mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
United States Capitol Rakennuksen ensimmäisessä pohjakerroksessa sijaitsevat valiokuntien kokoustilat sekä kongressissa työskentelevien virkamiesten toimitilat. Lisäksi kerroksessa on lukuisia, nykyisin lähinnä turistikohteina toimivia tiloja. 1800-luvun puolivälin laajennuksen yhteydessä rakennettu Hall of Columns () on nimensä mukaisesti käytävä täynnä suuria marmoripylväitä. Brumidi Corridors () ovat käytävien suunnittelijan, italialaisen Constantino Brumidin mukaan nimettyjä koristeellisia käytäviä. Old Supreme Court Chamber () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vanha oikeussali, joka oli käytössä vuosina 1810–1860. Crypta on vuonna 1827 valmistunut krypta, jossa on patsas jokaisen alkuperäisen 13 siirtokunnan symboleina.
Leopold II (Toscana) Kääntyminen vastavallankumoukselliseksi ja tukeutuminen itävaltalaisiin miehitysjoukkoihin romahduttivat Leopoldin kansansuosion. Lisäksi hän hajotti parlamentin syyskuussa 1850 ja peruutti antamansa perustuslain toukokuussa 1852. Hän kieltäytyi liittymästä vuonna 1859 uuteen sotaan Itävaltaa vastaan, mutta arvatessaan uuden vallankumouksen olevan ovella hän lähti uudelleen maanpakoon 27. huhtikuuta. Leopold ilmoitti 21. heinäkuuta 1859 luopuvansa kruunusta poikansa Ferdinand IV:n hyväksi, joka ei tosiasiassa koskaan päässyt hallitsemaan valtakuntaansa. Leopold asui tämän jälkeen maanpaossa Itävaltaan kuuluneessa Böömissä. Hän kuoli vuonna 1870 ollessaan matkalla Roomassa ja hänet haudattiin Habsburgien perinteiseen hautapaikkaan Wienin Kapusiinikirkon kryptaan.
Sophie von Chotek Sophie von Chotek osallistui Frans Ferdinandin kesäkuun lopussa 1914 suorittamaan symboliseen vierailuun Bosniaan, joka oli liitetty osaksi Itävalta-Unkaria kuusi vuotta aiemmin. Wienissä Sophie ei protokollan vuoksi voinut seremoniallisissa yhteyksissä matkustaa samoissa vaunuissa miehensä kanssa, mutta Sarajevossa he istuivat autossa yhdessä. Tämän seurauksena serbinationalistinen salamurhaaja Gavrilo Princip ampui heidät molemmat, vaikka hänen todennäköisenä tarkoituksenaan olikin murhata vain Frans Ferdinand ja auton etupenkillä istunut Bosnian sotilaskuvernööri, kenraali Oskar Potiorek. Pariskunta haudattiin Artstettenin linnan kryptaan, koska alempisäätyisenä Sophieta ei suostuttu hautaamaan Habsburgien perinteiseen hautapaikkaan, Wienin kapusiinikirkkoon.
Maksimilian I (Meksiko) Vaimonsa, belgialaisen prinsessa Charlotten, kannustamana Maksimilian lähti muun perheen varoituksista huolimatta Meksikoon vain huomatakseen, että Napoleonin lupaukset eivät pitäneet paikkaansa. Koko Amerikka oli meksikolaisen presidentin Benito Juárezin puolella, koska amerikkalaiset eivät pitäneet eurooppalaisten sekaantumisesta Amerikan asioihin eivätkä halunneet monarkiaa Amerikkaan. Näin ollen Maksimilian jäi ilman apuvoimia Meksikoon Napoleonin vetäydyttyä ja hänet teloitettiin ampumalla 19. kesäkuuta 1867 Queretarossa.
Teloituksen jälkeen Maximilian palsamoitiin ja asetettiin näytille. Seuraavan vuoden alussa itävaltalaiset haetuttivat vainajan haudattavaksi Keisarilliseen kryptaan Wieniin 18. tammikuuta 1868.
George Dewey Kun Dewey palasi Filippiinien sotaretken jälkeen kotimaahan, häntä juhlittiin sankarina. Yhdysvaltain kongressi perusti häntä varten maaliskuussa 1899 uuden Admiral of the Navy -nimisen sotilasarvon, joka on korkein kenellekään yhdysvaltalaiselle myönnetty laivaston sotilasarvo. Dewey sai arvon vuonna 1903, mutta se myönnettiin takautuvasti jo maaliskuulta 1899, jolloin hän oli saanut ylennyksen vara-amiraaliksi. Sekä demokraatit että republikaanit kosiskelivat häntä ehdokkaakseen vuoden 1900 presidentinvaaleihin, mutta hän torjui ehdotukset. Dewey toimi vuodesta 1900 kuolemaansa saakka laivaston esikunnan johtajana. Kuoltuaan tammikuussa 1917 hänet haudattiin Arlingtonin sotilashautausmaalle, mutta hänen ruumiinsa siirrettiin 1925 Washington National Cathedralin Bethlehem-kappelin kryptaan.
Saaren kirkko Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa. Kellotornissa on kaksi kelloa, joista suurempi painaa tuhat ja pienempi 340 kilogrammaa. Kirkon alttaritaulu on yksi Suomen suurimpia, pinta-alaltaan noin 44 neliömetriä. Sen on maalannut taiteilija Laila Järvinen. Kirkkosalin seiniä koristavat taiteilija Eemil Ruokolaisen maalaukset. Kirkkoon hankittiin 20-äänikertaiset urut vuonna 1936. Alkuvuonna 2008 sisätiloja korjattiin remontoimalla sakasti ja uusimalla kirkon alttarialue. Öljylämmitys vaihdettiin sähkölämmitysjärjestelmään, jota voidaan ohjata matkapuhelimella. Käytöstä poistettuun pannuhuoneeseen rakennettiin pieni krypta. Kirkon ullakolta löydetyt lahjoittajien nimillä varustetut valaisimet kunnostettiin käyttöön ja Parikkalan seurakunnan 1934 lahjoittama Raamattu tuotiin esille kirkkosaliin.
Laeken Linna-alueen pohjoispuolella sijaitsee uussigoottilaista tyyliä edustava Notre-Damen kirkko, jonka Leopold I rakennutti vaimolleen kuningatar Louise-Marielle. Kirkon arkkitehtina oli Joseph Poelaert, joka suunnitteli myös kuuluisan Brysselin oikeustalon. Kirkon perustassa on krypta, johon Belgian kuninkaallisen perheen jäsenet on haudattu. Kirkon takana on myös hautausmaa, johon on haudattu runsaasti varakkaita ja kuuluisia henkilöitä, ja tämän tähden sitä kutsutaankin usein ”Belgian Père Lachaiseksi”. Sinne sijoitettiin myös alkuperäinen Auguste Rodinin patsas ”Ajattelija”, joka koristi Fernand Khnopffin ja Maria Malibranin hautaa, mutta antiikkikauppias ja keräilijä osti tuon vuonna 1927 valmistetun patsaan, jotta voisi sijoittaa sen koristamaan omaa hautaansa.
Nemea B. Stadionin alue
Zeuksen temppeli
Pyhäkköalueen tärkein rakennus oli Zeuksen temppeli, joka rakennettiin ensimmäisen kerran 500-luvulla eaa., mutta joka tuhoutui jo seuraavalla vuosisadalla. Noin vuonna 330 eaa. paikalle rakennettiin uusi temppeli, josta tuli viimeisiä suuria doorilaista tyyliä edustaneita temppeleitä. Arkkitehtuuriltaan temppeli edustaa monella tavalla siirtymäkautta klassisesta doorilaisesta temppelistä hellenistisen ajan rakentamiseen. Temppelin sisällä sen naoksessa eli cellassa oli korinttilaiset ja joonialaiset pylväät. Näin temppeli oli ensimmäisiä, joka yhdisti hellenistisellä tavalla kaikki kolme tyylisuuntaa. Naoksen takaosassa oli eräänlainen krypta, joka toimi mahdollisesti adytonina. Temppelin koko oli noin 42 x 22 metriä.
Montefalco Entinen kirkko ja nykyinen museo "Complesso Museale Di San Francesco" esittelee kaupungin historiaa, kulttuuria ja perinteitä. Se on rakennettu vuosina 1335-1338, ja oli ensimmäinen fransiskaanien asutus kaupungin muurien sisäpuolella. Kirkkona se toimi vuoteen 1863 saakka, jolloin se siirtyi kunnan omistukseen ja lopulta siitä tehtiin museo vuonna 1895. Vuodesta 1990 lähtien museo on jaettu kolmeen näyttelytilaan: entiseen kirkkoon, kuvagalleriaan ja kryptaan. Entinen kirkon tiloissa on nähtävillä Benozzo Gozzolin freskoja. Kuvagalleriassa on paikallisen taidemaalarin Francesco Melanzion maalauksien lisäksi, Antoniazzo Romanon, Niccolò Alunnon ja Melozzo da Forlìn maalauksia. Kryptassa on nähtävillä arkeologisia löytöjä, veistoksia ja fragmentteja eri aikakausilta.
Smolenskin skiitta Vuonna 1927, kun ajanlaskukiistan johdosta edellinen Valamon rippi-isä menetti asemansa, isä Jefremistä tuli hänen seuraajansa. Kaksi vuosikymmentä ja yli raskaan evakkotaipaleen hän sitten hoiti tätä vaativaa tehtävää. Isä Jefrem asui puisessa keljarakennuksessa; hänen vuoteenaan toimi munkin ruumisarkku. Muu sisustus käsitti vain pöydän, kirjahyllyn, kellon, pari kehystettyä valokuvaa munkeista ja muutamia rippilasten lahjoittamia ikoneita, joista kookkain esittää Jeesusta kävelemässä veden päällä auttaen epäuskon hetken vuoksi vajoavaa apostoli Pietaria. Ikoni onnistuttiin evakuoimaan ja se on Heinävedellä. Kylmimmäksi vuodenajaksi isä Jefrem muutti kirkkonsa kryptaan, jossa hänellä oli vuoteenaan samanlainen ruumisarkku kuin keljassaan Valamo syvimmällä sydämessäni, s. 142 - 146
Merseburg Merseburgin alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla, tästä on muinaisjäänteitä paikallisessa museossa (Merseburger Museum). Varhaisin kirjallinen maininta kaupungista on 800-luvun lopulta muodossa "mersiburc civitas". Vuoden 919 jälkeen kuningas Henrik I Linnustaja rakennutti alueelle linnan. Kuningas Otto I Suuri perusti Merseburgin hiippakunnan (Bistum Merseburg) vuonna 968; se lakkautettiin vuonna 981, mutta perustettiin uudelleen 1004. Merseburg oli piispanistuin ja Saksan itäisen rajaseudun merkittävä uskonnollinen keskus aina uskonpuhdistukseen asti. Vuonna 1012 alue sai ensimmäisen benediktiiniluostarinsa. Kuningas Henrik II Pyhä rakennutti Merseburgin tuomiokirkon edeltäjän, St. Johannes der Täufer und Laurentius -kirkon vuosina 1015–1021. Kyseisestä kirkosta on säilynyt krypta vuodelta 1036.
Tanz der Vampire Unestaan kauhistuneena Alfred aamulla vannoo tekevänsä mitä vain puolustaakseen Sarah’aa synkkiä hirviöitä ja yöllisiä kauhuja vastaan. Hän lähtee professorin kanssa linnan kryptaan, jossa kreivi ja tämän poika nukkuvat ruumisarkuissa. Alfred epäonnistuu professorin antamassa tehtävässä eikä kykene lyömään vaarnaa kreivin sydämen läpi. Turhautuneena assistenttinsa arkuudesta professori jatkaa tutkimusmatkaansa ja löytää linnan kirjaston. Alfred puolestaan löytää linnan kylpyhuoneesta Sarah’n, joka ei kuitenkaan suostu hänen pelastettavakseen. Kun hän etsii uudelleen apua professorilta, tämä vastaa vain, että kaikkiin maailman kysymyksiin on vastaus kirjassa. Alfred löytääkin kirjan nimeltä ”Neuvoja rakastavaisille”, ja sen rohkaisemana lähtee uudestaan etsimään Sarah’aa vakuuttaakseen tämän. Hän löytää kuitenkin Herbertin, joka ilmoittaa olevansa rakastunut Alfrediin ja koettaa purra tätä. Vain professorin väliintulo pelastaa Alfredin.
Eero Hautojärvi Jatkosodan jälkeen Hautojärvi valittiin ensi alkuun Helsingin kunnantyöntekijöiden SKP:n osaston puheenjohtajaksi. Syksystä 1945 alkaen hän työskenteli kahden vuoden ajan Punaisessa Valpossa, ensin ylimääräisenä kuulustelijana ja keväästä 1946 alkaen passitoimiston apulaispäällikkönä. Hän johti myös SKP:n epävirallista järjestyskaartia. Syksyllä 1947 Hautojärvi nimitettiin liikkuvan poliisin Helsingin osaston toimiupseeriksi ja keväällä 1948 päälliköksi. Hänen alaisuudessaan oli noin sata poliisia, joista ainakin puolet katsottiin kommunisteiksi. Kun Suomen johto huhtikuussa 1948 kuvitteli kommunistien aikovan yrittää vallankaappausta, Helsingin poliisikomentaja Erik Gabrielsson takavarikoi liikkuvan poliisin aseet ja lukitsi ne Suurkirkon kryptaan sekä pidätti Hautojärven virantoimituksesta. Hautojärvi jatkoi SKP:n järjestysmiehenä ja joutui pidätetyksi vuoden 1949 Kemin tapahtumien yhteydessä. Myöhemmin hän toimi SKDL:n toimitsijana ja taloudenhoitajana sekä Helsingin Kulttuuritalon isännöitsijänä ja vahtimestarina.
Sagrada Família Keskeneräisyydestä huolimatta Sagrada Família on Barcelonan tunnusmerkki ja yksi kaupungin tärkeimmistä nähtävyyksistä, jota miljoonat ihmiset käyvät vuosittain katsomassa. Se on myös art nouveau -tyylisuunnan ja modernistisen arkkitehtuurin tärkeimpiä saavutuksia koko maailmassa, sekä Gaudín suurin suunnittelutyö, jonka parissa hän teki töitä yli 40 vuotta, aina kuolemaansa vuoteen 1926 saakka. Rakentaminen jatkuu yhä. Kunnianhimoisimmat odottavat Sagrada Famílian valmistuvan 2026, kun Gaudín kuolemasta on kulunut sata vuotta ja rakentamisen aloittamisesta 144 vuotta. Modernien työtapojen ja tietokonepohjaisen suunnittelun ansiosta työ on nopeutunut, vaikka sen alun perin ajateltiin vievän vuosisatoja entisaikojen katedraalien tapaan. Vuonna 2010 valmiina olivat pohjoinen ja eteläinen portaali, krypta, keskilaiva ja kahdeksan tornia. Tornit valmistuivat 1975. Gaudin kuollessa vasta yksi torni oli valmiina. Kaikkiaan torneja tulee olemaan 18.
Vampyyripäiväkirjat (kirjasarja) Katherine sai tietää Stefanin rakastuneen Elenaan. Kateudesta hän juoni kostoa, aloittaen Stefanin systemaattisesta kidutuksesta. Lopulta hän sai Damonin, Stefanin ja Elenan sidottuina maanalaiseen kryptaan, jossa hän aikoi kiduttaa ja lopulta paljastaa heidät auringolle. Katherinen miettiessä parhainta järjestystä ja metodia heidän tappamiselleen, Elena saa itsensä irti köysistä ja pakottaa Katherinen kohtaamaan auringon valon otettuaan tämän suojaavan korun ensin itselleen. Elena pitää Katherina valossa kunnes tämä murenee tuhkaksi. Koska Katherine oli aikaisemmin ottanut Elenan suojaavan sormuksen, myös Elena paloi pahoin auringossa. Stefan vetää Elenan takaisin varjoihin, mutta liian myöhään; Elena kuolee Stefanin käsivarsille saatuaan ensin Stefanin lupaamaan pitää hyvää huolta Damonista. Kirja loppuu Bonnien päiväkirja merkintään, jossa hän myöntää ettei Elena ollut täydellinen eikä pyhimys, mutta hän teki ratkaisevan uhrauksen pelastaakseen kaupungin.
Vézelayn apottiluostari benediktiinimunkit asettuivat Vézelayn kummulle vuonna 861. Eräs munkeista lähetettiin Saint-Maximiniin Provenceen tehtävänään noutaa Magdalan Marian pyhäinjäännös. Paavi Johannes VIII vihki vuonna 878 ensimmäisen karoliinisen luostarirakennuksen, jonka krypta on säilynyt nykyaikaan asti. Apotti Groffroy asetti näytteille Magdalan Marian pyhäinjäännöksen ja tämä aiheuttaa erinäisiä "ihmeitä". Tämä puolestaan johti pyhiinvaeltajain virtaamiseen paikalle ja samalla Vézelaysta tulee eräs etappi pyhiinvaellusmatkalla Santiago de Compostelaan. Apottiluostarin maine avittaa myös ympäröivää kuntaa vaurastumaan ja kehittymään. Kylästä tulee kaupunki, joka enenevässä määrin vetää puoleensa pyhiinvaeltajia, jopa sellaisia kuin Hugues II burgundilainen ja hänen sisarensa, jotka käyvät paikalla vuonna 1984. Pyhä Bernhard Clairvauxlainen saarnasi toista ristiretkeä vuonna 1149 ja Ranskan kuningas Filip II Augustus ja Englannin kuningas Rikhard Leijonamieli tulivat luostariin ennen lähtöään kolmannelle ristiretkelle vuonna 1248.
Taj Mahal Portin ja mausoleumin välissä oleva puisto on klassista mogulien "chahar bagh" -tyyliä. Puisto on jaettu neljään osaan, jotka on edelleen jaettu pienempiin osiin kävelykaduilla. Siinä on kaksi risteävää marmorista tehtyä, sypressipuiden reunustamaa kanavaa, joissa on suihkulähteitä. Puiston jokaisessa neljässä symmetrisessä osassa on 16 kukkapenkkiä, joissa on yhteensä noin 400 kasvia. Alun perin kanavissa ui värikkäitä kaloja ja puistossa eli lintuja. Puiston sivuilla on moskeija ja vierastalo, jotka on tehty punaisesta hiekkakivestä.
Joen rannalla on itse Taj Mahal, suuri valkoinen mausoleumi. Rakennus on tehty valkoisesta marmorista ja sen perustus on hiekkakiveä. Mausoleumissa yhdistyy persialainen, keskiaasialainen ja islamilainen arkkitehtuuri. Pääasiassa arkkitehtuuri on persialaista "safavidi"-tyyliä. Se on koristeltu kukka-arabeskein, koristenauhakuvioin ja kalligrafisin kaiverruksin. Mausoleumin nurkissa on neljä minareettia, mikä oli aikoinaan uusi arkkitehtoninen ratkaisu. Mausoleumin keskellä on kahdeksankulmainen hautakammio, jonka yllä on korkea kupoli. Hautakammion ympärillä on kahdessa tasossa 16 pienempää kammiota.
Shah Jahanin ja Mumtaz Mahalin koristellut muistohaudat sijaitsevat mausoleumissa vierekkäin, vaimon muistohauta huoneen keskellä ja miehen suurempi muistohauta sen vieressä. Shah Jahanin muistohauta asennettiin 30 vuotta hänen vaimonsa haudan jälkeen. Pariskunnan ruumiit on haudattu alemmalla tasolla sijaitsevaan kryptaan, mikä oli tapana mogulihallitsijoiden hautamuistomerkeissä.
Hydrologia Hydrologia eli vesitiede on geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla. Sen tutkimusalue painottuu Maan vesikehän mantereilla esiintyvään osaan. Meriä tutkii geofysikaalisesta näkökulmasta fysikaalinen meritiede.
Hydrologia Hydrologia voidaan jakaa kolmeen alueeseen sen mukaan, mitä vesikehän osaa tarkastellaan. Hydrometeorologia tutkii ilmakehän vettä, pintavesihydrologia ilmakehän ja maanpinnan välissä olevan veden alkuperää ja esiintymistä ja geohydrologia maanalaisia vesiä. Hydrometeorologia käsittelee erityisesti ilmakehän veden alkuperää, esiintymistä ja määrää sekä sen vaihtelua. Pintavesihydrologia voidaan jakaa edelleen kryologiaan, joka tutkii lunta ja jäätä, potamologiaan, joka tutkii virtaavia vesiä, ja limnologiaan, joka tutkii järviä. Limnologian lasketaan käsittävän usein myös virtaavien vesien ja murtovesien tutkimisen. Geohydrologia tutkimuskohteisiin kuuluvat sekä vedellä kyllästyneen kerroksen että sen yläpuolelta maanpintaan ulottuvan kerroksen vedet. Ala on läheistä sukua geologialle ja pedologialle.
Hydrologia Kolmen pääsuuntauksen lisäksi hydrologiasta voidaan erottaa muitakin erityisalueita. Kemiallinen hydrologia tutkii veden kemiallisia ominaisuuksia, ekohydrologia veden kiertokulun ja eliöiden välistä vuorovaikutusta, hydroinformatiikka tietotekniikan sovelletuksia, isotooppihydrologia vesien isotooppisormenjälkiä ja taajamahydrologia hydrologisia erityispiirteitä rakennetussa ympäristössä.
Limnologia Limnologia tutkii sisävesiä: makea- ja suolavetisiä järviä, lampia ja jokia; erityisesti elävän luonnon ja sen ympäristön välisiä suhteita ja vuorovaikutuksia. Sana "limnologia" tulee kreikan sanoista Λίμνη (limne) eli järvi ja λόγος (logos) eli tieto. Tärkeimpiä limnologian tutkimusta ja opintoja tukevia perustieteitä ovat hydrologia, geologia, mikrobiologia, kasvitiede, eläintiede, fysiikka ja kemia. Limnologian sisartieteitä ovat hydrobiologia ja kalataloustiede. Meriä taas tutkii meritiede eli oseanografia.
Hydrologia Hydrologia tarkoittaa sananmukaisesti oppia vedestä, kreikan sana "hydor" on suomeksi vesi ja "logos" oppi. Hydrologia käsitteleekin laajassa mielessä veden fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia, sen esiintymistä, jakautumista ja kiertoa maapallolla sekä sen yhteyksiä elolliseen ja elottomaan ympäristöön. Osa tähän määritelmään sisältyvistä osa-alueista, kuten meritiede, ovat itsenäisiä tieteitään, ja veden tutkimista on lisäksi monissa muissakin tieteissä. Hydrologia määritellään tästä syystä nykyään suppeammin veden kiertokulun eri vaiheiden ja niiden yhteyksien selvittämiseen erilaisissa ilmastollisissa ja fysiografisissa oloissa.
Vesikehä Laajasti tulkiten vesikehään ja sen tutkimukseen voidaan sisällyttää myös kaikki veden kiertokulkuun liittyvät ilmiöt kuten sen vuorovaikutus elottoman ja elollisen luonnon kanssa sekä veden fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet. Meteorologia tutkii ilmakehässä olevaa vesikehän osaa ja veden liikkeitä ilmakehässä. Fysikaalinen meritiede keskittyy meriin ja hydrologia mantereilla olevaan veteen.
Vesivarat Maailman vesivaroja ja niihin liittyviä ongelmia tutkitaan ympäri maailmaa. Tämän tutkimusalan nimi on hydrologia ja siinä käytetään apuna lähes kaikkia nykyisin olemassa olevia tutkimusmenetelmiä. Satelliitti- ja ilmakuvista voidaan seurata veden pinnan ja vesistön koon vaihtelua sekä levätilannetta ja lisäksi satelliiteilla ja lentokoneilla seurataan, ettei kukaan saastuta vesistöä. Veden laatua seurataan vesinäytteistä, joita otetaan joka puolelta vesistöä. Nasa on tärkeimpiä vesivarojen tutkijoita. Suomessa maailman vesivaroja tutkitaan muun muassa Helsingin teknillisessä korkeakoulussa. Veden määrää koskevat luvut ovat aina arvioita, jotka on tehty monien tietolähteiden avulla ja siksi ne vaihtelevat hieman eri lähteiden välillä.
Planeettatutkimus Planeettatutkimus on huomattavan poikkitieteellinen tutkimusala, joka yhdistelee tähtitiedettä, planetaarista geologiaa, astrokemiaa ja ilmakehätieteitä (esim. hydrologia). Lisäksi aihetta sivuavat avaruusfysiikka, joka tutkii Auringon vaikutuksia Maan lähiavaruuteen, sekä astrobiologia. Tutkimukseen kuuluu sekä teoreettista että havaitsevaa työtä. Teoreettinen työ on pääasiallisesti tietokoneella tehtävää matemaattista mallinnusta. Havaitseva työ sisältää avaruusluotainten ja maanpäällisten tutkimuslaitosten tekemät havainnot ja niiden käsittelyn. Maanpäällisten havaintojen puolesta eniten havaitaan asteroideja.
Seppo Mustonen (hydrologi) Seppo Erkki Mustonen (13. lokakuuta 1931 Kaavi – 4. tammikuuta 2017 Kauniainen) oli suomalainen hydrologi. Hän oli Vesientutkimuslaitoksen johtaja (professori) vuodesta 1974. Hän oli koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli Helsingin yliopistossa matemaattis-luonnontieteellisessä tiedekunnassa dosentti 1974–1994.
Hydrologia Kokeellinen hydrologia edistyi 1700-luvulla selvästi, mitä auttoivat matematiikassa, virtausmekaniikassa ja hydrauliikassa tehdyt keksinnöt. Sana "hydrologia" sai suurin piirtein nykyisen merkityksensä noin 1750. 1700-luvun aikana opittiin muun muassa tuntemaan hydrauliikan perusasioihin kuuluvat Bernoullin laki ja Chézyn kaava. Saksalainen Reinhard Woltman puolestaan rakensi virtaamien mittauksissa käytettävän siivikon. Kokeellisen hydrologian kulta-aika sijoittui 1800-luvulle. Englantilainen John Dalton esitti 1802 haudunnan ja vesihöyrynpaineen suhteen. Hydrometriassa 1800-luvun aikana tapahtuneita kehitysaskelia olivat Francisin patokaava, Andrew A. Humphreysin ja Henry Larcom Abbotin tekemä Mississippin ensimmäinen virtaamanmittaus ja Chézyn kertoimen määritys. Geohydrologian puolella Henry Darcy määritteli 1856 pohjaveden virtausta koskevan lain ja Jules Dupuit 1863 kaivoyhtälön.
Hydrologia Hydrologiaan kuuluvat vesivarantojen tutkiminen ja seuranta sekä koko veden kiertokulku luonnossa: sade, haihdunta, valunta. Hydrologia ja sen sovellukset liittyvät läheisesti ympäristötutkimukseen sekä vesivarojen hyväksikäyttöön. Tulvat ja niiden ennustaminen on globaali haaste hydrologialle, samoin juomaveden saanti ja riittävyys koko maapallolle. Ilmastonmuutos ja saastuminen lisäävät tarvetta hydrologiselle tutkimukselle. Suomessa tutkimus painottuu jokien ja järvien vesimääriin ja virtauksiin, maanalaisiin vesiin, lumi- ja jääpeitteen paksuuteen, kevättulvien ajankohtaan ja kattojen lumikuormaan.
Hydrologia Ensimmäiset viralliset tunnustukset hydrologian asemasta tieteenä tulivat 1900-luvun alussa, kun vuonna 1922 Kansainvälinen geodeettis-geofysikaalinen unioni ja vuonna 1930 American Geophysical Union perustivat hydrologian osastot. Kvantitatiivinen hydrologia alkoi todella kehittyä vasta 1930-luvulla. Leroy Shermanin vuonna 1932 esittämä yksikkövaluntakäyrä oli merkittävä teoreettinen kehitysaskel, sillä sen avulla pystyttiin arvioimaan sadannasta aiheuttuvaa valuntaa. Seuraavana vuonna Robert Horton esitti imeyntäteoriansa. Sadantaa ja haihduntaa käsittelevä hydrometeorologia kehittyi 1940-luvulla.
Sotla Sotlan hydrologista valvomista hoitaa tätä nykyään Zelenjakin asema Kroatiassa.
Pintavesien hydrologia Pintavesihydrologian perusteoriaan kuuluu hydrologinen kierto, jonka avulla selitetään veden kulkeutumista luonnossa.
Kupa Kupan hydrologista valvontaa hoitaa nykyään neljä asemaa Kroatiassa: Radenci, Kamanje, Karlovac ja Jamnička Kiselica.
Bifurkaatio (hydrologia) Järvibifurkaatiossa järven vedet laskevat kahteen eri suuntaan. Siellä, missä on bifurkaatiojärviä, vedenjakaja ei ole yksiselitteisesti määriteltävissä.
Seppo Mustonen (hydrologi) Mustonen oli Suomen vesiyhdistyksen puheenjohtaja 1985–1990. Hän sai vuonna 2004 Pro Aqua -palkinnon.
Heikki Simojoki Heikki Juhani Simojoki (; sukunimenä "Simelius" –1928 saakka) oli suomalainen hydrologi ja Helsingin yliopiston geofysiikan professori.
Suomen tulvat 2012 Suomen ympäristökeskuksen johtavan hydrologin Bertel Vehviläisen mukaan Kyrönjoen tulva on suurin koskaan havaittu tulva Suomessa. Myös monet muut Etelä-Pohjanmaan joet nousivat ennätyskorkeuksiinsa.
Hydrologia Hydrologian suuntaustavat voidaan jakaa lähestymistavan ja siinä käytettävän menetelmän mukaan. Fysikaalisessa hydrologiassa kuvataan tarkasteltavia prosesseja luonnontoiminnan mukaan. Sovelletussa hydrologiassa puolestaan pyritään ratkaisemaan veden kiertoa ja hyväksikäyttöä koskevat ongelmat.
Bifurkaatio (hydrologia) Geologisen historian aikana bifurkaatiovaiheita on Suomen kaltaisella maankohoamisalueella sisältynyt monien suurtenkin järvien kehityshistoriaan. Eräs tällainen on Ähtärinjärvi, joka muodosti bifurkaation 1700 vuoden ajan 3200–1500 vuotta sitten.
Hydrologia Suomessa operatiivisia hydrologisia palveluita kuten tulvien ja lumikuorman arviointia hoitaa Suomen ympäristökeskus SYKE. Alaa voi opiskella Helsingin ja Oulun yliopistoissa, geofysiikan osastolla/laitoksella sekä Teknillisessä korkeakoulussa Yhdyskunta- ja ympäristötekniikan laitoksella.
Vuolle (hydrologia) Vuolle on yleiskielinen ilmaus virtapaikalle. Niva on murteellinen nimitys. Sitä käytetään erityisesti Lapin jokien voimakkaista virtapaikoista. Sanan juuret ovat saamen kielen virtaavaa paikkaa tarkoittavassa sanassa "njavvi", joka on kääntynyt muotoon niva .
Ympäristöasiantuntijoiden keskusliitto Liittoon kuuluu noin 4 600 jäsentä: biologeja, geofyysikkoja, geologeja, hydrologeja, kalataloustieteilijöitä, limnologeja, maantieteilijöitä, meteorologeja, mikrobiologeja, ympäristötieteilijöitä, hydrobiologeja, ympäristöekonomisteja, maa- ja ympäristökemistejä sekä ympäristöekologeja. Ympäristöalan tutkinnon suorittaneita kuuluu myös esimerkiksi Agronomiliittoon ja Insinööriliittoon.
Seiche Termiä ehdotti ensimmäisenä sveitsiläinen hydrologi François-Alphonse Forel vuonna 1890. Forel oli tarkkaillut ilmiötä Genevejärvessä Sveitsissä. Termi tulee sveitsinranskan murteellisesta sanasta, joka merkitsee "heilahdella edestakaisin" ja jota oli ilmeisesti käytetty alueella jo pitkään kuvaamaan alppijärvien oskillaatioita.
Lokakuun vallankumouksen saari Lokakuun vallankumouksen saari () on saari Severnaja Zemljan saaristossa Karanmeressä Pohjoisella jäämerellä. Saaren pinta-ala on 14 170 km². Venäläinen meriupseeri ja hydrologi Boris Vilkitski löysi saaren vuonna 1913 purjehtiessaan ensimmäisenä Koillisväylän läpi idästä länteen.
Rolf Witting Tieteellisellä urallaan Witting toimi Helsingin observatorion tähtivalokuvaustöiden assistenttina 1899–1901 ja Suomen Tiedeseuran meritieteellisen tutkimuksen assistenttina 1902–1910, johtajana 1911–1917 ja hydrologina 1918. Witting oli tämän jälkeen Merentutkimuslaitoksen johtajana ja professorina 1919–1936. Hän oli kansainvälisestikin arvostettu merentutkija.
Tulva Tietyn toistuvuuden tulvaa vastaava virtaama ja vedenkorkeus voidaan määrittää joko tilastollisin menetelmin tai vesistömalleja käyttäen. Vesistömallit kuvaavat vesistön hydrologista kiertoa ja veden kulkeutumista vesistössä. Tulvat ja niiden muutokset arvioidaan yhdistämällä malleissa tietyllä todennäköisyydellä esiintyvät sääolosuhteet pahimmalla mahdollisella tavalla.
Boris Vilkitski Boris Vilkitski (1885–1961) oli venäläinen meriupseeri ja hydrologi. Hän purjehti vuosina 1913–1915 ensimmäisenä Koillisväylän läpi idästä länteen. Purjehduksella löytyi muun muassa Severnaja Zemlja ja syntyi arvokkaita karttoja. Hän lähti Venäjältä vallankumouksen jälkeen maanpakoon. Hänen mukaansa on nimetty Vilkitskinsalmi.
Claude Perrault Arkkitehtina Perrault'n tunnetuin teos on Louvren itäisen siiven julkisivu. Hänet tunnetaan myös aikaan­­saannoksistaan anatomian, fysiikan ja luonnon­historian alalla. Hänen veljiään olivat virkamies ja hydrologi Pierre Perrault (1611–1680), kirjailija Charles Perrault (1628–1703) ja jansenistinen teologi Nicolas Perrault (1624–1662).
Hydrologia Hydrologian tutkimuksessa tietokoneistuminen on merkinnyt muutosta 1900-luvun jälkipuolella. Tietokoneiden avulla työläät monimuuttujamenetelmät ja erilaiset valunnan simulointimallit ovat tulleet arkikäyttöön. Ensimmäinen valuntamalli kehitettiin 1961 Stanfordin yliopistossa. Tilastomatemaattisten menetelmien käyttö ja erilaisten mallien soveltaminen kehittyi edelleen 1970- ja 1980-luvuilla.
Bifurkaatio (hydrologia) Tunnettuja bifurkaatiojärviä Suomessa ovat Isojärvi ja Inhottujärvi Karvianjoen vesistössä Satakunnassa. Bifurkaatiojärviä ovat myös Lummenne Keski-Suomen Kuhmoisissa ja Vesijako Päijät-Hämeen Padasjoella; niistä toinen laskujoki johtaa Päijänteeseen ja edelleen Kymijokea pitkin Suomenlahteen, toinen taas Hauhon reittiin ja lopulta Pyhäjärven ja Kokemäenjoen kautta Pohjanlahteen.
Esko Kuusisto Esko Kuusisto (s. 11. helmikuuta 1949 Ruovesi) on suomalainen hydrologi. Hän on työskennellyt Suomen ympäristökeskuksessa sen perustamisesta asti ja ollut työskentelemässä kehityshankkeissa eri maissa. Kuusisto on väitellyt tohtoriksi hydrologian alalta ja kirjoittanut ja toimittanut useita hydrologian alan teoksia ja julkaissut 350 kirjoitusta vesistä, ympäristöstä ja ilmastonmuutoksesta.
Inkavaltakunta Kansalaisten maksamalla maatalousverolla ruokittiin miljoonat valtion työntekijät kuten "mit’a"-palvelusta suorittavat miehet. Noin kymmenen prosenttia väestöstä kuului pysyvästi subventoitaviin. Ylimystön, upseerien ja eri tason hallitsijoiden alapuolella oli suuri joukko omaan alaansa keskittyviä ammattilaisia kuten kirjanpitäjiä, agronomeja, arkkitehtejä, tarkastajia, insinöörejä ja hydrologeja sekä erilaisia käsityöläisiä.
Pintavesien hydrologia Pintavesihydrologia on vesitutkimuksen osa-alue, jonka tutkimuskohteisiin kuuluu maanpinnalla olevien vesien eli pintavesien ilmiöt. Sen piiriin kuuluvat siis esimerkiksi jokien virtauksen ja vedenkorkeuden sekä veden alkuperän, alueellisen vaihtelevuuden ja laadun tutkiminen. Pintavesihydrologia haarautuu tutkimuskohteittensa perusteella järvitutkimukseen (limnologia), lumi- ja jäätutkimukseen (glasiologia), virtavesitutkimukseen (potamologia) ja meritutkimus (oseanografia).
Bifurkaatio (hydrologia) Ennen myös Sotkamon Kalliojärvi Maanselällä oli bifurkaatiojärvi. Silloin vedet laskivat siitä sekä Oulujoen vesistön kautta Pohjanlahteen että Pielisen ja Vuoksen vesistön kautta Laatokkaan. Nykyisin vedet laskevat sieltä ainoastaan Oulujoen suuntaan. Samoin Karvianjoen vesistössä järvenlaskun tuloksena 1900-luvulla hävinnyt Torajärvi oli bifurkaatiojärvi, mutta järvenlaskun myötä bifurkaatio hävisi.
Bifurkaatio (hydrologia) Jokibifurkaatio merkitsee joen purkautumista kahta lasku-uomaa pitkin. Tätä esiintyy pääasiassa laakeilla, runsasvetisillä alueilla. Eräs tunnetuimmista ja maailman suurin bifurkaatio on Casiquiare Amazonin ja Orinocon välillä Etelä-Amerikassa. Toiseksi suurin löytyy Tornionjoesta: Ruotsin Pajalan kunnan alueella Tornionjoen vesimäärästä yli puolet virtaa Tärännönjoen kautta Kalixjokeen.
Bifurkaatio (hydrologia) Näin esimerkiksi Vuoksen tapauksessa ennen vuotta 1857 vallinnut bifurkaatio ja sen vähittäinen muuttuminen olivat seurausta maankohoamisesta, mutta sen jälkeiset muutokset on aiheuttanut ihminen, minkä jälkeen eri uomien erilainen luontainen kuluminen on edelleen muuttanut virtaussuhteita hitaammin. Samoin Karvianjoessa, jossa vielä on jäljellä kaksi bifurkaatiota, kaksi muuta aiempaa bifurkaatiota on hävinnyt järvenlaskuissa.
Vuolle (hydrologia) Vuolle eli niva on joen voimakkaasti virtaava kohta, joka ei kuitenkaan täytä kosken tunnusmerkkejä. Vuolteen tunnusomaisia piirteitä ovat voimakas, tasainen virta, jossa on vain pientä aaltoilua, sekä pyörteet virran reunassa. Vuolteesta puuttuvat koskelle tyypilliset isot aallot ja stopparit, ja vuolle on laskettavissa soutuveneellä tai avokanootilla. Vuolteet kuuluvat koskiluokituksen luokkaan I .
Hydrologia Ihmiset ovat asuttaneet aina järvien ja jokien rantoja, joten koko ihmiskunnan historian ajan ihmisellä on ollut kiinnostusta makean veden hoitamiseen. Ensimmäisiä kanavia ja patoja rakennettiin jo 5 000–6 000 vuotta sitten. Hydrologisesta informaatiosta tulikin tärkeää tietoa jo varhaisissa korkeakulttuureissa Indus-, Tigris- ja Eufratjokien, Keltaisenjoen ja Niilin varsilla.
Hydrologia Varhaisimmat hydrologiset tiedot olivat kokemusperäisiä, ja vasta antiikin Kreikassa pyrittiin ymmärtämään veden käyttäytymistä. Roomalaiset alkoivat soveltaa monia kokemusten kautta kerättyjä tietoja ja rakensivat monia akvedukteja. Ensimmäinen roomalainen akvedukti valmistui 312 eaa., mutta vasta Heron Aleksandrialainen ymmärsi, että johdossa virtaavan veden määrä ei riipu vain johdon läpimitasta vaan myös veden nopeudesta.
Leväsjoki (joki) Leväsjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Siikaisissa, Pomarkussa ja Kankaanpäässä Satakunnassa. Joki yhdistää Karvianjoen Kankaanpään Leppäruhkalla ja Isojärven Siikaisten Leväsjoella. Joen tiedetään muodostaneen bifurkaation kun vesi on virrannut Karvianjoesta sekä Kynäsjärven, Kynäsjoen, Inhottujärven ja Pomarkunjoen muodostamaa vesirettiä Isojärveen Pomarkussa että Leväsjoen kautta Isojärveen Siikaisissa. Vuonna 1984 Suomen vesistöjen bifurkaatioita tutkinut hydrologi Esko Kuusisto on määritellyt tämän bifurkaation lakanneeksi.
Geostatistiikka Geostatistiikka (, , ) on tilastotieteeseen kuuluva, alkujaan kaivosteollisuudessa malminarviointiin kehitetty, ja pitkälle kehittynyt tilastollinen analysointimenetelmä, jolla mahdollistetaan avaruudellisesti (myös aika-avaruus) levittäytyneen otoksen hyödyntämistä tilastollisessa analyysissä. Geostatistiikan sovellusalueita ovat esimerkiksi kaivosteollisuus, öljygeologia, maaperätiede, hydrologia, geohydrologia, meteorologia, geokemia, maantiede, metsänhoito, ekologia, populaatiogenetiikka ja maanviljely. Se tarvitsee pohjakseen paikkatietojärjestelmän ja tutkittavilla suureilla on oltava merkittävä spatiaalinen autokorrelaatio, jotta tilaan levittäytyneen suureen sijaintitietoa voidaan hyödyntää tehokkaasti.
Happipitoisuus (limnologia) Happipitoisuus on vesistöjen tutkimuksessa yksi luonnonveden ominaisuutta ilmaiseva suure, jolla pyritään selvittämään vesistön hydrologista ja ekologista tilaa. Toiset eliöt käyttävät ravintonaan happea ja hapenpuute tappaa tällaiset eliöt vesistöstä. Merkittävä osa veden hapesta on liuennut sinne ilmasta. Eräät eliöt tuottavat itse happea veteen yhteyttämällä ja vesistön korkeampi happipitoisuusvoi kertoa jotain näiden elinvoimasta. Happipitoisuus vaikuttaa merkittävästi myös luonnonveden kemialliseen tilaan. Happipitoisuudella tarkoitetaan yleensä kaasumaisen hapen liuennutta määrää litrassa vettä.
Hydrologia Ensimmäisiä veden kiertokulun tutkijoita olivat Leonardo da Vinci ja Bernard Palissy. Hydrologian teoreettinen perusta alkoi hahmottua vasta 1600-luvulla. Sitä olivat erityisesti luomassa ranskalaiset Pierre Perrault, Edme Marriotte ja englantilainen Edmond Halley. Perrault osoitti, että joen virtaama johtuu sadannasta ja kuvasi sadeveden imeytymisen mekanismin. Mariotte puolestaan kirjoitti muun muassa lähteiden syntyä ja veden virtausnopeuden määrittämistä. Halley tutkimukset osoittivat, että merestä haihtuu suurin piirtein yhtä paljon vettä kuin joet niihin tuovat.
Bifurkaatio (hydrologia) Myös Vuoksi laskee kahta uomaa pitkin Laatokkaan etelässä Taipaleenjokea ja pohjoisessa Käkisalmenselän kautta, joskin nykyään uomista viimeksi mainittu on lähes kuiva, ja siihen virtaa suuria määriä vettä Vuoksen pääuomasta vain runsaan veden aikana. Ennen Kiviniemen kannaksen puhkeamista vuonna 1857 Vuoksi muodosti bifurkaation toiseen suuntaan: toinen haara laski Laatokkaan Käkisalmen luona ja toinen haara Suomenlahteen Viipurinlahden Suomenvedenpohjassa. Kiviniemen kannaksen puhjetessa eteläisempi Viipurin haara oli kuitenkin jo lähes kuivunut.
Bifurkaatio (hydrologia) Se että uomien virtaussuhteet muuttuvat aikaa myöten hitaasti itsestään, johtuu erityisesti Suomen olosuhteissa toisaalta maankohoamisen aiheuttamasta vesistöjen laskukynnysten keskinäisten korkeussuhteiden muutoksista ja toisaalta näiden kynnysten hitaasta kulumisesta. Tämä kehitys oli havaittavissa esimerkiksi Vuoksessa ennen vuotta 1857 ja uudelleen sen jälkeen. Lisäksi ihminen on useissa tapauksissa vaikuttanut virtaussuhteiden muutoksiin esimerkiksi uusia uomia tai kanavia puhkaisemalla, järviä laskemalla tai muulla tavoin, jolloin tapauksesta riippuen bifurkaatioita on voinut sekä lakata että muodostua myös ihmisen toimien seurauksena.
SAR (tutka) SAR-tutka-nimitys tulee sanoista "Synthetic Aperture Radar", synteettisen apertuurin tutka eli suuren laskennallisen läpimitan tutka. Liikkuvan tutkan antennin koko on tehtävän mittauksen kannalta paljon suurempi kuin tutkan fyysinen antenni, ts. tutkan apertuuri on synteettinen. Tyypillisesti synteettisen tutkan antennin "koko" vastaa satoja metrejä luonnossa.
Voronež (tutka) Kolmas tutka-asema sijaitsee Kaliningradissa Dunayevkan lentokentän lähistöllä. Malliltaan tämä tutka on UHF Voronež-DM ja se on suunniteltu saavuttavan täyden toimivuutensa 2014 . Voronež-VP tutka on rakenteilla Mishelevkassa Irkutskissa. Tutka-asemalle on suunniteltu rakennettavan myös toinen Voronež-tutka 2014. 2015 on suunniteltu rakennettavan Voronež-VP tutka-asema Pechoraan. Samoin on suunniteltu rakennettavan asema Olenegorskiin 2017. Myös Gabalan tutka-asema on suunniteltu uusittavaksi Voronež-VP tutkalla 2017.
Voronež (tutka) Ensimmäinen Voronež-M tutkalla varustettu tutka-asema rakennettiin Lekhtusiin. Sen testaaminen aloitettiin 2005 ja asema astui palvelukseen 2012. Asema sijaitsee A. Mohayskyn Ameijan Avaruusakatemian läheisyydessä. Asemalla täytetään Latviasta 1998 lopetetun tutka-aseman aiheuttama katve. Toinen valmistunut tutka-asema on Armivir etelä-Venäjällä, lähellä Baronovskyn lentokenttää. Tyypiltään tutka on Voronež-DM. Tämä UHF-tutka korvasi Ukrainan 2009 sulkeman Dnepr-tutkan. Alueella sijaitsee kaksi eri suuntiin osoittavaa tutkaa.
SAR (tutka) SAR-tutkia on ensin käytetty tiedustelulentokoneissa, kuten Lockheed SR-71, jossa tutka katsoi lentosuuntaansa nähden sivuun (SLAR-tutka; Side Looking Airborne Radar, suomeksi sivukulmatutka). SLAR-tutkan keila on korkea pystysuunnassa ja kapea koneen lentosuunnassa. SLAR-tutkassa suuri antenni on kuitenkin fyysinen, eli koneen sivun osan pituinen. Tällainen SLAR-tutka ei yksinään pysty samaan tarkkuuteen kuin varsinainen SAR-tutka.
Jääli Jäälinjärven sijainti harjualueella ja runsas pohjaveden purkautuminen ovat luonnontilassa taanneet järven hyvän veden laadun. Jäälinjärven vedenlaatu ja käyttökelpoisuus virkistyskäyttöön ovat voimakkaasti heikentyneet ihmisen toiminnasta johtuvien muutosten vuoksi. Valuma-alueella tehtyjen toimenpiteiden seurauksena niin järven hydrologia kuin ravinnetasapaino on olennaisesti muuttunut, mikä on johtanut muun ohella limalevän ja sinilevän esiintymiseen. Jätevesiä tai maatalouden kuormitusta sen sijaan ei juurikaan alueelle tule. Järven kaakkoisosa on ruopattu vuosina 1993 ja 1994 vesisyvyyden lisäämiseksi ja vesikasvillisuuden poistamiseksi. Suunnitelma sisälsi myös kuivan kauden alavesipinnan noston 15–20 senttimetrillä, mutta tältä osin hanke kariutui Jäälinojan varren asukkaiden vastustukseen.
Suomen vesistöalueet Kun Suomen peruskartoitus mittakaavassa 1 : 20 000 saatiin päätökseen vuonna 1978, voitiin edellisten työtä jatkaa entistä tarkemmalla valuma-alueiden rajauksella. Jo tuolloin pohdittiin digitoinnin etuja, joka oli 1980-luvun työn lopullinen päämäärä. Sen perustaksi luotiin numeerinen vesistöaluerekisteri, joka toteutui hydrologi Matti Ekholmin johdolla Vesien- ja ympäristötutkimuslaitoksen hydrologian toimistossa vuosina 1984–1990. Työssä koottiin monien tahojen tuottamat rajaustyön ja digitointityön tulokset. Tuloksena oli vuonna 1991 julkaistu numeerinen vesistöaluerekisteri, jota nykyään kutsuttaisiin tietokannaksi. Se yhdistettiin samana vuonna osaksi ympäristötietojärjestelmää. Tätä nykyisinkin käytössä olevaa vesistöaluejakoa ollaan edelleen tarkentamassa ja järjestämässä uudelleen.
Kasari jõgi Noin 24 kilometriä ennen joensuuta yhtyvät Vigala jõgi ja Teenuse jõgi Kasari jõeksi. Teenuse jõen valuma-alue on 1 636 km² ja Vigala jõen 1 577 km². Esimerkiksi hydrologi August Loopmann on esittänyt Kasari jõen pääuomaksi Vigalan haaraa, joka on Teenusen haaraa kuusi kilometriä pitempi. Toisaalta, noin viisi kilometriä ennen Vigala jõen yhtymiskohtaa, siihen yhtyy vasemmalta Velise jõgi, jonka valuma-alue on 868 km². Vigalan yläjuoksulle jää silloin valuma-alueeksi enää 709 km². Vigala jõen keskivirtaama on yhtymiskohdassaan 14 m³/s, kun se on Teenuse jõella 25 m³/s.
Lockheed Martin F-22 Raptor Koneessa on AN/APG-77 AESA -tutka (), mitä pidetään parhaana hävittäjäkäytössä olevana tutkana. Tutka koostuu pienistä moduuleista, joita voidaan käyttää erillisinä, mikä mahdollistaa nopean suuntauksen ja kapean säteen käytön. Tämä puolestaan vähentää tutkan käyttäjän paljastumistodennäköisyyttä. Tekniikkaa käytettäessä tutkaa ei tarvitse kääntää mekaanisesti, mikä yksinkertaistaa sen rakennetta. Tutkan havaintoja käsittelee kaksi Raytheonin suoritinta.
Neurotiede Neurotiede tarkoittaa tieteenalaa, jotka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta. Neurotieteisiin kuuluvat muun muassa neurobiologia, joka tutkii hermosoluja; neuroanatomia, joka tutkii hermoston rakennetta; behavioraalinen neurotiede, joka tutkii hermoston toimintaa; evolutionaarinen neurotiede, joka tutkii hermoston kehitystä, sekä laskennallinen eli komputationaalinen neurotiede, joka tutkii aivojen toimintaa informaatiojärjestelmänä. Neurotieteellinen tutkimus kattaa myös osia muun muassa genetiikan, biokemian, fysiologian, farmakologian ja patologian aloista.
V- ja W-luokka Alukset varustettiin tutkilla niin pian kuin niitä oli saatavilla. Tykistön tulenjohtotutkana oli HACS:iin kytketty tyypin 285 tutka sekä tyypin 286 tutka etumastossa. Jälkimmäinen tutka korvattiin myöhemmin tyypin 291 tutkalla. Sukellusveneiden radioliikenteen seurantajärjestelmä sijoitettiin mahdollisesti ainoastaan "HMS Valorousille".
Tutka Bistaattisen tutkan lähetin ja vastaanotin sijaitsevat eri paikoissa. Koska häivelentokoneet pyrkivät suojautumaan monostaattista tutkaa vastaan ohjaamalla tutkasignaalin muualle kuin takaisin tulosuuntaansa, bistaattinen tutka kykenee havaitsemaan myös näitä maaleja. Tutkan kaikua vastaaottavaan laitteeseen on vaikeaa kohdistaa häirintää, koska se on täysin passiivinen.
Tutkain Samasta sanavartalosta kuin "tutkain" (ja verbi "tutkia") on johdettu myös uudissana tutka, kun Suomeen sodan aikana 1943 hankittiin ensimmäiset tutkalaitteet.
Voronež (tutka) Voronež-tutkat () ovat venäläisiä käytössä olevia ennakkovaroitustutkia. Niillä voidaan saavuttaa pitkän kantaman havaintoja ilmatilasta. Ensimmäinen tämän mallin tutka aloitti toimintansa vuonna 2009 Lekhtusissa Karjalankannaksella 21 kilometriä pohjoiseen Pietarista. Näillä tutkilla on tarkoitus korvata vanhat Neuvostoliiton aikaiset tutkat vuoteen 2020 mennessä.
Tutkan historia Tutkan historia ja kehitys alkoivat, kun radiotekniikka sai alkunsa. Tutkan kehitys sai vauhtia toista maailmansotaa edeltäneestä varustelukilvasta, ja juuri asevarusteluun tutkan kehitys onkin ollut yhteydessä. Sittemmin tutkan käyttö on laajentunut muun muassa siviili-ilmailuun, kauppamerenkulkuun, autojen nopeusmittauksiin ja sateiden liikkeen seurantaan.
Zumwalt-luokka Alusten tutkana on Raytheonin X-kaistan AN/SPY-3, jossa on kapea keila ja laaja taajuusalue. Tutka mahdollistaa matalalla olevien ja pienen tutkapinta-alan omaavien kohteiden paikantamisen ja seuraamisen. Tutka myös sopii ESSM-ohjusten ja muiden mahdollisten alukselle sijoitettujen ilmatorjuntaohjusten maalinosoitukseen, mikä poistaa tarpeen erillisen tutkajärjestelmän sijoittamiseen aluksille. Tutkan antenneina toimivat kolme paneelia mahdollistavat 360 asteen valvontakyvyn. Tutkan ohjelmistoa on muutettu osittain korvaamaan S-alueen tutkan poistosta aiheutuneet haitat. Se muun muassa vaihtelee erilaisia etsintämoodeja.
Tutka Korkeilla taajuuksilla tutkan toimintamahdollisuuksia rajoittaa horisontti ja tutkan ja maalin keskinäinen korkeus. Yli horisontin -tutka (OTH) käyttää lyhyitä aaltoja (HF) ja niiden kykyä heijastua ionosfääristä, keskipitkiä radioaaltoja (MF) tai pitkiä radioaaltoja (LF) ja niiden pinta-aaltoetenemistapaa. Siten tutka voi mitata satoja, jopa tuhansia kilometrejä horisontin taakse, yleensä merelle. Suuren aallonpituuden vuoksi yli horisontin -tutkien antennit ovat jopa satojen metrien laajuisia kiinteitä antennikenttiä. Niitä tarvitaan varsinkin valtamerien sotilaalliseen valvontaan ja sään ennustamiseen sekä laittoman maahantulon, salakalastuksen ja salakuljetuksen paljastamiseen.
Tutka-ryhmä Tutka-ryhmä oli vuonna 1971 kuopiolaisten ja varkautelaisten perustama kuvataiteilijaryhmä. Tutka-ryhmä pyrki lähentämään itäsuomalaisia taiteilijoita ja järjestämään yhteisesiintymisiä. Itäsuomalaisilla taiteilijoilla oli vaikeuksia ammattinsa harjoittamisessa kaukana pääkaupunkiseudulta ja ryhmä pyrki saamaan jalansijaa valtakunnallisessa taide-elämässä. Tutka-ryhmä järjesti näyttelyitä vuodesta 1971 aina 1990-luvulle saakka. Tutka-ryhmän perustajia oli muun muassa Väinö Rouvinen.
Town-luokka (hävittäjä) Aluksille asennettiin tutkat tyyppiä 271 sillalle heti, kun niitä oli saatavilla, samoin kuin mastonhuippuun tutka 286. Mastonhuipussa ollut tutka vaihdettiin tyypin 290 tai 291 tutkiin myöhemmin. Alusten syvyyspommien lukumäärää lisättiin ja niihin asennettiin kaikuluotaimet.
Vuoreija Vuoreijaan sijoitettiin vuonna 1998 Globus II -tutka-asema, jota virallisesti käytetään avaruusromun seurantaan. Tutkassa on 27-metrinen mekaanisesti kääntyvä antenni. Sama tutka oli aiemmin sijoitettuna Vandenberg Air Force Basessa Kaliforniassa, jossa se tunnettiin nimellä "Have Stare". Tutkalla uskotaan olevan samat ominaisuudet kuin yhdysvaltalaisella X-alueen korkean resoluution tutkalla ja sen uskotaan olevan osa Yhdysvaltain ohjuspuolustusta ja keräävän tietoa Venäjän ballistisista ohjuksista.
Ihmisääni Vokologia on tiede, joka tutkii ja harjoittaa ihmisääntä. Fonetiikka on tiede, joka tutkii puhetta sen kaikissa muodoissa. Artikulatorinen fonetiikka tutkii kaikkea äänenmuodostukseen liittyvää. Äänentuottoa voidaan tutkia monin keinoin, kuten kurkkupeilitutkimuksella, stroboskopialla, digitaalisella ylinopeuskuvauksella, EMG-menetelmällä tai ultraäänitutkimuksella.
Tutka Tutkassa on radiolähetin (oma lähetin tai passiivisessa tutkassa vieras lähetin), joka lähettää voimakkaita radioaaltoja, ja radiovastaanotin, joka käsittelee (prosessoi) kohteen heijastumisesta aiheutuvia tutkakaikuja. Heijastunut heikko radiosignaali on mahdollista havaita ja vahvistaa, joten tutka sopii hyvin etäistenkin kohteiden havainnointiin.
Elektroninen harhautus Tutkia voidaan harhauttaa esimerkiksi havaitsemaan enemmän maaleja kuin niitä todellisuudessa on. Alukset ja lentokoneet voivat harhauttaa tutkaohjattua ohjusta perässä vedettävällä aktiivisella valelaitteella, johon ohjuksen on tarkoitus hakeutua. Myös tutka voi harhauttaa vastatoimia siihen suunnitelluilla elektronisen sodankäynnin ominaisuuksilla. Tutkaan hakeutuva ohjus voidaan pyrkiä harhauttamaan tutkan läheisyyteen sijoitetulla laitteella, joka toistaa tutkan lähettämää signaalia. Tällöin tutkan todellinen sijainti muuttuu moniselitteiseksi ja ohjuksen osumatodennäköisyys pienenee.
Paikantamisjärjestelmät Maalien paikantamiseen käytetään myös maassa olevia tutkia, ilmassa olevia tutkia (AWACS, JSTARS), valtamerien osalta myös avaruudessa olevia tutkia, suunnan mittaamista maalien elektromagneettiseen säteilyyn (radiot, tutkat) maasta, ilmasta tai avaruudesta ja maalinosoituslaitteita (ks. edellinen kappale).
Tutka Passiivinen tutka -nimitystä saatetaan joskus virheellisesti käyttää passiivisista järjestelmistä, jotka seuraavat kohteen lähettämiä radiotaajuisia signaaleja, esimerkiksi tietoliikennettä, transponderia, kohteen tutkaa tai salamaniskun kohinapulssia, kuten salamatutka. Nämä järjestelmät eivät käytä hyväkseen heijastunutta energiaa, joten niitä ei voida luokitella tutkiksi.
Metal Gear Solid Peliruudun yläreunassa on tutka, jossa pelaaja näkee Snaken sekä vihollisten liikkeet ja näkökentän. Hälytystilassa tutka kuitenkin sammuu ja pelaaja näkee tavallisesti tutkanäkymän sijasta laskennan, joka osoittaa hälytystilan keston. Kun hälytystila on päättynyt, tutka palaa takaisin toimintatilaan. Tutka sammuu myös tilanteissa, joissa pelaajan heittämä, elektronisten laitteiden toimintaa häiritsevä silppukranaatti räjähtää. Korkeimmilla vaikeusasteilla tutkaa ei ole pelinäytössä, jolloin pelaajan on suunnistettava ja välteltävä vartijoita omien näkö- ja kuulohavaintojensa perusteella.
Tutkataajuusalueet Tutkataajuusalueet ovat sähkömagneettisen säteilyn aaltoalueita, jotka on standardissa määritelty tutkien käytettäviksi. IEEE:n Std-521-1976:n mukaisia tutkataajuusalueita ovat:Mainittujen lisäksi kaikki radiotaajuudet ovat teknisesti kelvollisia tutkan käyttöön. Vain tutkan käyttötarkoitus ja ominaisuudet ovat käytetyn taajuuden mukaisia. Yli horisontin mittaava tutka (OTH-tutka) käyttää lyhyitä aaltoja (3 MHz - 30 MHz), keskipitkiä aaltoja (300 kHz - 3 MHz) tai jopa pitkiä aaltoja (30 kHz - 300 kHz).
Tutka Lentokentän lähestymisaluetutkaa (Terminal Area Radar, TAR) käytetään lentoaseman lähestymislennonjohdossa (APP). Tutkan avulla ohjataan lentoliikennettä lähestymisalueen sisällä ja alueelta toiselle. Lähestymisalueen tutka on ns. keskialueen tutka. Sekin on satoja kilometrejä mittaava ja siksi sillekin on sopiva taajuus 1 – 3 GHz.
Tutka Tutkat voidaan jakaa myös lähettimen ja vastaanottimen sijaintipaikan mukaan monostaattisiin, bistaattisiin ja multistaattisiin tutkiin.