mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Venäjä Vuoden 1999 duuman vaaleissa suurin puolue oli Venäjän federaation kommunistinen puolue. Vuoden 2003, ja vuoden 2007 ja vuoden 2011 duuman vaaleissa suurin puolue oli Yhtenäinen Venäjä. Vaalijärjestelmää uudistettiin ennen 2007 vaaleja poistamalla listojen ulkopuoliset yhden edustajan enemmistövaalipiirit ja mahdollisuus äänestää kaikkia ehdokkaita vastaan.
Tšetšenian historia Tammikuussa 1997 presidentiksi valittiin Aslan Mashadov. Hän vieraili Moskovassa, jolloin allekirjoitettiin lopullinen rauhansopimus. Elokuussa 1997 Mashadov ilmoitti oikeuslaitoksen siirtyvän islamilaiseen šaria-lakiin, mikä näkyi mm. julkisina teloituksina. Tammikuussa 1998 sissipäällikkö Šamil Basajev muodosti hallituksen. Hän erosi kuitenkin jo heinäkuussa. Suosionsa menettänyttä Mashadovia vastaan tehtiin lukuisia murhayrityksiä, maaliskuussa 1999 neljäs. Mashadov julisti kesäkuussa 1998 poikkeustilan kasvavan laittomuuden vuoksi. Joukko entisiä sissijohtajia julisti oman hallituksensa islamilaisen lain mukaan ja vaati Mashadovia eroamaan. Maaliskuussa 1999 Venäjän lähettiläs Tšetšeniaan, kenraali Gennadi Špigun kaapattiin Groznyin lentokentältä, ja hänen ruumiinsa löydettiin vuoden kuluttua. Vuoden 1999 aikana Tšetšenian ja Venäjän rajalla tapahtui lukuisia aseellisia yhteenottoja. Aseistetut jengit kaappasivat satoja ulkomaalaisia ja Venäjän kansalaisia kahden vuoden aikana.
Viktar Hantšar Hantšar valmistui lakiopinnoistaan yliopistosta Minskissä ja työskenteli vuodesta 1986 lähtien Valko-Venäjän talousinstituutissa. Hän oli Valko-Venäjän parlamenttissa vuosina 1990–1995 ja 1995–1999. Lukašenka nimitti hänet varapääministeriksi vuonna 1994. Myöhemmin hän vastusti Lukašenkan politiikkaa ja esimerkiksi vuonna 1996 pidettyä kansanäänestystä perustuslain muuttamisesta, sekä aikeita liittää Valko-Venäjä osaksi Venäjää. Hantšar kaapattiin kadulta Minskissä 16. syyskuuta 1999 ja hänen varmaa kohtaloaan ei tiedetä.
Venäjän talous Venäjällä on 75,49 miljoonaa työikäistä eli sen työvoimakapasiteetti on maailman seitsemänneksi suurin. Venäläisten keskipalkka oli vuoden 2008 alussa 640 dollaria kuussa, kun se vielä vuonna 2000 oli vain 80 dollaria. Noin 13,1 prosenttia venäläisistä eli vuonna 2007 kansallisen köyhyysrajan alapuolella, kun taas lukema oli lähes 40 prosenttia vuonna 1999, jolloin se oli Neuvostoliiton jälkeisistä vuosista huonoimmillaan. Työttömyys vuonna 2010 oli 7,5 prosentissa, kun taas vuonna 1999 se oli ollut 12,4 prosenttia. Venäjän tuloeroista kertova gini-kerroin oli vuonna 2009 42,2. Se on noussut hieman vuodesta 2001, jolloin kerroin oli 39,9.
Venäjän kerrostalopommeja koskevat salaliittoteoriat Räjähdykset sattuivat melko pian sen jälkeen kun Nikolai Patrušev oli nimitetty Vladimir Putinin FSB:n johtoon, ja Putinista tullut Venäjän pääministeri. Näiden arvostelijoiden mukaan Putinia tukevan salaliiton tekemien iskujen tarkoituksena olisi ollut kääntää kansan yleinen mielipide tšetšeenejä vastaan, ja näin auttaa pääministeri Vladimir Putin Venäjän johtoon. Putinista olisi väärien terrori-iskujen avulla tehty Venäjän vihollisia tšetšeenejä vastaan taisteleva sankari. Putin olisi tämän mukaan noussut valtaan häikäilemättömän juonen avulla. Tšetšeeneille ei olisi ollut kaiken järjen mukaan hyötyä näin raaoista iskuista. Väitettä turvallisuuspalvelun osuudesta tuntuisi tukevan se, että iskut loppuivat, kun Rjazanista löytyi räjähtämätön pommi. Eräänä iltana silminnäkijä näki venäläisten näköisten nuorten kantavan sokerisäkkejä kellariin. Kun poliisin pommiryhmä saapui paikalle, se näki säkki-kello-asetelman, joka näytti aidolta pommilta. Säkeissä oli jauhemaista, heksogeenin näköistä ainetta. Ensin viranomaiset julistivat tapauksen terroristien tekemäksi epäonnistuneeksi terrori-iskuksi. Sitten FSB:n johtaja Nikolai Patrušev sanoi sitä FSB:n harjoitukseksi.
Venäjän kerrostalopommeja koskevat salaliittoteoriat Säkkien kyljessä oli olemattoman, eteläiseen Venäjään viittaavan sokeritehtaan nimi. Silminnäkijöiden mukaan säkeissä oleva aine ei ollut valkoista, vaan makaroninkeltaista ja rakeista niin kuin heksogeeni. Mutta myöhemmin aineen ilmoitettiin olevan valkoista, kiteistä ainetta. Ensimmäisten testien mukaan säkkien sisällä oli heksogeeni- eli RDX-nimistä voimakasta räjähdettä. Tämä tulos saatiin analysaattorilla, mutta pinnasta otettu räjähdenäyte ei silti räjähtänyt pikaisessa testissä. Ajastin oli säädetty räjäyttämään talo kello 5.30. Kaikkia kaupungista ulos vieviä teitä valvottiin tarkasti, mutta mitään ei löydetty. FSB vei räjähdesäkit pois kello 1.30, mutta jätti sytyttimen paikalliselle pommiryhmälle. Pian paikallinen poliisi otti kiinni kolme FSB:n agenttia, joita pidettiin räjäytysten tekijöinä, koska he ajoivat sillä autolla, jonka rekisterinumero oli tiedossa. Miehet joutuivat myöhemmin turvallisuuspalvelun huostaan, eikä heistä sen koommin kuultu mitään.
Groznyi 1990-luvulla kaupunki kärsi pahoin kahdesta sodasta, jotka juontuivat Tšetšenian itsenäistymispyrkimyksiin Venäjästä. Vuoden 1994 taistelut raunioittivat kaupungin jo lähes täysin. Vuonna 1999 Venäjän joukot saartoivat kaupungin. 6. joulukuuta 1999 he pudottivat kaupunkiin lentolehtisiä, jotka sisälsivät dramaattisen uhkavaatimuksen: kaupungissa vielä olevien oli poistuttava lauantaihin 11. joulukuuta mennessä tai heidät tuhottaisiin. Läntisten lähteiden mukaan Groznyissa oli tuolloin 50 000 ihmistä. Huolimatta länsimaiden ja ihmisoikeusjärjestöjen vetoomuksista Venäjä hyökkäsi kaupunkiin.
Artjom Tšubarov Tšubarov edusti Venäjää maailmancupissa vuonna 2004. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja 1999. Vuoden 1999 turnauksessa Tšubarov ratkaisi Venäjälle maailmanmestaruuden tehtyään finaalissa Kanadaa vastaan 3-2-voittomaalin jatkoerässä ajassa 65.13. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1997.
Venäjän vuoden 1998 talouskriisi Ruplan devalvaatio köyhdytti kansaa, mutta myös paransi Venäjän teollisuuden kilpailukykyä. Positiivinen talouskasvu alkoi melko pian vuoden 1999 toisella neljänneksellä, ja alkoi pian hidastua. Hyperinflaatiota ei devalvaation takia tullut, koska johto pidättyi laajamittaisesta keskuspankkirahoituksesta. Venäjän talouskasvua selitetään pitkälti vuoden 1998 ruplan romahduksen ja energian maailmanmarkkinahintojen nousun yhteisvaikutuksella. Ruplan romahdus paransi kotimaiden teollisuuden kilpailukykyä ja supisti tuontia. Venäjä on merkittävä energian viejä, se tuottaa suuria määriä öljyä ja maakaasua.
Venäjä Eurovision laulukilpailussa Ainoastaan finaalissa annetut pisteet näkyvät taulukossa. Venäjä ei osallistunut kilpailuihin vuosina 1998, 1999 ja 2017. Vuonna 1996 Venäjä ei läpäissyt esikarsintakierrosta. Vuodesta 2004 lähtien myös semifinaaleissa karsiutuneet maat ovat voineet äänestää finaalissa.
Viktor Šakalin Šakalin debytoi Neuvostoliitton maajoukkueessa kaudella 1980-1981. Venäjän maajoukkueessa hän jatkoi kaudella 1992-1993 aina kauteen 1998-1999 asti. Maajoukkueuransa aikana Šakalin on ollut voittamassa neljä maailmanmestaruutta: 1985 Neuvostoliiton joukkueessa sekä 1989, 1991 ja 1999 Venäjän joukkueessa. Viimeisen MM:n voitettuaan hänestä tuli vanhin jääpallon maailmanmestari. Tätä titteliä hän kantaa vielä ennen vuoden 2018 MM-kisoja.
Sinopen taistelu Venäläiset käyttivät uusia räjähtäviä kranaatteja tykeissään. Ne juuttuivat alusten puurakenteisiin ja räjähtivät aiheuttaen tulipaloja ja suuria reikiä. Vain yksi turkkilainen alus, englantilaisen Adolphus Sladen komentama höyrylaiva "Taif", pääsi pakoon. Loput turkkilaiset laivat joko paloivat, räjähtivät tai katkaisivat ankkurikaapelinsa ja ajautuivat rantaan uppoamisen estämiseksi. Noin 2 700–3 000 turkkilaista kuoli taistelussa. Venäläisten tappiot olivat vain 38 kuollutta ja 240 haavoittunutta, eikä yhtään menetettyjä laivoja.
Tšetšeenit Suurin osa tšetšeeneistä asuu Tšetšeniassa, joka on Venäjän federaation tasavalta. Tšetšeniassa on käyty Venäjän sisäistä konfliktia vuosina 1994–1996 ja jälleen taas vuodesta 1999 lähtien.
Aljaksandr Hleb Helmikuussa 2012 Hleb siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan Krylja Sovetoviin. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Valko-Venäjän liigan BATE:en, jossa oli pelannut aikaisemminkin vuosina 1999–2000.
Denis Arhipov Arhipov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja 1999, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Arhipov oli vuoden 1999 turnauksessa myös Venäjän paras maalintekijä viidellä osumallaan Juri Dobriškinin kanssa.
Valeri Karpin Kesällä 1994 Karpin jätti Venäjän kentät siirtyen espanjalaiseen Real Sociedadiin. Karpin pelasi seuraavat vuodet Espanjassa edustaen myös Valenciaa ja Celta Vigoa, jonka kanssa hän oli Copa del Reyn finaalissa ja voitti UEFA Intertoto Cupin 2001. Vuonna 1999 hänet oli valittu Venäjän vuoden pelaajaksi.
Nikolai Patrušev Nikolai Platonovitš Patrušev (, s. 1951) oli Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n päällikkö vuoden 1999 elokuusta toukokuuhun 2008. Tämän jälkeen hän siirtyi presidentinhallinnon keskeiseen virkaan Venäjän federaation turvallisuusneuvoston sihteeriksi.
Pavel Patera Patera pelasi MM-kilpailuissa joka vuosi vuosina 1995–2002. Tšekki voitti maailmanmestaruuden vuosina 1996, 1999, 2000 ja 2001 sekä pronssia vuosina 1997 ja 1998. Patera voitti vuoden 1997 turnauksen syöttöpörssin kahdeksalla syötöllään sekä jakoi kuudella maalillaan vuoden 1998 turnauksen maalipörssin voiton Ruotsin Peter Forsbergin ja Venäjän Sergei Berezinin kanssa. Hän toimi myös vuoden 1999 maailmanmestarijoukkueen kapteenina.
Eurovision laulukilpailu 1999 Puhelinäänestys oli käytössä suurimmassa osassa osallistujamaista. Raateja käyttivät Liettua, Turkki, Irlanti ja Bosnia-Hertsegovina.
Mukaan vuoden 1999 Euroviisuihin pääsi tämän listan 17 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Lisäksi Unkari jäi vapaaehtoisesti pois, ja jos maa ei olisi tehnyt niin, Portugali olisi joutunut jäämään pois. Vuoden 1998 voittaja Israel oli automaattisesti mukana vuoden 1999 kisassa, se on merkitty hopeisella taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1998 kisasta jäähyllä eikä vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1998 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Venäjää lukuun ottamatta. Sen sijaan Liettua teki paluun kilpailuun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1994–1998 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena. Latvian oli tarkoitus debytoida vuoden 1999 kilpailussa, mutta ei lopulta tehnyt niin, niinpä Portugali pääsi sen ansiosta mukaan.
Vladislav Surkov Surkov nimitettiin 1999 presidentin kansliapäällikön neuvonantajaksi. Surkov toimi myöhemmin Venäjän presidentin Putinin apulaiskansliapäällikkönä. Surkov myös vastasi Yhtenäinen Venäjä -puolueen käytännön toiminnasta. Nezavisimaja gazeta arvioi hänet Venäjän neljänneksi vaikutusvaltaisimmaksi poliitikoksi, ja häntä on pidettiin 2000-luvun puolivälissä Putinin pääideologina ja Putinin vuoden 2004 vaalivoiton arkkitehtina.
Venäjän historia Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25.12.1991. Vuosina 1992–1999 maata johti presidentti Boris Jeltsin, jonka jälkeen virkaan nousi Vladimir Putin. Putinin suosikki Dmitri Medvedev voitti vuoden 2008 presidentinvaalit.
NTV (Venäjä) Vuoden 1999 duuman vaalien ja vuoden 2000 presidentinvaalien aikana NTV kritisoi Tšetšenian sotaa ja Vladimir Putinia. 
Tämä sai Venäjän poliittisen johdon Kremlin toimimaan. 8. toukokuuta 2000 veroviranomaiset tekivät ratsian televisioaseman tiloihin. Tästä alkoi prosessi, jonka seurauksena Gusinski pakotettiin 20. heinäkuuta myymään televisiokanava öljy- ja kaasukonserni Gazpromille.
Eurovision laulukilpailu 2000 Mukaan vuoden 2000 Euroviisuihin pääsi tämän listan 17 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Vuoden 1999 voittaja Ruotsi ja uuden säännön mukaisesti myös Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata (Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa) pääsivät automaattisesti mukaan vuoden 2000 kisaan, BIG 4-maat on merkitty harmaalla ja Ruotsi hopealla taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1999 kisasta jäähyllä tai vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1999 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Kreikkaa, Unkaria ja Slovakiaa lukuun ottamatta. Sen sijaan Latvia osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa ja Venäjä teki paluun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1995–1999 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena.
* Kroatia menetti keskiarvovertailussa kolmasosan pisteistään taustanauhalla olleiden mieskuoroäänten takia.
Tšetšenian historia Toinen Tšetšenian sota alkoi 1999. Syynä oli Basajevin naapuritasavaltaan Dagestaniin johtama hyökkäys ja noin 300 kuolonuhria vaatineet kerrostaloräjäytykset elo–syyskuussa 1999 Moskovassa ja Dagestanissa. Venäjän lehdistö syytti iskuista tšetšeenikapinallisia ja he puolestaan Venäjää. Sota alkoi 1. lokakuuta 1999 ilmaiskuilla joilla Venäjän armeija vältti ensimmäisen sodan raskaat miestappiot. Mm. NATO tuomitsi raskaan voimankäytön siviilejä vastaan, vaikka tukikin Venäjän oikeutta säilyttää maan alueellinen yhtenäisyys. Venäjän liityttyä Yhdysvaltain johtamaan terrorismin vastaiseen sotaan kansainvälinen arvostelu väheni.
Venäjän oligarkit Vuoden 1998 talouskriisissä monet, varsinkin pankkitoimintaansa varallisuutensa perustaneet oligarkit, menettivät omaisuutensa. Niinpä vuoden 1999 uuden aallon oligarkit olivat suureksi osaksi eri ihmisiä kuin vuoden 1996 oligarkit.
Venäjän duuman vaalit 1999 19. joulukuuta 1999 pidettiin Venäjän federaation lainsäädäntöelimen vaalit. Pelissä oli 450 Venäjän lainsäädäntöelimen alemman huoneen eli valtioduuman paikkaa (Gosudarstvennaya Duma).
Venäjän agraaripuolue Vuoden 1993 vaaleissa puolue sai 8 % äänistä ja 37 paikkaa. Vuosina 1994–1996 sen edustaja Ivan Rybkin oli duuman puhemies. Joulukuun 1995 vaaleissa puolue ei enää ylittänyt 5 % äänikynnystä, mutta sai paikkoja yhden edustajan piireistä. Puolue hajosi ennen 1999 vaaleja sen johtajan Mihail Lapšinin tukijoiden lähdettyä Isänmaa – Koko Venäjän -vaalilistalle. Tällöin sen toisen perustajan ja puheenjohtajan Nikolai Haritonovin tukijat liittoutuvat Venäjän federaation kommunistisen puolueen kanssa. Vaalien jälkeen osa puolueen edustajista liittyi Isänmaa – Koko Venäjän ryhmään (nyk. Yhtenäinen Venäjä). Vuoden 2003 vaaleissa agraaripuolue sai vielä 3 paikkaa yhden edustajan piireistä.
Denis Platonov Platonovin ura alkoi Kristall Saratovissa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa vuonna 1999. Nashville Predators varasi Denis Platonovin vuoden varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella, vuorolla 75. Vuonna 2002 Platanov siirtyi Venäjän superliigaan Ak Bars Kazaniin. Platonovilla on kolme AHL-ottelua Milwaukee Admiralsista vuodelta 2003, muuten kausi kului Kazanissa.
Jelena Kondakova Vuodesta 1999 lähtien Kondakova on ollut kansanedustajana Venäjän parlamentissa. Hän on budjetti- ja veroasioista päättävän komitean jäsen.
Valkovenäjän kieli Valko-Venäjän vuoden 1999 väestönlaskennassa ilmoitti 3 686 000 ihmistä (36,7 % väestöstä) valkovenäjän "kotikielekseen". "Äidinkielenään" valkovenäjää piti paljon suurempi väestönosa; Valko-Venäjän kansalaisuudekseen ilmoittaneista 85,6 % (6 984 000) ilmoitti valkovenäjän äidinkielekseen.
Yhtenäinen Venäjä Lakiesitysten määrä kasvoi huomattavasti sen jälkeen, kun Yhtenäisestä Venäjästä oli tullut oli tullut duuman johtava puolue. Vuosina 1996–1999 presidentti allekirjoitti vain 76 prosenttia kolmannen käsittelyn läpäisseistä laeista. Sen sijaan vuosina 1999–2003 presidentti allekirjoitti jo 93 prosenttia laeista. Jeltsinin oli monesti tarvinnut turvautua asetusvaltaansa suurista asioista päättäessään, kun taas Putinin ei tarvinnut juuri koskaan. Yhtenäisen Venäjän valta-asema mahdollisti Putinin viedä useita laajoja perustavanlaatuisia uudistuksia läpi duumassa, kuten 13 prosentin tasaveron, tuloverojen vähennykset, työmarkkinoiden korjaukset ja kansallisten monopolien murtamiset sekä uudet maankäyttöä ja oikeuskäytäntöä koskevat lait. Yhtenäinen Venäjä korostautui Putinin linjan ehdottomana tukijana, mikä oli omiaan tuomaan puolueelle suurvoiton vuoden 2003 duuman vaaleissa, joissa se sai noin 36 prosenttia äänistä.
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 1999 Vuoden 1999 koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Puolassa 28. toukokuuta – 6. kesäkuuta. Kisoihin osallistui 12 maata. Mestaruuden voitti historian ensimmäistä kertaa Puola, hopeaa saavutti Ranska ja pronssia Venäjä. Turnauksen korikuningatar oli Puolan Małgorzata Dydek.
Georgij Alafuzoff Vuonna 1997 Alafuzoff aloitti opintonsa Venäjän yleisesikunta-akatemiassa Moskovassa ensimmäisenä suomalaisena upseerina 20 vuoteen. Venäjän yleisesikunta-akatemia on Venäjän arvostetuin, vaativin ja korkealuokkaisin sotilasakatemia, josta Alafuzoff valmistui erinomaisin arvosanoin. Yleisesikunta-akatemian seinässä on marmoritaulu, johon kirjoitettu vuoden 1999 luokan priimusten nimet. Alafuzoff oli valkovenäläisen upseerin lisäksi ainut ulkomaalainen priimus tuolla luokalla.
Juri Sjomin 1986 Sjomin siirtyi Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi. Sjomin jäi Lokomotiviin peräti 18 vuoden ajaksi luotsaten joukkuetta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sarjoissa. Sjominin ura Lokomotivissa huipentui Venäjän mestaruuteen 2002 ja 2004. Sjomin johdatti Lokomotivin voittoon myös neljästi Venäjän Cupissa. Eurokentillä parhaaksi saavutukseksi jäi kaksi välieräpaikkaa Cup-voittajien Cupissa 1998 ja 1999.
Sharm el-Sheikhin autopommit 2005 Autopommit räjähtivät torilla ja kahdessa rantahotellissa.
Venäjän väestö Köyhyydessä asuvien venäläisten määrä on puolittunut Neuvostoliiton hajoamista seuranneiden talouskriisien jälkeen, sillä kriisien loputtua nopea talouskasvu ja matala syntyvyys on vaikuttanut asiaan. Venäjän syntyvyys oli alimmillaan vuonna 1999, jolloin vuosittain syntyneitä oli 8,27 per 1000 ihmistä. Vuonna 2009 vastaava luku oli 12,4. Kokonaishedelmällisyysluku on kasvanut luvusta 1,16 (1999) lukuun 1,54 (2009). Syntyvyydessä tapahtui suurin kasvu 25 vuoteen vuonna 2007, ja vuonna 2009 valtion syntyvyys oli korkein sitten vuoden 1991. Esimerkiksi Yhdysvaltain syntyvyys vuonna 2009 oli 13,8 per 1000. Venäjän kuolleisuus on erittäin korkea, 14,2 per 1000 vuonna 2009. Vertauskohteena Yhdysvalloissa tämä luku oli 8,4 per 1000.
Venäjän kerrostalopommeja koskevat salaliittoteoriat Kun Neuvostoliitto hajosi, entinen KGB joutui alennustilaan. Monet erosivat turvapalvelusta esimerkiksi liikemiehiksi tai poliitikoiksi. Toiset perustivat yksityisiä turvapalveluja. Joillain yksityisillä turvapalveluilla näyttää olleen yhteyksiä järjestyneeseen rikollisuuteen, samoin kuin joillain jäljelle jääneiden turvapalvelujen osilla. Esimerkiksi entisten KGB-miesten perustama muun muassa Stels-nimellä kulkenut turvayhtiö oli todellisuudessa salaisen FSB:n rikollisjärjestöjä tutkivan osaston alainen yksikkö. Tämä turvapalvelun osasto oli vuodesta 1996 alkaen UPP. Sen tarkoitus oli käyttää valtion asiamiehiä, rikollisjärjestöjä ja ääriliikeitä rikollisjärjestöjen hajottamiseen ja rikollisten murhaamiseenkin.
Mutta 1990-luvun edetessä Stels joutui lopulta rikollisten soluttamaksi, kun sen isännöimä izmailovilainen rikollisliiga nielaisi sen. Muun muassa Korzakov, Barsukov ja Trofimov suojelivat Selsiä. Stels murhautti rikollisten avulla muutamia mafiajohtajia, pankkiireja ja liikemiehiä murhaten murhat tehneet rikolliset todisteiden peittämiseksi. FSB:ssä työskennellyt yksityisen Lanoko-yhtiön edustaja, rikoksista syytetty virkailija oli Maksim Lazovski. Hän oli luultavasti isänmaallisten, korkeampien entisten KGB-miehien työrukkanen.
Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue Venäjän naismaajoukkue on osallistunut MM-kisoihin kahdesti ja selviytynyt molemmilla kerroilla puolivälieriin. Vuoden 1999 kisoissa Yhdysvalloissa se hävisi alkulohkossa Norjalle 1–2 mutta voitti Japanin 5–0 ja Kanadan 4–1. Puolivälierissä joukkue hävisi Kiinalle 0–2.
Venäjän federaatio 1993–1999 Duumassa vastustettiin yhä Jeltsiniä. Vuoden 1999 toukokuussa duuma yritti erottaa Jeltsinin, muttei päässyt prosessissa alkuunkaan. Jeltsin erotti samassa kuussa Primakovin, koska tämä toimi häntä vastaan. Jeltsin nimitti sisäministeriö- poliisitaustaisen kenraali Stepashinin osata taktikointia duumaa vastaan. Liikemiesten valta vahvistui Primakovin kaaduttua.
Venäjän ortodoksinen kirkko Suomessa Venäjän ortodoksinen kirkko Suomessa käsittää seitsemän venäjänkielistä seurakuntaa, jotka toimivat Moskovan patriarkaatin eli Venäjän kirkon suorassa alaisuudessa erillään Suomen ortodoksisesta kirkosta, joka puolestaan on Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alainen. Kirkot ovat toimineet Suomessa erillään vuodesta 1926 lähtien. Virallisen Suomen edustuston Moskovan patriarkaatti avasi Helsinkiin vuonna 1999. Edustuston johtajana toimii rovasti Viktor Lioutik.
Venäjän federaatio 1999–2008 Valta ja raha keskittyy Venäjällä pienen, toistensa hyvin tuntevien mahtimiesten verkoston piiriin. Kremliä hallitsee eräänlainen "hyvä veli" -verkosto. Silovikiryhmän sisällä piilee valtataistelujen oireita, huumekauppaa tutkiva FSKN ja sisäinen turvallisuuspalvelu FSB ovat toistensa kimpussa. Korruptio on Putinin aikana yhä vakava ongelma Venäjällä. Putin pidätytti vuoden 2008 vaalien alla monia pormestareita, jotka olivat viimeiset korkeassa asemassa olleet kansan valitsemat ehdokkaat. Venäjän hallinto vastustaa "ekstremistejä" ja "erimielisten marsseja".
Ivan Tkatšenko Tkatšenko aloitti pääsarjauransa HK Neftehimik Nižnekamskissa vuonna 1999. Kahden kauden jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa HK Lokomotiv Jaroslavliin, jossa hän on ollut voittamassa kahta Venäjän mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Columbus Blue Jackets varasi Tkatšenkon neljännen kierroken varauksena, varausnumerolla 98, vuoden . Tkatšenko oli voittamassa hopeaa Venäjän maajoukkueessa vuoden 2002 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Tkatšenko sai surmansa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011 Venäjällä, kun HK Lokomotiv Jaroslavlia kauden 2011–2012 ensimmäiseen KHL-sarjan otteluun kuljettamassa ollut lentokone putosi maahan.
Marek Bakoš Bakoš edusti vuodet 1999–2004 kasvattajaseuraansa Nitraa, josta hän siirtyi Matador Púchovin kautta Venäjän pääsarjassa pelanneeseen Šinnik Jaroslavliin.
Venäjän energiapolitiikka Boris Nemtsovin ja Vladimir Milovin mukaan Jukos oikeudenkäynti oli keino siirtää Jukosin omistus Vladimir Putina tukevalle ryhmälle. Kun tytäryhtiö Juganskneftegaz päätyi Rosneftin haltuun, Moskovan tuomioistuin mitätöi aiemmat tuomiot helmikuussa 2005 yli 9 mrd. ruplan verovelasta vuodelta 1999 ja lokakuussa 2005 5,6 mrd. ruplan verovelan vuosilta 1999–2001.
Ali Abdullah Saleh Uusi yhdistynyt Jemen oli sisäisesti epävakaa. Vuonna 1994 syttyi Jemenin sisällissota etelän julistautuessa jälleen itsenäiseksi. Etelän itsenäisyyttä kesti kuitenkin vain kaksi kuukautta Salehin pohjoisen asevoimien murskatessa etelän vastarinnan. Maan parlamentti valitsi hänet jälleen presidentiksi vuonna 1994 ja vuoden 1999 vaaleissa hän sai virallisten lukujen mukaan 96,2 % äänistä. Maan epävakaus ei kuitenkaan päättynyt tähänkään ja ongelmia tuottivat esimerkiksi Afganistanin sotaan Neuvostoliittoa vastaan osallistuneet jemeniläiset islamistit, jotka olivat alkaneet palata kotimaahansa. Sieppaukset räjähtivät käsiin ja vaikka tapaukset olivat pitkään väkivallattomia, joulukuussa 1998 sai surmansa neljä länsimaista turistia erään ryhmittymän yrittäessä siepata 16 hengen turistiryhmän. Vuoden 2000 lokakuussa al-Qaedaan yhteyksissä oleva järjestö pommitti Yhdysvaltain laivaston hävittäjää USS Colea Adenin kaupungin satamassa ja 17 amerikkalaista sai surmansa. Saleh salli iskun jälkeen Yhdysvaltojen operoida Jemenin rajojen sisällä islamisteja vastaan, mikä taas kasvatti hänen vastustustaan. Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen vuonna 2001 CIA kiihdytti toimiaan osana niin sanottua terrorismin vastaista sotaa ja Saleh alkoi saada taloudellista tukea Yhdysvalloista yhteistyötä vastaan. Aikaisemmin samana vuonna oli viety myös läpi uudistus, joka nosti presidentin virkakauden viidestä vuodesta seitsemään ja samalla muodostettiin presidentin nimittämä 111-henkinen šuuravaltuusto.
Venäjän federaatio 1993–1999 Kauden alussa luhistumassa ollut talous kääntyi loppupuolella ennen vuoden 1998 kriisiä hienoiseen nousuun. Vuonna 1994 alkanut Tšetšenian sota mustasi Venäjän mainetta. Kommunistien uhka nosti oligarkeiksi kutsutut rikkaat liikemiehet politiikkaan vuonna 1996. Suurliikemiehet ja alueiden johtajat olivat vahvoja politiikassa. Valta luisui sairastelevalta Jeltsiniltä hänen perheeksi kutsutulle lähipiirilleen. Alkoi näkyä merkkejä turvallisuuspalvelun voimistumisesta. Se halusi valtaan, koska pelkäsi Venäjän hajaantumista. Jeltsinin kauden lopussa valtataistelu alkoi näkyä pääministerien vaihtoina. Jeltsinin suosio oli kauden lopussa vähäinen, ja häntä uhkasivat korruptiosyytteet. Turvallisuuspalvelu sai kauden lopussa nostettua pääministeriksi ensin Stepašinin ja sitten Vladimir Putinin, josta tuli myöhemmin presidentti.
Venäjän vuoden 1993 presidentinvaaleissa pärjäsi hyvin muun muassa Vladimir Žirinovskin Liberaalidemokraattinen puolue.
Kun vuoden 1993 duumanvaalit oli pidetty, uudenkin duuman radikaali oppositio yritti puolen vuoden ajan kaataa Jeltsinin.
Dmitri Bykov Bykov edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 1999, 2002, 2004 ja 2006. Vuoden 2002 turnaus päättyi hopeaan. Bykov oli siinä Venäjän tehokkain puolustaja tehoilla 3+1=4 ja jakoi sisäisen tehotilaston voiton Dmitri Rjubukinin kanssa lukemalla +3, vaikka hänen turnauksensa päättyi jo viiden ottelun jälkeen loukkaantumiseen.
Valko-Venäjän asevoimat 4. marraskuuta annettiin laki, jossa määriteltiin asevoimien asema, kokoonpano sekä muita ohjeita asevoimien toiminnasta. Lakia täydennettiin kahdesti 4. syyskuuta 1996 ja 9. marraskuuta 1999, mutta sen sisältö pysyi pääosin alkuperäisenä. 1. tammikuuta jokaisen Valko-Venäjän alueella olleen sotilashenkilön tuli antaa uskollisuusvala Valko-Venäjälle tai poistua maasta. Lähes 50 prosenttia sotilaista vuoden 1992 lopulla oli venäläistaustaisia ja sen ei katsottu aiheuttavan kuitenkaan uskollisuusristiriitaa.
Jorginho (beachfutispelaaja) Seuratasolla Jorginho on edustanut vuodesta 2013 asti Vasco da Gamaa. Hän edusti seuraa myös vuodet 1999-2003 ja 2010-2012. Vuodet 2012-2013 hän pelasi venäläisessä Krystallissa, jossa hän voitti Venäjän mestaruuden. Vuonna 2011 hän voitti Vasco da Gaman kanssa Mundialito de Clubesin.
Noormarkun–Harjakankaan taistelut Punaisilla oli käytössään neljä tykkiä, joiden tulenjohtajana toimi Venäjän armeijassa palvellut virolainen tykkimies. Tulenjohto oli Noormarkun ruukissa sijaitsevan Havulinnan tornissa, mutta kylän taloihin suojautunutta vihollista tulitettiin myös suorasuuntauksella, jolloin kranaatit räjähtivät vasta lävistettyään ulkoseinän. Lukuisten muiden rakennusten lisäksi tykistötuli tuhosi kokonaan myös 1700-luvulta peräisin olleen Noormarkun kirkon. Punaiset yrittivät vallata kirkkoa yhdeksän aikaan aamulla, jolloin virolainen tykkimies ampui suoraan sen ikkunasta sisään. Alttaripäädystä alkanut tulipalo tuhosi hetkessä koko kirkon. Punaisten esikuntapäällikkönä toimineen Toivo J. Kuukkasen mukaan syynä oli virolaisen tykkimiehen henkilökohtainen viha kirkkoa kohtaan.
Venäjän kerrostalopommeja koskevat salaliittoteoriat Felstinski ja Litvinenko syyttävät Lazovskia tai häntä lähellä olevia tahoja terrori-iskuista. Moskovassa oli sattunut aiemminkin outoja räjäytyksiä, esimerkiksi vuosina 1994 ja 1996. Näiden räjäytysten tarkoitus olisi ollut kääntää kansan mielipide tšetšeenejä vastaan. Silti vuoden 1996 räjäytysten aikaan Lazovski oli pidätettynä, mutta iskujen tekijänä saattoi olla joku Lazovskiin kytköksissä ollut mies. Lavovskin tekemiä rikoksia tutki 1990-luvulla Moskovan rikosmiliisi MUR ja myös FSB:n terrorisminvastaisen osaston 1. jaos UBT. UBT:n Lazovskin asioita tutkinut Jevgeni Makejev erotettiin Jevgeni Kolesnikovin noustua hänen esimiehekseen vuonna 1995. Mutta miliisi pidätti silti Lazovskin 1996, ja tämä joutui vankilaan vuonna 1997. Selvisi, että kuusi Moskovan FSB-virkailijaa kuului Lazovskin rikollisryhmään. Moskovan rikosmiliisin puolella Lazovskin rikoksia tutkinut Vladimir Iljitš Tšai murhattiin vuonna 1997, ja muillekin Lazovskin asioista perillä oleville sattui outoja asioita. Näin Lazovski vapautettiin todisteiden puutteessa vuonna 1998. Lazovski kuoli vuonna 2000 tuntemattomien ampumana. Kuolinaika huhtikuussa oli melko pian Putinin valtaan nousun jälkeen.
Blat Neuvostoliitossa vaihtokauppa muodosti erittäin merkittävän osan taloutta: vuosina 1985–1990 vaihtokaupan osuudeksi arvioitiin noin 35 prosenttia Neuvostoliiton kaikesta kaupankäynnistä. Kaikki tekivät vaihtokauppaa, mutta virallisesti blatia ei ollut olemassa. Venäjän federaation alkuvaiheen talousvaikeuksien vuosina 1995–1999 vaihtokaupan osuus kohosi ylimmillään jopa 50 %:iin koko vuoden kaupankäynnistä. Sittemmin vaihtokaupan osuus pieneni selvästi, mutta vuoden 2008 laman arvioitiin uudelleen lisänneen vaihtokaupan osuutta Venäjän talouselämässä.
Venäjän urheilu Venäjän miesten lentopallomaajoukkueen suurin saavutus on olympiavoitto Lontoossa 2012. Joukkue ylsi olympiahopealle vuonna 2000 sekä -pronssille vuosina 2004 ja 2008. MM-kilpailuissa Venäjän miehet ovat saavuttaneet hopeaa vuonna 2002. Euroopan mestaruuden Venäjä voitti vuonna 2013, ja lisäksi joukkue on saavuttanut EM-hopeaa vuosina 1999, 2005 ja 2007 sekä EM-pronssia vuosina 1993, 2001 ja 2003. Maailmanliigan Venäjän miehet voittivat vuosina 2002, 2011 ja 2013 sekä maailmancupin vuosina 1999 ja 2011.
Jevgeni Primakov Primakov liittoutui mm. Juri Lužkovin ja muiden alueiden johtajien kanssa ja ryhtyi "Isänmaa – Koko Venäjä" -puolueen (nyk. Yhtenäinen Venäjä) puheenjohtajaksi 1999–2001 vastustamaan Jeltsiniä joulukuun 1999 duuman vaaleihin.
Primakov oli vahva ehdokas vuoden 2000 presidentinvaaleihin, johon hän lähti julistaen taistelevansa talousrikollisuutta vastaan. Hän teki selväksi Jeltsiniä lähellä olevien oligarkkien kuten Boris Berezovskin ja Anatoli Tšubaisin olevan tähtäimessään.
Primakov joutui kuitenkin luopumaan kilvasta kaksi kuukautta ennen vaaleja Berezovskin hallitseman mediakoneiston murskatessa hänet ja hänestä tuli Putinin liittolainen maaliskuun 2000 vaaleihin. Hän luopui puolueen puheenjohtajuudesta sen yhdistyessä Putinin "Yhtenäisyys"-puolueen kanssa 2001.
Vladimir Ryžkov Hän oli Altain aluepiirin varahallintojohtaja 1991–1993 ja hänet valittiin duumaan Barnaulista vuonna 1993. Hän edusti Boris Jeltsiniä tukevaa Venäjän valinta -puoluetta ja sen seuraajaa Kotimme on Venäjä ja kuului sen johtajistoon ja oli parlamenttiryhmän johdossa. Hänet valittiin vielä kahdesti yhden edustajan piiristä puolueiden ulkopuolelta ja vuoden 1999 vaalien jälkeen hän liittyi Yhtenäisyys-puolueen ryhmään.
Dmitri Medvedev Medvedev nimitettiin presidentti Vladimir Putinin presidentinhallinnon apulaiskansliapäälliköksi vuonna 1999. Hän oli myös Gazpromin hallituksen puheenjohtajana 2000–2001, varapuheenjohtajana vuosina 2001–2002 ja taas puheenjohtajana vuodesta 2002. Venäjän laajan presidentinhallinnon johtajana eli kansliapäällikkönä Medvedev toimi vuosina 2003–2005. Hänet nimitettiin Venäjän ensimmäiseksi varapääministeriksi marraskuussa 2005.
Vjasna Vjasna on kansalaisjärjestö (NGO), joka perustettiin alun perin kevään 1996 mielenosoituksessa pidätettyjen Valko-Venäjän oppositiojärjestöjen ihmisten ja heidän perheenjäseniensä auttamiseen tähtääväksi ryhmäksi nimellä Vjasna-96. Kesäkuussa 1999 ryhmä rekisteröityi nykyisellä nimellään. Järjestön keskustoimisto on Minskissä ja sillä on paikallistoimistoja useissa Valko-Venäjän suurimmista kaupungeista. Lokakuussa 2003 Valko-Venäjän korkein oikeus perui järjestön rekistöröinnin, koska "se oli osallistunut vuoden 2001 presidentinvaalien tarkkailuun". Vuonna 2004 järjestö liittyi kansainvälisen ihmisoikeusjärjestöjen liittoon (FIDH).
Žores Alfjorov Alfjorov valittiin 1995 Venäjän duumaan Jeltsiniä tukeneen Kotimme on Venäjä -puolueen ehdokkaana. Vuodesta 1999 lähtien hän on ollut duumassa kommunistien ehdokkaana. Hänet valittiin uudelleen 2003 ja 2007. Vuonna 2007 hän oli kommunistien listan kakkosehdokkaana vain puoluejohtaja Gennadi Zjuganovin jälkeen ja ennen Nikolai Haritonovia. Valtioduuman vanhimpana jäsenenä hän oli väliaikainen puhemies viidennen duuman kokoontuessa.
Suomalais-Venäläinen kauppakamari Suomalais-Venäläinen kauppakamari on vuodesta 1999 alkaen järjestänyt räätälöityjä markkinointi- , markkinaselvitys- ja kontaktimatkoja, sekä messumatkoja eri puolille Venäjää. Matkojen tarkoitus on tarjota konkreettista apua suomalaisyritysten kansainvälistymiseen ja liiketoiminnan edistämiseen Venäjän kasvavilla ja uusille aloille ja alueille avautuvilla markkinoilla. Matkoihin on mahdollista hakea työ- ja elinkeinoministeriön vienninedistämistukea, joka kanavoituu SVKK:n kautta osallistujayrityksille.
Niklas Bäckström Kauden 2008–2009 jälkeen Bäckström sai myös uuden jatkosopimuksen, jonka kesto oli aina vuoteen 2013. Palkkaa Niklas Bäckström sai 6 miljoonaa dollaria kaudelta, mikä teki hänestä yhden maailman parhaiden palkatuista jääkiekkomaalivahdeista.
Niklas Bäckström Niklas Bäckström valittiin ottelun ykköstähdeksi ottelussa Nashville Predatorsia vastaan, 10. helmikuuta pelatussa ottelussa. Bäckström teki ottelussa yhden upean huipputorjunnan ja torjui yhteensä 25 laukausta, Wildin 2–1 voitossa.
Niklas Bäckström Bäckström on edustanut Suomea neljästi MM-kilpailuissa (2005, 2006, 2008 ja 2016) ja kahdesti olympialaisissa. Lisäksi Bäckström oli mukana vuonna 1998 nuorten MM-kultaa voittaneessa joukkueessa, yhdessä useiden muiden tulevien NHL-pelaajien kuten mm. Niklas Hagmanin kanssa. Bäckströmiä on kysytty myös vuoden 2009, 2010, 2011 ja 2012 MM-kisoihin, joista hän on joutunut kieltäytymään, useimmiten loukkaantumisten vuoksi. Bäckström valittiin myös Suomen alustavaan olympiakokoonpanoon vuoden 2014 talviolympialaisiin.
Niklas Bäckström Niklas Oskar Bäckström (s. 13. helmikuuta 1978 Helsinki) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigassa pelaavaa Tapparaa. Bäckström on palkittu NHL-urallaan William M. Jennings Trophylla sekä Roger Crozier Saving Grace Awardilla vuonna 2007. Hän on myös Minnesota Wildin seurahistorian menestyksekkäin maalivahti pitäen hallussaan kolmea Wildin seuraennätystä.
Niklas Bäckström NHL:ssä Bäckström on pelannut 404 runkosarja- ja 11 pudotuspeli-ottelua. Bäckströmillä on NHL:stä yhteensä 194 ura-voittoa. Uran torjuntaprosentti NHL:stä on 91,5%. Bäckström on pelannut NHL:n pudotuspeleissä kausina 2006–07, 2007–08 ja 2012–13.
Niklas Bäckström Kaudella 1999–2000 Bäckström pelasi IFK:n SM-liigajoukkueessa vain neljä ottelua, joissa torjuntaprosentti oli heikko 78,5%. Bäckström pelasi huonosti ja peliaika oli vähäistä, joten IFK lainasi Bäckströmin I-divisioonaan, Forssan Palloseuraan. Forssassa Bäckström pelasi 22 runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,8% ja auttoi FoPan pudotuspeleihin, joissa hän pelasi kolme ottelua. Kauden jälkeen Bäckström jätti kasvattajaseuransa IFK:n.
Niklas Bäckström Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2016 Bäckström oli Suomen kolmosmaalivahti eikä pelannut yhdessäkään ottelussa.
Niklas Bäckström Bäckström kertoi Ylen haastattelussa kiinnostuneensa jääkiekosta nuorena oltuaan isänsä kanssa useasti katsomassa Helsingin IFK:n SM-sarjaotteluja. Bäckströmin mukaan myös hänen sukutaustallaan oli vaikutusta, sillä sekä hänen isänsä että isoisänsä olivat entisiä jääkiekkomaalivahteja, ja isoisä Tor Bäckström pelasi myös Suomen jääkiekkomaajoukkueessa. Bäckström aloitti jääkiekon varhain, ja halusi alusta lähtien olla maalivahti. Bäckström on kertonut harrastaneensa nuorempana myös jalkapalloa, mutta sanoi jääkiekon olleen hänelle alusta lähtien ykköslaji ja se, mitä hän tulevaisuudessa haluaa tehdä.
Niklas Bäckström Kun NHL:ssä alkoi työsulku, lokakuussa 2012 Bäckströmin uutisoitiin tehneen sopimuksen KHL-seura Dinamo Minskiin. Sopimus kuitenkin purkautui, sillä Bäckströmin oli mentävä lokakuussa pieneen polvileikkaukseen. Bäckströmin kieltäydyttyä tulemasta Minskiin myöhemminkään, KHL-seura pestasi maalilleen Pekka Rinteen työsulun ajaksi Nashville Predatorsista.
Niklas Bäckström Kauden kolmannessa ottelussaan, 8. lokakuuta, Nashville Predatorsia vastaan Bäckström loukkaantui ottelun ensimmäisessä erässä, kun Wild-puolustaja Keith Ballard tönäisi Predators-hyökkääjä Eric Nystromin päin Bäckströmiä ja Bäckström kaatui jäähän ja hänen jalkansa vääntyi. Bäckström ehti torjua ottelussa 3 laukausta, ja päästää kaksi maalia. Wildin lääkärit tutkivat Bäckströmin tilannetta ja totesivat että vamma on melko lievä. Bäckström kuitenkin joutui pysymään sivussa Wildin kauden neljännestä ottelusta, jossa Josh Harding pelasi maalilla, mutta Wild kuitenkin tiedotti että Bäckström lienee pian pelikuntoinen.
Niklas Bäckström Pudotuspeleissä, ennen Wildin ensimmäistä ottelua Chicago Blackhawksia vastaan, Bäckström loukkaantui ja hänet talutettiin pois jäältä, Bäckström ei enää pystynyt pelaamaan kaudella 2012–2013, mikä oli osasyy, Wildin putoamiseen jo ensimmäisellä kierroksella.
Niklas Bäckström Bäckström torjuu melko rauhallisella perhostyylillä, jossa hänen tekniikkansa on hiottu loppuun asti. Bäckström nojaakin tekniikkaansa hyvin pitkälti. Hänen vahvuuksiinsa voidaan lukea tasaisuus, kylmäpäisyys ja rauhallisuus, fyysiset ominaisuudet, kokemus, hyvät jalkatorjunnat ja refleksit, sekä nopea hanskakäsi. Bäckströmin sivuttaisliikettä tolpalta tolpalle on myös kehuttu, ja jääkiekkoanalyytikko Darren Pangin mukaan Bäckströmin sivuttaisliike on parhaita maailmassa. Vaikka Bäckström nojaa useissa tilanteissa suuresti tekniikkaansa, tekee hän usein myös perinteisistä tyylistään poikkeavia huippupelastuksia esimerkiksi heittäytymisillä, tai mailalla. Bäckströmin heikkouksiin voidaan lukea rangaistuslaukaukset sekä loukkaantumisherkkyys.
Niklas Bäckström Bäckströmin ja IFK:n yhteistyön päätyttyä Bäckström siirtyi vuonna 2000 Lappeenrannan SaiPaan. Bäckström oli joukkueen selvä ykkösvahti ja sai seurassa paljon peliaikaa. Hän torjui 49 SM-liigan runkosarjaottelua torjuntaprosentilla 92,4%. Bäckström oli läpi kauden SaiPan avainpelaajia ja pelasi hyvällä tasolla, vaikkei onnistunutkaan torjumaan joukkuettaan SM-liigan pudotuspeleihin. Hyvät otteet melko heikon SaiPan maalilla eivät kuitenkaan jääneet huomaamatta ja Ruotsin Elitserienissä pelannut Tukholman AIK tarjosikin Bäckströmille kauden jälkeen sopimusta.
Niklas Bäckström Kausi 2009–2010 oli päävalmentajan vaihdoksen takia vaikea sekä Wildille että Bäckströmille. Taktiikka muuttui Todd Richardsin alaisuudessa hyökkäävämmäksi, jolloin Wildin puolustuspeli heikkeni ja samalla putosivat Bäckströmin torjuntatilastot. Maalikeskiarvo nousi 2.73:een ja torjuntaprosentti laski 90,3 %:iin. Kauden aikana vaivasivat myös nivuset sekä olkapää, jotka rokottivat Bäckströmin pelivirettä. Bäckström pelasi kaudella 61 ottelua, ja joutui olemaan useista otteluista sivussa.
Niklas Bäckström Bäckström oli ehdokaslistassa, alustavassa kokoonpanossa vuoden 2014 talviolympialaisiin, mutta päävalmentaja Erkka Westerlund ei kuitenkaan valinnut Bäckströmiä lopulliseen 25 pelaajan kisakokoonpanoon, vaan hänen edelleen olympiajoukkueeseen valittiin myös NHL:ssä pelaavat Tuukka Rask, Antti Niemi ja Kari Lehtonen.
Niklas Bäckström Kärpissä loistavan kauden pelannut Bäckströmin valitsi päävalmentaja Erkka Westerlund edustamaan Suomea Itävallan MM-kisoihin 2005. Bäckström kamppaili läpi turnauksen Suomen ykkösmaalivahdin paikasta kokeneemman Fredrik Norrenan kanssa. Lopulta Bäckström pelasi itsensä Leijonien ykkösmaalivahdiksi, muttei pystynyt auttamaan Suomea hyvään turnausmenestykseen, sillä nimivahva Leijonajoukkue sijoittui turnauksessa vasta seitsemänneksi. Bäckström pelasi turnauksessa viisi ottelua, torjuntaprosentilla 90,2% ja maalikeskiarvolla 2,32.
Niklas Bäckström Bäckström siirtyi takaisin Suomeen pelaten HIFK:ssa kaudet 2016–2017, 2017-2018 ja Tapparassa kaudella 2018–2019.
Niklas Bäckström Suomen jääkiekkomaajoukkueen riveissä Bäckström on pelannut useammat arvokisat. Olympiakisoista Bäckström on saavuttanut hopeamitalin vuonna 2006 ja pronssimitalin vuonna 2010. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut ovat puolestaan tuottaneet Bäckströmille yhden hopeamitalin vuonna 2016 ja kaksi pronssimitalia vuosilta 2006 ja 2008. Lisäksi Bäckström pelasi Leijonien maalilla myös vuoden 2005 MM-kilpailuissa, joissa Suomi jäi seitsemänneksi. Hän on myös voittanut kultaa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1998. Bäckström on edustanut Suomea yhteensä 62 A-maaottelussa, 13 nuorten maaottelussa ja 9 poikien maaottelussa.
Niklas Bäckström Kaudella 1998–1999 Bäckström nousi IFK:n SM-liigassa pelaavan edustusjoukkueen kakkosmaalivahdiksi. Hän pelasi SM-liigassa 16 runkosarjaottelua, joissa hänen torjuntaprosenttinsa oli 93,2% ja maalikeskiarvo 1,69. Kauden aikana Bäckström pelasi myös kahdeksan ottelua IFK:n A-nuorissa. Hän palasi edustusjoukkueen mukaan SM-liigan pudotuspeleihin, joissa Bäckström toimi joukkueen varamaalivahtina eikä pelannut pudotuspeleissä lainkaan. IFK voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa ja Bäckström saavutti näin ensimmäisen SM-mitalinsa.
Niklas Bäckström Minnesota Wild aloitti runkosarjan 2013–2014, ottelulla Los Angeles Kingsiä vastaan. Bäckström torjui Wildin maalilla kauden avausottelussa ja torjui Wildille yhden pisteen, 2–1 rangaistuslaukaus-tappiossa. Bäckström torjui 16 laukausta ja kauden debyyttiottelun torjuntaprosentti oli 88,9%.
Niklas Bäckström Bäckström torjui sunnuntaina 24. maaliskuuta 2013 neljännen voittonsa peräjälkeen, kun Minnesota Wild voitti San Jose Sharksin 2–0. Bäckström torjui ottelussa nollapelin 33 torjunnallaan, ja kauden torjuntaprosentti kohosi 92,1 %:iin. Samaisella voitolla Bäckström nousi NHL:n maalivahtitilaston kärkeen 16 voitollaan, Wildin ollessa menossa vahvasti pudotuspeleihin ensi kertaa sitten vuoden 2008.
Niklas Bäckström Aivotärähdyksensä jälkeen Bäckström palasi Wildin pelaavaan kokoonpanoon 23. marraskuuta ja seuraavana päivänä Wild kohtasi Winnipeg Jetsin. Josh Hardingin oli tarkoitus pelata alun perin Wildin maalinsuulla, mutta hän loukkaantui ottelua edeltäneessä alkulämmittelyssä, minkä vuoksi Bäckström pääsi pelaamaan. Paluuottelussaan Bäckström oli vahva ja hän torjui ensin 37 kertaa vieden ottelun 2–2 tasatilanteessa rangaistuslaukaus-kilpailuun, jossa hän torjui joukkueelleen elintärkeän voiton. Bäckström torjui ottelussa seitsemän laukausta, pelkästään Jets-hyökkääjä Olli Jokiselta.
Niklas Bäckström Kaudella 2005–2006 Bäckström pelasi tilastojen valossa uransa parhaan SM-liigakauden, sillä hän torjui runkosarjassa peräti 51 ottelua ja kirjautti erinomaisen torjuntaprosentin 94,0% ja SM-liigan parhaan maalikeskiarvon 1,68. Kärpät eteni jälleen pudotuspeleihin voitettuaan runkosarjan ylivoimaisesti. Pudotuspeleissä Bäckström kuitenkin loukkaantui törmäyksessä Bluesin hyökkääjä Erkki Rajamäen kanssa ja ehti pelata vain neljä ottelua. Kärppien päävalmentaja Kari Jalonen piti Bäckströmin telomista tarkoituksellisena ja harkittuna. Kärpät voitti Bluesin ensimmäisellä pudotuspelikierroksella, mutta hävisi Ässille välierissä pelattuaan ilman Bäckströmiä. Bäckströmin loukkaantumista pidettiin suurimpana syynä Kärppien romahdukseen. Joukkue kuitenkin voitti IFK:n pronssiottelussa 6–2 ja Bäckström sai uransa viidennen SM-mitalin. Kauden jälkeen Bäckström siirtyi NHL:ään.
Niklas Bäckström Joulukuun tienoilla vammoista kärsinyt Bäckström putosi lopullisesti Wildin kakkosmaalivahdiksi erinomaisesti pelanneen Josh Hardingin taakse. Päävalmentaja Mike Yeo kommentoi maalivahtitilannetta diplomaattisesti, mutta Harding sai kuitenkin enemmän peliaikaa. Harding loukkaantui kuitenkin melko pian, mikä nosti Bäckströmin takaisin ykkösmaalivahdiksi. Bäckström pelasi huomattavasti paremmin tilastollisesti ja auttoi myös Wildin useisiin tärkeisiin voittoihin. Harding palasi alkuvuodesta kokoonpanoon, mutta vahvasti esiintynyt Bäckström piti paikkansa. 9. joulukuuta Bäckström pelasi kenties kauden parhaan ottelunsa, torjuen 39 laukausta Minnesotan 4–1 voitossa Phoenix Coyotesia vastaan. Bäckströmin parantuneet peliesitykset tulivat kuitenkin maajoukkueen kannalta liian myöhään, sillä Suomen maajoukkueen päävalmentaja Erkka Westerlund jätti Bäckströmin valitsematta Leijonien olympiakokoonpanoon.
Niklas Bäckström Kanadan MM-kilpailuissa vuonna 2008 Bäckström oli Suomen ykkösmaalivahti, Minnesota Wildin pudottua ensimmäisellä pudotuspelikierroksella ja Bäckströmin vapauduttua maajoukkueen käyttöön. Bäckström pelasi kisoissa loistavasti, ja torjui Leijonien maaleilla kaikissa Suomen otteluissa, lukuun ottamatta alkusarjan ottelua Norjaa vastaan, matkalla MM-välieriin. Välierissä supertähtiä täynnä ollut Venäjä kuitenkin ohitti Bäckströmin neljästi, ja eteni MM-finaaliin 4–0 voittonumeroin. Suomi kohtasi pronssiottelussa Ruotsin. Ruotsi hallitsi ottelua, mutta Bäckström torjui kaikki 37 laukausta ja oli voiton takuumies, Leijonien varmistaessa MM-pronssin 4–0 voitolla. Bäckström palkittiin kisoissa Suomen toiseksi parhaana pelaajana, hyökkääjä Antti Pihlströmin jälkeen. Bäckström pelasi Suomen maalilla turnauksessa kahdeksan ottelua, torjuntaprosentilla 92,2% ja maalikeskiarvolla 2,11.
Niklas Bäckström Bäckström tarttui haasteeseen ja pelasi kauden 2001–2002 AIK:n joukkueessa. Hän oli joukkueen ykkösmaalivahti ja pelasi yhteensä 40 runkosarjaottelua maalikeskiarvolla 3,05 ja torjuntaprosentilla 88,9%. AIK sijoittui kauden lopuksi viimeisten joukkoon ja joutui Kvalserieniin, Ruotsin liigakarsintaan, karsimaan liigapaikastaan. Kvalserienissä Bäckström pelasi yhdeksän AIK:n otteluista torjuntaprosentilla 92,1% ja piti AIK:n korkeimmalla sarjatasolla. Kauden jälkeen Bäckström jätti Tukholman ja palasi takaisin Suomeen.
Niklas Bäckström Bäckström oli myös osa Suomen MM-joukkuetta Latvian MM-kisoissa 2006, jossa hän oli jälleen Suomen kolmosmaalivahti, eikä pelannut turnauksessa. Suomi saavutti turnauksesta MM-pronssia.
Niklas Bäckström 24. lokakuuta Wild kohtasi Carolina Hurricanesin. Wildin päävalmentaja Mike Yeo halusi vielä säästellä Bäckströmiä ja maalissa pelasi yhä Josh Harding. Kolmannessa erässä Bäckström kuitenkin vaihdettiin Minnesotan maalilla ja hän teki täydellisen paluun, torjuttuaan kaikki seitsemän kohtaamaansa laukausta ja seuransa voittoon. Kauden ensimmäisen voittonsa, pelattuaan koko ottelun, Bäckström torjui Wildin seuraavassa pelissä Chicago Blackhawksia vastaan, voittolukemin 6–3 ja torjui 33 laukausta. 13. marraskuuta ottelussa Toronto Maple Leafsia vastaan Bäckström aloitti Wildin maalilla, mutta joutui jättämään kentän loukkaantumisen vuoksi. Toronton hyökkääjä Nazem Kadri taklasi kovaotteisesti Bäckströmiä, joka lensi päin maalikehikkoa. Bäckströmillä todettiin olevan aivotärähdys, minkä kuitenkin ilmoitettiin olevan melko lievä. Bäckström oli sivussa noin viikon verran ja Kadri sai tilanteesta pelikieltoa.
Niklas Bäckström Pelattuaan erinomaisen debyyttikauden NHL:ssä 2006–2007, Wildin toimitusjohtaja Doug Risebrough tarjosi odotetusti Bäckströmille jatkosopimusta seuraan. Lisäksi Wild osoitti luottoa Bäckströmiin myymällä edelliskauden kakkosvahdin Manny Fernandezin Boston Bruinsiin. Wildin uudeksi kakkosvahdiksi nostettiin farmiseura Houston Aerosista melko kokematon Josh Harding. Bäckström aloitti toisen kautensa näin Wildin selvänä ykkösvahtina, Hardingin ollessa vain Bäckströmin kakkosmies ja tuuraaja, kun taas edelliskaudella Bäckström taisteli läpi kauden ykkösmaalivahdin paikasta Fernandezin kanssa.
Bäckström pelasi myös toisen kautensa maailman parhaassa jääkiekkoliigassa erittäin tasokkaasti. Hän torjui Wildille 33 runkosarjavoittoa, ja pelasi 58 ottelua. Bäckström kirjautti kaudesta torjuntaprosentin 92,0%, mikä oli NHL:n parhaimmistoa. Wild pääsi jälleen pudotuspeleihin, jossa se kuitenkin putosi taas ensimmäisellä kierroksella, hävittyään ottelusarjan Colorado Avalanchea vastaan voitoin 4–2. Pudotuspeleissä Bäckström ei pystynyt parhaimpaansa, ja torjuntaprosentti oli ainoastaan 90,0%.
Niklas Bäckström Lähes saman tien kauden 2012–2013 päätyttyä, Bäckström istui Wildin seurajohdon kanssa neuvottelupöytään uudesta sopimuksesta, Wild teki Bäckströmille kolmen vuoden ja lähes yhdeksän miljoonan jatkosopimustarjouksen, jonka suomalaismaalivahti hyväksyi. Näin ollen Bäckströmin ura jatkuu Wildissä aina kauteen 2015–2016 asti. Sopimuksen synnyttyä, kumpikin osapuoli ilmoitti olevansa erittäin tyytyväinen uuteen sopimukseen ja yhteistyön jatkumiseen. Jääkiekkolehti Pro Hockeyn asiantuntijat uskoivat että Bäckström olisi saanut jostain muualta rahakaammankin sopimuksen, mutta koska halusi jäädä Wildiin missä on viihtynyt, hän antoi Wildille niin kutsuttua "kotiseura-alennusta", sillä Wild ei olisi pystynyt maksamaan Bäckströmille juuri suurempaa palkkaa, sillä muuten seura olisi ylittänyt NHL:n palkkakaton.