mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kikka Neljäs pitkäsoitto ilmestyi 1993, ja laman hengessä nimikkokappale oli "Käyrä nousemaan". Tämän lisäksi hitti saatiin kappaleesta "Tartu tiukasti hanuriin", jota Kikka ei itse olisi halunnut laulaa. Albumilla oli monia hitaita kappaleita, jotka eivät purreet yleisöön yhtä hyvin kuin hittikappaleet. Tämä olikin jonkinasteinen muutos edellisiin albumeihin verrattuna. Myös albumin kannet olivat hillitympiä ja naisellisempia. Tässä vaiheessa myös LP-levyt olivat jo osin poistuneet myynnistä, ja Kikka on arvellut tämän vaikuttaneen levymyyntiin. Toisaalta hän kertoo itse tuolla albumilla olleen eniten keikkaohjelmistossa säilyneitä kappaleita. Albumi jäi Kikan toiseksi viimeiseksi kultalevyksi. Vuonna 1994 ilmestyi viimeinen Kikka-albumi, jolla aiemmat tekijät olivat mukana. Kappaleiden lyriikat muuttuivat yleisesti vähemmän rohkeiksi, ja tarkoituksena oli pyrkiä enemmän perinteisen iskelmän suuntaan sanoituksessa. Sävellykset kyseisellä albumilla puolestaan ovat kuitenkin hyvin diskohtavia. Kultalevy jäi todella täpärälle; kultalevyrajaa laskettiin 20 000 kappaleeseen vuoden 1994 alusta, ja albumi myikin lähes tuon verran. Albumilla on muun muassa duetto Kari Tapion kanssa sekä Jukka Virtasen sanoittama kappale. Kikka on kertonut kärsineensä ns. burn outista tuohon aikaan.
Parhaat 1990–2000 Kikka Laitinen Co. Parhaat 1990–2000 on suomalaisen laulajan Kikka Laitisen yhtyeen kokoelma-albumi. Se julkaistiin 2013. Se on äänitetty mm. JJ-studiolla Tampereella ja Finnvoxilla Helsingissä. Remasteroinnin on tehnyt Studio Popissa vuonna 2013 Jorma "Hämis" Hämäläinen. Kannen on suunnitellut Timo Honkanen. Sävellykset ja sanoitukset ovat pääosin Kikka Laitisen käsialaa. Kokoelma sisältää useita hittikappaleita vuosien varrelta, mm. Mä tahdon luoksesi tulla, Sydän valvoo, Omenapuut ja Kun radio auki on sekä harvinaisia helmiä.
Kikka Laitinen Co. Kikka Laitinen Co. on suomalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Yhtye on julkaissut 8 albumia, joista tuorein on vuonna 2018 julkaistu "Puut, linnut ja taivas".
Kikka Kikka (oikealta nimeltään Kirsi Hannele Sirén, o.s. Viilonen) (26. lokakuuta 1964 Tampere – 3. joulukuuta 2005 Tampere) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hän tuli tunnetuksi seksipommi-imagostaan ja vihjailevia sanoituksia sisältäneistä iskelmistään.
Nakajima Kikka Me 262 -hävittäjään verrattuna Nakajima Kikka oli merkittävästi pienempi, ja sen rakenne muistutti enemmän perinteisiä potkurihävittäjiä, koska koneessa oli suorat siivet nuolisiipien sijasta. Kikan päälaskutelineet olivat A6M Zero -hävittäjästä ja nokkapyörä Yokosuka P1Y -pommikoneen kannuspyörä.
Kikka Laitinen Kirsi-Marja ”Kikka” Laitinen (s. 8. lokakuuta 1960 Lempäälä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, sanoittaja ja säveltäjä. Musiikin tekemisen ja esittämisen ohella hän luennoi omiin kokemuksiinsa pohjautuen työhyvinvoinnista, yrittäjyydestä, tekijänoikeuksista ja henkisestä voimasta.
Nummelan ponitalli Timo Rinne on huippuratsastaja, joka on myös Katin serkku. Timo ihastuu Kikkaan "Itketyssuon armoilla"- kirjassa ja kiristää Kikkaa olemaan hänen tyttöystävänsä, tai muuten hän kertoo Repelle mitä Itketyssuolla tapahtui. Lopuksi kuitenkin Timo pyysi Kikalta ja Repeltä anteeksi kirjassa "Tuulinen torni", jossa hän sai aika opetuksen tapeltuaan Repen kanssa. Kuitenkin kirjassa "Vaunukello" Timo haluaa Kikan parikseen hiihtoratsastukseen, ja mustasukkainen Repe, joka halusi pyytää Kikkaa parikseen, näkee miten he poistuvat paikalta. Harjoituskierroksella kuitenkin Repen pari Siru loukkaantuu, ja Timon hevonen Capital loukkaantuu, joten Repe sai sittenkin Kikan parikseen.
Suomalaisia rakkaustarinoita 3 Suomalaisia rakkaustarinoita 3 on suomalaisen säveltäjän Kikka Laitisen ja yhtyeen Kikka Laitinen Co. studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2012. Äänitykset tehtiin Edu Kettusen ja Pate Kerkolan studioissa Kemiössä ja Paimiossa ja CD masteroitiin Helsingissä Chartmakersilla.
Suomalaisia rakkaustarinoita 2 Suomalaisia rakkaustarinoita 2 on suomalaisen säveltäjän Kikka Laitisen ja yhtyeensä Kikka Laitinen Co. studioalbumi joka julkaistiin 1. lokakuuta 2008. Äänitykset on tehty poikkeuksellisesti analogisesti JJ-studiossa, Juuso Nordlundin toimiessa tuottajana ja miksaajana. Albumin soundi on pehmeä ja luonnollinen.
Kikka Laitinen Yhtyeen edellinen albumikokonaisuus julkaistiin trilogiana Suomalaisia rakkaustarinoita. Suomalaisia rakkaustarinoita osa 1 julkaistiin vuonna 2006, Suomalaisia rakkaustarinoita 2 vuonna 2008 ja Suomalaisia rakkaustarinoita 3 vuonna 2012. Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogian tunnetuimmat laulut ovat ”Ei surullista”, ”Onni on pienissä asioissa", ”Tatuoitu neitoperhonen”, ”Suomalaisia rakkaustarinoita”, ”Jospa ne kaksi poikaa”, ”Da?”, ”Enää linnut laula ei” ja ”Rakkaus naista kuljettaa”. Muita tunnettuja Kikka Laitinen Co. -yhtyeen kappaleita ovat "Vaikka yhden keskikaljan", ”Sun mielikielisuudelma”, ”Kun radio auki on”, ”Sydän valvoo”, ”Omenapuut”, ”Mä tahdon luoksesi tulla”, jotka löytyvät myös vuonna 2013 julkaistulta kokoelmalevyltä Kikka Laitinen Co. Parhaat 1990–2000.
Kikka Uutta albumia saatiin odottaa vuoteen 2000 asti, vaikka jo "Rakkauden talo" -singlen sisäkannessa vihjataan uudesta albumista. Vuonna 2000 Kikka yritti tehdä paluuta uudella albumilla, mutta levy-yhtiö ja tekijät olivat vaihtuneet eikä levy menestynyt. Ainoastaan manageri pysyi samana. Kikka oli halunnut itse vaihtaa levy-yhtiötään Audiovoxista Motleyyn. "Herkut lisukkeineen" -albumiaan hän luonnehti POP-lehden haastattelussa "rokahtavammaksi". Kikan odotukset "Herkut lisukkeineen" -albumin suhteen eivät kuitenkaan oletettavasti täyttyneet; vuoden 1999 lopussa tehdyssä haastattelussa hän kaipasi kovasti ensimmäisen albuminsa kaltaisia kappaleita levytettäväksi, vaikka "Herkut lisukkeineen" -albumilta oli jo julkaistu single ja albumi oli käytännössä valmis. Albumi floppasi täysin, eikä siltä saatu ainuttakaan menestyskappaletta.
Kikin lähettipalvelu Kikin lähettipalvelu () on Hayao Miyazakin vuonna 1989 ohjaama ja käsikirjoittama piirroselokuva, joka perustuu Eiko Kadonon lastenkirjaan "Majo no takkyūbin". Elokuvan alku- ja loppumusiikit ovat Isao Takahatan valitsemat 1970-luvun japanilaisen iskelmälaulajan Yumi Arain kappaleet ”Rouge no Dengon” ja ”Yasashisa ni Tsutsumareta Nara”.
Koneinsinöörikilta Koneinsinöörikilta ry (KIK) on Aalto-yliopiston Insinööritieteiden korkeakoulussa kone- ja rakennustekniikkaa opiskelevien tekniikan ylioppilaiden ainejärjestö. Killan toimintaan kuuluu mm. erilaisia tapahtumia, juhlia sekä tutustumista alan teollisuuteen. KIK huolehtii myös uusista alan opiskelijoista, suorittaa edunvalvontaa sekä on aktiivisesti mukana kehittämässä opiskelua. Kilta yhdistää opiskelijoita ja pyrkii tuomaan heidät toistensa lähelle.
Janne Halmela Halmela on voittanut useita sävellyskilpailuja yhdessä Kikka Laitisen kanssa, sekä säveltänyt ja sovittanut useita teoksia yhteistyössä Laitisen kanssa, mm. ""Pienet jutut"", ""Sun mielikielisuudelma"", ""Jos oot down"", ""Sydän valvoo"" ja ""Vaikka yhden keskikaljan"", joissa esittäjänä Kikka Laitinen Co. sekä ""Oljenkorsia ruutupaidassa"" (es. Heli Ruotsalainen), "Minä taistelen" (es. Arja Koriseva) ja "Myrskyn maa" (es. Jari Sillanpää).
Sukkula Venukseen Sukkula Venukseen on laulaja Kikan hittikappale. Se on julkaistu albumilla "Kikka 3" vuonna 1991 ja myös vinyylisinglenä 1990. Kappaleen on säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Juha Vainio salanimillä Inari Katramo ja Kirsi Sunila. Kikka osallistui kappaleella vuoden 1990 Syksyn sävel -laulukilpailuun ja sijoittui kolmanneksi. Laulun teksti oli Juha Vainion viimeisimpiä ennen tämän kuolemaa.
Kikin lähettipalvelu Tarina jatkuu lopputekstien aikana. Yleisö näkee, että Kiki on kotiutunut Korikoon hyvin ja että hänestä on tullut kaupungin oma paikallinen julkkis. Eräässä kohtauksessa Kiki ja Tombo lentävät yhdessä Tombon rakentamalla poljettavalla lentokoneella. Elokuva päättyy Kikin lähettäessä vanhemmilleen kirjeen, jossa hän kertoo saaneensa itsevarmuutta vaikeuksista huolimatta ja päättäneensä jäädä kaupunkiin pysyvästi.
Suomenkielisen version on ohjannut Pekka Lehtosaari.
Kikkan Randall Kikkan Randall (s. 31. joulukuuta 1982 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt maastohiihtäjä. Hänen parhaat saavutuksensa ovat sprinttihiihdosta. Hän on voittanut parisprintin maailmanmestaruuden (2013) ja olympiakullan (2018) lisäksi sprintin MM-hopeaa Liberecissä 2009 ja MM-pronssia Lahdessa 2017 sekä sprintin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014.
Kamikaze Japanilaisten ainoa lähinnä itsemurhakoneeksi suunniteltu suihkukonetyyppi Nakajima Kikka teki ainoastaan koelentoja. Tyypistä oli olemassa piirustukset myös torjuntahävittäjäksi, joskaan tämä malli ei päässyt koskaan edes prototyyppiasteelle. Koelentäjänä toimi viimeisinä sotavuosina useimmat uudet hävittäjätyypit koelentänyt Saburo Sakai. Sakai tuomitsi Kikkan täysin epäonnistuneeksi, kuten aiemmin oli tuominnut myös kirjallisuudessa ylistetyt Mitsubishi Raiden- ja Kawanishi Shiden -hävittäjät.
Kikin lähettipalvelu Elokuvan kuvitteellisen kaupungin esikuvina ovat toimineet muun muassa Tukholman vanhakaupunki ja Visby Ruotsissa. Miyazaki oli aikaisemmin matkustanut Ruotsiin saadakseen oikeudet Peppi Pitkätossun animeversioon, johon Astrid Lindgren ei kuitenkaan ollut suostunut. Matka oli Hayao Miyazakin ensimmäinen ulkomaanmatka ja Skandinavia teki häneen suuren vaikutuksen. Miyazaki otti paljon kuvia, joita käytettiin myöhemmin "Kikin lähettipalvelun" suunnittelussa. Kaupunki sai vaikutteita myös ainakin Lissabonista, Pariisista, Napolista ja San Franciscosta.
Kikka Vuonna 1992 Kikka osallistui euro­viisu­karsintoihin muttei päässyt finaaliin asti. Hänen unelmanaan oli päästä edustamaan Suomea euroviisuissa, mutta tämä toive ei koskaan toteutunut. Euroviisuhuuman jälkeen ilmestynyt Parhaat puoleni oli Kikan ensimmäinen kokoelma-albumi, jolla oli tosin mukana myös neljä uutta kappaletta: Kierrätä pyöritä mua, Painetta palloon, Parhaat puoleni ja Zoomaile mua. Euroviisuhuumassa levy myi vielä 37 000 kappaletta. Samalla se oli Kikan viimeinen albumi, jota myytiin kasettina, LP:nä ja CD:nä.
Francisco Fonseca Kikin teki debyyttinsä Meksikon 1. divisioonassa La Piedadin joukkueessa vuonna 2001. Hän pelasi La Piedadissa kaksi kautta ennen kuin siirtyi Meksikon pääsarjaan UNAM Pumasiin. Kikinistä tuli suuri tähti Pumasissa, koska hän johdatti joukkueen kahteen mestaruuteen ja teki 81 pelaamassaan ottelussa 23 maalia. Kaudella 2004 Pumasin toisen mestaruuden jälkeen Kikin siirtyi Cruz Azuliin. Kesällä 2006 hän siirtyi Portugalin SuperLigassa pelaavaan Benficaan.
Kikka Laitinen Laitinen oli perustajajäsen ja lauluntekijä suomalaisessa rockyhtyeessä Gasoline Girls And Petrol Boys joka julkaisi neljä albumia vuosina 1988–1992. Vuodesta 1992 hän toiminut pop-rock-soul-yhtyeensä Kikka Laitinen Co. laulaja-lauluntekijänä ja kapellimestarina. Laitinen on säveltänyt ja sanoittanut myös joukon lauluja suomalaisille eturivin artisteille ja tehnyt huomattavan määrän yhteistyötä muun muassa muusikko Janne Halmelan sekä sovittajien Pertti Haverinen, Esa Nieminen ja Mika Toivanen kanssa.
Kikka Kikka nousi suosioon viimein vuonna 1989 ilmestyneellä ”Mä haluun viihdyttää” -singlellään, jonka toisena puolena oli kappale "Ei kauniimpaa voi todella tietää". Singleä seurannutta samannimistä albumia ("Mä haluun viihdyttää") myytiin lyhyessä ajassa yli 70 000 kappaletta. "Mä haluun viihdyttää" -kappale voitti kaikki mahdolliset äänestykset, ja kappaleesta kuvattu musiikkivideo, joka aiheutti myös kohua nännivilautuksellaan, pyöri televisiossa toistuvasti. Tässä vaiheessa levy-yhtiön kanssa solmittiin sopimus, jonka mukaan levyjä tehdään niin monta kuin artisti haluaa tehdä.
Kikka Remix Kikka Remix on suomalaisen viihdetaiteilija Kikan kokoelmalevy vuodelta 1995. Se sisältää kaksitoista uudelleen sovitettua kappaletta vuosilta 1989–1994 ja yhden uuden kappaleen. Sovitukset teki nimimerkki Click A. Button lukuun ottamatta uutuuskappaletta "Kaikki lähtee aikanaan", jonka sovitti Hausmyllyn Drome."Apinamiehen" levytti alun perin Ami Aspelund. Kikan tulkitsemana se julkaistiin alkuaan levyllä "Kiihkeät tuulet" (1990). Kappale on suomenkielinen versio Tony Colen, Graeme Hallin ja Steve Wolfen sävellyksestä "Big Fat Oranguman".
Nummelan ponitalli Repe Jussila on saanut tallin naissankarin maineen. Hän on seurustellut Sirun kanssa, mutta he erosivat ja kirjan mukaan kukaan ei tiedä syytä. Repen isä on töissä ulkomailla, minkä takia Repe huolehtii aina välillä pikkuveljestään Karista. Pojan italialainen äiti lähti Repen ollessa 10-vuotias takaisin Italiaan, joka paljastuu kirjassa Kikka ja Repe: Muistoja, kirja ilmestyi 3.5.2010. Repe on Kikkaa vuotta vanhempi. Poika on tallin taitavin ratsastaja ja hän on ostanut tallin omistajalta Penalta Kafka-nimisen puolalaisen ruunan, joka on taitava GP-hevonen.
Kikka Laitinen Albumit
Janne Halmela Kikka Laitinen Co:
http://meteli.net/jannehalmela
Afrikankääpiöhaukka Afrikankääpiöhaukka ääntelee harvoin lisääntymiskauden ulkopuolella. Ne ääntelevät etenkin houkutellakseen mahdollisia kumppaneita. Soidinrituaaleissa afrikankääpiöhaukka käyttää myös elekieltä. Äänet ovat yleensä pehmeitä ja niillä on korkea taajuus. Lajin äänivalikoimaan kuuluu muun muassa heikko ja kitisevä "tsip-tsip";"kiki-kik", jossa viimeinen "kik"-tavu on korostettuna. Koiraat kutsuvat pesältään naarasta erityisellä "twee-twee-twip"-äännähdyksellä ja nuoret linnut käyttävät vaaran uhatessa terävää "ki-ki-ki-ki-ki-ki-ki-ki"-huutoa. Poikasilla on myös "seee-seee-seee"-ääni. Parittelevat afrikankääpiöhaukat päästävät kehräystä muistuttavaa "kirrrrr-kirrrrr-kirrrrr"-äännähdystä.
Aleksandr Kikin Pietarissa on Aleksandr Kikiniä varten rakennettu barokkityylinen Kikinin talo.
Veljeskunta (albumi) Albumin nimikappaleessa lauloi myös Little Mary Mixup -yhtyeen Kikke Heikkinen.
Kiki (vuoden 1926 elokuva) "Kikistä" tehtiin vuonna 1931 uudelleenfilmatisointi "Kiki", jonka pääosassa on Mary Pickford.
Kikka Laitinen Laitinen on ollut Georg Malmstén -säätion ja Junnu Vainion rahaston hallituksen jäsen useita vuosia.
Kikka 3 Kappale "Soita Kelloain" on käännösversio kappaleesta "Ring My Bell", joka oli Anita Wardin ainoa listahitti.
Nummelan ponitalli Husaari oli Kikan oma, aluksi raisu ja vaarallinen hevonen, jonka Kikan isä osti vahingossa huutokaupasta. Husaari kärsi mielenterveysongelmista aivokasvaimen vuoksi. Lopulta Kikan vanhemmat myivät Husaarin salaa Margareta Kortealholle, ja Kikka murtuu surusta. Lopulta tyttö löytää Husaarin, tapaa hevosta salaa ja lopulta kysyy, onko Margareta valmis myymään hevosen takaisin. Lopulta hän suostuu, mutta Husaari kuolee samassa kirjassa("Maailman paras hevonen"). Kirjassa "Hopeaori" kuitenkin saadaan tietää, että kuollut hevonen oli Kikan hevosen kaksonen, joka oli vaihdettu. Kikka saa oikean hevosensa takaisin haettuaan sen Susiluodolta, jonne varkaat sen piilottivat. Tätä operaatiota varten Kikan pitää hurmata Aksel Törnros, varkaiden poika.
Keskiyön aikaan Kappaleen tunnetuin levyttäjä on Markku Aro (1977). Muihin levyttäjiin kuuluu muun muassa Kikka (1993).
Minä taistelen (Arja Korisevan kappale) Kappaleen on säveltänyt Kikka Laitinen yhdessä Janne Halmelan kanssa. Sanoituksesta vastaa Jukka Saarinen.
Nummelan ponitalli Della on lempeä musta new forestin poni, erittäin suosittu. Kikka aloitti hoitajauransa sen kanssa, mutta nyt Dellaa hoitaa Siru.
Sydän valvoo Sydän valvoo on suomalaisen laulaja Kikka Laitisen studioalbumi vuodelta 1997. Levy äänitettiin ja miksattiin Finnvoxin studiossa.
Shiga-toksiinit Shiga-toksiineiksi kutsutaan nykyään kaikkia niitä toksiineja, jotka ovat rakenteeltaan ja toiminnaltaan samankaltaisia kuin "Shigella" -suvun "S. dysenteriae" serotyyppi 1 -bakteerin tuottama Shiga-toksiini (Stx). Shiga-toksiinia tuottavat Escherichia coli (STEC) -kannat, joista
tunnetuin lienee E. coli O157:H7, ovat yksi merkittävimmistä ruokamyrkytysten aiheuttajista maailmalla. STEC-kantojen tuottamia Shiga-toksiineja kutsutaan myös nimillä verotoksiinit (VT) ja Shiga-like -toksiinit (SLT). STEC-kantojen tuottamat toksiinit jaetaan kahteen pääryhmään, Stx1- ja Stx2-toksiineihin. Stx2-ryhmässä toksiineita on useita alatyyppejä (variantteja), kuten Stx2, Stx2c, Stx2d, Stx2e ja Stx2f. Yleisesti on havaittu, että Stx2 on toksisempi kuin Stx1, vaikka yksiselitteistä syytä tähän ei ole pystytty antamaan.
Shiga-toksiinit Solun sisällä Shiga-toksiinit kuljetetaan endosomista Golgin laitteen kautta endoplasmiseen kalvostoon (ER). Havaintoja on toksiinien kuljetuksesta myös lysosomeihin, missä ne hajotetaan. Solun pinnan reseptoreiden lipidiosan koostumuksen on ajateltu vaikuttavan siihen, mihin toksiinimolekyyliä kuljetetaan solun sisällä. Ei ole varmaa tietoa siitä, miten Shiga-toksiinit kulkeutuvat Golgin laitteeseen. Myöhäisten endosomien ja TGN:n (trans-Golgi network) välillä tunnetaan Rab9-välitteinen mekanismi, mutta tämän reitin inhiboiminen ei suoraan vaikuta Shiga-toksiinien kykyyn aiheuttaa solun kuolema. Siksi uskotaan, että Shiga-toksiinit saattavat kulkeutua Golgin laitteeseen ennemminkin varhaisista endosomeista. Useat tutkimukset ehdottavat erilaisia teorioita, jotka saattaisivat vaikuttaa toksiinien kuljetukseen endosomeista Golgin laitteeseen (kuten Rab11- ja Rab6a’-välitteiset mekanismit, v/t-SNARE -systeemi, reseptorimolekyylien lipidikoostumus ja solun kolesterolipitoisuus).
Shiga-toksiinit Shiga-toksiinit kuuluvat isompaan kasvien ja bakteerien tuottamaan toksiiniperheeseen, jotka sitoutuvat ensin solun pinnan reseptoreihin, kulkeutuvat endosytoosilla solun sisälle ja tuhoavat solun inhiboimalla proteiinisynteesiä. Tällaisia toksiineita ovat muun muassa risiini ja koleratoksiini. Shiga-toksiinien rakenne on muotoa AB5, jossa on entsymaattinen A-osa ja solunpinnan reseptoriin sitoutuva, viidestä identtisestä B-yksiköstä koostuva B-osa. Holotoksiinin rakenteessa reseptoriin sitoutuva osa sijaitsee A-osan C-terminaalisessa päässä. Shiga-toksiinit ovat noin 70 kDa:n suuruisia; A-osa on noin 32 kDa ja kukin B-yksikkö noin 7,7 kDa. A-osa jaetaan vielä A1 (27,5 kDa) - ja A2 (4,5 kDa) -osiin, joiden välillä on sisäinen kysteiinien välinen disulfidisidos. A1-osalla on N-glykosidaasi-aktiivisuus ja vapauduttuaan sytosoliin se inhiboi aminoasyyli-tRNA:n sitoutumista ribosomiin poistamalla entsymaattisesti yhden spesifisen adeniinin eukarioottisolujen ribosomin 60S-alayksikön 28S rRNA:sta. A1-osan irtoaminen A2-osasta vaatii sekä proteolyyttisen prosessoinnin että disulfidisidoksen pelkistyksen.
Shiga-toksiinit Päästäkseen soluun Shiga-toksiinien on ensin sitouduttava solun pinnan Gb3-
glykolipidireseptoriin (globotriaosylceramide), poikkeuksena Stx2e, joka sitoutuu mieluummin Gb4 (globotetraosylceramide) -glykolipidiin. Shiga-toksiinien B5-pentameeri-rakenteesta on löydetty kolme erillistä kohtaa, jotka voisivat sitoutua reseptorien hiilihydraattiosiin. Reseptoriin sitoutuminen saa aikaan pääasiassa klatriinivälitteisen endosytoosireitin aktivoitumisen, mutta mekanismia tähän ei tunneta. Toisaalta klatriinivälitteinen reitti ei vaikuttaisi olevan ainoa mahdollisuus, sillä reitin inhiboiminen ei täysin estä Shigatoksiinien endosytoosia soluun. On ehdotettu, että klatriinivälitteinen endosytoosi voisi aktivoitua seuraavilla tavoilla:
Shiga-toksiinit Golgin laitteen eri osien sekä Golgin laitteen ja endoplasmakalvoston välillä tunnetaan hyvin COPI-välitteinen mekanismi. Kun proteiineissa on KDEL-sekvenssi, ne kuljetetaan Golgista
endoplasmakalvostoon COPI-proteiinin päällystämissä vesikkeleissä. Jotkin proteiinitoksiinit, kuten Pseudomonas-bakteerin tuottama eksotoksiini A, kuljetetaan endoplasmakalvostoon COPI-välitteisellä mekanismilla. Shiga-toksiineilla ei kuitenkaan ole KDEL-sekvenssiä, joten kuljetuksen täytyy tapahtua muulla tavalla, mutta tutkimuksia tästä ei ole juurikaan tehty. Endoplasmakalvostoon päästyään toksiinimolekyylin aktiivisen osan on vapauduttava sytosoliin, jotta se voi inhiboida proteiinisynteesiä. Risiinin ja koleratoksiinin osalta on näyttöä siitä, että toksiinimolekyylit voivat vapautua sytosoliin Sec61-proteiinikompleksin avulla, mutta Shiga-toksiinin osalta tutkimuksia ei ole. Sec61-proteiinikompleksi siirtää normaalisti uusia syntetisoitavia proteiineja sytosolista endoplasmakalvostoon, mutta myös väärin laskostuneita proteiineja endoplasmakalvostosta sytosoliin, missä ne joutuvat proteasomin hajotettavaksi.
Mekanismia Shiga-toksiinin aktiivisen osan vapautumiselle ei kuitenkaan tunneta ja näytön puuttuessa onkin esitetty lähinnä kysymyksiä, kuten
Shiga-toksiinit On kuitenkin osoitettu, että kasvava Stx-pitoisuus stimuloi toksiinin endosytoosia ja että toksiinimolekyylin A-osa on tässä välttämätön. A-osat saattaisivat vuorovaikuttaa joko keskenään saaden aikaan toksiinimolekyyliklustereita solukalvolle tai muiden solukalvon proteiinien kanssa,
mikä johtaisi toksiinien endosytoosiin.
Shiga-toksiinit Shigella-bakteerien tuottama Stx ja STEC-kantojen tuottama Stx1 ovat rakenteeltaan hyvin samankaltaisia, ne eroavat vain yhden A-osan aminohapon suhteen, mutta esimerkiksi Stx1- ja Stx2-toksiinien A-osan aminohapposekvensseillä on vain 55 % homologia. Lisäksi Stx2 ja sen variantit poikkeavat Stx1-toksiinista ja toisistaan B yksiköiden aminohapposekvenssien osalta, mikä vaikuttaa toksiinien kykyyn sitoutua solukalvon reseptoreihin. Stx- ja Stx2-toksiinien rakenteita tutkimalla on havaittu, että toksiineissa on useita kohtia, jotka ovat erilaisia. Näiden osien erilaisuus vaikuttaa toksiinimolekyylien konformaatioon ja konformaatiomuutosten arvellaan puolestaan vaikuttavan toksiinien patogeenisyyteen joko aktiivisen kohdan helpommalla saavutettavuudella tai B-osan korkeammalla affiniteetilla reseptoriin.
Epätyypillinen hemolyyttis-ureeminen oireyhtymä aHUS on HUS-oireyhtymän (hemolyyttis-ureeminen oireyhtymä) muoto, jonka esiintyvyys on lapsipotilailla vain 5–10 prosenttia kaikista HUS-tapauksista, kun taas useimmilla aikuisilla HUS-potilailla esiintyy aHUS-oireyhtymää. Suurin osa lapsuusajan HUS-tapauksista johtuu Shiga-toksiinia tuottavista Escherichia coli -bakteereista. Tätä muotoa kutsutaan nimellä STEC-HUS (joskus myös D+ HUS). Joissain julkaisuissa aHUS-oireyhtymään viitataan ripulittomana hemolyyttis-ureemisena oireyhtymänä (D- HUS). Tätä termiä voidaan pitää kuitenkin harhaanjohtavana, sillä jopa 30 prosentilla aHUS-potilaista esiintyy ripulia. On ehdotettu, että D- HUS -termin käyttöä vältetään.
Kolibakteeri Jotkin muunnokset bakteerista tuottavat myös toksiineja, kuten Shiga-toksiineja ja saattavat aiheuttaa ruokamyrkytyksen. Yksi suolistotulehduksia aiheuttavista "E. coli" -ryhmistä on Enterohemorraaginen "Escherichia coli" -bakteeri eli EHEC-bakteeri, ja niistä on 2000-luvulla tullut yleinen ruokamyrkytysten aiheuttaja. Pahimmillaan EHEC voi aiheuttaa voimakasta veriripulia, ja noin 10 prosentilla sairastuneista saattaa tulla vakava munuaisten toimintahäiriö, ureeminen oireyhtymä HUS (yleensä lapsilla). Se voi johtaa myös tromboottiseen trombosytopeeniseen purppuraan TTP (TTP tarkoittaa ihoverenvuotoa eli purppurana ilmenevää verenvuototaipumusta) (yleensä vanhuksilla). Tauti saattaa johtaa kuolemaan. EHEC leviää varsinkin jauhelihan ja pastöroimattoman maidon välityksellä, jolloin taudin alkuperä on yleensä nautakarjan suolisto. Tämä on yleistä länsimaissa muun muassa Pohjois-Amerikassa, jossa bakteeri on levinnyt huonosti kuumennettujen hampurilaisten tai muun pikaruoan välityksellä. Tätä vakavampaa tautityyppiä on tavattu silloin tällöin Suomestakin. Ensimmäinen EHEC-epidemia (kanta 0157:H7) ja myös ensimmäiset kuolemantapaukset diagnosoitiin Suomessa vuonna 1997. Suomessa todetaan vuosittain noin 10-30 EHEC-tartuntaa.
Myrkky Eläinperäisiä toksiineja tuottavia eläimiä tunnetaan paljon. Esimerkiksi myrkyllisiä käärmelajeja tunnetaan noin 300 kpl. Eläinten tuottamat toksiinit ovat pääasiassa proteiineja ja peptidejä ja niiden toimintamekanismit kohde-eliössä ovat erittäin vaihtelevia. Näiden toksiinien tutkiminen on ollut aktiivista jo pitkään niiden farmakologisten ominaisuuksien ja niiden tarjoamien sovellusmahdollisuuksien vuoksi.
Myrkylliset homeet Myrkylliset homeet ovat homesieniä, joilla on kyky tuottaa mykotoksiineina tunnettuja myrkkyjä. Toksiinintuottajia tunnetaan muun muassa seuraavista sienisuvuista: "Alternaria", "Aspergillus", "Basidiomycetes", "Bipolaris", "Cladosporium", "Curvularia", "Epicoccus", "Fusarium", "Myxomycetes", "Penicillium", "Rhizopus", "Stachybotrys" ja "Trichoderma". Sienet tuottavat muun muassa aflatoksiinia, okratoksiineja, zearalenonia, fumonisiinia, T-2-toksiinia, HT-2-toksiinia ja deoksinivalenolia.
Homeiden tuottamia toksiineja pidetään yleisesti terveydelle vaarallisina.
T-2-toksiini T-2-toksiini on homemyrkky. Se kuuluu A-tyypin trikotekeeneihin, mikä tarkoittaa sitä, että siinä ei ole karbonyyliryhmää. Toksiinia tuottavat esimerkiksi eräät "Fusarium"-lajit kuten "Fusarium sporotrichioides". T-2-toksiini metaboloituu elimistössä nopeasti HT-2-toksiiniksi.
Valinomysiini 1998 tehdyssä Suomalaistutkimuksessa valinomysiinintuottajia on löydetty muun muassa kosteusvaurioituneista kouluista ja päiväkodeista. Toksiinia tuottavia mikrobeja on eristetty sekä rakennusmateriaaleista, pinnoille laskeutuneesta huonepölystä että suoraan sisäilmasta. Arvellaan, että toksiinia saattaa kertyä sisätiloihin pitkäaikaisen kosteusvaurion seurauksena, jos valinomysiinin tuottajamikrobi on läsnä.
Punahomeet Fusarium-toksiinit ovat ryhmä myrkkyaineita, joita tuottavat viljoissa esiintyvät "Fusarium"-homeet. "Fusarium"-toksiineihin kuuluvat muun muassa diasetoksiskirpenoli, deoksinivalenoli, nivalenoli sekä T-2 ja HT-2, jotka kuuluvat trikotekeeneihin sekä zearalenoni, joka on kemialliselta rakenteeltaan laktoni. EU-lainsäädännössä on määritetty enimmäispitoisuusrajat edellä mainituille mykotoksiineille.
HT-2-toksiini HT-2-toksiini on homemyrkky, joka kuuluu kemiallisen rakenteensa perusteella trikotekeeneihin. Toksiinia tuottavat muun muassa eräät punahomesuvun sienet ("Fusarium").
Bacillus amyloliquefaciens Bacillus amyloliquefaciens on grampositiivinen, sauvamainen bakteeri. Sitä on eristetty muun muassa kosteusvaurioituneista rakennuksista. Sen on osoitettu tuottavan toksiinia, joka oli erittäin myrkyllinen sian siittiötestissä. Sittemmin tämä toksiini nimettiin amylosiiniksi. Basillia käytetään teollisesti proteaasien, lämmönkestävien amylaasien sekä aminohappojen tuotantoon.
Epätyypillinen hemolyyttis-ureeminen oireyhtymä aHUS-oireyhtymää ilmenee TMA:n kliinisinä ominaisuuksina (trombosytopeniana, mikroangiopaattisena hemolyysina ja elinvauriona). aHUS ei kuitenkaan ole ainoa sairaus, joka aiheuttaa systeemistä TMA:ta. Tämän vuoksi erotusdiagnoosi on olennaisen tärkeää. Muita pääasiallisia tromboottisia mikroangiopatioita ovat tromboottinen trombosytopeeninen purppura (TTP) ja Shiga-toksiinia muodostavan Escherichia coli -bakteerin aiheuttama hemolyyttis-ureeminen oireyhtymä (STEC-HUS).
Kun on varmistuttu TMA:n tyypistä trombosytopenian ja mikroangiopaattisen hemolyysin laboratorioarvoilla sekä elinvaurioiden oireiden mittaamisen avulla, sairauden taustalla oleva syy on ehdottomasti selvitettävä. ADAMTS13-aktiivisuutta testaamalla voidaan vahvistaa, onko kyseessä TTP vai aHUS, ja Shiga-toksiinikokeella voidaan havaita STEC-HUS:
Jos ADAMTS13-tuloksia ei ole, seerumin kreatiniinitasoja ja verihiutaleiden määrää voidaan käyttää TMA-potilaiden ADAMTS13-aktiivisuuden ennustamiseen. Jos seerumin kreatiniinitaso on >150–200 μmol/l (>1,7–2,3 mg/dl) aikuisilla tai verihiutaleiden määrä >30,000/mm3, vaikean ADAMTS13-puutoksen diagnoosi voidaan lähestulkoon eliminoida, kuten myös TTP.
Vaikka aHUS on pääasiallisesti geneettinen sairaus, 30–50 prosentilla potilaista ei ole tunnistettavaa geneettistä mutaatiota. Sen vuoksi geenitestit ovat epäluotettava vaihtoehto tämän sairauden diagnosoinnissa. Jokaisella geneettisellä mutaatiolla ei ole prognostisia vaikutuksia. Tämän vuoksi, ja koska geenitestejä on huonosti käytettävissä kalleutensa ja tulosten analysoinnin hitauden vuoksi, geenitestaus ei sovellu aHUS-oireyhtymän alkuarviointiin ja hallintaan.
Aivastustauti Aivastustauti eli atrofinen riniitti on sioilla esiintyvä ylähengitysteiden sairaus, jonka aiheuttajia ovat "Bordetella bronchiseptica" ja toksiset "Pasteurella multocida" -kannat. Toksiset "Pasteurella multocida" -kannat tuottavat toksiineja, jotka estävät osteoblastien toimintaa ja stimuloivat osteoklastien toimintaa kärsän luissa. Seurauksena on kärsän väliseinän rappeutuminen ja nenäkuorikon surkastuminen. Kasvavilla sioilla aivastustauti voi aiheuttaa koko kärsän vinoutumista ja lyhentymistä.
Bt-toksiinit Bt-toksiinit ovat bakteerimyrkkyjä, joita valmistaa "Bacillus thuringiensis" -bakteeri (Bt). Bt-toksiinit ovat myrkyllisiä hyönteisille, minkä takia Bt-geenisiirroilla on voitu valmistaa hyönteisresistenttejä kasveja. Yksi esimerkki näistä on maissikoisaa kestävä maissilajike. Bt-toksiinien toksiset ominaisuudet tunnettiin jo 1960-luvulla.
HT-2-toksiini HT-2-toksiinin myrkkyvaikutuksia elimistössä on vaikea tutkia, koska se esiintyy aina yhdessä T-2-toksiinin kanssa - T-2-toksiini muuttuu elimistössä HT-2-toksiiniksi. Vertailevat tutkimukset ovat antaneet näyttöä siitä, että niillä on samankaltaisia terveysvaikutuksia. EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2001 T-2- ja HT-2-toksiineille yhteisen enimmäissaantimäärän: 0,06 μg/kg rp päivässä. Yhteiseen arvoon oli syynä se, ettei T-2- ja HT-2-toksiinien haittavaikutuksia kyetty erottamaan varmuudella toisistaan.
GMO-keskustelu Nature-lehdessä julkaistu 20 vuotta ja 2 miljoonaa neliökilometriä kattanut tutkimus osoitti, että geenimuunnellut kasvilajikkeet tuottavat suuria ympäristöhyötyjä, jotka kattavat myös ympäröiviä ei-GM-viljelmiä. Vuonna 2011 viljeltiin 66 miljoonalla hehtaarilla kasveja, jotka tuottavat ihmisille vaarattomia mutta tuholaisille haitallisia toksiineja. Vuonna 1997 käyttöön tullut Bt-puuvilla on puolittanut tuholaismyrkkyjen käytön. Tämä myös lisää tuholaisten luontaisten vihollisten määrää. Southamptonin yliopiston ekologian professori Guy Poppy katsoo, että tutkimuksen valtava mittakaava lopettaa keskustelun aiheesta. Aiemmin tieteilijöitä oli epäilty ja väitetty, että muut tuholaiset voisivat lisääntyä. Nyt ensi kerran osoitettiin myös ympäröivien ei-GM-peltojen hyötyvän.
Shiga (1945) Shiga () oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja toisessa maailmansodassa.
T-2-toksiini T-2-toksiinin myrkyllisyystietous perustuu pääasiassa noin kuukauden mittaisiin hiirikokeisiin. Niissä on havaittu T-2-toksiinin vaikuttavan enimmäkseen immuunijärjestelmän toimintaan, kuten leukosyyttimäärien muutoksiin ja alentuneeseen vasta-aineiden muodostumiseen. T-2-toksiinin on myös havaittu vaikuttavan mikrobisten tulehdusten vastustuskykyyn. Hiirikokeiden perusteella IARC on luokitellut T-2-toksiinin luokkaan 3 eli yhdisteeksi, jota ei voida luokitella ihmiselle syöpää aiheuttavaksi.
Toksiini Toksiini tarkoittaa biologisen organismin kuten eläimen, kasvin tai mikro-organismin tuottamaa myrkyllistä ainetta, joka syntyy eliön aineenvaihdunnassa (sekundaarimetabolia). Esimerkiksi homesienten tuottamia myrkkyaineita kutsutaan mykotoksiineiksi. Toksiineja ja niiden vaikutuksia elimistöön tutkii toksikologia. Joskus puhutaan erikseen toksinologiasta. Myrkyllisiä alkuaineita tai epäorgaanisia tai orgaanisia myrkkyjä ei kutsuta toksiineiksi. Eliöiden ympäristöönsä erittämiä toksiineja kutsutaan eksotoksiineiksi, esimerkiksi bakteerien sisällä olevia ja bakteerin kuollessa vapautuvia toksiineja kutsutaan endotoksiineiksi.
Shigan prefektuuri Shigan prefektuuri () sijaitsee Kansain alueen pohjoisosassa, Honshūn saarella, Japanissa. Sen pääkaupunki on Ōtsu. Ennen Meiji-restauraatiota alue tunnettiin Omin provinssina.
Shigan prefektuuri Japanin suurin järvi Biwa sijaitsee Shigan prefektuurin keskellä ja kattaa kuudesosan prefektuurin pinta-alasta. Prefektuurin alueita kutsutaan myös nimillä, Kohoku (järvestä pohjoiseen), Kosei (järvestä länteen), Koto (järvestä itään) ja Konan (järvestä etelään). Seta-joki saa alkunsa Biwan järvestä ja virtaa lounaaseen kohti Osakan lahtea. Prefektuuria ympäröi kolme vuoristoa: Hira-vuoret idässä sekä Ibuki- ja Suzuka-vuoret lännessä. Asutus keskittyy pääosin Biwan itä- ja etelärannoille. Fukuin, Gifun, Mien ja Kioton prefektuurit jakavat yhteiset rajat Shigan prefektuurin kanssa.
Hieivuori Hieivuoren huipulta avautuu laaja panoraamanäkymä länteen Kiotoon ja itään Biwajärvelle mutta myös Suzuka- ja Tanbavuorille. Vuorelle pääsee sekä Kioton että Shigan puolelta funikulaareilla: Kiotosta Eizan-funikulaarilla ja köysiradalla, Shigasta Sakamoto-funikulaarilla. Temppelille asti johtaa maksullinen tie, jota pitkin huipulle pääsee myös linja-autolla. Temppelin alueella liikennöi sukkulabusseja.
Kansai Kansain alue on japanilaisen kulttuurin kehto ja ennen Meiji-restauraatiota ja pääkaupungin siirtoa Tokioon myös maan poliittinen keskus. Nykyisinkin se on Länsi-Japanin ydinaluetta paitsi väestönsä myös taloutensa suhteen, ja sisältää Kioton, Osakan ja Kōben muodostaman Keihanshinin metropolialueen. Perinteisesti alue on jaettu sisäosan teollistuneempaan seutuun, johon kuuluvat Kioton, Osakan ja Hyōgon prefektuurit, ja maaseutumaisempaan ulko-osan seutuun, johon kuuluvat Shigan, Naran ja Wakayaman prefektuurit. Nykyisin tällä jaolla on vähemmän merkitystä Kioton ja Hyōgon pohjoisosien taantuessa ja Shigan eteläosien kaupungistuessa. Pohjoisessa Kansain alue rajautuu Japaninmereen, etelässä Tyyneenmereen. Shigan prefektuurissa sijaitsee Biwajärvi, Japanin suurin järvi, ja alueen eteläosassa laaja Kiin niemimaa, josta suuri osa on luonnontilaista ja taloudellisesti kehittymätöntä aluetta.
Biwa (järvi) Biwa-järvi () on Japanin suurin järvi, Shigan prefektuurissa Honshūn saarella. Järven pinta-ala on noin 675 neliökilometriä ja vesimäärä on noin 27,5 kuutiokilometriä. Järvi kattaa kuudesosan Shigan perfektuurin pinta-alasta. Rantaviivaa sillä on noin 235 kilometriä. Sen nimi oli aikaisemmin Ōmi. Muodoltaan järvi muistuttaa biwa-soitinta, jonka mukaan se on nimetty. Biwa on maailman kolmanneksi vanhin järvi.
Punahomeet muodostusta . Toisaalta kuivuus ja lämpö suosivat T-2- ja HT-2-toksiineja muodostavia "Fusarium"-lajeja. Esimerkiksi "Fusarium culmorum" ja "Fusarium graminearum" viihtyvät lämpimässä. Kuitenkin viljan lajittelulla ja kuorinnalla voidaan vähentää toksiinien
määrää merkittävästi.
Eksotoksiini Eksotoksiinit eli ekstrasellulaariset toksiinit ovat mikrobien erittämiä toksiineja. Eksotoksiinit erittyvät mikrobin kasvualustaan tai vapautuvat solujen lyysin seurauksena. Ne ovat myrkyllisiä muille organismeille ja hyödyttävät siten erittäjämikrobin lisääntymistä. Eksotoksiinit aiheuttavat esimerkiksi solutuhoja, estävät kasvua ja solujen normaalia metaboliaa.
Toksiini Monet toksiinit ovat eliöiden saalistusta, puolustautumista tai elintilan raivaamista varten. Eläinten toksiinit ulottuvat tappavista käärmeenmyrkyistä ihmiselle suhteellisen harmittomiin hyönteisten, esim. mehiläisten myrkkyihin. Kasvien myrkyt estävät usein eläimiä syömästä niitä. Nekin vaihtelevat hengenvaarallisista myrkkykatkon koniinista niittyleinikin karvasaineisiin. Jälkimmäiset aiheuttavat laitumilla niittyleinikkiä kasvavia syömättömiä tupsuja. Makrosienten myrkyt kuten valkokärpässienen amanitiinit ovat hengenvaarallisia, rouskujen karvasaineet lähinnä ärsyttävät mahaa. Mikrosienten toksiinit, mykotoksiinit ovat hyvin moninaisia Aspergillus flavuksen syöpää aiheuttavasta aflatoksiinista verisuonten supistuksen takia kuolioita aiheuttavaan torajyväsienen ergotamiiniin. Bakteeritoksiineja on äärimmäisen myrkyllisestä botulinumtoksiinista suolistossa elävän kolibakteerin endotoksiineihin.
Kolibakteeri EHEC-tartunta voi olla hengenvaarallinen ja tämänhetkiset hoidot perustuvat pääosin oireiden lievittämiseen. EHEC-bakteerin tuottamien toksiinien takia antibioottien käyttöä ei suositella taudin hoitomenetelmänä. Antibioottien vaikutuksesta kuolevat bakteerisolut voivat erittää toksiineja ympäristöönsä ja näin pahentaa taudin oireita.
T-2-toksiini EU:n Elintarvikealan tiedekomitea määritti vuonna 2001 T-2- ja HT-2-toksiineille yhteisen siedettävän päivittäisen enimmäissaantimäärän 0,06 μg/kg rp. Tähän oli syynä nimenomaan se, ettei T-2- ja HT-2-toksiinien haittavaikutuksia kyetty varmuudella erottamaan toisistaan.
Punahomeet Evira, Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus sekä Kansanterveyslaitos (nyk. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos) ovat yhteistyössä arvioineet suomalaisten altistumista "Fusarium"-toksiineille. Saannit ovat osoittautuneet alle siedettävän päivittäisen enimmäissaantimäärän lukuun ottamatta T-2- ja HT-2-toksiineja. Näitä voivat kauran suurkuluttajat teoriassa saada raakaviljasta liikaa.
Clostridium difficile C. difficile on sukua botulismia aiheuttavalle "Clostridium botulinum" -bakteerille. Antibiootit eivät tehoa siihen. Bakteeri muodostaa itiöitä, joista osa tuottaa ripulin aiheuttavia toksiineja. Entistä vaikeampaa tautimuotoa aiheuttava uusi C. difficile -kanta (PCR ribotyyppi 027) tuottaa entisiin verrattuna moninkertaisen määrän toksiineja ja on vastustuskykyinen kinoliryhmän mikrobilääkkeille.
Ikitoksiini Ikitoksiini on neurotoksiini, joka on eristetty afrikkalaisen sylkijähämähäkin ("Parabuthus transvaalicus") myrkkyseoksesta. Ikitoksiini vaikutus kohdistuu jänniteriippuvaisiin natriumkanaviin. Ikitoksiini muistuttaa birtoksiinia eroten siitä vain yhden aminohapon verran. Tämä riittää kuitenkin vähentämään toksiinin biologista aktiivisuutta huomattavasti. Hiirikokeissa molemmat toksiinit saavat hiiret hyppimään spontaanisti, mutta ikitoksiinia tarvitaan tähän efektiin tuhatkertaisesti birtoksiiniin verrattuna. Ikitoksiini näyttäisi vaikuttavan pelkästään nisäkkäisiin.
Kurkkumätä "C. diphtheria"n toksiinin (AB-toksiinin) toiminta perustuu proteiinisynteesin estoon. Toksiini koostuu kahdesta alayksiköstä A ja B. B alayksikkö sitoutuu eukaryoottisolun soluseinään. Tämän jälkeen alayksikkö A siirtyy soluseinän läpi solulimaan ribosomin pinnalle, jossa proteiinisynteesin polypeptidiketjua muodostetaan. Alayksikkö A kuitenkin estää aminohapon siirtämisen lähetti-RNA:lta inaktivoimalla elongaatiofaktori 2 (EF-2) proteiinia, joka kasvattaa polypeptidiketjua. Tämä johtaa proteiinisynteesin loppumiseen .
Masami Ihara Masami Ihara (s. 18. syyskuuta 1967 Shiga, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Biwa (järvi) Erityisesti Biwa-järven lounaispuolella on monta suosittua rantaa, esimerkiksi Shiga-ranta ja Omi Maiko.
Ōmin provinssi Ōmi () on Japanin entinen provinssi, joka vastasi alueiltaan nykyistä Shigan prefektuuria. Siitä käytettiin myös nimeä Gōshū ().
Shiga (1945) Alus siirrettiin 1. tammikuuta 1949 JMSA:lle koululaivaksi nimellä "Kojima" ja se poistettiin alusluettelosta 6. toukokuuta 1964.
Ōtsun välikohtaus Murhayritys tehtiin Ōtsussa 11. toukokuuta 1891, kun Nikolai oli palaamassa Kiotoon päivän matkalta Biwa-järveltä Shigan prefektuurista.
Kopra Kopran huolellinen kuivaus on tärkeää, sillä kopra on erittäin altis alfatoksiineille. Alfatoksiinit ovat homesienten tuottamia terveydelle haitallisia mykotoksiineja, ja nämä toksiinit saattavat siirtyä lopputuotteiden mukana ihmiseen tai eläimiin, joille kopramurskaa on syötetty rehuksi. On mahdollista, että toksiinit saattavat edelleen päätyä eläimen lihan tai maidon mukana ihmisen ravintoketjuun. Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö havaitsi omissa selvityksissään, että hedelmien kuivaus oli usein riittämätöntä, mikä lisäsi kontaminaation riskiä. Filippiineillä laadunvalvontaan on pyritty panostamaan suorittamalla satunnaisia testejä, mutta kaikkien pientuottajien ja plantaasien valvonta on käytännössä mahdotonta. Epäonnistunut kuivaus lisää myös tuotannon taloudellisia riskejä.
Katsura Hoshino Katsura Hoshino (星野 桂 "Hoshino Katsura", s. 21. huhtikuuta 1980) on japanilainen mangaka, joka on kotoisin Shigan prefektuurista.
Chaetomium Chaetomium-suvussa on useita toksiinien tuottajalajeja. "Chaetomiumin" on arveltu olevan yleisimpien haitallisten sisätilahomeiden joukossa. Eräässä tutkimuksessa tutkittiin noin 800 kosteusvaurioitunutta rakennusta, joista 49 % löydettiin "Chaetomium"-lajeja. "Chaetomium" on homevaurioituneiden sisäympäristöjen sienisuku, joka edistää mahdollisesti terveydellisiä haittoja toksisilla tuotoksillaan. "Chaetomium" -suvun yleisimpiä rakennuksissa tavattavia lajeja on Chaetomium globosum. Se tuottaa ketoglobosiineja A ja C, kun sitä viljellään rakennusmateriaaleilla. Kasvatusalustoista kaura-agar on parhaimmiksi todettuja. "Chaetomiumin" tuottamia toksiineja voi olla sisäilmassa, pinnoille laskeutuneessa pölyssä ja kasvustoista vapautuvissa hiukkasissa. Chaetomiumille herkistyneitä on suomalaisessa aineistossa muutama prosentti. Home ei kuitenkaan kuulu allergiatesteissä rutiinitesteihin.
Luontaistuote Luontaistuotteista on löydetty raskasmetalleja ja toksiineja kuten lyijy, elohopea ja arsenikki.
Adsorptio Kaasunaamareissa käytetään aktiivihiilisuodattimia käyttäjien suojaamiseksi toksiineilta, kuten sariinikaasulta.
Kosteusvaurioindikaattorit "Stachybotrys chartarum" on maailman tutkituimpia sisätilahomeita. Se tuottaa useita toksiineja.
Shigan prefektuuri Prefektuurin tunnetuin nähtävyys on historiallinen Hikonen linna, joka on nimetty yhdeksi Japanin kansallisaarteista.Tunnettu japanilainen romaani Genjin tarina on tiettävästi kirjoitettu Ōtsun Ishiyaman temppelissä.
Takashi Inui Takashi Inui (; s. 2. kesäkuuta 1988 Shiga, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Hikonen linna Hikonen linna () on linna Hikonessa, Shigan prefektuurissa, Japanissa. Se on yksi neljästä Japanin kansalliseksi aarteeksi nimetystä linnasta. Muut kolme ovat Inuyaman linna, Himejin linna ja Matsumoton linna.
Nantan Alueen maasto on pienien jokilaaksojen pilkkomaa vuoristoa. Korkeimmat huiput kohoavat yli 900 metrin korkeuteen Miyamassa, Fukuin ja Shigan prefektuurien rajalla. Laajin laakso on Sonoben ja Yagin seudulla kaupungin lounaisosassa.
Kōji Nakata Kōji Nakata (s. 9. heinäkuuta 1979 Ōtsu, Shigan prefektuuri, Japani) on japaniainen jalkapalloilija, joka edusti kotimaassaan Kashima Antlersia sekä Euroopassa ranskalaista Olympique Marseillea ja sveitsiläistä FC Baselia.
Shiga (1945) Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1943 hankintoja. Sen köli laskettiin 25. marraskuuta 1944 ja alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1945. Alus otettiin palvelukseen 30. maaliskuuta.
Yawata Yawatassa ja sen lähialueella kulkevat myös maksulliset moottoritiet, Dai-ni-Keihan (Kioto-Osaka II), Meishin (Nagoya-Kōbe) ja Keiji-by-pass (Kioto-Shiga ohitustie), joiden kautta on nopeat yhteydet kauemmaksi.
Myrkky Eläinperäisiin proteiinitoksiineihin liittyen on käynnistetty Tox-Prot-hanke, jonka tehtävänä on systematisoida ja helpottaa toksiineihin liittyvän tiedon saatavuutta.
Takashima Takashima () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin luoteisosassa Biwajärven rannalla Ōtsun pohjoispuolella. Takashimassa on 49 975 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 693,05 neliökilometriä.
Hikone Hikone () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Biwajärven rannalla Suzukavuorten länsipuolella. Hikonessa on 112 657 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 196,87 neliökilometriä.
Kusatsu Kusatsu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Biwajärven rannalla Ōtsun itäpuolella. Kusatsussa on 132 116 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 67,82 neliökilometriä.
Immunoglobuliini M IgM pystyy neutraloimaan bakteerien toksiineja. Se ei pysty suoraan opsonoimaan mikrobeja mutta voi tehdä sen välillisesti käynnistämällä komplementin.
Harmaahome Marjojen ummehtunut homeenmaku ei johdu toksiineista, sillä harmaahome ei tuota niitä lainkaan. Näin ollen marjat eivät ole ihmiselle syötynä vaarallisia, joskin ne ovat pahanmakuisia.
Kōka Kōka () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kioton ja Mien prefektuurien rajalla. Kōkassa on 91 485 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 481,62 neliökilometriä.
Kevätrusokas Kyseessä on huomionarvoinen myrkkysieni, joka voi aiheuttaa puolen vuorokauden nauttimisesta kuluttua pahoinvointia ja oksentelua. Myrkytyksen aiheuttamaa toksiinia ei tunneta (2008).
Endotoksiinit Endotoksiinit ovat gramnegatiivisten bakteerien ulkokalvon sisältämiä myrkkyaineita, jotka vapautuvat bakteerin hajotessa. Termi erottelee nämä toksiinit eksotoksiineista, joita bakteerit erittävät ulkopuolelleen.
Punahomeet Viljojen toksiinipitoisuudet vaihtelevat vuosittain erityisesti satokauden sään perusteella. Sateisuus lisää tartuntojen määrää ja korkeat lämpötilat suosivat toksiinin-
T-2-toksiini T-2-toksiinin kemiallinen kaava on CHO, moolimassa 466,52 g/mol ja CAS-numero 21259-20-1.
Fukuin prefektuuri Fukuin prefektuuri () sijaitsee Chūbun alueella Honshūn saaren länsirannikolla Japanissa. Prefektuurin pääkaupunki on Fukui, ja se rajoittuu Ishikawan, Gifun, Shigan ja Kioton prefektuureihin. Sen asukasluku on 799 000 (vuonna 2012) ja pinta-ala 4 189,88 neliökilometriä
Pleistoseenin lopun joukkotuho Syksyt muuttuivat sateisemmiksi ja ruohon homehtumista suosiviksi. Sienet hajottivat heinän ja ruohon. Varsinkaan kamelit eivät siedä sienten tuottamia toksiineja.
Shiga (1945) Alus poistettiin alusluettelosta 30. marraskuuta 1945 ja se muutettiin seuraavana päivänä miinanraivaajaksi. Alus siirrettiin 1. marraskuuta 1946 yhteysalukseksi ja edelleen liikenneministeriölle 31. joulukuuta 1947. Alus oli 31. joulukuuta 1950 alkaen sääaluksena nimellä "Shigamaru".
Myrkylliset homeet Mykotoksiinit ovat useimmiten kemiallisesti vakaita. Ympäristössä, jossa on toksisia sieniä, mykotoksiinit leviävät itiöiden mukana kaikkialle. Toksiinien myrkyllisyysominaisuuksia ja stabiiliutta pidetään tuottajahomeiden selviytymiskeinona.
Immunoglobuliini G IgG-vasta-aine on aina monomeerimuodossa. IgG suojelee elimistöä viruksilta, bakteereilta ja sieniltä neutraloimalla bakteerien toksiineja, opsonoimalla bakteereja ja käynnistämällä komplementin.
Mitokondrio Mitokondrioilla on happiradikaalien tuottajana rooli myös vanhenemisessa. Mitokondriosairaudet aiheuttavat mitokondrioiden toimintahäiriöitä. Mitokondrioihin vaikuttavia toksiineja on tutkittu muun muassa sian siittiötestien avulla.
Toksiini Monista mikrobien toksiineista on kehitetty antibiootteja kuten penisilliinit ja tetrasykliinit, sekä erytromysiini ja streptomysiini sukulaisineen. Mikrobit erittävät niitä ympäristöönsä eksotoksiineina estääkseen kilpailevien mikrobien kasvua.
Myrkky Sienet voivat tuottaa toksiineja, sienimyrkkyjä. Toksikologiassa sienimyrkyt luokitellaan niiden vaikutuksen mukaan solumyrkyiksi, hermomyrkyiksi, alkoholin kanssa vaikuttaviksi myrkyiksi, ruoansulatuskanavaan vaikuttaviksi myrkyiksi sekä tuntemattomiksi myrkyiksi.
Ōtsu Ōtsu () on kaupunki Japanissa, Kioton naapurissa Kansain alueella. Se on Shigan prefektuurin pääkaupunki ja sijaitsee Japanin suurimman järven Biwan etelä- ja länsirannalla. Asukkaita on 343 029 (2014) ja pinta-alaltaan kaupunki on 464,10 km². Ōtsu on valittu yhdeksi Japanin ydinkaupungeista.
Cipher Pol Fukurou käyttää lähinnä nyrkkejään tehdessään iskuja viholliseensa. Iskunopeus on sama kuin "shigan"illa joten iskut ovat voimakkaita jotka voivat vahingoittaa jopa metallia (jota on esimerkiksi Frankyssä). Lisäksi Fukuron outo ruumiinrakenne mahdollistaa häntä erilaisiin liikkeisiin joihin muut CP9:n jäsenet eivät pysty.
Punahomeet Useimpien "Fusarium"-toksiinien pitkäaikaisen altistumisen terveysvaikutuksia ei vielä tunneta. Tiedetään kuitenkin, että altistuminen heikentää ainakin immuunijärjestelmän toimintaa. Akuuteissa myrkytystapauksissa oireita ovat esimerkiksi pahoinvointi, oksentelu ja vatsakivut.
Paternosterpapu Siementen paino on varsin tarkkaan gramman kymmenesosa, joten Intiassa kultasepät käyttävät niitä punnuksina. Siemenet ovat hyvin myrkyllisiä, koska ne sisältävät aitotumallisten solujen proteiinisynteesiä estävää toksiinia nimeltä abriini.
Nantan Kaupunkina Nantan on uusi: se muodostui vuoden 2008 alussa, kun Sonoben, Yagin, Hiyoshin ja Miyaman kunnat yhdistyivät. Kaupunki sai nimensä eteläisen ("nan") Tanban ("tan") mukaan. Nantanin alue on laaja ulottuen lännessä Hyōgon prefektuurin rajalta idässä Fukuin ja Shigan prefektuurien rajalle saakka.
Higashiōmi Higashiōmi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa ja ulottuu idän Suzukavuorilta Mien prefektuurin rajalta länteen Biwajärvelle saakka. Echijoki virtaa kaupungin läpi. Higashiōmissa on 114 880 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 388,37 neliökilometriä.