mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Venäjän talous Verotusta uudistettiin ottamalla käyttöön 28 % arvonlisävero sekä progressiivinen tulovero ja ryhtymällä verottamaan yritysten tuloja. Myös tulleja ja viennin verotusta uudistettiin ja ruplalle määriteltiin kiinteä vaihtokurssi. Useat ulkomaankauppaa ja sijoituksia koskeneet rajoitukset poistettiin, jotta Venäjän talouselämä pääsisi kosketuksiin ulkomaiden hintatason kanssa. Koska energian hinta oli edelleen hallituksen valvonnassa, määrättiin kotimaiselle sähkölle uusia veroja kannustamaan kansalaisia sen säästäväiseen käyttöön. Öljyn ja maakaasun viennille määrättiin uusia veroja pienentämään tuetun kotimaisen sähkön hinnan ja maailmankauppahinnan välistä eroa ja estämään sähköpulan syntymistä.
Tulovero Kansainvälinen konsensus tuloverotuksen periaatteista alkoi muotoutua 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä: veron tuli olla progressiivinen ja sitä tuli periä kokonaistuloista (työtulot ja pääomatulot). Tällaisen järjestelmän uskottiin jakavan verotaakan oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti. Kokonaistulot määrittivät veronmaksukyvyn. Tulo- ja varallisuuseroja voitiin tasoittaa progression avulla.
Varallisuusvero Varallisuusvero otettiin ensimmäisen kerran käyttöön vuonna 1919 annetulla tilapäisellä lailla. Vuonna 1920 säädettiin ensimmäinen pysyvä laki tulo- ja omaisuusverosta. Omaisuusvero oli progressiivinen vero, jonka verokanta vaihteli aluksi yleensä 0,5 ja 2,5 prosentin välillä, tosin vuonna 1919 korkein veroprosentti oli 6.
Matti Tuomala Tuomala ehdotti marraskuussa 2010, että kaikenikäisille olisi progressiivinen verotus ja keski-ikäisille se olisi vielä kireämpää kuin muille, he siis maksaisivat muita enemmän veroa lisäeurosta. Ikäriippuva verotus koskisi myös pääomatuloja. Tuomala perustelee tätä sillä, että keski-ikäisten tuloerot ovat keskimäärin pienempiä kuin nuorten tai vanhojen, sekä työn tarjonnan hintajoustolla.
Progressiivinen vero Progressiivisen perintöveron ylin veroprosentti on myös ollut korkea anglosaksisissa maissa. Yhdysvalloissa ylin verokanta oli 70–80 % aina 1930-luvulta 1980-luvulle. Britanniassa ylin verokanta oli vähintään 70-80 % vuosina 1940–1980. Ranskassa ja Saksassa maksimiverokanta oli 30–40 % lukuun ottamatta toisen maailmansodan jälkeisiä miehitysvuosia Saksassa.
Verokortti Perusprosenttia määrittäessään verottaja tekee verovähennyksiä valtionveroa ja kunnallisveroa varten. Valtiolle menevä vero määritellään tuloveroasteikon avulla: verottaja tekee vähennyksiä tulojen määrään ennen tuloveroasteikon käyttöä. Esimerkiksi henkilön bruttopalkasta (palkka ennen veroja) voidaan vähentää työmatkakuluja tai asuntolainen korkokuluja. Verovähennysten jälkeen jäävästä summasta lasketaan maksettavan veron prosentti.
Verotus Suomessa Suomessa asuvaa tai oleskelevaa henkilöä koskee asumisperusteinen verovelvollisuus. Lisäksi ulkomailla asuvan henkilön Suomesta saadut tulot verotetaan Suomeen. Valtion tulovero on progressiivinen, eli enemmän tienaavat maksavat suhteellisesti enemmän veroja. Verolajeja ovat ansiotuloista maksettavien kunnallisveron ja valtion tuloveron lisäksi mm. kiinteistövero, arvonlisävero, pääomatulovero, lähdevero, varainsiirtovero ja kirkollisvero, jota maksavat vain kirkon jäsenet.
Ovi- ja ikkunavero Ovi- ja ikkunavero oli voimassa Ruotsissa vuodesta 1743 eteenpäin aina vuonna 1809–1810 voimaan astuneisiin uusiin määräyksiin. Veron perusteena oli rakennuksen ovien ja ikkunoiden lukumäärä, jonka avulla katsottiin voitavan määrittää talon omistajan veronmaksukykyisyys. Ovi- ja ikkunaveroja säädettiin monissa muissakin maissa, kuten Britanniassa, Ranskassa ja Hollannissa. Tämä kaavamainen vero jäi vähitellen pois käytöstä, mutta esimerkiksi Ranskassa se oli käytössä vielä 1900-luvun alussa. Veron etuna oli, että rakennuksen koko voitiin arvioida verotusta varten menemättä rakennukseen sisälle. Haittapuolia oli arvion karkeus ja se, että vero vaikutti arkkitehtuuriin.
Valuutansiirtovero Eduskunnan kuulemat asiantuntijat, Hankenin professori Timo Kohtamäki ja Aalto-yliopiston professori Pertti Haaparanta tyrmäsivät Sarkozyn ehdotuksen 2011: finanssivero ei lisää vakautta vaan se päinvastoin lisää hintavaihteluja. Tuottoväitteet ovat epärealistisia, koska veroa voidaan paeta EU:n ulkopuolelle tai kiertää. Tarkoitus kerätä veroja hätävaraksi saisi pankit jatkamaan riskinottoa. Kohtamäen mukaan finanssivero nostaisi pääoman hintaa ja haittaisi talouskasvua, osakeanteja ja yritysrahoitusta. Haaparannan mukaan vero ei mitenkään hillitsisi riskinottoa.
Windfall-voitto Käsite yleistyi suomen kielessä 2000-luvun jälkipuoliskon voimakkaan energian hinnannousun myötä ja sen tuottamien tulojen vuoksi.Eurooppa otti vuonna 2005 amerikkalaisten ehdotuksesta käyttöön päästökauppajärjestelmän, joka nostaa sähkön hintaa riippumatta miten sähkö on tuotettu tai siitä aiheuttaako se ilmastopäästöjä tai muita päästöjä. Windfall-vero on vihreiden vanha vaatimus. Edellisen hallituksen aikana windfall-veroa valmisteltiin kauppa- ja teollisuusministeriössä, mutta asia jäi sikseen. Vero ei ole hallitusohjelmassa 2008.
Valmistevero Kustakin valmisteverosta on säädetty oma lakinsa, jossa määritellään verovelvollisuus ja veron määräytymisen perusteet.
Varallisuusvero Varallisuusveron katsottiin soveltuvan tasoittamaan tulojen ja varallisuuden jakaantumisen epätasaisuuksia. Verotusta pohtineen komitean (1961) mukaan varallisuusvero soveltui tähän paremmin kuin jyrkästi progressiivinen tulovero. Tulovero vaikeuttaisi uusien varallisuuksien muodostumista ja hidastaisi säätykiertoa. Varallisuusveron (vakautetun tulon verottamisen) haitaksi puolestaan nähtiin, että se ohjasi ihmisiä kuluttamaan eikä säästämään. Varallisuusvero saattoi myös olla epätasapuolinen, koska veroa ei peritty palkansaajalle kertyneestä eläkeoikeudesta mutta se perittiin niiltä, jotka olivat hankkineet vastaavan turvan säästämällä.
Perustulo "Negatiivinen tulovero" on Milton Friedmanin kehittämä verotuksen ja automaattisen tulotuen yhdistelmä. Tässä mallissa määritellään tietty kuukausittainen verotettavan tulon alaraja. Kaikista sen summan alle jäävistä ansioista maksetaan ansioiden päälle tulotukea eli negatiivista veroa. Kaikista summan ylittävistä tuloista maksetaan normaalia veroa. Tässä mallissa rajaveroprosentti on yleensä sama kaikissa tuloluokissa.
Osakeyhtiö (Suomi) Osakeyhtiön verotus on erillinen sen osakkaiden verotuksesta. Yhtiö maksaa tuloksestaan yhteisöveroa, joka on tasavero, kun taas henkilöosakkaat maksavat omista tuloistaan progressiivista ansio- tai pääomatuloveroa. Progression puute on merkittävä veroetu erityisesti niissä osakeyhtiöissä, joiden tulos saattaa joinain vuosina nousta hyvin korkeaksi. Veroetua kuitenkin rajoittaa osakeyhtiön osingoista maksettava vero, joka maksetaan yhteisöveron lisäksi ja joka voi olla progressiivinen. Tilanteesta riippuu, tuleeko osakeyhtiö verotuksellisesti edullisemmaksi kuin jokin toinen yhtiömuoto tai esimerkiksi työskentely palkansaajana.
Tasavero Tasaveromalli on harvinainen kehittyneissä länsimaissa, joissa on sen sijaan käytössä progressiivinen vero. Entisissä itäblokin maissa tasaveromallit ovat sen sijaan yleistyneet oikeistopuolueiden veromallien mukaisesti markkinointina, signaaleina vallanvaihdoksesta. Yhdysvalloissa tasaveromalli on ollut pitkään esillä poliittisessa keskustelussa. Tasaveron käyttöönottoa on perusteltu sen vetoavulla, mutta empiiristä todistusaineistoa siitä ei ole kertynyt. Tasaveroa perustellaan yleensä sillä, että se on yksinkertainen. Tasavero voidaan toteuttaa siten, että verotuksen painopiste siirretään ansiotulon verottamisesta kuluttamisen verottamiseen. Tähän liittyy Yhdysvalloissa ajatus siitä, että ansiotulon verottamisesta voitaisiin jopa kokonaan luopua verottamalla kuluttamista.
Uskonnottomien syrjintä Suomessa Evankelisluterilaisen kirkon ja uskonnon syrjivää erityisasemaa kuvaa Vapaa-ajattelijain liiton mielestä se, että yritykset maksavat Suomessa veroa kirkolle. Tämä on liiton mukaan kansainvälisesti ainutlaatuista. Uskontokunnilla on myös mahdollisuus saada oikeus vihkiä avioliittoon, vaikka avioliitto ei liiton mukaan liity mitenkään uskontoon. Erityisasemaa merkitsee liiton mukaan myös kirkon veronkanto-oikeus. Kun kirkko alkoi 1950-luvun lopulla menettää jäseniään kirkollisveron vuoksi, säädettiin laki, jonka mukaan vero peritään valtionveron yhteydessä.
Imissionikirja Imissionikirja eli sijoituskirja () on Suomessa 1900-luvun alkuun saakka käytössä ollut asiakirja, jonka kuvernööri antoi kruununtilan asukkaaksi valitulle henkilölle. Asiakirja sisälsi tiedon talon nimestä, kylänumerosta, manttaalista ja siitä onko tilan vero pidätetty kruunulle tai mitä verosta muussa tapauksessa on määrätty. Siinä oli lisäksi tieto siitä, miten asukas oli tilalle päässyt eli oliko hän päässyt oman tai vaimonsa perintöoikeuden nojalla vai siirron avulla. Kruununtilan hallintaoikeutta kutsuttiin asukasoikeudeksi ja kiinteistön haltijaksi asettamista immissioksi.
Marginaalivero Ansiotulojen marginaaliveroasteesta puhuttaessa otetaan usein huomioon varsinaisten verojen lisäksi myös veroluonteiset sosiaaliturvamaksut. Tämä ei kuitenkaan ole välttämätöntä. Joskus puhutaan efektiivisestä marginaaliverosta, jossa huomioidaan veroluontoisten maksujen lisäksi se, miten ansiot vähentävät henkilön saamaa sosiaaliturvaa. Tämä mittari kertoo sen, miten työansiot vaikuttavat henkilön nettotuloihin. Usein pienituloisimpien efektiivinen marginaaliveroaste on Suomessa lähellä sataa prosenttia, eli heille työnteosta ei jää juuri mitään käteen, tai jopa yli. Tällaisista tilanteista käytetään nimitystä kannustinloukku.
Progressiivinen psytrance Progressiivinen psytrance on psytrance-musiikin alalaji, joka kehittyi 2000-luvun alkupuolella.
Sotatalouden rahoittaminen Suomessa toisen maailmansodan aikana Siirtoväelle maksettavien korvauksien rahoittamiseksi säädettiin toisen maailmansodan aikana kahdesti (elokuussa -40 ja toukokuussa -45) erityinen omaisuudenluovutusvero. Omaisuudenluovutusvero oli progressiivinen, jolloin veroprosentti kasvoi luovutetun omaisuuden arvon kasvaessa. Esimerkkeinä veroprosenteista luovutetun omaisuuden arvon mukaan vuonna 1939 (suluissa vuonna 1945): 
Vuoden 1945 omaisuudenluovutusvero ei prosenttilukujen pienuudesta huolimatta ollut lievempi, koska vero oli säädetty maksettavaksi viitenä peräkkäisenä vuonna. Lisäksi verotetun varallisuuden arvo laskettiin eri tavalla. Omaisuuden arvo laskettiin vuoden 1944 omaisuuden käyvän arvon mukaan kaksinkertaistettuna ja myös irtain omaisuus laskettiin verotuksen piiriin kuuluvaksi.
Eerik IV Plovpenning Eerik IV sai liikanimen Plovpenning, aurapenni, määräämästään kiinteistöverosta. Hän yritti määritellä maaomaisuuden määrää laskemalla viljelijöiden aurat ja asettamalla näille aurakohtaisen veron ajatellen, että isolla tilalla tarvitaan enemmän auroja. Hän joutui kohtaaman useita talonpoikaiskapinoita.
Dream Theater Dream Theateria pidetään Queensrÿchen ja Fates Warningin ohella tekijänä, jonka ansiosta progressiivinen metalli nousi suosituksi 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa. Progressiivinen rock oli ollut alamaissa jo vuosikymmenen ajan, ja tyylilajin suosituimmat yhtyeet, kuten Yes, Genesis ja Rush, olivat vaihtaneet tyyliään yksinkertaisemmaksi. Dream Theater otti vaikutteita progressiivisesta rockista, mutta lisäksi myös heavy metalista. Täten syntyi ennenkuulumaton musiikkityyli, "progressiivinen metalli".
Progressiivinen vero 1900-luvulla veroprogressio eteni pisimmälle anglosaksisissa maissa. Yhdysvallat siirtyi progressiiviseen tuloverotukseen 1913. Maa kulki veroprogression eturintamassa ja siellä nähtiinkin ensimmäiset yli 70 prosentin verokannat, aluksi tuloverotuksessa (1919) ja myöhemmin perintöverotuksessa (1937). Ylin tuloverokanta laski 1920-luvulla, mutta vuonna 1937 se korotettiin 79 prosenttiin, vuonna 1942 edelleen 88 prosenttiin ja vuonna 1944 peräti 94 prosenttiin. Toisen maailmansodan jälkeen ylin verokanta pysyi 90 prosentin tuntumassa 1960-luvun puoliväliin. Sen jälkeen se vakiintui 70 % paikkeille aina 1980-luvun alkuun asti. Vuosina 1932–1980 liittovaltion tuloveron ylin verokanta oli keskimäärin 81 %.
Sotatalous Suomessa välirauhan aikana Siirtoväelle maksettavien korvauksien rahoittamiseksi säädettiin toisen maailmansodan aikana kahdesti (elokuussa –40 ja toukokuussa –45) erityinen omaisuudenluovutusvero, jonka tuotolla merkittävä osa korvauksista saatiin maksettua. Omaisuudenluovutusvero oli progressiivinen, jolloin veroprosentti kasvoi luovutetun omaisuuden arvon kasvaessa. Esimerkkeinä veroprosenteista luovutetun omaisuuden arvon mukaan vuonna 1939 (suluissa vuonna 1945):
Vuoden 1945 omaisuudenluovutusvero ei prosenttilukujen pienuudesta huolimatta ollut lievempi, koska vero oli säädetty maksettavaksi viitenä peräkkäisenä vuonna. Lisäksi verotetun varallisuuden arvo laskettiin eri tavalla. Omaisuuden arvo laskettiin vuoden 1944 omaisuuden käyvän arvon mukaan kaksinkertaistettuna ja myös irtain omaisuus laskettiin verotuksen piiriin kuuluvaksi.
Progressiivinen metalli Sanana progressiivinen tarkoittaa sanakirjamääritelmän mukaan 1) asteittain kehittyvää, kasvavaa, etenevää sekä 2) uudistusmielinen, kehittävä, edistyksellinen. Tämä pätee myös progressiiviseen metalliin, sillä varsinkin monelle modernin ja ehkä kevyemmän progressiivisen metallin edustajalle on tyypillistä, että kappaleet "kehittyvät asteittain". Alussa on yksinkertainen melodia ja siihen lisätään elementtejä sekä kasvatetaan sitä. Vaihtelevuus on myös pääosassa, sillä progressiivinen metallikappale koostuu yleensä monesta osasta ja voi sisältää kaikkea herkän bluestulkinnan ja hyökkäävän thrash metalin väliltä.
Progressiivinen shakki Progressiivinen shakki on ollut Italiassa suosittu peli vuodesta 1973. Italialainen Eteroscacco-lehti esittelee eri shakkivariantteja, myös progressiivista shakkia ja sen turnauksia ja pelejä.
Progressiivinen puolue (1912) Progressiivinen puolue () oli Yhdysvalloissa 1910–luvulla toiminut poliittinen puolue. Poliittiselta kannaltaan puolue oli keskusta-vasemmistolainen. Puolue perustettiin vuonna 1912 ja lakkautettiin 1916.
Progressiivinen supranukleaarinen halvaus Progressiivinen supranukleaarinen halvaus eli PSP on etenevä keskushermoston rappeumasairaus. Siihen kuuluu Parkinsonin ja Alzheimerin taudin piirteitä sekä tasapaino-ongelmia, silmien liikehäiriöitä, niskajäykkyttä, nielemis– ja puhevaikeuksia ja muutoksia potilaan persoonallisuudessa.
Luettelo valtioista liiketoiminnan helppouden mukaan Maiden loppusijoitus listalla perustuu vuodesta 2012 alkaen kymmeneen tekijään eli miten helppoa on: liiketoiminnan aloittaminen, rakennuslupien saaminen, sähkön saaminen toimitiloihin, omaisuuden rekisteröinti, luoton saanti, sijoittajien suojaaminen, verojen maksu, kansainvälinen kauppa, sopimusten täytäntöönpano ja liiketoiminnan lopettaminen.
Maailmanrauha Jos maailmanrauha määritellään ei pelkästään kansakuntien vaan myös yksilöiden välisen vihamielisyyden, väkivallan ja konfliktien puuttumiseksi, maailmanrauha tarkoittaisi maailmanlaajuista loppua väkivallalle ja laitoksille, joiden olemassaolo perustuu väkivallan uhkaan. Näin esimerkiksi poliisityötä ei olisi, koska voimankäyttö on eräs väkivallan muoto. Ei voisi olla myöskään sellaisia julkisen vallan tahoja, jotka käyttävät väkivallan tai voimankäytön uhkaa esimerkiksi verojen keräämiseen tai rajanvalvontaan.
Progressiivinen trance Progressiivinen trance on elektronisen musiikin alalaji. Progressiivista trancea sanotaan usein lyhyesti myös progeksi tai progetranceksi. Progessa tempo on tyypillisesti noin 125-135 BPM. Progetrancen tekijöitä ovat mm. Perry O'Neil, David West ja Markus Schulz
Tuloverotuksen historia Suomessa "Kunnallisveron" kantaminen alkoi Suomessa 1800-luvulla. Kunnallisverotus oli aluksi kirjavaa. Oli epäselvää, mitä verotettaisiin ja mitä oli pidettävänä tulona. Aluksi veroa suoritettiin sen mukaan, miten kunkin harkittiin voivan ottaa osaa kunnan yhteisiin rasituksiin. "Tuloon" kunnallisveron pääasiallisena perusteena siirryttiin kaupungeissa vuonna 1873 ja maalla 1898 annetuilla asetuksilla.
Progressiivinen rock Vaikka progressiivinen rock nähdään nykyisin melko epäkaupallisena musiikillisena erityisalueena, jolla on oma pieni kuuntelijakuntansa, nousivat edellä lueteltujen yhtyeiden levyt usein albumilistojen kärkipäähän. Varsinkin Pink Floyd ja Genesis nousivat lopulta rockhistorian suosituimpien yhtyeiden joukkoon.
Progressiivinen rock 2000-luvulla progressiivista rockia ovat Suomessa edustaneet muun muassa Von Hertzen Brothers, Jeavestone ja Nurkostam. Yhdysvaltalainen Dream Theater on 1990-luvulta lähtien ollut merkittävä metallimusiikin ja progressiivisen rockin yhdistäjä. Progressiivinen metalli on nykyisin oma lajityyppinsä metallimusiikissa.
Vapaat markkinat Vapaat markkinat voivat myös viitata talouteen, jossa kaikkien hyödykkeiden hinnat muodostuvat alussa mainitulla tavalla. Hallinnon rooli on rajattu pelkästään omistusoikeuksien valvomiseen. Tämä on tietyssä mielessä markkinatalouden pisimmälle viety muoto, jossa ei ole veroja, tulleja tai muita säädöksiä kuten pakollisia vakuutuksia tai vähimmäispalkkaa. Vapaiden markkinoiden vastakohta on suunnitelmatalous, jossa hallinto määrittää hinnat; näiden välimaastossa on sekatalous.
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Perinteistä hiirtä voi käyttää kannettavassa tietokoneessa yksinkertaisesti liittämällä sellainen tietokoneen sarja- tai USB-porttiin. Nykyisin käytössä olevat hiiret ovat pääsääntöisesti USB-porttiin liitettäviä, ja kuten tietokoneiden yleensäkin, voi kannettavan tietokoneen kanssa käytettävä hiiren tekniikka ja toimintatapa olla .
Erityisesti kannettavia tietokoneita varten on suunniteltu hieman normaalia pienempiä matkahiiriä, jotka on pienen kokonsa takia helpompi ottaa mukaan. Usein näissä hiirissä on myös kelattava hiiren johto, mutta muuten näiden hiirten toiminta on samanlaista kuin tavallisten pöytäkoneille suunniteltujen hiirtenkin.
Langatonta hiirtä kannettavan tietokoneen kanssa käytettäessä liitetään hiiren lähettämän signaalin vastaanottolaite tietokoneen USB-porttiin.
Perinteistä, alun perin pöytäkoneille suunniteltua hiirtä käytettäessä kannettava tietokone on sijoitettava pöydälle tai muulle tasaiselle ja kovalle pinnalle, koska perinteisen hiiren käyttö sylissä tai muualla epätasaisella alustalla on lähes mahdotonta.
Perinteisen hiiren kanssa ongelmana on myös hiiren ergonomia ja käytettävyys.
Hiiri (osoitinlaite) Perinteisen hiiren sijasta samaan tarkoitukseen voidaan käyttää myös muunlaisia osoitinlaitteita, joihin lukeutuvat erityisesti kannettavissa tietokoneissa tavattavat kosketuslevy (ns. tasohiiri), osoitintappi (ns. tappihiiri) ja hiiren edeltäjä trackball (ns. pallohiiri). Nykyisin suurin osa tietokoneiden käyttöliittymistä on suunniteltu hiiren avulla käytettäväksi, joten jokin hiiren kaltainen osoitinlaite on lähes välttämätön varuste.
Langaton hiiri Langaton hiiri on tietokoneen oheislaite. Perinteisen hiiren johto on langattomassa hiiressä korvattu yleensä radioaaltolähettimellä ja -vastaanottimella. Hiiri ja erillinen vastaanotin välittävät käyttäjän tekemät liikkeet tietokoneelle. Vastaanotin voidaan kytkeä esimerkiksi tietokoneen PS/2- tai USB-väylään. Vastaanotin voi olla isompi erillinen laite, jossa suoritetaan myös hiiren paristojen lataus tai se voi olla hyvin pieni USB-liitäntään kytkettävä lähetin.
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Pallohiiri on osoituslaite, jossa pallo ei ole hiiren pohjassa, kuten tavallista, vaan hiiren päällä. Itse hiirilaite ei liiku minnekään, vaan kursoria ohjataan pyörittelemällä laitteen päällä olevaa palloa. Yleensä palloa pyöritellään peukalolla ja valintapainikkeita käytetään muilla sormilla. Pallohiiren sanotaan olevan ergonomisempi kuin tavallisen hiiren, koska sen liikuttaminen ei rasita rannetta.
Pallohiiri ei varsinaisesti ole kannettaville tietokoneille suunniteltu osoituslaite, koska se on aika iso ja siksi hankala pitää mukana. Kätevintä pallohiiren käyttö kannettavien tietokoneiden osoituslaitteena lieneekin sellaisissa tilanteissa, joissa kannettava tietokone voidaan työpaikalla tai kotioloissa kytkeä telakointiasemaan, ja tämä osoituslaite on liitetty tähän telakkaan. Telakointiasemaa ja siihen liitettyjä laitteita ei oteta mukaan, kun kannettavaa tietokonetta käytetään matkakäytössä, vaan silloin osoituslaitteina toimivat muut laitteet.
Katseohjaus tietokoneella Katseohjaus tietokoneella tapahtuu käyttämällä tietokoneeseen liitettävää lisälaitetta, joka havainnoi silmien liikkeitä muuttaen ne esimerkiksi hiiren kursorin liikkeiksi tietokoneen näytöllä. Katseohjausyksikkö lähettää infrapunavaloa, joka heijastuu silmistä takaisin laitteen kameroihin antaen koordinaatit prosessoida mihin ruudulla katsotaan. Hiiren painallus voidaan korvata esimerkiksi silmiä räpäyttämällä tai katsomalla kohteeseen ennalta määritellyn ajan. Katseohjauksella pystytään korvaamaan täysin perinteinen tietokoneen näppäimistö ja hiiri sopivalla laitteistolla ja ohjelmistolla .
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Tasohiiri on erityisesti kannettaville tietokoneille suunniteltu osoituslaite, jota käytetään liikuttelemalla sormea kannettavan tietokoneen etureunassa olevalla, kosketukseen reagoivalla tasolla.
Ensimmäinen tasohiiri on kehitetty Applen kannettavaan tietokoneeseen (MacKenzie, Scott et. al) ja sittemmin syöttölaite on siirtynyt muidenkin laitevalmistajien koneisiin.
Tasohiiri on samanlainen suhteelliseen sijaintiin/paikannukseen perustuva syöttölaite kuin perinteinen hiirikin, eli tietty käyttäjän tekemä liikemäärä hiirellä vastaa tiettyä liikemäärää näytöllä. Perinteisessä hiiressä liike tehdään liikuttamalla hiirilaitetta, mutta tasohiiressä itse laite ei liiku, vaan osoittimen paikannus näytöllä suhteutetaan sormen liikkeeseen ja sijaintiin tasohiiren pinnalla.
Kohteen valinta tehdään tasohiirellä joko perinteisen hiiren kanssa samantyyppisillä valintapainikkeilla, tai sitten napauttamalla tasohiiren pintaa sormella. Painikkeita käytetään yleensä etusormella, mutta joissain malleissa valintaan käytetään peukaloa. Painikkeiden käyttäminen on kuitenkin jossain määrin hankalaa, koska esimerkiksi raahatessa jotain näytöllä pitäisi samanaikaisesti sekä liikuttaa sormea tasohiiren pinnalla että painaa sormella valintapainiketta.
Tasohiiressä ongelmana on, että se ei anna juurikaan tuntopalautetta. Kehitteillä on tosin malleja, jotka antaisivat tavallista hiirtä matkivan tunteen hiiren painikkeen painamisesta ja vapauttamisesta. Tämä helpottaisi kohteiden valitsemista ja siirtämistä.
KVM-kytkin KVM-kytkin () on lisälaite, joka mahdollistaa usean tietokoneen hallinnan yhden näppäimistön, näytön ja hiiren avulla. Osa KVM-kytkimistä pystyy jakamaan myös USB-laitteita ja kaiuttimia usealle koneelle. Jotkut KVM-kytkimet toimivat käänteisesti, eli niiden avulla yksi tietokone voidaan liittää useaan näyttöön, näppäimistöön ja hiireen.
Langaton hiiri Useimmat langattomat hiiret käyttävät nykyään liikkeentunnistamiseen optista tekniikkaa. Optisessa hiiressä oleva LED lähettää valoa, joka heijastuu hiiren alla olevasta pinnasta linssin läpi takaisin hiiren anturille. Tieto välitetään digitaaliselle signaaliprosessorille, joka muuttaa liiketiedon suunnaksi ja pituudeksi. Tieto hiiren liikkeestä lähetetään vastaanottimelle ja se välittyy tietokoneen kautta käyttäjän näkemäksi hiiriosoittimen liikkeeksi. Huonosti valoa takaisin heijastava pinta heikentää optisten hiirten toimintaa.
WhatPulse 22. joulukuuta vuonna 2012 WhatPulse siirtyi 2.0 versioon jolloin hiiren liikkumispituuden mittaus jäi pois. Tilalle ohjelmistoon lisättiin datan-siirtoa, tietokoneen päällä oloaikaa sekä myös käytettävien sovellusten seuranta. Jokaiselle tietokoneessa käytettävälle sovellukselle on saatavilla tiedot näppäimistön painalluksista, hiiren klikkauksista, päällä oloajasta sekä sovelluksen käyttämästä data-liikenteestä tietoa. Näiden perusteella voi päätellä sekä seurata omaa käyttäytymistä koneella.
Hiiri (osoitinlaite) Hiiri on tietokoneen osoitinlaite, joka liittyy erityisesti graafiseen käyttöliittymään. Tyypillisesti hiiri on kämmenen alle sopiva rasia, jota käyttäjä liikuttelee pöydällä (yleensä hiirimaton päällä). Hiiri rekisteröi kaksiulotteisen liikkeen ja välittää informaation tietokoneelle, jonka näytössä liikkuu osoitinsymboli vastaavasti. Hiiressä on lisäksi painikkeita (joissakin malleissa vain yksi, mutta tavallisemmin kaksi tai kolme ja joskus enemmänkin), joiden avulla käyttäjä voi valita ja käsitellä hiirellä osoittamiaan kohteita käyttöliittymässä.
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Yleisin osoituslaite tietokoneissa on hiiri, ja tämä on yleisin myös kannettavissa tietokoneissa. Kannettavissa tietokoneissa ei siirrettävyytensä takia yleensä ole mukana erillistä perinteistä hiirtä, vaan kannettavat tietokoneet on yleensä varustettu tappihiirellä ja/tai kosketukseen reagoivalla tasohiirellä. Kosketusnäyttöjä varten on vielä omat osoitinlaitteensa. Hieman tuntemattomampia hiiren kaltaisia osoituslaitteita ovat kynähiiri ja pallohiiri.
Xerox Alto Tietokone koostui pöydän päälle asetettavasta näytöstä, näppäimistöstä ja hiirestä, sekä pienen jääkaapin kokoisesta keskusyksiköstä. Tietokoneessa oli myös netboot-ominaisuus, jossa tietokone pystyi lataamaan ohjelmiston verkkoyhteyden kautta kiintolevyn ollessa sammutettuna.
Neverball Neverball on peli jossa pelaajan pitää liikuttaa palloa nuolinäppäimillä tai hiirellä. Pelin on kehittänyt Robert Kooima vuonna 2003
Pelihiiri Pelihiiri on tietokonepelien pelaamiseen tarkoitettu hiiri, joka on normaalia hiirtä kestävämpi ja reagoi herkemmin kosketukseen. Pelihiiret on muotoiltu joko vain oikeakätisille tai molemmilla käsillä hiirtä käyttäville. Erityisesti ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin suunnitelluissa pelihiirissä on korkea päivitysnopeus. Pelihiirissä on ohjelmoitavia painikkeita usein hiiren vasempaan kylkeen asemoituna. Erityisesti MOBA-pelejä varten suunniteluissa pelihiirissä on monia ohjelmoitavia painikkeita, joiden toimintoja voi säätää hiiren mukana tulevalla ohjelmistolla. Ohjelmiston kautta voi määrittää pelihiireen makroja ja säätää hiiren DPI:tä. Omat asetukset voi joissakin pelihiirissä tallentaa hiiren omaan muistiin, joten niitä voi käyttää missä tahansa tietokoneessa. Kalleimmissa pelihiirissä hiiren kosketustuntumaa voi säätää lisäpainoilla. Pelihiirien tuntumaa voi säätää hiiren johdon pidikkeellä ja rannetuella. Pelihiiren sopivuus omaan käteen riippuu käden koosta ja käytetystä otteesta (claw vai palm).
Kannettavan tietokoneen käytettävyys ja ergonomia Kannettavan tietokoneen näppäimistö on pienempi kuin pöytäkoneen. Näppäimet ovat lähempänä toisiaan, ja näppäinten painelusyvyys on pienempi. Tilan puutteen vuoksi numeronäppäimet puuttuvat pienemmistä malleista ja osalla näppäimistä on kaksoistoiminto, jonka aktivoimiseen tarvitaan kyseistä tarkoitusta varten osoitettua näppäintä (esimerkiksi fn-merkinnällä varustettuna). Koska kannettavissa tietokoneissa hiiri on oheislaite, käytetään niissä yleensä tasohiirtä (tunnetaan myös nimellä kosketuslevy) tai tappihiirtä. Joissakin kannettavissa, kuten Tablet PC -koneissa, on myös sormella tai osoitinkynällä käytettävä kosketusnäyttö. Tasohiiren yhteydessä on valintapainikkeet, jotka vastaavat perinteisen hiiren näppäimiä. Niitä käytettäessä syntyvä ääni- ja tuntopalaute eroaa malleittain. Tasohiiren käyttö voi kuitenkin olla vaikeata yhdellä kädellä esimerkiksi tekstiä valitessa, jolloin pitäisi painaa valintapainiketta ja samanaikaisesti liikuttaa sormea tasohiiren pinnalla. 
Perinteisen hiiren käyttö kuormittaa kättä sen sijoittelun vuoksi, etenkin mitä kauempana vartalosta sitä käytetään. Hiiren käyttö edellyttää myös etu- ja keskisormen staattista kannattelua, josta voi seurata lihas-jännejärjestelmän oireita (Takala 1995). 
Näppäintyössä käsiin ei kohdistu niin pahaa rasitusta, koska ne ovat lähempänä neutraaliasentoa. Kosketuslevyn ja tappihiiren sijainti näppäimistön läheisyydessä (näppäimistön alla tai niin sanotun perusrivin keskellä) ei vaadi käyttäjää myöskään siirtämään käsiään pitkiä matkoja. On kuitenkin huomattava, että hiiren käyttö tekstinkäsittelyssä on tuottavampaa ja virheiden määrä vähäisempi kuin näppäintyössä (Karlqvist et al. 1994 Takalan 1995 mukaan, s. 3). 
Näyttöpäätetyöhön on laadittu ergonomiaohjeita, jotka auttavat parantamaan työn laatua. Kannettavan tietokoneen koko vaikuttaa poikkeavasti joihinkin näistä. Joissakin kannettavissa tietokoneissa näppäimistön ja koneen etureunan välissä on tyhjä alue, joka toimii rannetukena. Tämä ei ole kuitenkaan suositeltua 5-7 senttimetriä kyynärtasoa ylempänä (Haapiainen 1982). Työterveyslaitoksen suositusten (Toivonen 2005a) mukaan näppäimistön paras sijoittelualue on enimmillään noin 40 cm pöydän reunasta käyttäjän edessä, käsien pitää olla lähellä vartaloa, hartioiden rentona ja näytön katseluetäisyys 45-75 cm (Lampi 1993). Oikean työasennon löytäminen näiden suositusten mukaisesti voi olla vaikeaa, koska kannettavien tietokoneiden näyttö ja näppäimistö ovat integroitu toisiinsa. Kannettavaan tietokoneeseen on kuitenkin tarjolla erilaisia rannetukia parantamaan käsien asentoa. Ulkoisen näytön sekä näppäimistön liittäminen on myös mahdollista.
Kannettavaa tietokonetta on kuitenkin englanninkielisen nimensä mukaisesti (laptop eli sylimikro) mahdollista pitää sylissä. Tällöin ergonomialla ei välttämättä ole suurta osaa kannettavan käytettävyydessä, mutta laitteen pitäminen sylissä ei ole välttämättä toivottavaa sen lämpenemisen takia.
Enter (näppäin) Enter- eli syöttö- tai vuoronäppäin (usein myös return- eli palautusnäppäin) on tietokoneessa näppäin, jota painamalla käyttäjä voi lopettaa tietokokonaisuuden (kuten komennon tai tekstikappaleen) syöttämisen tai hyväksyä tietokoneen ehdottaman toiminnon. Tyypillisesti tekstipohjaisessa tai komentoliittymässä käyttäjä syöttönäppäintä painamalla siirtää vuoron tietokoneelle, jotta se suorittaisi annetun komennon. Graafisessa käyttöliittymässä tietokoneen ehdottaman toiminnon voi syöttönäppäimen sijasta vaihtoehtoisesti hyväksyä hiiren napsautuksellakin.
Kosketuslevy Kosketuslevy (engl. "touchpad") on kannettavissa tietokoneissa yleinen ulkoisen hiiren korvaava osoitinlaite.
Micral N Tietokoneen oli kehittänyt ranskalainen François Gernelle ja se esiteltiin vuonna 1973. Tietokoneessa on Intel 8008-suoritin 500 KHz taajuudella.
WhatPulse WhatPulse on Internetistä ilmaiseksi ladattava tietokoneohjelma, joka ottaa talteen tietokoneen hiiren napin näpäytyksien ja näppäimistön painalluksien määrät sekä hiiren liikkumispituuden maileina, kilometreinä tai metreinä. Nämä tiedot voi lähettää WhatPulsen verkkosivuille, jossa ne pysyvät tallessa ja jossa niitä voi omalla käyttäjätunnuksellaan tarkastella. Ohjelma valmistui vuonna 2003. Tietyt virustorjuntaohjelmat saattavat tulkita ohjelman haitalliseksi juuri ohjelman toiminnan takia.
Guru Meditation Guru Meditation on Amiga-tietokoneen virheilmoitustyypin nimi. Virheen alkuperäinen teksti oli muotoilultaan melko mystinen, eikä juuri auttanut käyttäjää virheen syyn määrittämisessä. Guru meditationissa tietokoneen power-ledi alkoi vilkkua hitaaseen tahtiin ja ruudun ylälaitaan ilmestyi mustalle pohjalle vilkkuva punainen laatikko, jossa oli esimerkiksi teksti:
Virheilmoitusta on kutsuttu myös Intian matkaksi. Hiiren napin painalluksen jälkeen tietokone nollautui.
SilverCrest Silvercrestin tuotteita ovat muun muassa maailmanradiot, iPodin tarvikkeet, DVD-soittimet, tietokoneen hiiret ja WLAN-reitittimet.
Raspberry Pi Raspberry Pi, tuttavallisemmin RasPi, on yhden piirilevyn tietokone, jonka on kehittänyt brittiläinen Raspberry Pi Foundation. Tietokoneet valmistetaan Walesissa Sonyn Pencoedin tehtaalla.
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Tietokoneen osoituslaite on näytöllä olevien kohteiden osoitukseen ja valintaan käytettävä väline. Yleensä osoituslaitteella liikutellaan hiiren osoitinta, mutta osoitus ja valinta saatetaan tehdä myös suoraan koskettamalla valittavaa kohdetta osoitinvälineellä.
Kannettavien tietokoneiden erityinen käyttötapa verrattuna työasemakoneisiin (siirrettävyys, mahdollisuus pitää sylissä ja käyttää muualla kuin tasaisella pinnalla) asettaa joitain rajoitteita osoituslaitteille. Perinteistä hiirtä ei voi käyttää muualla kuin tasaisella pinnalla, ja toisaalta taas ergonomialle ja käyttömukavuudelle asetetaan uusia haasteita, kun tietokoneiden ja osoitinlaitteiden käyttötilanteet vaihtelevat.
Toisaalta kannettava tietokone myös mahdollistaa joidenkin osoituslaitteiden käytön, jotka eivät ole yhtä käteviä ja käyttäjäystävällisiä työasemakoneissa.
Monet osoitinlaitteet ovat käytettävissä sekä pöytäkoneissa että kannettavissa tietokoneissa.
Xerox Seuraavalla vuosikymmenellä tapahtunut tuotekehittely ja -markkinointi teki monista yhtiöön sijoittaneista rahoittajista miljonäärejä. Vuonna 1970 Xerox perusti Xerox PARC -laboratorion, joka kehitti maailman ensimmäisen graafisen käyttöliittymän ja hiiren sisältävän tietokoneen Xerox Alton. Xerox Altoon perustuva Xerox Star julkaistiin vuonna 1981 ja se oli maailman ensimmäinen kaupallinen työasematietokone, joka sisälsi graafisen näytön, graafisen käyttöliittymän, hiiren, Ethernet-verkkoyhteyden ja sähköpostiohjelman.
Oheislaiteliitännät Oheislaiteliitännöillä liitetään lisälaitteita tietokonelaitteistoon. Lisälaitteita voivat olla esimerkiksi toiset tietokoneet, kirjoittimet, näytöt, kamerat ja hiiret tai ulkoiset kovalevyt.
USB USB () on sarjaväyläarkkitehtuuri oheislaitteiden liittämiseksi tietokoneeseen. Kotikäyttäjälle näkyvin hyöty on saman liitännän sopiminen useisiin eri laitteisiin; ennen USB-väylää esimerkiksi hiiren ja näppäimistön saattoi kytkeä väärinpäin, ja tulostimilla oli omanlaisensa liitäntätapa. Väylä tukee kytke ja käytä -tekniikkaa (), jolloin esimerkiksi tulostin kertoo tietokoneelle mallinsa, ja tietokone voi tämän perusteella asentaa automaattisesti oikean ohjelmiston. Aiemmin käyttäjän piti kertoa käyttöjärjestelmälle asennetun tulostimen merkki ja malli.
Hiiri (osoitinlaite) IBM PC -yhteensopiviin tietokoneisiin hiiren toivat Mouse System ja Genius 1980-luvun lopulla. PC Paintbrush -piirrosohjelmaa myytiin paketissa hiiren kanssa. Myös monet muut suositut hyötyohjelmat, kuten Wordperfect ja Lotus 1-2-3 ja pelit, osasivat hyödyntää hiirtä.
Microsoftin julkaisemasta "Microsoft Mouse" -hiirimallista tuli pitkäksi aikaa yhtiön ainoa hyvin menestynyt oheislaite, yhtiön keskittyessä pitkään lähinnä ohjelmistoihin.
Tietokonepeli Tietokonepeli (myös PC-peli) tarkoittaa videopeliä, jota pelataan tietokoneella eikä varta vasten pelaamiseen tarkoitetulla laitteella, kuten pelikonsolilla. Tietokonepeleille tyypillisiä asioita ovat näppäimistön ja hiiren käyttö ohjainlaitteina, pelien vapaampi saatavuus eri lähteistä ja pelaajan mahdollisuus valita käytössä oleva laitteisto sekä ohjelmisto. Tietokoneet tyypillisesti ovat myös laskentateholtaan parempia kuin konsolit.
Hiirikäsi Hiirikäsi tai hiiriranne on ranteen ja peukalon rasitusvamma, joka aiheutuu käden staattisesta lihasjännityksestä. Rasitusvamma syntyy tyypillisesti tietokoneen hiiren pitkäaikaisesta käsittelystä, mistä se on saanut nimensäkin. Hiirikäsi ei ole lääketieteellinen diagnoosi vaan yleisnimitys erilaisille käsivarren ja käden oireille, jotka ilmaantuvat pitkäkestoisen hiirellä työskentelyn aikana tai jälkeen. Pitkälle ehtinyt rasitus voi johtaa varsinaisiin diagnosoitaviin sairauksiin, kuten jännetupen tulehdukseen, rannekanavan oireyhtymään tai tenniskyynärpäähän. Hiirikäsi voinee syntyä, jos hiirtä käytetään yli kymmenen tuntia viikossa.
Syntetisaattori Tietokonesyntetisaattoreissa tai virtuaali-instrumenteissa (engl. software synthesizer) äänen synteesi voi tapahtua yksinomaan tietokoneessa laskemalla. Tietokoneiden alkuaikoina laskenta tapahtui hitaasti reikäkorteilla ohjaten ja tulos kirjoitettiin magneettinauhalle. Sittemmin prosessoriteho on kasvanut niin, että laskenta ja äänenmuodostus voivat tapahtua reaaliajassa samalla kun käyttäjä vääntää aidon kolmiulotteisen näköisiä säätönappuloita hiirellä kuvaruudulta ja kuulee välittömästi lopputuloksen.
Linnunradan käsikirja liftareille (elokuva) Vogonit ajavat "Kultasydäntä" takaa johtajanaan galaksin varapresidentti Questular Rontok (Anna Chancellor), joka on päättänyt pelastaa Zaphodin tältä itseltään. "Kultasydän" saapuu Magrathean kiertoradalle. Alus onnistuu väistämään planeetan ohjuspuolustusjärjestelmää Arthurin käynnistäessä epätodennäköisyysajon, minkä seurauksena ohjukset muuttuvat valaaksi ja petuniaruukuksi. Alus itse taas säästyy kuin ihmeen kaupalla epävakaiden hyppyjen sivuvaikutukselta: pysyvältä epätodennäköisyydeltä. Planeetan pinnalla Zaphod, Ford ja Trillian astuvat portaaliin, joka vie heidät Syvän mietteen luo. Kun tietokoneelta kysytään, onko se jo selvittänyt perimmäisen kysymyksen, Syvä miete paljastaa luoneensa tehtävään toisen, suuremman supertietokoneen: Maan. Kolmikko löytää myöhemmin näkökulma-aseen. Trillian käyttää asetta Zaphodiin saadakseen tämän ymmärtämään, mitä tunteita Maan tuhoutuminen hänessä herättää. Trillian käsittää lopulta Zaphodin avulla, että hän tarvitsee/rakastaa Arthuria. Sillä välin Arthur ja Marvin, jotka eivät ole päässeet portaalista lävitse, kohtaavat Slartibartfast-nimisen magrathealaisen (Bill Nighy), joka vie Arthurin kierrokselle ”kokoamiskerrokseen”, missä Maa II on parhaillaan koottavana. Slartibartfast vie Arthurin tämän omaan taloon, missä Ford, Trillian ja Zaphod odottavat häntä ja nauttivat samalla suurista pidoista, jotka kaksi hiiren näköistä yleisulottuvuuden olentoa ovat heille järjestäneet. Arthur tajuaa astuneensa ansaan: Syvän mietteen luoneet hiiret käyttivät supertietokonetta rakentaakseen vielä suuremman supertietokoneen nimeltä ”Maa” ja voidakseen siten saada perimmäisen kysymyksen selville. Arthurilla, joka on kyseisen tietokoneen viimeinen jäljelle jäänyt komponentti, saattaa olla perimmäinen kysymys aivoissaan, ja hiiret aikovat avata hänen päänsä saadakseen tietää kysymyksen. Arthur taistelee hiiriä vastaan ja iskee hiiret älykkäiksi pannukakuiksi.
PS/2-liitin PS/2-liitin on Mini-DIN-liitin jossa on kuusi kontaktia. Sitä on käytetty tietokoneen näppäimistön ja hiiren liittiminä, mutta USB-liitin ja langattomat laitteet ovat vähentäneet liittimen käyttöä.
Väylä Väyliä käytetään useisiin eri tarkoituksiin, väylä voi olla tietokoneen sisäinen "laiteväylä" (system bus), jolloin se siirtää tietoa tietokoneen emolevyllä suorittimen, keskusmuistin ja emolevyllä olevien laitteiden välillä. "Laajennusväylä" on tietokoneen emolevyllä oleva väylä, johon voidaan liittää erilaisia laajennuskortteja siinä oleviin korttipaikkoihin. Tämä voi olla tekniikaltaan sama kuin emolevyn laiteväylä (esimerkiksi ISA tai PCI) tai sitten laiteväylä on nopeampi väylä, johon laajennusväylä on liitetty yhtenä laitteena (esimerkiksi ISA-korttipaikat PCI-väyläisillä emolevyillä). Väylä voi myös ulottua tietokoneen ulkopuolelle, jolloin siihen voi liittää erilaisia hitaan tiedonsiirron laitteita (näppäimistöt, hiiret, tulostimet, skannerit) tai jopa massamuisteja (ulkoiset kiintolevyt, DVD- ja CD-kirjoittimet).
Sähkölaitteiden valmiustila Erilaisilla valmiustiloilla voidaan saada tietokone käynnistymään nopeammin, kuin täysin virrattomasta tilasta. Tietokoneissa käytetään myös paljon erilaisia energiansäästötiloja. Kun käyttäjä on hetken käyttämättä konetta, osa toiminnoista kytkeytyy pois päältä, vaikka käytettyjen ohjelmien tilat säilyvätkin. Esimerkiksi kovalevy ja näyttö voivat kytkeytyä pois täydestä toiminnasta jääden tilaan, jossa käyttäjän aktiivisuus (esim. koskeminen hiireen tai näppäimistöön) herättää ne nopeasti täyteen toimintaan.
Kannettavien tietokoneiden osoituslaitteet Kosketusnäytöt ovat näyttöjä, jotka reagoivat kosketukseen. Kosketusnäyttöjä käytetään mm. teollisuudessa sellaisissa tiloissa, joissa näppäimistön ja hiiren käyttö on työskentelyolosuhteiden tai laitteiden käyttötilanteiden takia hankalaa tai mahdotonta. Kosketusnäyttöjä on myös mm. yleisöpäätteiksi tarkoitetuissa tietokoneissa, kopiokoneissa ja muissa oheislaiteissa, pienissä kämmentietokoneissa sekä kannettavissa tietokoneissa.
Kosketusnäyttö on tietokoneiden yleisin suora syöttölaite, mikä tarkoittaa sitä, että tieto syötetään suoraan siihen kohtaan kuvaruutua, johon kosketaan – ilman mitään tietoa välittävää laitetta (3).
Se, mitä kosketusnäytöllä tehdään, riippuu näytön käyttötarkoituksesta. Kannettavilla tietokoneilla ja kämmentietokoneilla käyttö saattaa olla monipuolisempaa kuin teollisuuden kosketusnäytöillä, mutta teollisuudessa näytöiltä taas vaaditaan suurempaa kestävyyttä ja käyttövarmuutta. Kaikille näytöille yhteistä on kuitenkin se, että niiden avulla sekä katsellaan että syötetään tietoa.
Kosketusnäyttöä käytetään joko koskettamalla näyttöä sormella tai käyttämällä erityistä kosketusnäytöille tarkoitettua kynää. Kosketusnäytöllisissä kämmentietokoneissa ja kannettavissa tietokoneissa käytössä on yleensä kynä, kun taas teollisuuden näytöt ja yleisöpäätteet sekä oheislaitteet ovat yleensä käytettävissä sormin koskettamalla.
Hiirimatto Hiirimatto on pinta, joka parantaa tietokoneen hiiren liikkeen lukemista. Hiirimatot tehdään useimmiten muovista, joka on tasainen ja päältä sopivan liukas. Lisäksi on olemassa myös metallisia hiirimattoja, joissa voi olla erilaisia pinnoitteita kuten teflonia, lasia tai alumiinia. Laadultaan paremmat hiirimatot ovat yleensä erikoistuneet pelaamista tai erittäin tarkkaa graafista muokkausta varten. Pelaamista varten olevia hiirimattoja kutsutaankin tästä syystä myös pelihiirimatoksi tai yleisesti hiireltä paljon vaativiin tehtäviin tarkkuushiirimatoksi. Tällaiset hiirimatot ovat kuitenkin hintatasoltaan paljon korkeammat kuin tavalliset hiirimatot, jotka voi hankkia jopa täysin ilmaiseksi. Kalliimmissa hiirimatoissa on useimmiten erittäin sileä pinta ja ”hiljainen” käyttö (äänen ja värinän alhaisuus). Joihinkin tällaisista hiirimatoista on saatettu liittää myös rannetuki ja/tai pidike hiiren johdolle. Tosin nämä saattavat tulla myös erillisenä jolloin käyttäjä voi tarvittaessa itse liittää ne hiirimattoon.
Komentoliittymä Komentoliittymää käytetään edelleen sen tuoman selkeyden ja pienempien resurssivaatimusten takia monissa laitteissa ja sovelluksissa. Verrattuna hiirellä tapahtuvaan ikkunoiden selailuun graafisella käyttöliittymällä on komentoliittymä joissakin tapauksissa myös nopeampi tapa ohjata tietokoneen toimintaa. Komentoliittymän käyttö on yleistä tieteellisen tutkimuksen, laitteiden kehittämisen ympäristöissä ja käyttöliittymissä, jotka liittyvät kiinteästi johonkin laitteeseen. Monet ohjelmoijat suosivat komentoliittymää. Komentoliittymän käyttö on väistämätöntä suurtietokoneiden ja muiden erikoisempien tietokoneiden yhteydessä.
Fujitsu Siemens Computers Fujitsu Siemensin tuotteita olivat kannettavat tietokoneet, pöytätyöasemat, kämmentietokoneet, levyjärjestelmät, palvelimet sekä oheislaitteet, kuten näytöt, näppäimistöt ja hiiret. Tuotemerkkejä olivat muun muassa Amilo, Lifebook, Scaleo, Scenic, Esprimo, Futro ja Primergy. Tunnetuimpia tuotteita lienevät olleet kotikäyttöön tarkoitettu Amilo (kannettavien tietokoneiden sarja), Scaleo (pöytätietokonesarja) sekä vastaavasti yrityskäyttöön tarkoitettu Lifebook- ja Esprimo-sarja. Fujitsu Technology Services jatkaa samoilla tuotealueilla kuin Fujitsu Siemens.
Kuvake Kuvake eli ikoni () on kuva, joka tietokoneen graafisessa käyttöliittymässä edustaa tiedostoa, hakemistoa, toimintoa tai ohjelmaa. Esimerkiksi ohjelmat ja toiminnot voidaan käynnistää osoittamalla kuvaketta ja aktivoimalla se osoitinlaitteen avulla (esimerkiksi hiirellä napsauttaen).
Mini-DIN-liitin Mini-DIN-liitin on pienempi kuin varsinainen DIN-liitin. Sellaisia on käytetty esim. tietokoneen näppäimistön ja hiiren liittiminä vaikka USB-liitin ja langattomat laitteet ovat vähentäneet Mini-DIN-liittimen käyttöä.
Go West! A Lucky Luke Adventure Pelatessa tietokoneella pelihahmoa ohjataan näppäimillä ja ampuessa kättä hiirellä. Juostakseen pelaajan on usein näpyteltävä kahta näppäintä vuorotellen. Wiillä pelatessa pelaaja hyödyntää Wii Remote-ohjainta.
Watchtower (videopeli) Watchtower on suomessa kehitetty tietokonepeli Amiga-tietokoneille. Pelin on kehittänyt CyberArts ja se on julkaistu vuonna 1996.
RS-232 Yleisimpiä sarjaporttiin liitettäviä laitteita ovat tietokoneissa olleet modeemit, hiiret, kirjoittimet. Sarjaporttia käytetään kuitenkin yleisesti monien sulautettujen järjestelmien ohjaukseen. Esim. reittimet, ADSL-modeemit, WLAN-tukiasemat, digiboksit, tallentimet tai älytelevisiot voivat sisältää sarjaportin. Lähes kaikki Unix-työasemat ja -palvelimet sekä verkkolaitteisto sisältävät sarjaportin, jolla konetta pääsee käyttämään päätteellä tai sarjaporttiin nollamodeemikaapelilla kytketyn tietokoneen pääteohjelmalla. Lisäksi sarjaportteja käytetään yleisesti mikrokontrollerien ja logiikoiden ohjelmointiin ja teollisuuslaitteiden ohjaukseen.
Apple Lisa Apple Lisa on Apple Computerin suunnittelema mikrotietokone, joka julkaistiin tammikuussa 1983. Lisa sisälsi merkittävää tekniikkaa, kuten graafisen käyttöliittymän, hiiren, mahdollisuuden moniajoon ja virtuaalimuistin. Tietokonetta markkinoitiin yrityskäyttöön, mutta se ei saavuttanut toivottua kaupallista menestystä.
Virtuaalimalli Virtuaalimalli on tietokoneella oleva kolmiulotteinen malli (3d-malli), jossa voidaan liikkua itse tai kohdetta voidaan pyöritellä näytöllä. Liikkuminen tapahtuu esimerkiksi hiirellä tai näppäimistöllä ohjaten, kuten tietokonepeleissä. Virtuaalimalleja hyödynnetään mm. rakennetun ympäristön kohteiden tarkastelussa.
Halo: Spartan Strike "Halo: Spartan Strike" on ylhäältä päin kuvattu ammuntapeli. Pelaaminen on hyvin samankaltaista kuin ensimmäisessä osassa. Kosketusnäytöllisillä laitteilla ohjaaminen tapahtuu kahdella virtuaalisella ohjainsauvalla; vasemmalla liikutetaan hahmoa ja oikealla tähdätään. Tietokoneella on mahdollista käyttää myös peliohjainta hiiren ja näppäimistön lisäksi.
Kryptoanalyysi Maailmansotien aikana kehitettiin sähkömekaanisia salakirjoituslaitteita kuten Enigma ja Lorenz. Viisaasti käytettynä niillä olisi voitu saada aikaan hyvin vahva, oman aikansa teknisillä resursseilla käytännössä lähes murtamaton salaus.
Akselivaltojen salatekstien purkamiseen tähdänneet tutkimukset johtivat muun muassa ensimmäisten ohjelmoitavien tietokoneiden kehittämiseen. Tutkijoista ehkä tunnetuin on matemaatikko Alan Turing, joka oli kehittänyt ohjelmoitavan tietokoneen teoreettisen mallin jo 1936.
Deadmau5 Nimi "deadmau5" syntyi, kun Zimmerman löysi kuolleen hiiren tietokoneestaan vaihtaessaan näytönohjainta. Tämän jälkeen hän kertoi asiasta erilaisissa chattihuoneissa ja tuli tunnetuksi nimellä "that dead mouse guy" (). Hän valitsi myös käyttäjätunnuksekseen nimen "Dead Mouse", mutta nimen ollessa liian pitkä, hän lyhensi sen nykyiseen muotoon "deadmau5".
Salaus Salauksessa käytettyjen satunnaislukujen tulisi olla mahdollisimman aidosti satunnaisia. Aidosti satunnaisten lukujen tuottaminen on kuitenkin vaikeaa. Nykyään parhaina tapoina tuottaa todellisia satunnaislukuja pidetään luonnollisia systeemejä, kuten radioaktiivisten aineiden luonnollisen hajoamisen tuottamat säteilyhiukkaset, tai esimerkiksi laavalampun vahan liike. Useimmiten tietokoneissa käytetään näennäissatunnaislukugeneraattoreita, jotka eivät välttämättä kelpaa salauskäyttöön. Tietokoneiden salauksessa käytetty satunnaisuus perustuu yleensä käyttäjän tekemien toimenpiteiden ja ympäristössä tapahtuvien tapahtumien satunnaisuuden keräämiseen. Käytännön esimerkkejä edellä mainitusta ovat esimerkiksi käyttäjän hiiren liikkeiden tai mikrofonin vastaanottaman kohinan käyttäminen salausavaimen luomiseen.
Peukkula Seikkailupuisto Peukkula (ent. Viherlaakso) oli vuosina 1997-2015 toiminut satu- ja seikkailupuisto Jyväskylässä Jyväsjärven lähellä. Viherlaakso perustettiin 1997 entisen Ympäristökeskus Kammin tiloihin, ja sen vetonauloja olivat Hilarius-hiiri ja Noita Nokkonen. Parhaimmillaan Viherlaakson kävijämäärä oli yli 30 000, ja se työllisti kesäisin noin 30 henkeä. Hilarius hiiren kehittänyt Marja-Liisa Mattila luopui kehittämästään lastenhahmosta terveydellisistä syistä vuonna 2007 ja myi brändin Suomen Metrotuotanto Oy:lle. Samassa yhteydessä tuotantoyhtiö purki yhteistyön Viherlaakson kanssa.
Lisätty todellisuus Jotta käyttöliittymät olisivat intuitiivisia ja helppokäyttöisiä, tulee myös käyttäjän vuorovaikutukseen eli interaktioon virtuaalisen tiedon kanssa kehittää mahdollistavaa teknologiaa. Yksinkertaisimmillaan vuorovaikutus toteutetaan tietokoneen näppäimistön ja hiiren avulla, mutta tämä ei ole helppokäyttöisin vuorovaikutusmalli käytettäessä järjestelmää, jota ei välttämättä käytetä pöydän ääressä. Käytettäessä kämmenessä pidettävää näyttöä voidaan hyödyntää esimerkiksi kosketusnäyttöä.