mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Peter Ruzicka Peter Ruzicka (s. 3. heinäkuuta 1948 Düsseldorf) on saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen sävellysopettajiaan olivat Hans Werner Henze ja Hans Otte. Hän opiskeli myös musiikkitiedettä ja oikeustiedettä Münchenissä, Hampurissa ja Berliinissä; hänen tohtorin väitöskirjansa on vuodelta 1977 Berliinistä. Ruzicka nimitettiin Hochschule für Musik und Theater Hamburgin professoriksi vuonna 1990. Hän on Münchenin taideakatemian ja Freie Akademie der Künste Hamburgin jäsen.
Kantatie 69 Kantatie 69 on Äänekosken Hirvaskankaalta Suonenjoen Levään kulkeva kantatie. Tien pituus on 88 kilometriä. Tie on kokonaisuudessaan kaksikaistainen ja laadultaan vaihteleva.Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 69 sijaitsi lähes nykyisellä paikallaan: Tie alkoi Laukaan Tervatehtaalta silloiselta nelostieltä ja kulki jokseenkin nykyisen tien linjausta Suonenjoelle. Nelostien nykyisen linjauksen valmistumisen jälkeen Jyväskylän ja Tervatehtaan välinen osuus muutettiin kantatieksi 69. Vuonna 1965 linjausta muutettiin, kun Hirvaskankaan ja Konneveden Tankolammen välinen tie valmistui.
Kantatie 80 Kantatie 80 on Lapissa kulkeva itä–länsi-suuntainen kantatie. Tie kulkee Sodankylästä Kittilän kautta Kolariin. Tien pituus on noin 155 kilometriä, ja se on pohjoisin Suomessa kulkeva Itä- ja Länsi-Lapin yhdistävä päätie. Tie on päällystetty ja liikennemääriinsä nähden hyvätasoinen.Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 80 oli Rovaniemen maalaiskunnan Vikajärven ja Kemijärven välinen tie. Sodankylän ja Kittilän välinen tie on rakennettu vuosina 1945–1955 ja viitoitettiin alun perin maantieksi 953. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa se muutettiin kantatieksi 80 ja Vikajärven ja Kemijärven välisestä tiestä tuli osa kantatietä 82. Vuonna 2006 kantatietä 80 jatkettiin Kolariin entisen seututien 939 reittiä.
Neliöjuuri 3 Kuusikulmion, jonka sivun pituus on 1, vastakkaisten sivujen välinen etäisyys on neliöjuuri 3.
Arkhimedeen spiraali Toisinaan Arkhimedeen spiraalia kuvaillaan spiraaliksi, jonka eri kierrosten välinen etäisyys on vakio.
Cgs-järjestelmä missä formula_6 on voima, formula_10 ja formula_11 varaukset, formula_5 niiden välinen etäisyys ja formula_13 verrannollisuuskerroin.
Seututie 955 Seututie 955 on Kittilän Könkäältä Inariin kulkeva seututie. Tien pituus on 165 kilometriä. Pokan ja Inarin välinen osuus on päällystetty mutta Könkään ja Pokan välinen osuus päällystämätön. Tie on pohjoisin Lapin itä- ja länsiosat yhdistävä Suomen alueella kulkeva tie. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 km/h, kyläalueilla 60 km/h.
St. Johann in Tirol Kunta sijaitsee tien E641 varrella. Etäisyys St. Johannin ja Salzburgin välillä on 65 kilometriä, Innsbruckiin 100 kilometriä ja Müncheniin 125 kilometriä.
Bundesautobahn 9 Neufahrnin risteyksen ja München-Nordin risteyksen välillä kulkee noin 150 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Osuus on rakennettu kahdeksankaistaiseksi. Liittymän München-Fröttmaning kohdalla (48° 12′ 14″ N, 11° 37′ 14″) ajoratojen välissä sijaitsee pieni pronssipatsas "Berliner Bär". Patsaan vastakappale on puolestaan Berliinissä moottoritien A 115 varrella, joka yhdistää Berliinin kehätien A 10:n sisempään kehään A 100.
Seututie 164 Seututie 164 on Levannon ja Orimattilan välinen tie. Tie kulkee valtatieltä 4 seututielle 167. Tie on rakennettu 1980-luvun alussa korvaamaan aikaisemmin Mäntsälästä Orimattilaan kulkeneet maantiet 163 ja 166.
Carl von Linde Von Linde syntyi Berndorfissa ja opiskeli Zürichissä Rudolf Clausiuksen johdolla. Hän valmistui 1864 ja työskenteli puuvillankehräämössä Berliinissä ja Kraussin veturitehtaalla Münchenissä. Kun uusi "Königlich Bayerische Technische Hochschule München" (nykyinen Technische Universität München) perustettiin, von Linde ryhtyi 1868 koneensuunnittelun apulaisprofessoriksi.
Seututie 249 Tie kulkee ensin valtatieltä 12 yhdystielle 2583 nimellä "Äetsäntie". Sieltä tie kulkee Vammalassa olevan Sastamalankadun risteykseen nimellä "Satakunnantie". Vammalan ja Karkun välinen osuus on "Häijääntie", jonka jälkeen Karkun ja valtatien 11 välinen osuus on "Vammalantie". Viimeinen osuus valtatieltä 11 on Hämeenkyrön kuntarajalle asti "Kyröntie" ja sen jälkeen Hämeenkyrön kuntakeskukselle asti "Häijääntie".
Kantatie 77 Siilinjärven ja Viitasaaren välinen tie valmistui 1970-luvun puolivälissä, ja tie numeroitiin alun perin maantieksi 557. Viitasaaren ja Kyyjärven välillä tie valmistui lopullisesti vuonna 1986, jolloin koko osuus nimettiin kantatieksi 77.
Arethusa-luokka (1934) Alusten suunnittelun heikkoutena oli muun muassa 4 tuuman ilmatorjuntatykkien ja niiden ammusvarastojen välinen suuri etäisyys.
Lambertin oikeapintainen tasoprojektio Lambertin oikeapintainen tasoprojektio määritellään ajattelemalla, että taso sivuaa pallopintaa jossakin pisteessä "S". Olkoon "P" mielivaltainen tason piste, ei kuitenkaan "S":n antipodipiste. Olkoon "d" pisteiden "S" ja "P" välinen suora etäisyys kolmiulotteisessa avaruudessa ("ei" siis pallopintaa pitkin mitattuna). Tällöin piste "P" kuvautuu tasolle pisteeseen "P"′, jonka etäisyys sivuamis­pisteestä "S" on "d".
Erityinen suhteellisuusteoria Johtuen suppean suhteellisuusteorian aikavenymästä, ei kahden pisteen välinen etäisyys ole sama kahdessa eri inertiaalikoordinaatistossa ja tapahtuu pituuspuristuma. Pisteiden ollessa toisessa inertiaalikoordinaatistossa paikallaan, kutsutaan näiden pisteiden välillä olevaa etäisyyttä tosipituudeksi (eng. "proper length"). Pisteiden välinen muutos inertiaalikoodrinaatistossa, josta nähden pisteet ovat liikkeessä, saadaan kaavalla
Zell am See Zell am Seen kautta kulkee Salzburgin ja Innsbruckin välinen rautatie. Matkaa Salzburgiin on maanteitse noin 80 kilometriä ja Müncheniin Saksaan noin 200 kilometriä. Lähimmät lentoasemat ovat Salzburgissa ja Münchenissä.
Seututie 573 Seututie 573 alkaa valtatie 9:ltä Outokummusta Pohjois-Karjalasta ja suuntaa Kaaville Pohjois-Savoon. Maakuntien rajalle saakka tie kulkee Kaavintienä. Kaavin kunnan puolella tie jatkuu Outokummuntienä Luikonlahteen saakka. Luikonlahden ja Kaavin välinen tie on nimetty Luikonlahdentieksi. Kaavin Kirkonkylän pääraitin kohdalla tie on Kaavintie. Ennen päätepistettään tie kulkee lyhyen matkaa Kellolahdentienä. Seututie 573 päättyy Kuopiontien risteykseen. Outokummun pohjoispuolella tie risteää Vuonoksen radan vartioimattomassa tasoristeyksessä.
Adolf von Baeyer Siellä hän työskenteli etupäässä August Kekulén laboratoriossa ja väitteli Berliinissä 1858. Hän opetti Berliinissä ja Strasbourgissa, ja seurasi Justus von Liebigia Münchenin yliopiston kemian professorina.
Sähkökenttä missä formula_22 on levyjen välinen potentiaaliero ja "d" niiden välinen etäisyys. Vain levyjen reunojen läheisyydessä kenttä poikkeaa tästä selvästi. Miinusmerkki kaavassa johtuu siitä, että samanmerkkiset varaukset työntävät toisiaan luotaan, minkä vuoksi kenttään tuotu positiivinen varaus kokisi negatiivista levyä kohti suuntautuvan voiman, joka siis vaikuttaisi päinvastaiseen suuntaan kuin missä potentiaali kasvaa.
Lukkoleuka Lukkoleuan pienin etäisyys teleportaatioon on kolme metriä ja suurin noin 380 000 kilometriä (Kuun ja Maan välinen etäisyys). Ei vielä tiedetä, kykeneekö Lukkoleuka siirtymään pitempiä matkoja ja mitkä ovat hänen kykynsä suurimmat ulottuvuudet. Teleportaatio itsessään vaikuttaisi olevan psioninen. Hänen päässään oleva antenni alkaa nimittäin aina hohtaa Lukkoleuan suorittaessa teleportaatiota. Metodi, jolla Lukkoleuan aivot suorittavat teleportaation, ei ole tiedossa. Lukkoleuka ei tarvitse toipumisaikaa teleportaatioiden välillä.
Painovoima Tässä muodossa laki pätee, jos kappaleiden välinen etäisyys on niiden läpimittaan verrattuna niin suuri, että kappaleita voidaan pitää pistemäisinä. Ellei näin ole laita, kappaleet voidaan ajatella jaettavaksi pieniin osiin, jolloin kummankin kappaleen jokainen osa vaikuttaa toisen kappaleen jokaiseen osaan tämän lain mukaisesti. Tämän vuoksi kappaleiden välinen painovoima on yleensä tarkasti laskettavissa vain integraalilaskennan avulla. Jos kappaleet ovat pallosymmetrisiä, niiden välinen painovoima on yhtä suuri kuin jos kummankin massa olisi kokonaan keskittynyt kappaleen keskipisteeseen.
Hall-ilmiö Käyttämällä sähkövirran tiheyden määritelmää sekä tietoa, että jännite on "Ed", missä "d" on potentiaalipisteiden välinen etäisyys, saadaan kaava Hall-jännitteelle
Chalfont &amp; Latimerin asema Matka Chalfont & Latimerista Cheshamiin, 6,3 kilometriä, on pisin kahden aseman välinen etäisyys Lontoon metrossa.
Sininen tie Värtsilän ja Petroskoin välinen tie on nopein tieyhteys Suomesta Petroskoihin. Vastakkaiseen suuntaan Petroskoista Suomeen päin kuljettaessa reitti kulkee ensin Pietarin ja Murmanskin välistä M18-valtatietä (E105). Prääsän kohdalla tie jatkuu R21-tienä kohti Sortavalaa. Pitkäranta–Suojärvi-tien risteyksestä tienumeroksi muuttuu A130. Ennen Sortavalaa tie kääntyy Värtsilään, jossa on rajanylityspaikka.
Valtatie 26 Haminan ja Luumäen lisäksi tie kulkee lyhyen matkan myös Kouvolan kaupungin alueella.Haminan ja Taavetin välinen tie on rakennettu 1950-luvulla korvaamaan luovutetuille alueille jääneitä tieyhteyksiä. Samoihin aikoihin siitä tuli kantatie 61. Valtatieksi tie muutettiin vuoden 1996 tienumerouudistuksessa.
Chariklon renkaat Chariklon läpimitta on noin 248 ± 18 km, ja sillä on kaksi rengasta, joiden etäisyys pikkuplaneetasta on noin tuhat kertaa pienempi kuin Maan ja Kuun välinen etäisyys. Renkaiden läpimitat ovat noin 7 ja 3 km, ja niitä erottaa 9 km leveä rako. Renkaiden etäisyydet Chariklosta ovat 391 ja 405 km. Renkaat koostuvat todennäköisesti osittain vesijäästä, ja ne voivat olla jäänne törmäyksestä, ja niitä saattavat pitää kasassa Charikloa kiertävät kilometrin kokoiset kuut, joita ei ole vielä löydetty.
Kantatie 57 Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie oli vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä osa valtatietä 3. Valkeakosken kautta kulkeneen kolmostien linjauksen valmistuttua Hämeenlinnan ja Pälkäneen välinen tie jäi maantieksi 305, joka oli tuolloin kapea ja mutkainen soratie. Tietä parannettiin kuitenkin huomattavasti 1960- ja 1970-luvuilla. Kantatieksi 57 se nimettiin vuonna 1990. 
Ennen Hämeenlinnan ja Tampereen välisen moottoritien valmistumista kantatie 57 oli suosittu vaihtoehto ruuhkaiselle kolmostielle.
Mensuuri Mensuuri ( ’mitta’) on kielisoittimissa satulan ja tallan välinen etäisyys eli kielen soivan osan pituus. Mensuuri ilmaistaan usein milli- tai senttimetreinä.
Seututie 645 Seututie 645 oli vuoteen 1996 asti Suolahden ja Sumiaisten välinen tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie muutettiin Yhdystieksi 6450 sen liikenteellisen merkityksen vähennyttyä.
Seututie 470 Seututie 470 oli vuoteen 1996 asti Viljolahden ja Heinäveden välinen tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie muutettiin Yhdystieksi 4703 sen liikenteellisen merkityksen vähennyttyä.
Seututie 480 Seututie 480 oli vuoteen 1996 asti Kesälahden ja Villalan välinen tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie muutettiin Yhdystieksi 4800 sen liikenteellisen merkityksen pienennyttyä.
U55 (Berliinin metro) U55 on Hauptbahnhofin ja Brandenburger Torin välinen metrolinja Berliinissä. Linja on Berliinin uusin ja se avattiin liikenteelle 8. elokuuta 2009. Rakennustyöt olivat kestäneet 14 vuotta ja maksaneet 320 miljoonaa euroa.
Deutsche Börse Muut Saksan pörssit sijaitsevat Berliinissä (Berliinin pörssi fuusioitui vuonna 2003 Bremenin kanssa), Düsseldorfin pörssi, Hampurin pörssi joka fuusioitui Hannoverin pörssin kanssa vuonna 1999, Münchenin pörssi sekä Stuttgartin pörssi.
Vallen kalliopiirrokset Kuvioiden välinen etäisyys on 29 metriä, ja esimerkiksi Anders Hesjedal on tulkinnut karhun ja peuran asettamisen etäälle toisistaan pedon ja saaliin vastakkaisasetteluna.
Antípsara Pieni Antípsara sijaitsee Chíoksesta länteen sijaitsevan Psarán saaren länsipuolella. Antípsaran ja Psarán välinen etäisyys on lyhimmillään noin 1,3 meripeninkulmaa (noin 2,5 kilometriä).
Småholm Småholm on saari Espoon itäsaaristossa. Se sijaisee Tvijälpin ulkoilusaaren koillispuolella ja kuuluu Westendin kaupunginosaan. Småholmin ja Westendin manneralueen välinen etäisyys on noin kaksisataa metriä.
Valtatie 6 Koskenkylän ja Kouvolan välinen osuus oli pitkään ruuhkainen ja vaarallinen. 2000-luvun alussa tie rakennettiin leveäkaistatieksi ja sen liittymiä parannettiin. Uusittu tie valmistui vuonna 2004.
Buffonin neula Olkoon "x" etäisyys neulan keskipisteestä lähimpään suoraan ja "θ" neulan ja suoran välinen kulma.
Neulan keskipisteen etäisyys lähimpään suoraan on enintään "t/2" ja kaikki etäisyydet ovat yhtä todennäköisiä, joten "x":n tiheysfunktio välillä "0" ja "2/t" on
formula_1
Vastaavasti kulman "θ" tiheysfunktio on
formula_2
Koska "x" ja "θ" eivät ole toisistaan riippuvaisia, voidaan tiheysfunktiot yhdistää
formula_3
Trigonometriaa käyttämällä näemme että neula leikkaa suoran jos
formula_4
Arkhimedeen spiraali Tarkkaan ottaen tämä on kuitenkin virheellinen luonnehdinta. Kierrosten välinen etäisyys on tosin vakio, jos ne mitataan mitä tahansa spiraalin navasta lähtevää puolisuoraa pitkin, mutta nämä puoli­suorat eivät leikkaa spiraalia suorassa kulmassa. Yleensähän etäisyys yhden­suuntaisten suorien tai myös käyrien välillä mitataan sellaista suoraa pitkin, joka leikkaa molemmat kohti­suorasti. On kuitenkin olemassa Arkhimedeen spiraalista jonkin verran poikkeava käyrä, ympyrän involuutta, jonka eri kierrokset tällä tavoin määriteltyinä ovat yhtä kaukana toisistaan.
Bysantin kirkko Idän ja lännen kirkkojen välinen etäisyys alkoi kasvaa vähitellen samalla, kun Konstantinopoli menetti otteen valtakunnan läntisistä alueista ja kulttuurierot kasvoivat. Rooman ja Konstantinopolin suhteet olivat olleet ongelmalliset alusta asti. Ikonoklasmi, kiista Rooman piispan eli paavin asemasta sekä paavi Nikolaus I:n ja patriarkka Fotioksen välinen kiista syvensivät entisestään idän ja lännen kirkkojen eroa.
Kantatie 78 Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 78 oli Rovaniemen ja Pudasjärven välinen tie. Tuolloin tie kulki Ranualta Kuhan, Petäjäjärven, Telkkälän ja Siuruan kylien kautta Pudasjärvelle. Vuonna 1970 tie oli vielä kokonaisuudessaan sorapintainen. 1970-luvun alussa tietä kuitenkin parannettiin ja se linjattiin Ranuan ja Pudasjärven välillä nykyiselle paikalleen. 1970-luvun puolivälissä myös Paltamon ja Pudasjärven välinen osuus numeroitiin kantatie 78:ksi. Syyskuussa 1989 valmistui Rovaniemen keskustan tuntumaan Kemijoen Ounaskosken ylittävä, 320 metriä pitkä Jätkänkynttilä-silta, joka oli Suomen ensimmäinen vinoköysisilta. Ennen sillan valmistumista kantatie 78 oli ylittänyt Ounaskosken yhdistettyä maantie- ja rautatiesiltaa pitkin.
Fritz Lipmann Lipmann syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä Königsbergin, Berliinin ja Münchenin yliopistossa. Hän valmistui Berliinissä 1924. Hän palasi Königsbergiin opiskelemaan kemiaa professori Hans Meerweinin ohjauksessa. 1926 hän meni Otto Meyerhofiin ohjaukseen Berliinin Kaiser Wilhelm -instituuttiin valmistelemaan väitöskirjaansa. Sen jälkeen hän lähti Meyerhofin perässä Heidelbergiin Kaiser Wilhelmin lääketieteelliseen tutkimuslaitokseen.
Bundesautobahn 9 A 9 alkaa moottoritieltä A 10 eli Berliner Ringiltä Potsdamin risteyksestä noin 30 km Berliinin rajalta lounaaseen ja päättyy Münchenin Schwabingin kaupunginosaan, jossa se yhtyy Münchenin sisempään kehätiehen eli Mittlerer Ringiin (B 2R).
Durlești Durlești () on kaupunki Moldovan pääkaupunki Chișinăun kaupunkipiirissä. Durlești on pientalovaltainen kaupunki, joka sijaitsee Chișinăun länsireunalla. Keskustojen (kaupungintalojen) välinen etäisyys on vajaa seitsemän kilometriä.
Kiintoavain Kiintoavain on lähinnä pulttien ja muttereiden kiertämiseen tarkoitettu käsityökalu. Kiintoavaimeksi sanotaan työkalua, jossa on pultinkantaan tarttumista varten kiinteät leuat; leukojen välinen etäisyys on nimeltään avainväli.
Käsipallo kesäolympialaisissa 1972 Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisissa pelattiin käsipallossa vain miesten turnaus 16 joukkueen voimin. Laji palasi olympialaisten ohjelmaan 36 vuoden tauon jälkeen; ennen Müncheniä käsipallo oli ollut mukana virallisena lajina ainoastaan Berliinin kesäolympialaisissa 1936.
Valtatie 4 Tie on myös osa yleiseurooppalaiseen päätieverkkoon kuuluvaa eurooppatietä E75. Tie kuuluu kokonaisuudessaan yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon sekä Helsingin ja Rovaniemen välinen osuus liikenne- ja viestintäministeriön työryhmän ehdottamaan runkotieverkkoon.
Jadrinin piiri Piirin kautta kulkee Nižni Novgorodin ja Kazanin välinen M7-valtatie. Suralla on laivaliikennettä Jadriniin saakka. Etäisyys piirikeskuksesta tasavallan pääkaupunkiin Tšeboksaryyn on 79 kilometriä.
Kantatie 41 Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Auran ja Huittisten välinen tie oli osa valtatietä 9. Tuolloin tien linjaus tosin poikkesi jonkin verran nykyisestä. Nykyinen tie on rakennettu 1960-luvulla. Valtatie 9:n nykyisen, Loimaan kautta kulkevan linjauksen valmistuttua Auran ja Nokian välinen entinen valtatie 9 nimettiin kantatieksi 41. Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa valtatietä 12 jatkettiin Tampereelta Huittisten kautta Raumalle, ja kantatie 41 typistyi Auran ja Huittisten väliseksi tieksi.
Auferstanden aus Ruinen Saksojen yhdistymisen myötä vuonna 1990 "Auferstanden aus Ruinen" menetti asemansa kansallishymninä. Yhdistyneen Saksan kansallislaulu on "Deutschlandlied", josta lauletaan sen kolmas säkeistö, "Einigkeit und Recht und Freiheit".
God Save the Queen Careyn melodia on ollut suosittu myös Britannian ulkopuolella. Liechtenstein on käyttänyt sitä kansallishymninään vuodesta 1920 nimellä ”Oben am jungen Rhein”. Vuoteen 1961 sama melodia oli myös Sveitsin kansallislaulu nimellä ”Heil dir Helvetia” tai alkusanojen mukaan ”Rufst du, mein Vaterland”. Samalla sävelmällä laulettiin myös monien saksalaisten ruhtinaskuntien ruhtinashymnejä, ja vuodesta 1871 vuoteen 1918 sama melodia oli Preussin kuningashymnin ominaisuudessa myös Saksan keisarikunnan epävirallinen kansallislaulu nimellä ”Heil dir im Siegerkranz”. Myös Norjan kuningashymni ”Kongesangen” lauletaan God Save the Queenin melodialla. Samoin laulua on käytetty Venäjän keisarihymninä. Myös Yhdysvalloissa hyvin suosittu isänmaallinen (ja brittiläisvastainen) laulu ”My Country, ’Tis of Thee” lauletaan samalla sävelmällä.
Kolumbian kansallislaulu Kolumbian kansallislaulu koostuu kaikkiaan yhdestätoista säkeistöstä sekä kertosäkeestä. Virallisissa yhteyksissä lauletaan vain kertosäe sekä ensimmäinen (joskus myös toinen) säkeistö. Lain mukaan maan kaikkien radioasemien on soitettava kansallislaulu klo 6.00 ja klo 18:00.
Hatikva Juutalaiset kaikkialla maailmassa käyttävät Hatikvaa omana laulunaan. Sen vuoksi Hatikva on maailman ainoa kansallislaulu, jota lauletaan useammin sen valtion ulkopuolella, jonka kansallislaulu se on, kuin kyseisen valtion sisällä.
O Canada Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi. Muitakin tapoja on. Nunavutissa kansallislaulu lauletaan englanniksi, ranskaksi ja inuktitutin kielellä. Laulun nimi on inuktitutiksi O'Kanata.
Mauritanian kansallislaulu Mauritanian kansallislaulu perustuu runoilija Baba Ould Cheikhin 1800-luvun lopulla kirjoittamaan arabialaiseen runoon, jossa hän kuvailee tuon ajan arabiheimojen hajaannusta ja sen aiheuttamia ongelmia. Mauritanian itsenäistyttyä maan presidentti kohotti Cheikhin runon kansallislauluksi ja pyysi Ranskan yleisradion sinfoniaorkesterin johtajaa Tolia Nikiprovetskia valitsemaan runolle sävelen. Nikiprovetski laati vanhojen mauritanialaisten kansanlaulujen pohjalta uuden sovituksen, josta tuli Mauritanian kansallislaulun erikoislaatuinen sävel. Cheikhin runo on kirjoitettu fatchou-runomitalla, mikä tekee siitä hyvin vaikean laulaa. Tämän takia kansallislaulua lauletaan harvoin, ja useissa lähdeteoksissa väitetäänkin virheellisesti, että laulu olisi tekstitön.
İstiklâl Marşı Virallisissa yhteyksissä maan kansallislaulusta lauletaan vain kaksi ensimmäistä säkeistöä.
Nestor Järvinen Järvinen on tehnyt suomenkieliset sanat Ruotsin kansallislauluun, mutta yleisemmin sitä lauletaan suomeksi Alpo Noposen sanoin.
Himno Nacional Mexicano Laulu sai lainsäädännöllisen kansallislaulun aseman vasta 1943. Tällöin Bocangeran isänmaallisen runon ensimmäinen, viides, kuudes ja kymmenes säkeistö sekä kuoron osuus julistettiin Meksikon kansallislauluksi. Samalla runon sanamuotoja muutettiin hieman presidentti Manuel Avila Camachon määräyksestä. Kun kansallislaulu esitetään urheilukilpailujen yhteydessä, lauletaan yleensä vain kuoro, ensimmäinen säkeistö ja uudelleen kuoro. Maan radio ja televisioasemat esittävät joskus version, jossa on mukana kuoro, ensimmäinen säkeistö, kuoro, kymmenes säkeistö ja kuoro.
Sranantongo Henri Frans de Ziel (1916–75) kehitti sranantongoa ja loi sille kirjallisuutta. Surinamen kansallislaulun, joka on de Zielin kirjoittama, toinen säkeistö lauletaan sranan tongolla.
Der er et Yndigt land Der er et Yndigt Land on Tanskan kansallislaulu. Jos monarkki on läsnä, lauletaan kuninkaallinen sävelmä "Kong Kristian stod ved højen mast".
The Star-Spangled Banner Kansallislaulu alettiin lauluu urheilutapahtumissa noin vuonna 1918 World Seriesin aikana. Laulua yleensä lauletaan NFL-pelien alussa toisen maailmansodan päätyttyä.
Flower of Scotland "Flower of Scotland" on erityisen suosittu Skotlannin rugby- ja jalkapalloharrastajien keskuudessa ja se esitetään Skotlannin maaotteluiden edellä kansallislauluna. Tällöin yleensä lauletaan ensimmäinen ja kolmas säkeistö.
Venäjän federaation hymni Venäjän federaation hymni () lauletaan Aleksandr Aleksandrovin säveltämän Neuvostoliiton hymnin sävelin. Sanat on tehnyt Sergei Mihalkov, joka sanoitti myös Neuvostoliiton kansallislaulun. Virallista suomenkielistä käännöstä ei ole.
Pátria Indonesian joukkojen vetäydyttyä ja maan saavutettua itsenäisyyden YK:n valvonnassa, Pátriasta tuli maan virallinen kansallislaulu 20. toukokuuta 2002. Laulu lauletaan portugaliksi, koska siitä ei ole virallista versiota tetumiksi, joka on maan toinen virallinen kieli.
Kong Kristian Kong Kristian esitetään yleensä, mikäli paikalla on Tanskan kuningashuoneen jäseniä. Virallisissa yhteyksissä lauletaan vain laulun ensimmäinen säkeistö. Maan kansallislauluna käytetään yleensä hymniä Der er et Yndigt land.
Deutschlandlied Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeellä viranomaiset kielsivät Deutschlandliedin välittömästi. Britannian miehitysvyöhykkeellä laulun julkinen esittäminen kiellettiin elokuussa 1945. Saksan demokraattisen tasavallan kansallislauluksi otettiin ”Auferstanden aus Ruinen”, mutta Länsi-Saksan liittopäivät käsitteli jo vuonna 1949 Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi. Liittopäivien enemmistö hylkäsi laulun aseman kansallislauluna. Perustuslain mukaisesti tämänkaltainen asia siirtyi liittopresidentin päätettäväksi. Presidentti Theodor Heuss vastusti Deutschlandliedin julistamista kansallislauluksi, kun taas liittokansleri Konrad Adenauer kannatti sitä. Kansallislaulusta syntyi kiista, jonka aikana virallisissa yhteyksissä yritettiin käyttää useita muitakin lauluja. Heuss toivoi, että ”Hymne an Deutschland” (sanoittanut Rudolf Alexander Schröder, säveltänyt Hermann Reutter) olisi vakiintunut kansallislauluksi, ja se soitettiin hänen uudenvuodenaattona 1950 pitämän radiopuheen päätteeksi. Norddeutscher Rundfunk yritti ajaa kappaletta ”Ich hab' mich ergeben” kansallislaulun asemaan. Talviolympialaisissa 1952 Länsi-Saksan tunnuksena toimi ”Oodi ilolle”. Mikään näistä ei kuitenkaan vakiintunut kansallislauluksi, ja oikeisto kannatti Deutschlandliediä.
Land der Berge, Land am Strome Ennen Itävallan liittämistä natsi-Saksaan eli ”Anschlussia” vuonna 1938 Itävallan kansallislauluna laulettiin hymniä "Sei gesegnet ohne Ende". Se laulettiin Joseph Haydnin sävelmällä, jolla esitettiin myös Saksan kansallislaulu "Deutschlandlied". Toisen maailmansodan jälkeen pidettiin kuitenkin mahdottomana, että Itävalta omaksuisi kansallislaulukseen saman melodian, jota natsi-Saksa oli käyttänyt. Kun Itävallan ensimmäinen sodanjälkeinen parlamentti kokoontui Wienissä 1945, esitettiin valtiopäivien avajaisissa kansallislaulun sijasta valssi "Tonava kaunoinen", jota jo aiemmin oli pidetty Itävallan ”salaisena kansallislauluna”.
Himno Nacional de Chile Kenraali Augusto Pinochetin kaapattua Chilessä vallan 1973 sotilasjuntta määräsi, että maan kansallislauluna tuli laulaa Lillon runon viidennen säkeistön lisäksi myös sen kolmas säkeistö, joka ylisti Chilen armeijaa. Sotilashallinnon vastustajien yleinen tapa oli kuitenkin osoittaa vastarintaansa pysymällä hiljaa laulun kolmannen säkeistön aikana. Kun maahan saatiin jälleen siviilihallinto vuonna 1990, hallitus ilmoitti, että kansallislaulu esitetään vastedes sen vallankaappausta edeltävässä muodossa, eli siitä lauletaan vain viides säkeistö. Kuitenkin kenraali Pinochetin kannattajat laulavat usein nykyäänkin myös laulun kolmannen säkeistön.
Deutschlandlied Deutschlandlied eli Das Lied der Deutschen on Saksan kansallislaulu. Laulun sanat kirjoitti August Heinrich Hoffmann von Fallersleben vuonna 1840. Musiikin sävelsi Joseph Haydn vuonna 1796 alkuaan Itävallan keisarihymniin. Deutschlandliedistä tuli Saksan kansallislaulu vuonna 1922. Saksan demokraattinen tasavalta käytti kansallislaulunaan eri laulua, mutta Saksan liittotasavalta julisti Deutschlandliedin kansallislaulukseen vuonna 1952. Virallisissa yhteyksissä laulusta esitetään vain kolmas säkeistö. Ensimmäistä säkeistöä, joka alkaa sanoilla ”Deutschland, Deutschland über alles” (”Saksa, Saksa yli kaiken”) esitetään nykyään harvemmin laulettuna.
Kanadan kansallissymbolit Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 24. kesäkuuta 1880 Saint-Jean-Baptisten päivän juhlallisuuksissa Québecissä, mutta siitä tuli virallinen kansallislaulu vasta 1. heinäkuuta 1980. Julkisissa tilaisuuksissa lauletaan usein ensimmäiset kaksi riviä englanniksi, seuraavat neljä ranskaksi ja loppu englanniksi.
Somos libres, seámoslo siempre Somos libres, seámoslo siempre (”Olemme vapaita, olkaamme sitä ikuisesti”) on Perun kansallislaulu. Syyskuussa 1821, vain kaksi kuukautta maan itsenäistymisen jälkeen, Perun hallitus julisti kilpailun kansallislaulun löytämiseksi maalle. Kilpailun voittivat säveltäjä José Bernardo Alcedo (1788-1878) sekä kirjailija ja lakimies José de la Torre Ugarte (1786-1831). Heidän laatimansa isänmaallinen laulu esitettiin ensi kertaa julkisesti 23. (tai 24.) syyskuuta 1821. Huhtikuun 15. päivänä 1822 annettu asetus määräsi sen virallisesti maan kansallislauluksi. Sanoja muutettiin hieman vuonna 1913.
Laulusta esitetään normaalisti vain sen kertosäe sekä ensimmäinen säkeistö. Perun hallituksen päätöksellä virallisissa yhteyksissä lauletaan laulun seitsemäs eli viimeinen säkeistö ensimmäisen sijasta. Muutos astui voimaan vuoden 2010 alusta
Salve, Oh Patria Salve, Oh Patria! (”Terve, oi isänmaa!”) on vuodesta 1886 ollut Ecuadorin kansallislaulu. Laulun sanoittaja Juan León Mera toimi myöhemmin Ecuadorin senaatin puhemiehenä. Laulun on säveltänyt Antonio Neumane. Laulussa on kertosäkeen lisäksi kuusi säkeistöä, joista tavallisesti lauletaan vain toinen.
Marcha Real ”Marcha Real” on yksi Euroopan vanhimmista kansallislauluista. Laulun alkuperä on tuntematon, sen nuotit löytyvät muun muassa Manuel Espinosan kirjoittamasta dokumentista vuodelta 1761 nimellä ”Marcha Granadera”. Historian kuluessa monet ovat sanoittaneet sävelmää, mutta nykyisin mikään sanoitus ei ole virallinen eikä hymniä nykyisin virallisesti lauleta.
Heil dir, Hannover Heil dir, Hannover () oli Hannoverin vaaliruhtinaskunnan, myöhemmin Hannoverin kuningaskunnan kansallislaulu. Kuten monet 1600- ja 1700-lukujen hallitsijat, myös Ison-Britannian ja Hannoverin Yrjö I pyysi Georg Friedrich Händelia säveltämään kansallislaulun. Händelin sävellys pysyi Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kansallislauluna valtioiden personaaliunionin päättymisen jälkeenkin vuonna 1837. Myös monet muut Saksan keisarikunnan valtiot valitsivat tämän sävelen kansallislaulukseen. "Heil dir, Hannover" oli muun muassa Oldenburgin suurherttuakunnan sekä Baijerin ja Preussin kuningaskuntien kansallislauluna. Vuoden 1871 jälkeen siitä tuli Saksan keisarikunnan kansallislaulu sanoituksilla "Heil dir im Siegerkranz".
God Save the Queen Laulusta lauletaan yleensä vain ensimmäinen säkeistö tai ensimmäinen säkeistö ja ”Thy choicest gifts in store” -alkuinen säkeistö, sillä eräissä muissa säkeistöissä kehotetaan muun muassa ”murskaamaan kapinalliset skotit”. On siis ymmärrettävää, että tällaisia sanoituksia ei voida käyttää koko valtion kansallislaulussa. Monarkki itse ei koskaan laula kansallishymniä.
Deutschlandlied Lokakuussa 1951 Deutschlandliediä ehdotettiin jälleen liittopäivillä kansallislauluksi, mutta Heuss ei suostunut vieläkään myöntämään laululle tätä asemaa. 29. huhtikuuta 1952 Adenauer lähetti Heussille kirjeen, jossa hän painosti tätä asiassa. 6. toukokuuta Heuss julisti Deutschlandliedin Länsi-Saksan kansallislauluksi, mutta suositteli, että juhlatilaisuuksissa laulusta laulettaisiin vain sen kolmas säkeistö. Päätös otettiin Länsi-Saksassa hyvin vastaan eikä sitä vastustettu. Länsi-Saksan lehdistö suhtautui päätökseen myönteisesti ja piti sitä luonnollisena, mutta ulkomainen lehdistö suhtautui päätökseen hyvin pitkälti kielteisesti. Etenkin Ranskassa katsottiin, että Länsi-Saksa oli pettänyt ranskalaiset. Le Figaro huomautti, että Kolmannen valtakunnan kansallislaulu oli nyt myös Bonnin kansallislaulu, L’Humanité piti päätöstä paluuna militarismiin, Le Matin -lehden mielestä moinen asenne enteili pahinta ja Le Monde piti päätöstä taantumuksellisen ajattelun voittona.
Himno Nacional de Chile Kansallislaulun historia on monivaiheinen, sillä on sekä kaksi säveltäjää että kaksi sanoittajaa eri aikoina, ja heidän luomanaan on syntynyt kaiken kaikkiaan kolme erilaista kansallislaulua. Laulun historia periytyy aina vuoteen 1819, jolloin Chilen hallitus määräsi maalle laadittavaksi kansallislaulun. Tämän Chilen ensimmäisen kansallishymnin sävelsi Manuel Robes ja sanoitti Bernardo de Vera y Pintado. Laulu esitettiin ensi kerran samana vuonna. 1820-luvun loppupuolella laulusta tuli kuitenkin epäsuosittu, ja Chilen hallitus pyysi säveltäjä Ramón Carnicer y Battlea laatimaan Bernardo de Veran tekstiin uuden sävelen. Tämä valmistuikin vuonna 1828. Bernardo de Veran sanoitusta laulettiin Ramón Carnicerin sävelmällä aina vuoteen 1847, jolloin Chilen hallitus pyysi nuorta chileläistä runoilijaa Eusebio Lillo Roblesia kirjoittamaan Carnicerin sävelmään uudet sanat. Näiden oli tarkoitus korvata de Veran alkuperäiset sanat, joita pidettiin loukkaavina niiden voimakkaiden Espanjan vastaisten hyökkäyksien vuoksi. Lillo kirjoittikin lauluun uudet sanat, mutta piti ennallaan de Veran kirjoittaman kuoro-osuuden. Nykyään Chilen kansallislauluna lauletaan siis Lillon kirjoittaman runon viides säkeistö ja de Veran kirjoittama kertosäe Carnicerin melodialla.
Rammstein Rammstein laulaa suurimman osan kappaleista saksan kielellä, mutta joissain kappaleissa on esiintynyt eri kieliä. Kappaleissa "Amerika", "Stirb nicht vor mir/Don't Die Before I Do," ja "Pussy" lauletaan myös englantia saksan lisäksi, "Moskau" -kappaleessa on taustalaulu venäjäksi, "Te Quiero Puta" -kappale lauletaan kokonaan espanjaksi ja "Frühling in Paris" -kappaleessa kertosäe on ranskaksi.
Ja, vi elsker dette landet Ja, vi elsker dette landet (suomeksi: Kyllä, me rakastamme tätä maata) on Norjan kansallislaulu. Sanat kirjoitti Bjørnstjerne Bjørnson vuosina 1859–1868 ja sävelen serkkunsa Rikard Nordraak vuonna 1864. Laulu esitettiin ensimmäisen kerran 17. toukokuuta 1864 Norjan perustuslain 50-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä. Yleensä vain laulun ensimmäinen ja viimeinen säkeistö lauletaan.
Almira Libretto perustuu italialaisen Giulio Pancierin 1691 kirjoittamaan Almiraan, jonka Giuseppe Boninventi sävelsi. Händelille libreton käänsi ja muokkasi Christian Feustking. Suurin osa resitatiiveista ja aarioista lauletaan saksaksi, mutta osa lauletaan italiaksi.
Robert Burns Elämänsä aikana Burns keräili kansanlauluja ympäri Skotlantia, usein muokaten ja parannellen niitä. Hänen runoaan "Auld Lang Syne" lauletaan usein vuoden vaihteessa () ja "Scots Wha Hae" oli kauan Skotlannin epävirallisen kansallislaulun asemassa. Hänen muita kuuluisia runojaan ovat "A Red, Red Rose", "A Man’s a Man for A’ That", "To a Louse" ja "To a Mouse".
Saksan Grand Prix 2000 Saksan Grand Prix 2000 oli Formula 1 -kauden 11. osakilpailu, joka ajettiin 30. heinäkuuta 2000 Saksan Hockenheimringillä. Kilpailun voitti ruudusta 18 kilpailuun lähtenyt Rubens Barrichello. Voitto oli Barrichellolle uran ensimmäinen, ja Brasilian kansallislaulu soi ensi kertaa sitten Ayrton Sennan viimeisen voiton, ja tämä sai Barricellolle kyyneleet silmiin kansallislaulun aikana.
Kansallislaulu Kansallislaulut ovat suhteellisen uusi keksintö. Ison-Britannian "God Save the Queen" esitettiin ensimmäisen kerran Lontoossa vuonna 1745 Prestonpansin taistelun voiton kunniaksi. Laulun melodia otettiin sen jälkeen käyttöön kansallislauluissa esimerkiksi Saksassa ja Tanskassa. Ranskan "Marseljeesia" laulettiin Tuileriesin valtauksessa 1792, minkä kautta siitä tuli suosittu vallankumouslaulu.
Deutschlandlied Valtakunnanpresidentti, sosiaalidemokraatti Friedrich Ebert halusi edistää eri poliittisten ryhmien välistä yhteistyötä ja sovintoa, joten hän julisti Deutschlandliedin Weimarin tasavallan viralliseksi kansallislauluksi vuonna 1922. Vasemmisto arvosteli uutta kansallislaulua, mikä lisäsi laulun suosiota nationalistisissa ja völkisch-piireissä. Kansallissosialistien valtakaudella Adolf Hitler määritteli Deutschlandliedin kaikista pyhimmäksi kansallislauluksi saksalaisille. Laulu pysyi kolmannessa valtakunnassa virallisena kansallislauluna, mutta ”Horst-Wessel-Lied” nostettiin sen rinnalle. Kansallissosialistisessa Saksassa Deutschlandlied esitettiin melko lailla kaikissa virallisissa yhteyksissä. Se soitettiin radiossa jokaisena päivänä lähetyksen päättyessä. Vuonna 1941 vietettiin laulun satavuotisjuhlavuotta ja sen kunniaksi julkaistiin viisi kirjaa. Kirjoissa ei mainittu, että Ebert oli julistanut laulun kansallislauluksi – useimmat niistä väittivät, että sen olisi tehnyt Paul von Hindenburg.
Marseljeesi Laulusta tuli uudelleen kansallislaulu vasta vuoden 1870 vallankumouksen jälkeen Ranskan kolmannessa tasavallassa. Toisen maailmansodan aikana 1940–1944 laulu kuitenkin oli kielletty Saksan miehittämässä Pohjois-Ranskassa. Siihen mennessä ranskalaiset olivat jo niin yleisesti omaksuneet Marseljeesin kansallislaulukseen, että se oli samaan aikaan sekä Vichyn Ranskan virallisena kansallislauluna että vastarintaliikkeen, Vapaan Ranskan keskuudessa suosituimpana lauluna.. Myös neljännen (1946) ja viidennen (1958) tasavallan perustuslait säätävät Marseljeesin kansallislauluksi.
Amhrán na bhFiann Amhrán na bhFiann (/aβˠɾˠɑ:n̪ˠ n̪ˠə βʲiəɴˠ/ tai /əuɾˠɑ:n̪ˠ n̪ˠə βʲiən̪ˠ/) () on Irlannin kansallislaulu. Sen on kirjoittanut Peadar Kearney ja säveltänyt Patrick Heeney. Ensimmäisen kerran laulu julkaistiin vuonna 1912. Alkuperäiset sanat ovat englantia. Iiriksi laulun on kääntänyt Liam Ó Rinn, Irlannin parlamentin (Dáil Éireann) kääntäjähenkilöstön päällikkö 1920-luvulla. Valtiollisissa yhteyksissä käytetään yleensä vain kertosäkeen tekstiä: melodia ei ole mikään kansansävelmä, ja laulu on itse asiassa vaikea sekä laulaa että soittaa. Vaikka laulu on alkujaan kirjoitettu englanniksi, se lauletaan nykyisin mieluummin iirin kielellä.
Natsi-Saksa Absoluuttisen johtajuuden ("Führung") ja alamaisuuden ("Gefolgschaft") ideologia ritualisoitiin myös "Heil Hitler" -tervehdyksellä, joka tuli 1933 pakolliseksi kaikille valtion työntekijöille. Se oli pakollinen myös kansallislaulun ja natsipuolueen virallisen puoluehymnin, Horst-Wessel-Liedin aikana. Kaikki julkinen kirjeenvaihto tuli päättää "Heil Hitler" -tervehdykseen, joka tuli suosituksi myös vastauksena puhelimeen. Maan virallinen kansallislaulu oli Deutschlandlied. Kotimaassa kuitenkin yleensä laulettiin vain kansallislaulun ensimmäinen säkeistö ja sen jälkeen puoluehymni.
Deutschlandlied Kun Saksa yhdistyi keisarikunnaksi, ”Das Lied der Deutschen” ei tullut suosituksi, koska se ei vannonut uskollisuutta hallitsijasuvulle eikä ollut ranskalaisvastainen. Kansalliskiihkoinen Alldeutscher Verband kritisoi laulua lisäksi liiasta demokraattisuudesta ja siitä, että se sitoutui liiaksi Keski-Eurooppaan eikä siis ollut imperialistinen. Max Schneidewin arvosteli laulua vuonna 1899 siitä, ettei se vastannut sitä hallitsevaa maailmanpoliittista ja -taloudellista asemaa, joka Saksaa odotti. Sitä ei tulisi ottaa kansallislauluksi, koska kansallislaulussa pitäisi laulaa toisaalta verestä ja raudasta (”Blut und Eisen”) eikä viinistä ja laulusta, toisaalta tahdosta valtaan eikä oikeudesta ja vapaudesta.
Kölnin joulumarkkinat Kölnin joulumarkkinat on perinteinen joulunalusajan tapahtuma Kölnissä Saksassa. Markkinoilla myydään paikallisia käsiteollisuustuotteita ja joulukoristeita ja lauletaan joululauluja.
Hymne Monégasque Joitakin vuosia myöhemmin Francois Bellini laati laulusta orkesteriversion. Sitä käytettiin jonkin aikaa kansallislauluna, mutta versio osoittautui liian pitkäksi ja mutkikkaaksi yleisön laulettavaksi. Nykyinen versio hymnistä syntyi vuonna 1914, jolloin Leon Jehin sävelsi sen ruhtinas Albertin 25-vuotisen hallituskauden juhlaan. Vuonna 1931 Louis Notari kirjoitti lauluun monegassinkieliset sanat. Nykyään tämä paikallisella kielellä kirjoitettu versio on ruhtinaan antamalla asetuksella säädetty ainoaksi viralliseksi. Laulussa on alun perin ollut useita säkeistöjä, mutta nykyään virallisissa yhteyksissä esitetään vain ensimmäinen. Käytännössä laulua lauletaan virallisten tilaisuuksien ulkopuolella hyvin harvoin.
Hymni i Flamurit Hymni i Flamurit on Albanian kansallislaulu. Sen sanoituksen kirjoitti albanialainen runoilija Aleksander Stavre Drenova. Sanoitus julkaistiin ensimmäisen kerran runona "Liri e Shqipërisë" ("Albanian vapaus")-lehdessä vuonna 1912. Musiikin sävelsi romanialainen säveltäjä Ciprian Porumbescu. Kappaleesta on kaksi eri versiota: pitkä ja lyhyt. Lyhyt versio, jota käytetään urheilutilaisuuksissa ja yleensä myös valtiollisissa tilaisuuksissa, koostuu kahdesta ensimmäisestä säkeistöstä, joista toinen lauletaan kertosäkeenä kahdesti. Kommunistien valtakaudella, jolloin Albania oli virallisesti ateistinen valtio, ei käytetty laulun viimeistä säkeistöä, joka viittaa Jumalaan. Kommunistihallinnon kukistuttua säkeistö on taas käytössä.
Darts of Pleasure Kappale on englanninkielinen, mutta sen lopussa lauletaan myös saksaksi: "Ich heiße Superphantastisch! / Ich trinke Schampus mit Lachsfisch!"
Natsitervehdys Hitlerin valtaannousun jälkeen "Heil Hitler" -tervehdyksestä tuli yleinen tervehtimistapa myös natsipuolueeseen kuulumattomien saksalaisten parissa. ”Saksalaista tervehdystä” tuli käyttää myös aina mikäli soitettiin Saksan kansallislaulu Deutschlandlied, puoluehymni ”Horst Wessel Lied” tai kaatuneiden sotilaiden muistoksi soitettava ”Ich hatt’ einen Kameraden”. Sitä käytettiin myös tervehdittäessä Saksan valtakunnanlippua, NSDAP:n ja sen osastojen lippuja, mukaan lukien SA- ja SS-joukkojen liput, sekä Wehrmachtin, Waffen-SS:n, eri poliisiorganisaatioiden tai Todt-työpalvelujärjestön lippuja. Toisen maailmansodan alettua tervehdyksellä kunnioitettiin myös Saksan kanssa liitossa olevien maiden kansallislauluja ja -lippuja. Tervehdystä tuli käyttää myös kuljettaessa Kansallissosialistiselle puolueelle erityisen merkityksellisten, "pyhien" paikkojen ohi. Tärkein oli Münchenissä sijaitseva "Feldherrnhalle", jonka edustalla käytyyn tulitaisteluun päättyi vuoden 1923 oluttupavallankaappaus.
Fredrik Pacius Fredrik Pacius syntyi Hampurissa, Saksassa. Hän opiskeli viulunsoittoa L. Spohrin sekä sävellystä ja teoriaa M. Hauptmannin johdolla Kasselissa. Opiskelun jälkeen hän konsertoi Pohjois-Saksan kaupungeissa. Hän toimi vuosina 1828-1834 Tukholman Kuninkaallisen hoviorkesterin ensiviulistina ennen kuin muutti Helsinkiin ja ryhtyi opettamaan musiikkia Helsingin yliopistossa 1834. Helsingissä hän perusti musikaalisen yhdistyksen, mieskuoron Akademiska Sångföreningenin 1838 ja orkesterin. Vuonna 1848 hän sävelsi "Maamme" Johan Ludvig Runebergin runoon Vårt Land. Myös Viron kansallislaulu "Mu isamaa, mu õnn ja rõõm" ja liiviläisten kansallislaulu "Min izāmō" käyttävät Paciuksen sävelmää.
High and Mighty Albumin b-puolen aloittaa vauhdikas rock-kappale ”Can't Keep a Good Band Down”, josta oltiin julkaisemassa singleä yhtyeen kotimaassa. Sitä ei kuitenkaan koskaan julkaistu. Kappaleen sanoituksissa yhtye antaa näkökulmia kriitikoistaan. Kuudentena kappaleena toimii pianovetoinen ”Woman of the World”, josta löytyy hard rock -vivahteita. Kappaleesta julkaistiin single Saksassa. ”Woman of the Worldia” seuraa balladi ”Footprints in the Snow”. Sen sanoituksissa lauletaan rakkausongelmista. Kappaletta seuraa popahtava ja hidastempoinen ”Can't Stop Singing”, joka muistuttaa hieman diskomusiikkia. Kappaletta on verrattu jopa The Beatlesin tuotantoon. Yhdeksäntenä kappaleena toimii ”Make a Little Love”, joka edustaa suoraviivaista rockia. Kappaleen sanoituksissa lauletaan seksistä. Albumin päätöskappaleena toimii pianoballadi ”Confession”. Siinä kuullaankin ainoastaan solisti David Byronin laulua ja kosketinsoittaja Ken Hensleyn pianonsoittoa. Kappaleessa lauletaan sen sanoitusten mukaisesti ”synnintunnustuksesta”.
Horst Wessel Horst Ludwig Wessel (9. lokakuuta 1907 Bielefeld, Saksa – 23. helmikuuta 1930 Berliini, Saksa) oli saksalainen kansallissosialisti ja SA-Sturmführer. Nuorena ammutusta Wesselistä tuli kansallissosialistisen liikkeen huomattavin marttyyri, ja hänen sanoittamansa "Horst-Wessel-Lied" toimi natsi-Saksan epävirallisena kansallislauluna.
Johan Fridolf Hagfors Hagfors valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1881. Hän sävelsi monia lauluja muun muassa kvarteteille ja suuremmille kuoroille. Hagforsin sävellyksiä ovat esimerkiksi Ahvenanmaan maakuntalaulu ("Ålänningens sång") ja suomenruotsalaisten epävirallinen kansallislaulu "Modersmålets sång", jonka hän on myös sanoittanut. Hagforsin vuonna 1897 säveltämä ja Akademiska Sångföreningenille omistama "Modersmålets sång" tuli yleiseen käyttöön Suomen ruotsinkielisen väestön juhlalauluna, joka on tunnettu myös Ruotsissa ja Viron ruotsalaisten keskuudessa. Sitä lauletaan muun muassa ruotsalaisuuden päivänä 6. marraskuuta. Hagfors kirjoitti lisäksi tekstin yksinäytöksiseen oopperaan "Ann-Mari" (säv. José Eibenschütz) ja näytelmän "Beatrice Cenci". Vuonna 1918 hän julkaisi laajan kokoelman säveltämiään mieskuorolauluja.
Deutschlandlied Deutsche Volkszeitung vastusti voimakkaasti Deutschlandliediä ja jotkut Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen parlamentaarikot ja ammattiyhdistysaktiivit vastustivat useaan otteeseen kansallislaulun ensimmäisen säkeistön esittämistä virallisissa juhlissa. Enimmäkseen Länsi-Saksan vasemmisto keskittyi kuitenkin oikaisemaan laulusta myöhemmin syntyneitä virhetulkintoja.
Irelande Douze Pointe "Irelande Douze Pointe" sai paljon mediahuomiota maailmalla, erityisesti Espanjassa ja Australiassa. Kappaleelle hurrattiin ja buuattiin maan finaalissa. Se oli ensimmäinen Irlannin edustuskappale, jossa lauletaan englanniksi, espanjaksi, italiaksi, ranskaksi ja saksaksi.
Itävalta Eurovision laulukilpailussa Itävalta on esittänyt valtaosan kappaleistaan kansalliskielellään saksaksi, mutta kolme kertaa se on käyttänyt myös omia murteitaan. Vuonna laulettiin Wienin murteella ja Vorarlbergin murteella. Menestyksekkäänä vuonna esiinnyttiin puolestaan Steiermarkin murteella. Kielisäännön vapautumisen jälkeen Itävalta on pääosin laulanut englanniksi. Vuonna Itävalta lauloi viimeisimmän kerran saksaksi, ja maa käytti englannin lisäksi espanjaa. Vuoden kappale lauletaan ranskaksi.
Routasydän Kappale aiheutti pian ilmestymisensä jälkeen kohun, koska sen kertosäkeessä lauletaan ”veri ja kunnia”, joka saksaksi ("Blut und Ehre") on myös natsi-Saksan Hitler Jugend -järjestön käyttämä tunnuslause. Sanoitusta paheksui muun muassa Oulun rovastikunnan tuomiorovasti. Syntyneen keskustelun seurauksena Kärpät päätti nopeasti luopua kappaleen soittamisesta seuran otteluissa. Laulun sanoittaneen Sami Lopakan mukaan tekstillä ei ollut natsiyhteyksiä, vaan hänen sanoitustaan oli tulkittu kuin ”piru Raamattua”.
Kansallislaulu Kansallislaulu on kansallista yhteistuntoa ilmentävä, tietyissä virallisissa ja juhlatilaisuuksissa esitettävä laulu. Joissain maissa kansallislaulu on vahvistettu lainsäädännöllä. Toisten maiden, esimerkiksi Suomen, lainsäädännöissä ei ole mainintaa kansallislaulusta, vaan se perustuu käytäntöön. Kansallislaulu on monella sellaisellakin kansakunnalla, jolla ei ole omaa valtiota.
Persecution Mania Toisaalta lyriikoiden sotaisat teemat ja kappaleen 'Bombenhagel' sisältämä pätkä Saksan kansallislaulua kirvoitti uusia syytöksiä, joissa yhtyeen jäsenet leimattiin natseiksi.CD:n bonuskappale
Humat ad-Diyar Humat ad-Diyar ("Isänmaan vartijat") on Syyrian kansallislaulu. Sen on sanoittanut Khalil Mardam Bey (1895-1959) ja säveltäneet Mohammad ja Ahmad Salim Flaifel. He ovat säveltäneet myös Irakin nykyisen kansallislaulun Mawtini ja Palestiinan kansallislaulun Biladi, samoin kuin monta muuta Lähi-idässä suosittua sävellystä. Homat el Diyarista tuli Syyrian kansallislaulu vuonna 1936. Maan yhdistyttyä Egyptin kanssa Yhdistyneeksi arabitasavallaksi vuonna 1958, maan kansallislauluksi tuli Homat el Doyarin ja tuolloisen Egyptin kansallislaulun yhdistelmä. Kun Yhdistynyt arabitasavalta hajosi jo vuonna 1960, palasi Syyria takaisin vanhaan kansallislauluunsa.
Baškortostanin kansallislaulu Baškortostanin kansallislaulu on yksi Baškortostanin tasavallan virallisista valtiollisista tunnuksista. Baškortostanin kansallislaulu otettiin käyttöön 12. lokakuuta 1993, jolloin laki tasavallan kansallislaulusta hyväksyttiin. Samana päivänä hyväksyttiin myös laki Baškortostanin vaakunasta. Baškortostanin kansallislaulun juhlallisen sävelmän on säveltänyt Farit Idrisov ja sävelmän nimi on "Tasavalta".
Kansainvälinen "Kansainvälinen" käännettiin useille kielille, saksaksi ensi kerran vuonna 1901 ja venäjäksi 1902. Venäjänkielinen versio oli Neuvostoliiton kansallislauluna vuosina 1922–1942, minkä jälkeen sen korvasi Neuvostoliiton hymni.
Qolobaa Calankeed Qolobaa Calankeed on Somalian liittotasavallan kansallislaulu. Sen sanoitti sekä sävelsi Abdullahi Qarshe. Vaikka kansallislaulua "Soomaaliyeey toosoo" käytetään usein kansallislauluna, on Somalian virallinen kansallislaulu silti "Qoloba Calenkeed".
Volkstrauertag Volkstrauertagia vietetään yleensä sotilaallisin kunnianosoituksin, tosin myös muistojumalanpalveluksia järjestetään. Muistotilaisuuksia pidetään yleensä sankarihautausmailla ja sodassa surmansa saaneiden muistomerkeillä. Myös Saksan liittotasavallan parlamentissa, Bundestagissa, on tapana järjestää muistojuhla, jossa Saksan liittopresidentti pitää puheen sodassa surmansa saaneiden muistolle. Volkstrauertagin seremonioihin kuuluvat surumarssit, muistopuheet ja seppelten lasku muistomerkeille ja sankarihaudoille. Yleensä ohjelmaan kuuluu myös Saksan kansallislaulu Deutschlandlied sekä laulu Ich hatt’ einen Kameraden.
Auld Lang Syne Laulu on erittäin suosittu englanninkielisissä maissa, joissa sitä lauletaan etenkin keskiyöllä vuodenvaihteessa. Japanissa ja Taiwanissa sitä on tapana laulaa valmistujaisissa ja Taiwanissa myös hautajaisissa, Filippiineillä taas niin valmistujaisissa, uutenavuotena kuin joulupäivänäkin. Brasiliassa, Portugalissa, Ranskassa, Espanjassa, Kreikassa, Puolassa ja Saksassa se on yleisessä käytössä hyvästeltäessä.
Enkeli taivaan Suomessa Enkeli taivaan on mahdollisesti kaikista virsistä tunnetuin. Se lauletaan Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa lähes poikkeuksetta sekä jouluaaton että joulupäivän jumalanpalveluksissa. Perinteisesti virsi on laulettu koulujen joulujuhlissa, mutta tästä on monissa kouluissa luovuttu. Monesti siitä tosin lauletaan vain kaksi ensimmäistä sekä viimeinen (10.) säkeistö. Viimeinen säkeistö lauletaan aina seisten.
Luettelo vuoden 2007 Eurovision laulukilpailuun osallistuneista kappaleista "Dancing Lasha Tumbai" () on ukrainalaisen drag-artistin Vjerka Serdjutškan musiikkikappale, joka edusti Ukrainaa ja sijoittui kilpailussa toiseksi 235 pisteellä. Kappaleessa lauletaan neljällä kielellä: saksaksi, ukrainaksi, englanniksi ja venäjäksi. Lisäksi laulussa on sanoja, jotka eivät tarkoita mitään.