisua vuosittain. Vuosina 2000–2010 Arianespace laukaisi vuosittain puoli tusinaa Ariane 5 -rakettia, mikä on tuotannon kannattavuuden kannalta liian vähän.
Euroopan avaruusjärjestö ESAn kantoraketti-ohjelma on kehittänyt Ariane- ja Vega-kantoraketit. Ariane 5 -rakettien kaupallinen myynti tapahtuu Arianespace-yhtiön kautta. Ohjelma kehittää Ariane 5:stä voimakkaampaa versiota. Ohjelma kehitti pienemmän italialaisen Vega-raketin, jonka esilento tehtiin 13. helmikuuta 2012. Venäläisen Sojuz-kantoraketin käyttö ESAssa kuuluu myös sen tehtäviin. Ensimmäinen Sojuz-laukaisu Kourousta tapahtui syksyllä 2011.
Ariane 5 Ariane 5 ES ATV-kantorakettiversio on suunniteltu ATV-huoltoaluksen laukaisuun. Sillä voidaan laukaista 21 000 kg matalalle maatakiertävälle radalle.
Sojuz (raketti) Vuonna 2011 Sojuz-laukaisuja aletaan tehdä Euroopan Kouroun avaruuskeskuksesta. Laukaisuja on vuoden 2010 lopulle mennessä varmistunut 17 kappaletta muutamalle seuraavalle vuodelle. Tämä merkitsee Baikonurin kosmodromin työkuorman vähentymistä, mutta Venäjä onkin indikoinut siirtävänsä keskuksen toiminnan omalle maaperälleen muutamassa vuodessa. Ongelma on suurempi Arianespacen Ariane 5-raketille, jonka käyttö on vuosikymmenen ajan ollut liian vähäistä. Nyt 16 seuraavan muutaman vuoden tilatusta Ariane 5-laukaisusta omaa option vaihtaa Ariane 5-laukaisu Sojuz-laukaisuun.
Athena-Fidus CNES ja Thales Alenia Space-yhtiö solmivat satelliitin toteutussopimuksen 9. helmikuuta 2010. Satelliitin toteutus maksaa 275 miljoonaa euroa. Se laukaistaan Ariane 5 -raketilla tai Sojuz-raketilla Kourousta. Satelliitti toimii EHF/Ka-taajuuskaistoilla tuottaen kolmen gigabitin tiedonsiirtokapasiteetin. Se tulee palvelemaan Ranskan ja Italian siviiliturvallisuusorganisaatioita, satelliitissa on sekä italialainen että ranskalainen tietoliikennehyötykuorma. Satelliitin komentokeskus tulee Ranskaan. Järjestelmää varten rakennetaan 580 Athena-Fidus-maa-asemaa. Myös mobiileilta asemilta, mm. UAV-ilma-aluksilta, voidaan olla yhteydessä satelliittiin.
Satelliitti perustuu Spacebus B2-tietoliikennesatelliittiin ja painaa noin 3 000 kg.
Ariane 5 Raketin toinen vaihe kuljettaa hyötykuorman halutulle radalle. Ariane 5G-versio käyttää hypergolista EPS (Étage à Propergols Stockables/Storable Propellant Stage) vaihetta, mutta Ariane 5 ECA-versio uudempaa kryogeenista ESC:tä (Étage Supérieur Cryotechnique/Cryogenic Upper Stage).
Spacebus Laukaisuista pääosa tehtiin Ariane 4-raketeille, mutta Atlas, Ariane 5 ja Delta IV laukaisuja tehtiin.
Saturn V Muut nykyiset lähinnä satelliittien laukaisuun käytetyt raketit ovat huomattavasti pienempiä. Eurooppalaisen Ariane 5:n uusimman version Ariane 5 ECA:n kapasitetti on 10 000 kg geostationääriselle siirtoradalle (GTO). Yhdysvaltalainen Delta 4 Heavyn kapasiteetti on 13 100 kg GTO:lle. Atlas V-raketin kapasiteetti on 25 000 kg LEO:lle ja 13 605 kg GTO:lle.
Luettelo Suomen avaruustoiminnasta Cluster on ESAn Maan magnetosfääriä tutkivan neljän satelliitin parvi (engl. "cluster"). Clusterilla mitataan Maan magneettikentässä liikkuvia hiukkasia ja sähkömagneettisia ilmiöitä, erityisesti aurinkotuulen vaikutuksia. Laukaisu Ariane 5 -kantoraketin ensimmäisenä lentona epäonnistui 4. kesäkuuta 1996. Raketin asennonsäädön ohjelmoinnissa oli virheitä, jotka johtuivat Ariane 4 -kantoraketin vastaavien tietokoneohjelmistojen uudelleenkäytöstä vajavaisin päivityksin. Vuonna 2004 Ariane 5:n, joita on laukaistu parikymmentä kappaletta, luotettavuus oli vain 87 %, mutta on noussut siitä tasaisesti. Raketin tuhoutuminen oli kova isku ESA:lle, mutta päätös korvaavien satelliittien rakentamisesta tehtiin pian.
Energija (raketti) Energijan ydin perustui yhteen päämoottoriin ja apumoottoreihin kuten myöhempi Euroopan avaruusjärjestön Ariane 5-kantoraketti. ESA pohti Hermes-sukkulansa laukaisua Ariane 5:n avulla, mutta organisaation resurssit eivät riittäneet projektin viemiseen edes prototyyppivaiheeseen. Neuvostoliiton vakoilijat jäivät kiinni 1987 Ariane 5:n suunnittelutietojen hankkimisesta, vaikka oma isompi kantoraketti oli jo valmis.
Ariane 5 Vuoden 2009 lopussa ja huhtikuussa 2010 Ariane 5-laukaisun lähtölaskenta piti keskeyttää ja lykätä laukaisua raketin vetytankkien väärän paineistuksen tai paineistusmittauksen vuoksi. Joulukuussa 2009 tämä viivästytti laukaisua 9 vuorokautta. Arianespace asetti tutkimusryhmän selvittämään ongelman alkuperää.
Ariane 5 Vuoden 2009 lopulla alkoi kuulua huhuja keskikokoisen Ariane 6-kantoraketin ja suuren eurooppalaisen kantoraketin rakentamisesta. Toukokuussa 2010 Saksa on ilmaissut, ettei se ole valmis panostamaan lainkaan mahdolliseen Ariane 6-ohjelmaan (myös termiä "next generation launcher" on käytetty) ESAn puitteissa. Ranska on ajatunut tätä ideaa noin vuoden ajan. Ariane 5 laukaisuja on 2000-luvulla tehty 5-7 kappaletta vuodessa, kun alun perin tuotannon "break-even"-pisteen oli ajateltu olevan 10 vuosittaisen laukaisun kohdalla. ESAn rahoittamat Ariane 5 kehitysohjelmat ovat auttaneet Ariane 5-rakettia rakentavaa teollisuutta ylläpitämään toiminan. Vuonna 2008 ESAn ministerikokouksessa Ariane 5-ohjelmaan kuuluvat maat panostivat noin miljardi euroa Ariane 5:n Midlife Extensioniin. Kahden miljardin euron panostus uuteen kehitysohjelmaan tulisi väitetysti tehdä viimeistään vuoden 2012 lopussa uudestaan, jotta vuonna 2017 olisi käytössä suuremman nostokyvyn omaava Ariane 5. Ennen joulua 2010 ESAn miehitettyjen lentojen komitea ei pystynyt päättämään jatkaako ESA ISS-avaruusaseman rahoitusta vuodesta 2015 vuoteen 2020 asti, koska Arianespace oli vaatinut kahdeksi vuodeksi 120 M€/vuosi tukea Ariane 5:n tuotannon ylläpitoon, kun edellinen 200 M€/vuosi tukiohjelma EGAs päättyi vuoden 2010 lopussa. Vaadittu tuki on kaksivuotinen, koska ESAn ministerikokous vuonna 2012 päättää seuraavasta - todennäköisesti pitempiaikaisesta - tukipaketista. Maaliskuussa 2011 ESAn neuvosto päätti siitä, että Arianespacea tuetaan 120 miljoonalla eurolla vuodessa kahden vuoden ajan.
Ariane-rakettiperhe Kokonaisuutena Ariane-raketit ovat olleet luotettavia. Vuoteen 2006 mennessä 196 Ariane-lennolla on laukaistu 290 satelliittia, joista 271 onnistuneesti. (223 pääkuormana + 48 toissijaista). Ariane-raketit ovat vieneet kiertoradalle yhteensä 575 000 kg hyötykuormat.
Spacebus 4 laukaisua Ariane 5:llä ja yksi Pitkä Marssi raketilla.
Hermès (sukkula) Hermès oli tarkoitus laukaista Ariane 5-kantoraketilla, eikä sukkulassa ollut lainkaan omia voimakkaita rakettimoottoreita.
Vinasat Ohjelman ensimmäinen tietoliikennesatelliitti laukaistiin avaruuteen Guyanan avaruuskeskuksesta Ariane 5-raketilla.
Ariane 2 Ariane 2 oli ESAn Ariane-kantorakettiperheen toinen raketti. Se perustui Ariane 1 -kantorakettiin.
Ariane 3 Ariane 3 oli ESAn Ariane-kantorakettiperheen kolmas raketti. Se perustui Ariane 1 -kantorakettiin.
Automated Transfer Vehicle ATV laukaistaan Ariane 5 -kantoraketilla Guyanan avaruuskeskuksesta Kourousta, Ranskan Guyanasta. Se telakoituu automaattisesti venäläiseen Zvezda-moduuliin.
Ariane 5 Ensimmäiseen rakettivaiheeseen kuuluu myös kaksi kiinteäajoainemoottoria, jotka tuottavat lähdössä yli 90% koko raketin työntövoimasta. Booster-raketit ovat yli 30 metriä korkeita ja niissä on kussakin 237,8 tonnia ajoainetta. Ajoaineesta 18 % on alumiinia (polttoaine) ja 68 % ammoniumperkloraattia (hapetin). Loput 14 % on sidosainetta.
Liinakivääri Putken suulle asennetaan erikseen metallikuorinen raketti, johon on liitetty ohut teräsvaijeri. Vaijeriin puolestaan kytketään erityisessä niin sanotussa kampatelineessä vyyhditty 5 millimetrin vahvuinen lähettiköysi. Joissakin raketeissa on lisäksi kärjessä erillinen merkkivalo, joka syttyy kun raketti laukaistaan.
Rosetta Rosetta oli alun perin tarkoitus laukaista 12. tammikuuta 2003 kohtaamaan komeetta 46P/Wirtanen vuonna 2011. Ariane 5:n laukaisu epäonnistui 11. joulukuuta 2002, ja siksi Rosettaa ei uskallettu laukaista vuoden 2003 alussa. Tämän takia komeetan uudeksi kohteeksi piti valita komeetta 67P/Tšurjumov–Gerasimenkon, joka saavutettaisiin vuonna 2014.
KARI (avaruusjärjestö) Koreassa koottu yli 300 miljoonaa dollaria maksanut COMS tietoliikenne- ja sääsatelliitti laukaistaan vuonna 2010 Kourousta Ariane 5-kantoraketilla. Se toimii vähintään 7 vuotta.
RASCOM Thales Alenia Space myi vuonna 2008 RASCOMSTAR-QAF-yhtiölle toisen satelliitin. Se laukaistiin Ariane 5-raketilla 3. alokuuta 2010.
B-SAT BSAT-2c on Orbital Sciences Corporationin valmistama - se perustuu yhtiön satelliittirunkoon STAR Bus. Se laukaistiin Ariane 5-raketilla 6. marraskuuta 2003.