mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
PlayStation 3 Linuxin avulla voi asentaa Windows XP- tai Vista-käyttöjärjestelmän, mutta Windows-pohjaiset käyttöjärjestelmät ovat kuitenkin käytännössä käyttökelvottomia. Windows ei tue Cell-suorittimen arkkitehtuuria, ja näin ollen sen täytyy Linuxin alaisuudessa emuloida kokonaista x86-suoritinta, mikä taas johtaa todella kehnoon suorituskykyyn.
AUTOEXEC.BAT AUTOEXEC.BAT on MS-DOS- ja Windows-käyttöjärjestelmiin sisältyvä käynnistystiedosto, joka suoritetaan tietokoneen käynnistyessä.
AUTOEXEC.BAT sisältää MS-DOS-komentoja, joiden asetukset astuvat voimaan tiedoston suorituksen yhteydessä. Nykyään AUTOEXEC.BAT ei ole enää olennainen osa Windows-käyttöjärjestelmiä, mutta etenkin aiemmissa MS-DOS-käyttöjärjestelmissä tiedosto oli olennainen.
Avast Antivirus Avast Antivirus on tšekkiläisen Avast Softwaren kehittämä virustorjuntaohjelmisto Windows-, Linux-, Mac OS-, Palm OS- ja Android-käyttöjärjestelmille. Ensimmäinen versio ohjelmistosta julkaistiin jo vuonna 1988, ja erityisesti ohjelman ilmainen kotiversio on nykyään yksi suosituimmista virustorjuntaohjelmistoista Windowsille. Avast-nimi tulee sanoista "Anti-virus - Advanced Set".
Windows 98 Windows 98 (tunnettiin koodinimellä "Memphis") on Microsoftin Windows 95 -käyttöjärjestelmää seurannut seuraava 9x-ytimeen perustuva, 25. kesäkuuta 1998 julkaistu graafinen 32-bittinen käyttöjärjestelmä. Se toi mukanaan mm. AGP- ja USB-tuet. Muita ominaisuuksia ovat usean näytön tuki ja WebTV-tuki. Internet Explorer 4.0 on myös sisäänrakennettu Windowsin koodiin eikä selainta voinut poistaa.
Windows 7 Kun työ Windows NT 5 -sarjan käyttöjärjestelmien tietoturvan parissa oli saatu valmiiksi, päätettiin Microsoftilla käynnistää "Longhorn"in eli Windows Vistan kehitystyö uudelleen vuonna 2004, mikä viivästytti käyttöjärjestelmän kehitystä. Samalla "Longhorn"ista päätettiin aikataulusyistä leikata kaikki kokeelliset ominaisuudet pois.
Euroopan unionin kilpailuoikeudellinen kanne Microsoftia vastaan Tammikuussa 2009 Euroopan komissio ilmoitti, että se ryhtyy tutkimaan Internet Explorerin ja Windows-käyttöjärjestelmän yhteenliittämistä. Komission mukaan Microsoft pyrki sitomaan Windows-käyttäjät käyttämään omaa selaintaan ja tämä aiheutti epäreilua kilpailua selainvalmistajien välillä. Vastauksena Microsoft ilmoitti, että se ei tulisi liittämään Internet Explorer -selainta osaksi Windows 7 -käyttöjärjestelmän Euroopassa myytävää versiota Windows 7 E.
2-in-1 Ensimmäinen 2-in-1-laitteena pidettävä hybridi oli vuonna 2002 Compaq TC1000, jossa on esiasennettuna Windows XP Tablet PC Edition. Laitetyyppi yleistyi vuonna 2011 Asus Transformer -sarjan myötä, jonka ensimmäiset laitteet käyttivät Androidia. Vuonna 2013 Microsoft julkaisi oman Surface Pro -laitteensa, jossa oli esiasennettuna Windows 8.1. Sittemmin muutkin suuret PC-valmistajat ovat julkaisseet omia 2-in-1-laitteetaan, joiden käyttöjärjestelmä on yleensä Windows 10.
Microsoft Windows Windows kehitettiin alun perin MS-DOSin käyttöliittymäksi, ohjelmaksi, jolla pyrittiin helpottamaan IBM:n valmistamien IBM PC -koneiden ja yhteensopivien henkilökohtaisten tietokoneiden käyttöä. Ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1985. Tarkoituksena oli parantaa niiden kilpailumahdollisuuksia Applen Macintosh-koneita vastaan. Yhteistyötä tehtiin paljon IBM:n kanssa, ja Microsoft oli kehittämässä IBM:n OS/2-käyttöjärjestelmää.
Windows XP Euroopan unionin markkinoille tarkoitetut, kotitietokoneisiin sekä yritys- ja kotitoimistojen tietokoneisiin laaditut käyttöjärjestelmät, joiden mukana ei toimiteta Windows Media Playeriä, sillä EU:n oikeusistuin vaati ohjelmaa irrotettavaksi käyttöjärjestelmästä.
Windows 8 30. syyskuuta 2014 Microsoft järjesti kutsuvierastilaisuuden, jossa se julkisti Windows 8.1:n seuraajan olevan Windows 10 (tunnettiin aikaisemmin nimillä "Threshold" ja "Windows 9").
Windows 8:n uusia ominaisuuksia ovat muiden muassa natiivi USB 3.0 -tuki (ilman kolmannen osapuolen ajurin latausta), tuki ISO- ja VHD-levykuvien lukemiselle, uusi aloitusnäyttö, tapahtumaruudut ja uusi valintanauhaan perustuva resurssienhallinta. Samalla käyttöjärjestelmän käynnistymisnopeutta on parannettu HybridBootin avulla, joka ei sulje käyttöjärjestelmää perinteiseen tapaan kokonaan. Järjestelmän muistinhallintaan on tehty myös useita optimointeja.
Microsoft Windows Windows 3.0:n menestyksen myötä Microsoft sanoutui irti OS/2-yhteistyöstä ja aloitti vuonna 1988 oman ammattikäyttöön suunnatun käyttöjärjestelmänsä kehityksen. Windows NT perustui paljolti OS/2:een, kiitos DEC:lta palkatun pääsuunnittelija Dave Cutlerin. Microsoft aloitti Windows NT:n toimitukset vuonna 1993. Ensimmäisen version versionumeroksi tuli suoraan 3.1, koska OS/2 oli tuolloin jo versiossa 3. Ensimmäiset versiot eivät menestyneet, ja laajalti käytetty tuli vasta Windows NT 4.0:sta.
NT suunniteltiin vakautta vaativiin työasemiin ja palvelimiin. Koska se ei tarvinnut alleen 16-bittistä DOS-käyttöjärjestelmää, se pystyi käyttämään täysipainoisesti hyväkseen Intelin 32-bittisten x86-suorittimien muistinsuojaus- ja moniajo-ominaisuuksia. Käyttöjärjestelmä siirrettiin myös MIPS-, Alpha- ja PowerPC-suorittimille. NT tuki myös moniprosessorointia.
Microsoft Surface Surface (aikaisemmin nimillä Surface with Windows RT ja Surface RT) on ensimmäinen Surface-tuoteperheen taulutietokone. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 26. lokakuuta 2012 ja Suomessa 14. helmikuuta 2013. Myyntiin tuli 32- ja 64-Gt versiot. Laitteessa on 10,6-tuumainen ClearType HD-tarkkuuden laajakuvanäyttö. Käyttöjärjestelmänä toimii ARM-pohjainen Windows RT, joka tukee ohjelmien asentamista Windows Kaupasta. Laitteen mukana tulee Microsoft Office Home and Student 2013 RT -toimisto-ohjelmaperhe.
Windows 3.x Microsoft julkaisi 31. joulukuuta 1993 päivityksen, joka sisälsi pääasiassa viankorjauksia, mikä vaikutti myös käyttöjärjestelmän suosioon. Microsoft tarjosi ilmaisen päivityksen kaikille Windows 3.1 -käyttöjärjestelmän sisältäneille koneille.
Minikannettava Minikannettava tai puhekielessä miniläppäri on tavallista kannettavaa pienempi ja kevyempi tietokone, jossa on 7–10 tuuman näyttö, vähävirtainen suoritin, massamuistina mahdollisesti flash-muisti ja käyttöjärjestelmänä yleensä GNU/Linux, Windows XP tai Windows 7 Starter Edition. Käyttöjärjestelmää on saatettu räätälöidä koneen tarpeisiin, mutta se silti on toiminnallisesti täysversiota vastaava toisin kuin kämmentietokoneissa yleiset Windows CE tai Palm OS.
UMPC Huolimatta edullisesta rakenteesta UMPC-koneet pystyvät ajamaan kehittyneitä käyttöjärjestelmiä, ehkä Windows Vistan joitain versioita lukuun ottamatta. Ominaisuuksiltaan ja suorituskyvyltään koneet vastaavatkin muutaman vuoden takaisia huippumalleja. Mahdollistaakseen Windowsin käytön ultrakeveissä ja torjuakseen Linuxin yleistymistä Microsoft on jatkanut Windows XP -käyttöjärjestelmän saatavuutta kesäkuun loppuun 2010 saakka, kuitenkin vain ultrakevyt-luokan koneille .
Visual Basic Visual Basic -kielen ensimmäinen versio esiteltiin vuonna 1991. Versio 1.0 oli saatavissa sekä Windowsille että MS-DOS-käyttöjärjestelmään. DOS-version kehitys kuitenkin loppui ja seuraavat versiot (2.0-6.0) toimivat enää vain Windowsissa. Vuonna 2002 tapahtui kielessä merkittävä uudistus. Tuolloin julkaistiin Visual Basic .Net (VB.NET), joka on myös kielen nykyinen versio. Se kuuluu Microsoftin .NET-perheeseen.
Luettelo Windows-peleistä Tämä on luettelo Microsoft Windows -peleistä.
HUOM!: Tässä on vain lueteltuna Windows 95 -käyttöjärjestelmästä eteenpäin julkaistuja pelejä.
Palovesi Paloveden (järvinumero 35.321.1.001) järvenosan pinta-ala on 2 548 hehtaaria eli 25,5 neliökilometriä. Se on 9,9 kilometriä pitkä ja 8,2 kilometriä leveä. Paloveden rakenne on saaristomaisempi ja rikkonaisempi. Kettuvuori ja Velhonvuori ovat yli neljä kilometriä pitkän niemen päässä sijaitsevia mäkiä. Kyseinen niemi jakaa Paloveden pohjoisosaan ja eteläosaan. Pohjoisosa on rikkonainen ja siltä puuttuu suurempi järvenselkä. Pieniä avoveden alueita muodostavat heti Jäminginvuolteen alla Rataselkä ja pohjoisosan länsipäässä sijaitseva Riekonselkä. Eteläosassa aukeaa suuri järvenselkä Ohrionselkä, jonka koillispäässä sijaitsee Juurakkolahti ja kaakkoisosassa Kekkoslahti. Järvenosa muuttuu taas saaristoiseksi Muroleenkosken lähellä.
Paloveden alue Paloveden alue (vesistöaluetunnus 35.32) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 332,73 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,69 %. Vesistön alueen alarajana on Muroleenkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 6 101,91 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,2 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Näsijärveen, joka sijaitsee Näsijärven alueessa (35.31).
Ruoveden alue Ruoveden alue (vesistöaluetunnus 35.33) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 473,58 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 17,73 %. Vesistön alueen alarajana on Kauttu, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 5 769,18 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,0 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Paloveden alueeseen (35.32).
Luettelo piin laskukaavoista formula_27, jossaTapa on todennäköisyyslaskentaan ja geometriaan perustuvan Monte Carlo -menetelmän sovellus. Samaan tulokseen päästään piirtämällä neliön muotoiselle paperille harpilla ympyrä, ja pudottamalla sen päälle hiekanjyviä. Laskemalla kuinka suuri osuus hiekanjyvistä osuu ympyrän sisäpuolelle saadaan sen pinta-ala, josta voidaan laskea piin arvo.
Elänteen valuma-alue Elänteen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.37) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 74,82 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,93 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Tammikoski, jossa reitin vedet laskevat Ruoveden Paloveteen, joka sijaitsee Paloveden alueella (35.32).
Palovesi Paloveden järvenosassa on laskettu olevan 123 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 245 hehtaaria, mikä on noin 8,8 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 32 on yli hehtaarin suuruisia, 79 yli aarin ja loput 12 ovat alle aarin kokoisia. Suuria Paloveden saaria ovat Kärkisaari, Jaakonsaari, Hirsisaari, Haukkasaari, Lehtisaari, Salonsaari (27 ha, mitattu kartasta), Möyrysaari ja Niinisaari.
Palovesi Palovesi on kokonaisuudessaan 15 kilometriä pitkä ja 9,5 kilometriä leveä . Sen kokonaispinta-ala on 4 272 hehtaaria eli 42,7 neliökilometriä. Siitä kuuluu Jäminginselälle 40 % ja Palovedelle 60 %. Järven rantaviivan kokonaispituus saarien rantaviiva mukaan lukien on 202 kilometriä, josta Palovedelle kuuluu 70 %. Saaria on Palovedellä yhteensä 123, mutta Jäminginselän saarten lukumäärää ei ole ilmoitettu. Järven kokonaistilavuus on 405 miljoonaa kuutiometriä eli 0,405 kuutiokilometriä, josta Paloveteen kuuluu 60 %. Järvien keskisyvyydet ovat lähes samat.
Tarjannevesi Tarjannevesi , tai usein myös vain Tarjanne , on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa sijaitseva järvenosa, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. Tarjanteella on sama vedenpinnan korkeus kuin viereisillä Vaskivedellä, Visuvedellä, Palovedellä ja Ruovedellä. Jos nämä kaikki muodostaisivat yhden järven Iso-Tarjanneveden, tulisi sen pinta-alaksi 210 neliökilometriä. Se olisi silloin Suomen 18. suurin järvi. Yksinään se sijoittuu Suomen 74. suurimmaksi järveksi. Jatkossa järvenosaa kutsutaan vain järveksi.
Näsijärvi Järvi saa pääosan vedestään Muroleen kanavan ja Muroleenkosken kautta Palovedeltä, ja tämä edelleen Ruovedeltä, joka kerää vetensä Ähtärin reitiltä ja Pihlajaveden reiteiltä pohjoisesta ja Keuruun reitiltä idästä, ja joiden yhteenlaskettu valuma-alueen pinta-ala on 6 102 neliökilometriä (km²). Pienempiä järveen laskevia valuma-alueita ovat Keihäsjoen (192 km²), Jakaman (157 km²), Karjulanjoen (138 km²), Elänteen (75 km²), Velaatanjoen (106 km²) ja Pukalan (69 km²) valuma-alueet.
Ihmisen ruoansulatus Ohutsuolen seinämä on hyvin läpäisevää, minkä ansiosta aineet pääsevät kulkeutumaan sen läpi helposti. Ohutsuolen sisäpuoli on osmoottisesti samanväkevyinen kuin ruumiin muut nesteet, minkä takia suolat ja vesi voivat liikkua vapaasti vereen ja takaisin. Imeytymisen kannalta tärkeää on ohutsuolen suuri pinta-ala, kaikki ulokkeet mukaan laskettuna ohutsuolen pinta-ala on noin 200 neliömetriä. Pinta-alaa kasvattaa ohutsuolen suuri poimuttuminen ja nukkalisäkkeet. Suurin osa ruoansulatuskanavan nesteistä imeytyy takaisin juuri ohutsuolessa. Ohutsuolen seinämän pitää uusiutua nopeasti, koska se myös kuluu nopeasti.
Avaruuskulma Avaruuskulma (tunnus Ω) on kolmiulotteinen kulmasuure, joka mittaa sitä, kuinka suurena havaitsija näkee tarkasteltavan kohteen. Se kuvastaa pallon pinnalla olevan pinta-alan A suhdetta säteen r neliöön ja se voidaan esittää muodossa formula_1. Avaruuskulma on kolmiulotteinen vastine kaksiulotteiselle tasokulmalle.
Stereografinen projektio Kaaviossa se seikka, että stereo­grafinen projektio vääristää pinta-aloja, näkyy vertaamalla lähellä keskipistettä olevaa verkon sektoria reunojen läheisyydessä oleviin. Sektorien pinta-ala pallopinnalla on sama. Tasolla reunassa olevan sektorin pinta-ala on lähes neljä kertaa niin suuri kuin keskellä olevan. Jos verkon tiheyttä suurennetaan, tämä suhde lähestyy arvoa 4.
Nižnevartovskin piiri Nižnevartovskin piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan itäosissa Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 118 500 neliökilometriä (mikä on yli 1/3:aa Suomen pinta-alasta).
Strugi-Krasnyje Strugi-Krasnyjen kunnan pinta-ala on 460,62 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Strugi-Krasnyjen piirin Hredinon, etelässä Tsapelkan ja Novoseljen sekä lännessä Marjinon kuntiin ja pohjoisessa Pihkovan alueen Pljussan piiriin. Pinta-alasta suuri osa on sotilasaluetta.
Surgutin piiri Surgutin piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan keskellä Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 105 190 neliökilometriä (mikä vastaa lähes 1/3:aa Suomen pinta-alasta).
Aktiivihiili Aktiivihiili on puhdasta, hyvin huokoista hiiltä, jonka pinta-ala massa­yksikköä kohti on erityisen suuri. Yhdessä grammassa aktiivihiiltä on aktiivista pintaa yli 500 m² (vertailuksi tenniskentän pinta-ala on noin 260 m²). Aktiivihiiltä käytetään muun muassa veden suodatukseen, lääkkeenä ja kaasunaamareissa.
Maavesi Koska maahiukkaset ovat usein negatiivisesti varautuneita, voivat vesimolekyylit dipoliluonteensa (vesimolekyylin toisella päällä on positiivinen, toisella negatiivinen osittaisvaraus) takia sitoutua niiden pinnalle hygroskooppiseksi vedeksi. Maaperän vedenpidätyskyky riippuu siitä, kuinka suurelle pinta-alalle vettä voi kiinnittyä. Siksi hienojakoinen maa-aines pidättää vettä paremmin kuin karkea.
Avaruuskulma Geometrisesti avaruuskulman suuruutta mitataan SI-järjestelmässä steradiaaneina (sr). Avaruuskulma steradiaaneina on yhtä suuri kuin avaruuskulman määrittelevän kartion pallomaisen pohjan pinta-ala pallon säteen ollessa 1. Täysi avaruuskulma on formula_2 sr, sillä 1-säteisen pallon pinta-ala on formula_2.
Jiuquan Jiuquan () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Gansun maakunnan luoteisosassa. Kaupungin pinta-ala on 193 974 neliökilometriä ja väkiluku noin 1,1 miljoonaa (2010). Pinta-alalta se on Gansun maakunnan suuri kaupunki. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 620 kilometriä maakunnan pääkaupunki Lanzhousta luoteeseen.
Pankovka Kunnan pinta-ala on 21,7 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin kaupunkiin, idässä Novgorodin piirin Rakomon, etelässä ja lännessä Borkin sekä pohjoisessa Jermolinon kuntiin. Pinta-alasta 64,0 % on maatalousmaata ja 36,0 % asuinaluetta. Huomattavin joki on Ilmajärveen laskeva Verjažka. Hyötykaivannaisiin kuuluu suuri saviesiintymä.
Kenoran piiri Kenoran piiri () on yksi kanadalaisen Ontarion provinssin peruspiireistä. Sen asukasluku on 64 419 ja pinta-ala 407 192,56 neliökilometriä. Piiri on muodostettu vuonna 1907 Rainyjoen piirin osista. Maantieteellisesti Kenoran piiri on provinssin suurin, käsittäen noin 38 prosenttia koko provinssin pinta-alasta, ja ollen pinta-alaltaan suurempi kuin Paraguay tai lähes yhtä suuri kuin Kalifornia. Piirin keskuspaikka on Kenoran kaupunki. Piirin pohjoisosaa kutsutaan toisinaan Patrician osuudeksi, joka lisättiin piiriin sen tullessa osaksi Ontarion provinssia vuonna 1912.
Tontti Tontille määrätään rajat, mistä määräytyy niiden pinta-ala. Tonteille myönnetään ehtojen täyttyessä rakennusoikeus, joka määrää rakentamisen tehokkuusluvun, sen, kuinka paljon tontille saa rakentaa. Tämä mitataan kerrosalana neliömetreinä ja se on osuus tontin kokonaispinta-alasta. Tontin rakennusoikeuteen liittyy myös muita määräyksiä, kuten kerrosten lukumäärä tai kattokaltevuudet.
Etu-Veno Järvi on syntynyt Ellanharjun pohjoispuolella olevaan painanteeseen ja se muodostaa nykyään kaksi erillistä järviallasta. Läntinen järviallas, joka kantaa kartoissa järven nimeä, on pinta-alaltaan 9,5 ha suuri ja sen pituus 650 metriä pitkä ja leveys on 300 metriä. Itäinen allas, jolla ei kartoissa ole nimeä, on pinta-alaltaan 5,4 ha suuri ja sen pituus 390 metriä pitkä ja leveys on 200 metriä. Rantaviivan pituus on länsialtaalla 1,7 ja itäaltaalla 1,1 kilometriä. Niiden rannat ovat harjurinteitä lukuun ottamatta soistunutta metsämaata. Järven länsialtaassa on yksi saari.
Vzvad Kunnan pinta-ala on 165,34 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ilmajärveen, idässä Novgorodin alueen Parfinon piiriin, etelässä Staraja Russan piirin Mednikovon kuntaan ja Staraja Russaan sekä lännessä Nagovon kuntaan. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Tuleblja, Korpovka, Raplja ja Podborovka. Pinta-alasta suuri osa on soistunutta.
Suuri-Kolppana Suuren-Kolppanan kunnan pinta-ala on 152,09 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Hatsinan piirin Jelisavettinan, luoteessa Voiskovitsan, pohjoisessa Puutostin, koillisessa Hatsinan ja Novyi Svetin, idässä Koprinan ja etelässä Possatan kuntiin sekä lounaassa Volossovan piiriin. Pinta-alasta 51,9 % on metsää, 38,8 % maatalousmaata ja 6,5 % asuinaluetta.
Johor Johor on Malesian eteläisin osavaltio, ja osavaltion alueella sijaitsee myös Euraasian mantereen eteläisin piste. Osavaltio on pinta-alaltaan Länsi-Malesian kolmanneksi suurin, ja koko maan viidenneksi suurin. Suuri osa maan pinta-alasta on valjastettu kumipuu- ja öljypalmuviljelyksille. Asukasluvultaan Johor on Malesian toiseksi suurin osavaltio.
Nurmesjärvi (Rautavaara) Järvessä on kartan mukaan 22 saarta. Suurin saari on Varissaari, joka on 730 metriä pitkä ja 530 metriä leveä. Sen kartasta mitattu pinta-ala on yli 18 hehtaaria. Toiseksi suurin saari Hukkasaari on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä, ja sen pinta-ala on yli 8 hehtaaria. Kolmanneksi suurin saari Lehtosaari on kartassa pinta-alaltaan yli 4 hehtaaria suuri. Muita kartoihin nimettyjä saaria ovat Iso-Junki, Pieni-Junki, Pieni Hukkasaari, Orisaari, Jänissaari, Rutnikka, Huutosaari, Onkisaari, Härkäsaari, Honkasaari, Ranttinen ja Kangasluodot.
Paikkatietojärjestelmä Tietoa voidaan myös yhdistää ja siten saada uutta ominaisuustietoa, esimerkiksi jos kunnan väkiluvun jakaa kunnan pinta-alalla neliökilometreinä, saadaan uusi tieto, joka kertoo kuinka monta asukasta on neliökilometrillä.
Vantaa Vaikka Vantaa on pitkälle kaupungistunut, suuri osa sen pinta-alasta on yhä maaseutumaista peltoympäristöä tai metsää. Luonnonsuojelulain nojalla rauhoitettua aluetta Vantaalla on 12,41 neliökilometriä (noin 5 % kaupungin pinta-alasta). Vantaan ensimmäinen luonnonsuojelualue perustettiin vuonna 1946 Tammistoon. Vantaan luonnonsuojelualueilla elää kaksi erityisesti suojeltua lajia, kovakuoriaislaji halavasepikkä ja kämmekkälaji sääskenvalkku.
Vuo Tasolle voidaan määritellä pinta-alavektori käyttäen tason yksikkönormaali(-vektoria), joka on kaikkialla kohtisuorassa tasoa vastaan oleva, tasosta ulospäin osoittava yksikkövektori. Pinta-alavektori on sellainen vektori, joka on samansuuntainen tason yksikkönormaalin kanssa ja sen pituus on yhtä suuri kuin tason pinta-ala:
Cerrado Cerrado on trooppinen savannialue Brasiliassa. Se on saanut nimensä portugalin kielen suljettua ja saavuttamatonta tarkoittavasta sanasta. Cerradon pinta-ala on 1 916 900 neliökilometriä, se käsittää 22 % Brasilian pinta-alasta ja ulottuu myös Paraguayn ja Bolivian puolelle. Cerradon biodiversiteetti on poikkeuksellisen suuri. Yksi prosentti alueesta on suojeltu, ja laajentuva maanviljely uhkaa ekosysteemin biodiversiteettiä.
Southamptoninsaari Southamptoninsaari on suuri saari Hudsoninlahden luoteisosassa Kanadassa. Se on osa Nunavutin territorioon kuuluvaa Kivalliqin aluetta. Saaren pinta-ala on 41 214 km², ja se on pinta-alalla mitattuna maailman 33. suurin saari. Saarella on vain yksi asutuskeskus, 712 asukkaan Coral Harbour. Saari on myös yksi Kanadan harvoista alueista, joilla ei ole käytössä kesäaikaa.
Rae Suurten rakeiden vaarallisuus perustuu niiden suureen massaan ja suureen putoamisnopeuteen. Koska ilmanvastus riippuu muun muassa massan ja pinta-alan suhteesta, suuri rae putoaa nopeammin, koska siinä on enemmän massaa pinta-alaan nähden. 2 cm:n läpimittainen rae putoaa vauhdilla 20 m/s. 7 cm:n rae putoaa vauhdilla 45 m/s.
Suuri-Lutska Suuren-Lutskan kunnan pinta-ala on 602,59 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Jaaman piirin Ivangorodin, luoteessa Narvusin, pohjoisessa Laukaansuun ja Kattilan, idässä Opoljan ja Jaaman sekä kaakossa Pustoperän kuntiin ja etelässä Leningradin alueen Slantsyn piiriin. Pinta-alasta 77,0 % on metsää, 14,8 % maatalousmaata, 5,5 % teollisuusaluetta ja 1,6 % vesistöjä. Kunnan länsiosa kuuluu rajavyöhykkeeseen.
Koala Koala viettää noin 20 tuntia päivästä nukkumalla tai lepäämällä. Se etsii kotipuustaan sopivan oksan tai oksanhaaran, jossa se kykenee lepäämään mukavassa asennossa. Kylmällä säällä koala käpertyy pieneksi mytyksi, jolloin kylmyydelle altistuu mahdollisimman pieni osa sen pinta-alasta. Kuumalla ilmalla koala päinvastoin pyrkii asettumaan niin että sen pinta-ala on mahdollisimman suuri, esimerkiksi levittämällä raajansa levälleen.
Burtnieki (järvi) Drumliinien väliin jääneet lammet ovat nykyään soistuneet umpeen. Myös Burtnieki oli sen syntyaikoina nykyistä huomattavasti suurempi, mutta järven luusuan kuluminen syvemmäksi ja sademäärien muutokset ovat alentaneet sen pintaa muutaman metrin. Maaston tasaisuudesta johtuen tällä pudotuksella on ollut suuri vaikutus järven pinta-alaan ja rantaviivan pituuteen. Alkujaan pinta-ala oli noin kolminkertainen nykyiseen verrattuna ja järven rantaviivakin oli yli 150 kilometriä.
Helmholtzin kelat Maapallon magneettivuon tiheys maan pinnalla voi olla paikoin 50 μT. Olkoon Helmholtzin kelojen säde (ja etäisyys) 0,5 m ja kummassakin 50 kierrosta. Lasketaan, kuinka suuri sähkövirta keloissa pitää kulkea, jotta puolessa välissä kelojen keskellä vastakkaissuuntainen maan magneettikenttä kumoutuu.
Suomenniemi Vapaa-ajan asuntojen määrä oli pinta-alaan nähden suuri, 1 383.
Heide-Park Heide-Park on suuri huvipuisto Soltaussa Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Se avattiin elokuussa 1978. Sen pinta-ala on noin 85 hehtaaria ja siellä on 40 huvipuistolaitetta. Puistoa ylläpitää brittiläinen Merlin Entertainments.
Sheffield Sheffield on Englannin maantieteellisesti vaihtelevin kaupunkialue, ja maan vihrein suuri kaupunki. Kaupungissa on yhteensä 78 julkista puistoa (alaltaan yhteensä 18,30 km²), ja kolmasosa sen pinta-alasta sijaitsee Peak Districtin kansallispuistossa.
Elverum Elverumin kunnan pinta-ala on 1 229 km² ja suuri osa siitä on metsän peitossa.
Jyväskylän maalaiskunta Kunnan pinta-alasta suuri osa oli vesistöjä. Niissä olevia saaria ovat muun muassa:
Gaussin yksikköjärjestelmä Tällöin vuon tiheys etäisyydellä "r" pistemäisestä varauksesta on sama kuin varauksesta lähtevä sähkövuo jaettuna "r"-säteisen pallon pinta-alalla. Jos varauksen yksikkö valitaan siten, että sähkövakio "ε" saa arvon 1, sähkövuon tiheys D on tyhjiössä jo määritelmän perusteella yhtä suuri kuin sähkö­kentän voimakkuus E. Gaussin lain mukaan suljetun pinnan läpäisevä sähkövuo on tällöin yhtä suuri kuin sen sisällä oleva varaus "Q".
Jäälinjärvi Jäälinjärven valuma-alueen pinta-ala Jäälinjärven luusuassa on 45 km². Valuma-alueen järvet, lähinnä Lylykkiianjärvi, Saarisenjärvi ja Lauttalampi, muodostavat vain 4,5 % valuma-alueen pinta-alasta. Luonnostaan vähäinen järvisyys, Saarisenjärven pinnan laskeminen ja Peukaloisenjärven ja Haisunjärven kuivattaminen ja sen lisäksi valuma-alueen soiden ojittaminen lähes kauttaaltaan aiheuttavat suuret virtaaman vaihtelut. Kevätvalunta on suuri ja lyhytaikainen, ja vastaavasti vähävetisiä kausia on usein ja ne ovat pitkiä. Jäälinjärveen laskeva Saarisenoja on luonnontilassa ollut veneellä kuljettava, mutta toimenpiteiden seurauksena Saarisenojan olemus ja luonne ovat olennaisesti muuttuneet.
Jääli Jäälinjärven valuma-alueen pinta-ala Jäälinjärven luusuassa on 45 neliökilometriä. Valuma-alueen järvet, lähinnä Lylykkiianjärvi, Saarisenjärvi ja Lauttalampi, muodostavat vain 4,5 % valuma-alueen pinta-alasta. Luonnostaan vähäinen järvisyys, Saarisenjärven pinnan laskeminen ja Peukaloisenjärven ja Haisunjärven kuivattaminen ja sen lisäksi valuma-alueen soiden ojittaminen lähes kauttaaltaan aiheuttavat suuret virtaaman vaihtelut. Kevätvalunta on suuri ja lyhytaikainen, ja vastaavasti vähävetisiä kausia on usein ja ne ovat pitkiä. Jäälinjärveen laskeva Saarisenoja on luonnontilassa ollut veneellä kuljettava, mutta toimenpiteiden seurauksena Saarisenojan olemus ja luonne ovat olennaisesti muuttuneet.
Suuri egyptiläinen museo Museorakennuksen lattiapinta-alaksi tulee 133 tuhatta neliömetriä ja koko tontin pinta-ala on 470 tuhatta neliömetriä. Museon rakentamiskuluiksi on arvioitu 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Yli puolet kuluista rahoitetaan japanilaisilla lainoilla.
Lapinjärvi Mariebergin kartanossa oli Lapinjärven ainoa suuri puutarha, jonka pinta-alaksi ilmoitettiin 20 hehtaaria vuonna 1875.
Kiirunan kunta Kiiruna on Ruotsin pohjoisin kunta, ja pinta-alaltaan se on yhtä suuri kuin kolme maan eteläisintä maakuntaa Skoone, Blekinge ja Halland yhteensä. Yhteen aikaan Kiiruna oli luetteloissa maailman suurimpana kaupunkina pinta-alalla laskettuna. Tämä perustui tuolloin Ruotsissakin käytössä olleeseen tapaan pitää kokonaisia kuntia kaupunkeina. Tämä tapa on vieläkin käytössä Suomessa, ja sen perusteella Rovaniemeä on vuoden 2006 kuntaliitoksesta alkaen kutsuttu Euroopan suurimmaksi kaupungiksi.
Tähtikaukoputki Tähtikaukoputken tärkein ominaisuus on sen valovoima. Kaukoputken objektiivilla tarkoitetaan sen valoa keräävää elementtiä, linssikaukoputkissa linssiä ja peilikaukoputkissa pääpeiliä. Mitä suurempi on kaukoputken objektiivi, sitä enemmän valoa se kerää. Valovoima on verrannollinen objektiivin pinta-alaan, eli sen halkaisijan toiseen potenssiin. Ihmissilmän pupillin pinta-ala on noin neliösenttimetrin suuruusluokkaa ja suurten kaukoputkien peilit ovat kymmeniä neliömetrejä. Suuri kaukoputki siis kerää yli satatuhatta kertaa enemmän valoa ja näkee vastaavasti himmeämpiä kohteita.
Rio de Janeiro (osavaltio) Rio de Janeiro jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten kuuteen suuralueeseen (port. "mesorregião"): Baixadas Litorâneas, Centro Fluminense, Rion metropoli, Noroeste Fluminense, Norte Fluminense ja Sul Fluminense. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 18 ala-alueeseen (port. "microrregião"), jotka on jaettu edelleen 92 kuntaan. Ala-alueet ovat:
Rio de Janeiron bruttokansantuote vuonna 2001 oli 216 miljardia realia eli 15 050 realia per asukas. Vaikka Rion pinta-ala on vain 0,5 % koko maan pinta-alasta, on sen kansantuote 15 % koko maan kansantuotteesta, kokonaisuudessaan yhtä suuri kuin koko Chilen kansantuote.
Qatar Qatarin pinta-ala on noin 11 586 neliökilometriä ja pääkaupunki Doha. Maassa sijaitsee suuri Yhdysvaltojen ilmavoimien tukikohta.
Keimola Suuri osa kupunginosan 10,3 hehtaarin pinta-alasta on yksityisiä maa- ja metsätalousmaita – peltoja, metsiä, soita ja niittyjä. .
Mikrobilääkeherkkyys Kiekkomenetelmällä ei pystytä saamaan kovin tarkkaa tulosta siitä, kuinka suuri pitoisuus mikrobilääkettä tarvitaan tuhoamaan bakteerikannan. Viljelymaljalle on mahdollista tehdä E-testi, jossa maljalle asetetaan muoviliuska, jonka pohjassa on lääkegradientti, ja pinnalla lääkepitoisuusasteikko, yksikkönä mg/l. Maljalta Inkuboinnin jälkeen on luettavissa pienin bakteerin kasvun estävä lääkepitoisuus (MIC) siitä kohdalta, mihin bakteerikasvusto loppuu.
Superkondensaattori Tuplakerroksen määrä ja superkondensaattoriin varastoitu yksikköjännite pseudokapasitanssissa ovat pääosin elektrodin pinnan toimintoja. Siksi superkondensaattorin elektrodit on tyypillisesti valmistettu huokoisesta, sienimäisestä materiaalista, jolla on erittäin suuri pinta-ala, kuten aktiivihiilestä. Lisäksi elektrodimateriaalin kyky suorittaa faradisia varauksen siirtoja tehostaa kokonaiskapasitanssia.
Ristitulo Kahden vektorin ristitulon itseisarvo on yhtä suuri kuin sellaisen suunnikkaan pinta-ala, jonka sivuina nämä vektorit ovat (katso kuvio 1):
Ristitulo mikä on ristitulon itseisarvo ilmaistuna kulman formula_5 avulla ja yhtä suuri kuin
vektorien a ja b määrittämän suunnikkaan pinta-ala.
Le Sagen gravitaatioteoria Vuonna 1905 George Darwin laski, kuinka suuri kahden hyvin lähellä toisiaan olevan kappaleen välisen gravitaatiovoiman tulisi Le Sagen teorian mukaan olla, selvittääkseen, voisivatko geometriset syyt johtaa poikkeamiin Newtonin laista. Tässä Darwin korvasi Le Sagen teorian mukaisen aineen koppirakenteen mikroskooppisilla, yhtä suurilla kovilla palloilla. Hän päätteli, että Newtonin laki voisi päteä vain, jos törmäykset ovat täysin kimmottomia ja vahvisti täten, että Le Sagen teoria on termodynamiikan kannalta ongelmallinen. Lisäksi sellainen teoria voi olla pätevä vain jos sekä kohtisuorat että tangentiaaliset törmäykset ovat täysin kimmottomia, toisin kuin Le Sage oli väittänyt, ja jos aineen alkeishiukkaset ovat kaikki yhtä suuria. Hän sanoi edelleen, että valon emissio on täysin päinvastainen ilmiö kuin Le Sagen hiukkasten absorptio. Kappale, jonka pinnan lämpötila on eri kohdissa eri suuri, liikkuu kylmemmän osansa suuntaan. Eräässä myöhemmässä katsauksessaan Darwin esitti lyhyesti Le Sagen teorian ja sanoi tarkastelevansa sitä vakavasti, mutta kirjoitti sitten:Henri Poincaré esitti vuonna 1908 merkittävän arvostelun, joka osittain perustui Darwinin laskelmiin. Hän päätteli, että vetovoima on verrannollinen lausekkeeseen formula_1, missä "S" on maan molekulaarinen pinta-ala, "v" hiukkasten nopeus ja ρ väliaineen tiheys. Laplacen tavoin hän päätyi siihen, että jotta veto­voima olisi verrannollinen kappaleen massaan, "S" voi olla enintään yksi kymmenes­miljoonas­osa Maan pinta-alasta. Toisaalta väliaineen vastus on verrannollinen lausekkeeseen "Sρv", ja sen vuoksi vastuksen ja vetovoiman suhde on kääntäen verrannollinen lausekkeeseen "Sv". Saadakseen vastuksen tarpeeksi pieneksi Poincaré laski, että hiukkasten nopeuden "v" olisi oltava vähintään 24 · 10 kertaa valon nopeus. Kun täten on olemassa alarajat suureille "Sv" ja "v" ja yläraja pinta-alalle "S", voidaan näiden avulla laskea, että törmäyksissä syntyvä lämpömäärä olisi verrannollinen lausekkeeseen "Sρv". Lasku osoittaa, että Maan lämpötilan tulisi nousta 10 celsiusasteta sekunnissa. Poincaré huomautti, että maa ei voisi kovin kauan pysyä nykyisen kaltaisena. Poincaré analysoi myös Tommasinan ja Lorentzin aaltomalleja todeten, että niihin liittyi sama ongelma kuin hiukkasmalliin. Jotta väliaineen vastus olisi tarpeeksi pieni, aaltojen nopeuden olisi oltava valon nopeutta suurempi, ja silti olisi sama lämpöön liittyvä ongelma. Kuvailtuaan mallin, jonka mukaan energia poistuu toisenlaisena säteilynä, hän päätyi toteamukseen: "Sellaisia ovat moni­mutkaiset hypoteesit, joihin päädytään, jos Le Sagen teoria yritetään pitää uskottavana."
Nadymin piiri Nadymin piiri () on paikallinen kuntatason itsehallintoalue Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan keskiosissa Pohjois-Venäjällä. Kunnallispiirin on suuri, sen pinta-ala 103 960 km vastaa lähes 1/3 koko Suomen alasta. Piirin hallintokeskus on Nadymin kaupunki.
Pieni-Onkamo Järven pinta-ala on 1 300 hehtaaria eli 13 km². Se on 6,0 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Sen erottaa etelässä Suuri-Onkamosta Pyhäselän ylittävä ja Kostamoon kulkeva harjujakso. Suuri Reposaari erottaa järvestä kaksi osaa, joista eteläpuoli muodostaa järvenselän.
Adsorptio Vedensuodattimen sisältämä aktiivihiili adsorboi veteen liuenneita epäpuhtauksia, vetää ne ulos suodatettavasta vedestä ja kiinnittää ne suodattimeen. Se kerää epäpuhtauksia mukaan lukien liuenneet kemikaalit, bakteerit sekä mikroskooppiset kiinteät hiukkaset. Hiili on jauhemaisessa muodossa antaen sille erittäin suuren tehokkaan pinta-alan. Suuri pinta-ala antaa hiilelle hyvän mahdollisuuden poistaa epäpuhtauksia. Kun suodattimen läpi kulkee riittävästi vettä, hiili lopulta tukkeutuu epäpuhtauksien kanssa; kun näin tapahtuu, poistat suodattimen ja vaihdat sen uuteen .
Kiinteäfaasiuutto Tyypillisen SPE-stationäärifaasin pinta-ala vaihtelee 250-600 m/g. Suuri osa pinta-alasta muodostuu huokosten sisäpinnasta. Useimmilla SPE-stationäärifaaseilla on pieni huokoskoko, noin 60-70 Å (6-7 nm), ja siitä syystä yli 15 kDa kokoiset makromolekyylit eivät juuri kykene vuorovaikutukseen stationäärifaasin kanssa. Useimpien SPE-stationäärifaasien partikkelikoko on noin 50 µm. Suuresta partikkelikoosta johtuen paine pysyy alhaisena ja voidaan käyttää suurta virtausta ilman, että kolonni tukkeutuu.
Suomen luonto Suomessa on metsää noin 230 000 neliökilometriä eli 78 prosenttia pinta-alasta. Metsien osuus pinta-alaan suhteutettuna on Euroopan valtioista suurin ja maailman valtioista kymmenes. Suomen metsien lajimäärä ei ole suuri. Yleisimmät puut ovat mänty (50 %), ja metsäkuusi (30 %). Muita yleisiä lajeja ovat hieskoivu, rauduskoivu, kotipihlaja, haapa, harmaaleppä, tervaleppä, raita ja kataja. Etelä-Suomessa esiintyy myös jaloja lehtipuita (metsävaahtera, metsälehmus, tammi, saarni, vuorijalava ja kynäjalava).
Alankomaiden maantiede Suunnilleen puolet maan pinta-alasta on alle metrin korkeudella merenpinnasta, ja suuri osa siitä on merenpinnan alapuolella. Mittavat pengerrakennelmat ja dyynimuodostumat suojaavat näitä alueita tulvilta. Monia vedenpumppausasemia tarvitaan pitämään alueet kuivina. Maan korkein kohta Vaalserberg maan kaakkoisimmassa pisteessä on 322,7 metriä merenpinnan yläpuolella ja se kuuluu Ardennien vuoristoon. Suuri osa Alankomaista, esimerkiksi koko Flevolandin provinssi (jossa sijaitsee maailman suurin tekosaari), on muodostettu valtaamalla merestä alaa patoamalla. Näin kuivattamalla on syntynyt polderi.
Asinon piiri Piirin itärajalla virtaa Tšulymjoki. Pinta-alasta 72 % on metsää ja suuri osa suota. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja turve.
Patomäki Patomäen tarkkaa asukaslukua ei ole koskaan julkaistu. Patomäki ei ole pinta-alaltaan kovinkaan suuri alue, mutta joidenkin arvioiden mukaan alueella asuu joitakin satoja lahtelaisia.
Suuntaissärmiö Näin on, koska jos "b" ja "c" muodostamaa sivua käytetään kantana, on näiden sivujen muodostaman suunnikkaan pinta-ala yhtä suuri kuin vastaavien vektorien ristitulo, joka määritelmän mukaan on
Steradiaani Geometrisesti avaruuskulman suuruus steradiaaneina ilmoitettuna on yhtä suuri kuin avaruuskulman määrittelevän kartion pallomaisen pohjan pinta-ala pallon säteen ollessa 1.
Roottori (matematiikka) Roottori kuvaa siis vektorikentän pyörteisyyttä, mikä ei ole kovin intuitiivista matemaattisen määritelmän pohjalta. Vaihtoehtoisesti voidaan määritellä roottori Stokesin lauseen kanssa ekvivalentisti. Tällöin sovitaan, että vektorikentän F roottorin suunta on sellainen, että roottoria vastaan kohtisuoran, äärettömän pienen pinta-alan "dA" ympäri suljettua silmukkaa pitkin kierrettäessä polkuintegraali formula_6
saa suurimman mahdollisen arvonsa, ja tämän integraalin arvo jaettuna pinta-alalla "dA" on roottorin pituus. Äärettömän pieni eli "differentiaalinen" pinta-ala on tässä polun "C" rajoittama, ja polku kierretään siten, että pinta "dA" on kulkusuuntaan nähden vasemmalla. Roottorin pituus voidaan kirjoittaa matemaattisesti
missä raja-arvo kuvaa pinta-alan pienenemistä äärettömän pieneksi. Tämän määritelmän pohjalta voidaan geometrisestikin ymmärtää, miksi roottori kuvaa kentän pyörteisyyttä: roottorin suuruus kertoo, miten voimakkaasti kenttä suurimmillaan vaikuttaa differentiaalisen silmukan tangentiaaliseen komponenttiin koko polun matkalla. Esimerkiksi homogeenisen kentän (kaikkialla yhtä suuri ja samansuuntainen) polkuintegraali differentiaalista suljettua silmukkaa pitkin on aina nolla, joten kenttä on pyörteetön, kuten odottaa sopii. Kentän pyörteisyyden suunta saatiin siis oikean käden säännöllä. Stokesin lause seuraa määritelmästä lähes suoraan.
Suuri-Onkamo Valuma-alue saa pääosan vedestänsä omasta valuma-alueestaan, joka on järven pinta-alaan nähden pieni. Suuri-Onkamo laskee Pieni-Onkamoon Sintsissä sijaitsevan alle 20 metriä leveän salmen kautta. Pieni-Onkamo puolestaan laskee Saimaaseen luettavaan Pyhäselkään. Järvien vedenpinnat ovat samalla korkeudella.
Kolonni Täytekappalekolonnien täytekappaleina käytetään kappaleita, joilla on toisaalta suuri pinta-ala, mutta joiden tilavuudesta suuri osa on tyhjää ilmaa, sillä fluidi virtaa niiden läpi. Yleisimmin käytetyt täytekappaleet ovat Raschig-renkaat, Pall-renkaat, Berl-satulat ja Intalox-satulat. Täytekappaleina on käytetty myös teräsvillaa, ruostumattomasta teräksestä valmistettuja muttereita tai jousialuslevyjä, lasimurskaa tai lasikuulia.
Senegal Maan kuivassa pohjoisosassa karjanhoito on pääelinkeino. Senegalin karjakantakin on väkilukuun ja maan pinta-alaan nähden suuri. Monet savanni- ja puoliaavikkoalueiden heimot elävät paimentolaisina.
Ala-Luosta Järven pinta-ala on 950 hehtaaria eli 9,5 neliökilometriä. Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Sillä on suuri järvenselkä, joka on viisi kilometriä pitkä. Järven kaakkoispää kapenee lahdeksi, jonka päässä sijaitsee Pohjanlampi. Toinen merkittävä lahti sijaitsee lännessä luusuassa Karin kylän luonna.
Armasjärvi Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,5 metriä mpy.
Günther Bechem Vuonna 1954 Bechem kolaroi rajusti kilpaillessaan Carrera Panamericanassa. Vaikka hän toipui saamistaan vammoistaan, hän ei enää koskaan kilpaillut näin korkealla sarjatasolla.
Carrera Panamericana Adriano Cimarostin kolmikielinen kirja vuodelta 1987 lie ensimmäinen klassisesta Carrera Panamericanasta kirjoitettu merkkiteos, mahdollisesti eräs katalysaattori ryhtyä järjestämään kilpailua uudelleen vuodesta 1988 alkaen, mutta alkuperäinen on saatavilla enää käytettynä ja keräilijähintaan. Aiheesta 1990-luvulla kirjansa ensi painoksen kirjoittanut Daryl E. Murphy on sittemmin kirjansa korjattua toista painosta varten voinut käyttää monien keskeisten henkilöiden haastateluja täydentääkseen alkuperäistä kilpailusta säilynyttä heikkolaatuista, puutteellista tai osin jopa kadonnutta aineistoa, eli se lienee tällä hetkellä (2018) parhaiten pohjustettu kirja aiheesta. Carrera Panamericanasta (vanha ja uusi) on kiehtovana kilpailuna julkaistu runsaasti muutakin aineistoa niin kirjallisena kuin uutisfilmi- tai videodokumentteina: tarjonta on niin laajaa ja laaja-alaista, ettei poimintoja ole järkevää luetella.
Carrera Panamericana Avajaiskilpailu 1950 oli rajattu käytäväksi tuotantoautoilla, joissa oli tilaa viidelle hengelle ja joita oli valmistettu vähintään 500 kappaletta, minkä vuoksi se ajettiin pääosin suurikokoisilla yhdysvaltalaisilla henkilöautoilla: viime tingassa ilmoittautuneet Alfa Romeo 6C 2500 Freccia d`Oro-autot saivat ensi protestien jälkeen poikkeusluvan. Sallittuja muutoksia oli niukalti: esimerkiksi iskunvaimentajien vaihto jämäkämpiin, tai takapenkin korvaaminen kookkaammalla säiliöllä polttoaineille sekä tilana mukana kuljetettaville varaosille olivat sallittuja. Vanteiden pölykapselit sai poistaa, ja kilpailijoiden kehotettiin käyttävän kypärää sekä turvavöitä (pakolliseksi vuoden 1951 Carrera Panamericanassa). Sen sijaan esimerkiksi pakoputkiston vaimentimien poistaminen oli nimenomaisesti kielletty, eikä autossa saanut kuljettaa kilpailun aikana mukana alkoholipitoisia juomia. Carrera Panamericanan myös Euroopassa nopeasti saavuttama suosio tarkoitti, että alkuperäinen vuoden 1950 kilpaluokka jaettiin myöhempinä vuosina useisiin, kilpa-auton tyypistä ja iskutilavuudesta riippuviin luokkiin: Carrera Panamericanan nopea kehittyminen ammattikuljettajien ja tehdastiimien mittelöksi koituisikin kilpailulle lopulta kohtalokkaaksi, ajonopeuksien noustessa paljon korkeammiksi kuin tiestö ja puitteet olisivat turvallisesti sallineet, minkä seurauksena onnettomuuksien määrä ja niiden uhrilukukin nostattivat protesteja aina lakkautusvaatimuksiin asti.
Carrera Panamericana Carrera Panamericana on kuitenkin palannut vuodesta 1988 alkaen muistoajon muodossa, joka noudattelee alkuperäisen kaltaista reititystä, ja sisältää kilpailullisia erikoiskokeita tarkoin valvotuilla etapeilla. Myös uuden kauden Carrera Panamericanasta löytyy runsaasti videomateriaalia, jossa sen ja Meksikonkin kiehtovia piirteitä tuodaan katsojalle tutuksi: Mille Miglia-muistoajon tavoin myös Carrera Panamericana-muistoajo on hyvin suosittu.
Carrera Panamericana Alussa pikemminkin Amerikoissa muun muassa yhdysvaltalaisen AAA:n kiertokirjeillä ja tiedotteilla tavoitettujen autourheilijoiden ja -harrastajien parissa kiinnostusta herättänyt, Mille Migliaan tai Targa Florioon verrattu Carrera Panamericana houkutteli alusta asti myös eurooppalaisia kuljettajia. Jo vuonna 1950 siihen osallistuivat kuuluisa Piero Taruffi (4:s) ja Felice Bonetto (8:s) kahdella Alfa Romeo 6C 2500-autolla, sekä Jean Trévoux Delahaye 175 S-autolla. Voiton vei kuitenkin vielä yksityistiimin Oldsmobile 88, joka yhdisti kevyen B-korin ja vahvan 303 kuutiotuuman "Rocket" V8-moottorin, ja päihitti muut mitalisijat ottaneet tehokkaat, mutta raskaammat Cadillac Series 62-autot. Vuodesta 1951 alkaen Carrera Panamericana houkutti eurooppalaisvalmistajien kilpatallejakin: muun muassa Ferrari (1951-; voitot 1951 ja 1954), Lancia (1953-1954; kolmoisvoitto 1953), Mercedes-Benz (1952; kaksoisvoitto) ja Porsche (luokkavoitot, 3:s 1954) satsasivat siihen aikavälillä 1951-1954. Kokonaiskilpailu voitettiinkin yhdysvaltalaisautolla vain vuonna 1950, minkä jälkeen se meni eurooppalaisille autoille. Panamericana-voitot olivat Yhdysvaltain automarkkinoilla tärkeitä imagon kannalta: esimerkiksi Mercedes-Benzin menestys vuonna 1952 herätti laajaa kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja johti vuonna 1954 esiteltyjen SL-mallien 190 (W121 BII) ja 300 (W198) syntyyn. Legendaarisen kilpailun nimi elää saavutetun menestyksen muistoksi yhä Porschen "Carrera"- ja "Panamera"-mallinimissä, samoin kuin yhtiön "Targa" viittaa Targa Florioon, tai vuonna 2017 eräissä Mercedes-Benzin urheilumalleissa saataville valinnaisena tulleen "Panamericana"-jäähdytinritilän nimessä.
Carrera Panamericana Kaikkien osallistujien oli käytettävä järjestäjän saataville asettamia, Meksikon valtiollisen öljy-yhtiö PEMEX:in toimittamia polttoaineita ja öljyjä. Heidän majoittumisensa etappikaupungeissa olivat ilmaisia, 290 US-dollarin (vastasi vuonna 1950 työntekijän tyypillistä kuukausipalkkaa) korkean ilmoittautumismaksun kattamia, ja järjestäjä toimitti kullekin autokunnalle etapille lähtiessä eväspussin sekä kolme pulloa Coca-Colaa. Osallistujille järjestettiin kussakin etappikaupungissa myös illallisbanketit tai juhlat. Ensimmäiseen kilpailuun osallistui 132 autokuntaa, joista 59 oli yhdysvaltalaisia: vanhimpia kilpa-autoja olivat vuosimallien 1937 Hudson sekä Cord 812, ja kuljettajien kaarti ulottui paikallisista rekka- tai taksinkuljettajista aina perusteellisesti valmistautuneisiin huipputiimeihin moottoriurheilun eri saroilta. Eräs Carrera Panamericanan tärkeä anti ja merkitys olikin (Murphy) eri kulttuurien ja kansallisuuksien yhteen saattaminen kilpailussa, joka salli suoran vertailun yhdysvaltalais- ja eurooppalaisautojen välillä.
Carrera Panamericana Ensimmäinen Carrera Panamericana starttasi 5. toukokuuta 1950, eli kansallisena "Cinco de Mayo"-juhlapäivänä, ja se oli tarkoitus ajaa vain tämän yhden kerran Panamericana-valtatien ensimmäisen, Meksikon osuuden avaamisen juhlistamiseksi, sekä turistien houkuttelemiseksi. Eräänä lajinsa viimeisistä, pisimpänä, nopeimpana ja villeimpänä kilpailu saavutti kuitenkin suuren suosion Amerikkojen omintakeisena versiona Mille Migliasta yhdysvaltalaisten kilpailijoiden piirissä, ja Meksikon suuri yleisö tuli miljoonapäin seuraamaan sitä: siksi se järjestämistä jatkettiin vuosina 1951 ja 1952. Vuosina 1953 ja 1954 se oli urheiluautojen MM-sarjan osakilpailu, sillä se oli jo vuodesta 1951 lähtien noussut eurooppalaisten valmistajien tehdastiimien mittelöksi. Vuonna 1955 vaarallisena tunnettu (28 kuolonuhria 1950-1954) Carrera Panamericana peruutettiin reaktiona Le Mansin 24 tunnin ajossa sattuneeseen suuronnettomuuteen, ja sen järjestämiseen tuli pitkä tauko.
Carrera Panamericana La Carrera Panamericana (myös: "Carrera Panamericana «Mexico»" (virallinen nimi) tai lyhyemmin "Carrera Mexicana") oli Meksikon valtion ja sen yhteistyökumppaneiden 1950-luvulla järjestämä maantieajokilpailu. Viisi kertaa vuosina 1950–1954 pidetty kilpailu ajettiin monipäiväisenä useissa etapeissa, ja siinä kisattiin kelloa ja enimmäisaikarajaa vastaan. Ajoreitin pituus oli 3 436 kilometriä tai 2 178 (kokonaisreitti) ja 2 135 (kilpaosuus ) mailia vuonna 1950, mutta pituus vaihteli vuosittaisen reitin mukaan.
Carrera Panamericana Osittain päällystämättömillä tieosuuksilla käyty, kovavauhtinen kilpailu osoittautui vaaralliseksi jo 1950, kun se vaati neljä kuolonuria (kaksi katsojaa, yksi kartturi sekä yksi kilpailija, guatemalalainen Enrique Hachmeister, joka ajoi ylikovaa rautatien tasoristeykseen ensimmäisellä etapilla, ja menetti autonsa hallinnan). Järjestäjät lisäsivät turvallisuutta kohentavia toimia reaktiona vuoden 1950 kilpailun paljastamiin ongelmiin. Lehdistön innostus muuttui kuitenkin protesteiksi ja raivoksi, kun korkea uhriluku jatkui myös vuonna 1951, ja vei maalta kaksi kuuluisuutta: autokauppias José Estrada Menocal ja hänen kartturinsa Miguel Gonzáles menehtyivät ensimmäisen etapin ulosajon seurauksiin, ja Meksikon ilmailun pioneeri Carlos Panini toisena kilpailupäivänä (ks. Trivia-osio). Vuonna 1952 menehtyi onneksi vain yksi henkilö, meksikolaiskuljettaja Santos Letona, syynä ulosajo ja hänen Jaguar XK120-avoautonsa päätyminen katolleen. Vuoden 1953 kilpailu oli uhriluvultaan synkin, sillä sen aikana menehtyi kuusi katsojaa sekä kolme kilpailijaa: Lancia D24:llä kilpailua johtanut Felice Bonnetto missasi hieman ennen Léon-välipistettä Silao de la Victoriassa oman varoitusmerkintänsä, ajoi ylikovaa tien painanteeseen, ja hallinnasta lähtenyt monoposto-auto törmäsi sähköpylvääseen ja tienvarren rakennukseen. Surmansa saivat myös Antonio Stagnoli ja hänen kartturinsa Giuseppe Scotuzzi, kun heidän Ferrari 375 MM:stä räjähti rengas, ja auto syöksyi tieltä. Myös vuoden 1954 yhä ammattimaisemmaksi muuttuneessa kilpailussa kuoli seitsemän henkeä. Vuoden 1955 Le Mansin onnettomuus, jossa kuoli 84 henkilöä, oli viimeinen sykäys lakkauttaa Carrera Panamericana-kilpailu, sillä sen pitkää reittiä oli mahdoton valvoa, onnettomuuden uhrit saattoivat joutua odottamaan avun saapumista jopa tuntien ajan: Meksikon valtio ei halunnut enää kantaa mahdollisesta suuronnettomuudesta koituvan huonon julkisuuden riskiä (presidentti Adolfo Ruíz Cortines oli alkuvuonna 1955 julkistanut päätöksen keskeyttää Carrera Panamericana-kilpailun järjestäminen), ja myös vaikutusvaltainen maan katolinen kirkko oli asettunut vastustamaan kilpailua sen katsojakunnan korkean uhriluvun vuoksi. Kilpailun kehittyminen harrastepohjaisesta täysammattilaisten kovavauhtiseksi kilvanajoksi paljon alkuperäistä suurempiin nopeuksiin kykenevällä kalustolla (ks. Motorsport Memorial-viite, vuoden 1950 keskinopeuden 78mph nousu vuonna 1954 lähes 30 mph korkeammaksi, nopeimpien autojen huippunopeuden noustessa 1954 jo 180 mailiin tunnissa) oli analoginen Le Mans-kilpailun kehitykselle, ja nosti tuon riskin sietämättömäksi. 
Lähde: Racing Sports Cars tulosarkisto (viite 24), kärkikolmikon lisäksi poimintoja tulosluettelon muista kiinnostavista autokunnistaLähde: Racing Sports Cars tulosarkisto (ks. viite 24, sivut 1951)Lähde: Racing Sports Cars tulosarkisto (ks. viite 24 sivut 1952)Lähde: Racing Sports Cars tulosarkisto (ks. viite 24, sivut 1953)Lähde: Racing Sports Cars tulosarkisto (ks. viite 24, sivut 1954).