mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Joutseno Joutseno oli mukana myös kariutuneessa Saimaankaupunki-hankkeessa, jonka tavoitteena oli Imatran, Joutsenon, Lappeenrannan ja Rautjärven yhdistäminen yhdeksi kunnaksi.
Joutsenon Kullervo Joutsenon Kullervo ry (lyh. JoKu) on joutsenolainen urheiluseura, jolla on toimintaa hiihdossa, jalkapallossa, soudussa, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Seura perustettiin vuonna 1914 Joutsenon vapaapalokunnan yhteyteen nimellä Joutsenon VPK:n Voimistelu- ja Urheiluseura Kullervo. Nimi Kullervo tuli "Kalevalan" samannimisestä henkilöstä. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Oskar Jauho.
Sommen taistelu Sommen taistelulla ei ollut voittajia vaan enemmänkin vain häviäjiä. Taistelun aikana niin ympärysvallat kuin Saksakin tekivät monia hyökkäyksiä, joista useimmat olivat täysin hyödyttömiä, ja kärsivät suuria tappioita. Kun taistelussa kuoli tai haavoittui yli miljoona ihmistä, britit etenivät yhteensä vajaat kolme kilometriä. Saksalaisten kannalta taistelun tulos oli hyvä siinä mielessä, että he pysäyttivät suurhyökkäyksen, tosin kovin tappioin. Ympärysvaltojen kannalta Sommen taistelu oli hyvä siinä mielessä, että se kulutti merkittävästi Saksan asevoimaa ja demoralisoi armeijaa. Lisäksi sen tuloksena paine Verdunissa heikkeni, mikä oli taistelun tarkoituskin.
Joutsenohalli Joutsenohalli on liikuntahalli Lappeenrannan Joutsenon taajamassa ja osa laajempaa Joutsenon urheilukeskusta. Se toimii Naisten Salibandyliigassa pelaavan Joutsenon Katajan kotihallina.
Joutsenon vaakuna Joutsenon vaakuna oli Joutsenon kaupungin tunnus, jonka kuva-aihe on peräisin vanhan pitäjän sinetistä, joka puolestaan viittasi paikkakunnan nimeen.
Joutseno Joutsenon lukio lakkautettiin vuonna 2014. Humanistinen ammattikorkeakoulu lakkautti Joutsenon opiston yhteydessä toimineen kulttuurituotannon koulutuksen asteittain vuodesta 2008 alkaen.
Joutsenon vesitorni Joutsenon vesitorni on vesitorni entisen Joutsenon kaupungin keskustassa, nykyisessä Lappeenrannassa. Torni rakennettiin vuonna 1963, ja sen suunnitteli diplomi-insinööri Allan Schmidt.
Hjalmar Raatikainen Hän toimi sisällissodan alkaessa Pohjois-Karjalan vapaajoukkojen varaylipäällikkönä ja myöhemmin hänet komennettiin Karjalan rintamalle Karjalan 3. rykmentin 9. pataljoonan komentajan apulaiseksi sekä saman pataljoonan 2. komppanian päälliköksi. Hän otti osaa Joutsenon taisteluihin, missä haavoittui 14. huhtikuuta 1918.
Lea Joutseno Joutsenon elokuvaura alkoi vaatimattomilla sivuosilla Vaalan elokuvissa. Ensimmäisen roolinsa hän sai 1937 elokuvasta "Juurakon Hulda" sattumalta, kun Vaalan mielestä hänellä sattui töissä olemaan yllään juuri sihteerin osaan sopiva kävelypuku. Vuonna 1939 valmistuneessa elokuvassa "Rikas tyttö" Joutsenolla oli merkittävä sivuosa Leana, ja hänen suorituksensa keräsi arvostelijoiden kehut. Ensimmäinen pääosa Joutsenon uralla oli Leilan rooli Vaalan komediassa "Morsian yllättää" huhtikuussa 1941. Sekä yleisö että kriitikot olivat tyytyväisiä Joutsenon suoritukseen. Hänen puhetyylinsä ja olemuksensa olivat luonnollisia vailla teatraalisuuden häivääkään. Hilja Valtosen aiheeseen pohjautuvassa "Varaventtiilissä" (1942) hän näytteli Pohjanmaalle muuttavaa savolaisopettajaa. Kriitikot kiittelivät hänen suoritustaan hyväksi muutoin melko latteaksi luonnehtimassaan teoksessa. Samana vuonna ensi-iltansa saanut "Hopeakihlajaiset" ei myöskään ollut arvostelumenestys, eikä Joutseno itsekään pitänyt Railin roolistaan.
Joutseno Kaupunginvaltuustot äänestivät yhdistymisestä 17. joulukuuta 2007. Joutsenossa äänet jakautuivat 26–9 yhdistymistä kannattavien hyväksi, Lappeenrannassa oltiin yksimielisiä yhdistymisestä. Yhdistyminen toteutettiin liittämällä Joutseno Lappeenrantaan vuoden 2009 alussa. Kaupungin nimeksi tuli Lappeenranta ja vaakunaksi Lappeenrannan vaakuna. Joutsenossa aikaisemmin syksyllä järjestetyssä neuvoa antavassa kansanäänestyksessä 73,29 prosenttia äänestäneistä vastusti liitosta.
Joutseno Kesäkuusta elokuuhun kestävä Joutsenon taidekesä on Kaakkois-Suomen suurin kulttuurin ja taiteen koulutustapahtuma. Elokuussa järjestetään Joutseno-päivät. Kaupungissa järjestettiin Asuntomessut vuonna 1979.
Joutsenon taistelut Sotatoimien aikana tapahtuneessa terrorissa kuoli punaisten surmaamana 17 ja valkoisten surmaamana 19 henkilöä. Uhrit olivat suurimmaksi osaksi vakoilijoiksi tai vihollisen avustajiksi epäiltyjä. Huomionarvoista on, että valkoisten surmaamien joukossa oli useita naisia. Tämän lisäksi valkoiset teloittivat Jänhiälässä 5. huhtikuuta käydyn taistelun yhteydessä mahdollisesti jopa useita kymmenitä antautuneita punakaartilaisia. Joissakin lähteissä on tuolloin mainittu kaatuneiden punaisten määräksi jopa 80–90, mikä ei voi selittyä muulla kuin teloituksilla. Suurin osa ammutuista oli Helsingin punakaartin miehiä. Punaiset puolestaan saivat saman taistelun yhteydessä 27 vankia, joista kolme halusi vapaaehtoisesti siirtyä taistelemaan punaisten puolelle. Loput 24 vietiin Lappeenrantaan, jossa heidät ammuttiin juuri ennen punaisten perääntymistä Viipuriin. Vankeja teloitettiin Saimaan jäällä sekä Lappeenrannan rautatieasemalla. Lappeenrannan haltuunoton jälkeen valkoiset aloittivat 26. huhtikuuta talo talolta edenneen puhdistuksen jonka aikana saatiin noin 400 vankia. Lisäksi punaisia vangittiin kaupungin ympäristöstä, kuten Luumäeltä ja Taavetista. Kolmen seuraavan viikon aikana Lappeenrannassa teloitettiin ainakin 437 punaista tai sellaiseksi epäiltyä. Lappeenrannan vankileirille suljettiin noin 3 000 punavankia, joista 700 kuoli.
Joutsenon Kullervo (jalkapallo) Joutsenon Kullervo eli Kultsu on Lappeenrannan Joutsenon taajamasta kotoisin oleva suomalainen jalkapalloseura. Se on Palloliiton Kaakkois-Suomen piirin jäsen ja toimii nykyisin junioriseurana.
Konnunsuon vankila Vankilatoiminta Konnunsuolla päättyi vuonna 2011. Viimeinen vanki siirrettiin muualle toukokuun lopulla. Vankilan jälkeen tiloissa on toiminut Joutsenon vastaanottokeskus.
Joutsenon lukio Joutseno liitettiin Lappeenrantaan vuonna 2009. Lappeenrannan kaupunginvaltuusto päätti joulukuussa 2013 lakkauttaa Joutsenon lukion äänin 41–15, 3 tyhjää. Samassa yhteydessä päätettiin myös Lauritsalan lukion lakkauttamisesta, ja Lappeenrannan ainoiksi kunnallisiksi lukioiksi jäivät Lyseon lukio ja Kimpisen lukio. Joutsenon lukion viimeiset 30 ylioppilasta valmistuivat 31. toukokuuta 2014. Lukion viimeisenä rehtorina toimi Tiina Laitimo.
Joutsenon rautatieasema Joutsenon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Lappeenrannan Joutsenossa noin kilometrin päässä taajaman keskustasta. Asema avattiin Lappeenranta–Imatra-rataosan yhteydessä lokakuussa 1934 ja sen on suunnitellut Thure Hellström.
Joutseno Kaupungin pääasiallinen liikuntapaikka on noin puoli kilometriä torista etelään sijaitseva Joutsenon urheilukeskus. Kuuden kilometrin päässä Joutsenon keskustasta sijaitsee Myllymäen laskettelukeskus, jossa on kuusi valaistua rinnettä ja neljä hissiä.
Joutsenon Kataja Joutsenon Kataja (JoKa) on vuonna 1929 perustettu urheiluseura Lappeenrannan Joutsenon taajamasta. Sen naisten salibandyjoukkue nousi kaudeksi 2015–2016 Suomen korkeimmalle sarjatasolle Salibandyliigaan. Seuralla on toimintaa myös petankissa.
Joutseno Joutseno sijaitsee Saimaan rannalla sekä Valtatie 6:n ja Karjalan radan varrella. InterCity- ja Pendolino-junat pysähtyvät Joutsenon rautatieasemalla. Lähin lentoasema on Lappeenrannan lentoasema. Likosenlahdessa on yli 200-paikkainen satama.
Warrior-luokka (ironclad) Neljä raskasta 110 naulan tykkiä asennettiin tykkikannelle keskilaivaan kummallekin kyljelle ja loput kaksi keulaan ja perään. Kevyemmät 68 naulan tykit asennettiin tykkikannelle. Koeammunnat järjestettiin syyskuussa 1861, jolloin todettiin 110 naulan tykkien läpäisykyvyn panssaroituun maaliin olevan merkittävästi suurempi kuin 68 naulan tykkien. Testeissä toistui lukkojen rikkoutumiset kuten vuosien 1863-1864 Shimonosekin taistelussa ja tulitettaessa Kagoshimaa. Tulos esti 110 naulan tykkien laajemman käyttöönottamisen.
Joutsenon vastaanottokeskus Joutsenon vastaanottokeskus on Maahanmuuttoviraston alainen vastaanottokeskus Lappeenrannassa. Se toimii Konnunsuolla entisen Konnunsuon vankilan tiloissa runsaan 10 kilometrin päässä Joutsenon kirkonkylästä ja runsaan 20 kilometrin päässä Lappeenrannan keskustasta.
Joutseno Joutsenon pitäjä perustettiin vuonna 1639 Taipalsaaresta erottamalla. Myöhemmin siihen liitettiin vielä alueita Lappeen, Jääsken ja Ruokolahden pitäjistä. Kunta Joutsenosta tuli vuonna 1870 ja kaupungiksi se muuttui vuoden 2005 alussa.
Joutseno Joutsenon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Josef Stenbäckin suunnittelema, vuonna 1921 rakennettu Joutsenon kirkko, Etelä-Karjalan automuseo sekä kotiseutumuseona toimiva Joutsenon pitäjäntupa. Kaupungissa ja sen tiloissa on useita kuvanveistäjä ja taidemaalari Reino Puustisen teoksia kuten vuoden 1972 myrskystä muistuttava myrskypatsas pääkirjaston vieressä ja Sana Mobilitas -patsas terveyskeskuksen puistossa. 2000-luvulla kaupunki sai lahjoituksena Aino ja Tuomas von Boehmin taidekokoelman, joka sisältää kymmeniä teoksia.
Tasoitusjärjestelmä (golf) Esimerkkikortista nähdään, miten yhdeksän reiän jälkeen on laskettu tulos yhteen sekä ensimmäiseltä yhdeksältä (Out) että jälkimmäiseltä yhdeksältä (In) reiältä. Lopussa koko tulos lasketaan yhteen ja siitä vähennetään pelitasoitus, jolloin saadaan kokonaistulos.
Lea Joutseno Ensimmäisen avioliittoon johtaneen rakkautensa Lea Joutseno kohtasi työpaikallaan. Hän avioitui Suomi-Filmin toimistopäällikkö Jaakko Huttusen kanssa vuonna 1937. Huttunen kuoli runsaat puoli vuotta häiden jälkeen. Joutsenon toinen puoliso oli Keijo Pikkumäki, jonka kanssa hän avioitui 1946. Pariskunta asui Vaasassa. Myös tämä liitto päättyi lyhyeen, kun Pikkumäki kuoli tapaturmaisesti samana vuonna. Lea Joutseno koukkasi Ruotsin kautta takaisin Helsinkiin. Vuonna 1956 hän avioitui rakennusmestari Torsten Adolf Ingon kanssa.
Joutseno (taajama) Joutseno on Lappeenrannan kaupungin taajama ja entisen Joutsenon kaupungin hallinnollinen keskus ja kirkonkylä. Taajama sijaitsee Saimaan rannalla ja Salpausselän harjalla noin 20 kilometriä Lappeenrannan keskustasta itään. Valtatie 6 ja Karjalan rata halkovat taajamaa.
Kultsu FC Vuoden 2014 lopussa Kultsu FC:llä oli yhteensä 80 pelipassillista pelaajaa. Nuorempia joutsenolaisjunioreita pelaa Joutsenon Kullervon jalkapallojaoston alaisuudessa, jolla samana ajankohtana oli 110 pelaajaa.
Lea Joutseno Vuosina 1943–1946 valmistui neljän vauhdikkaan ja yleisöä hyvin vetäneen komedian rypäs; niiden käsikirjoitukset syntyivät Lea Joutsenon, ohjaaja Vaalan ja kirjailija Kersti Bergrothin eli Tetin yhteistyönä. Huhtikuussa 1943 valkokankaille tuli "Neiti Tuittupää", jossa Joutsenolla oli nimiosa. Arvostelijoiden mielestä hänen roolisuorituksestaan elämälleen suuntaa hakevana Anna Tipuli Pusuna puuttui aiemmista elokuvista tuttu pirteys. Seuraavana syksynä sai ensi-iltansa "Tositarkoituksella", jossa Joutseno oli ensi kerran mukana myös käsikirjoittajana. Hän näytteli Anjaa, ministerin tytärtä, joka lähtee maatalouspalvelukseen. Komedia syntyy ajalle tuttuun tapaan roolihahmojen sijoittamisesta näille mahdollisimman outoon ympäristöön. Elokuvan vastaanotto oli nuivahko, eräät pitivät sitä jopa talkooaatteen halventamisena. Kriitikot antoivat Joutsenon roolisuorituksesta kuitenkin kiitettävän arvion.
Joutsenon Kataja Kataja on Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseura. Sen perustivat nimellä Työväen Voimistelu- ja Urheiluseura Kataja maltillisemmat sosialistit, jotka kokivat Joutsenon vanhimman urheiluseuran, vuonna 1909 perustetun Joutsenon Yrityksen äärivasemmistolaiseksi leimattuun Honkalahden työväenyhdistykseen kytkeytyneen toiminnan liian radikaaliksi. Yritys lakkautettiinkin vuonna 1930 kommunistilakien perusteella, ja Katajasta tuli merkittävä työläisurheiluseura. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1929–1931 oli Väinö Muuri. Toinen aikalaisseura oli vuonna 1914 perustettu Joutsenon Kullervo, joka kuului Suomen Voimistelu- ja Urheiluliittoon.
Joutseno (taajama) Lappeenrannan kaupunginosajaossa taajamasta käytetään nimeä Joutsenon keskustataajama. Se jakautuu kahdeksaan asemakaavoitettuun kaupunginosaan:Kaupungin väestötilastoissa taajama kuuluu Joutsenon keskustan tilastoalueeseen, jolla on 6 820 asukasta (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskus käyttää taajamasta nimeä Joutsenon kirkonkylä. Tilastokeskuksen mukaan taajaman väkiluku on 7 034, maapinta-ala 15,8 neliökilometriä ja väestötiheys 445,2 (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskuksen määritelmän mukainen taajama ulottuu myös edellä mainittujen asemakaavoitettujen kaupunginosien ulkopuolelle länteen Haukilahden ja etelään Karjalaisenkylän ja Eiskolan kylien suuntaan.
Viljo Suhonen Viljo Suhonen (1. syyskuuta 1916 Kotka – 18. heinäkuuta 1946 Joutseno) oli suomalainen nyrkkeilijä lempiniemltään "Tykki-Ville", jonka uran parhaat vuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle.
Valentin Vaala Suomi-Filmi tuotti vuosina 1941–1946 viisi komediaa, joiden yhdistävinä tekijöinä olivat Vaala, näyttelijä-käsikirjoittaja Lea Joutseno sekä kirjailija Kersti Bergroth. Nämä elokuvat ovat "Morsian yllättää" (1941), "Tositarkoituksella" (1943), "Dynamiittityttö" (1944), "Vuokrasulhanen" (1945) ja "Viikon tyttö" (1946). Elokuvien päänaisnäyttelijänä on Joutseno, joka esittää sanavalmista modernia tahtonaista. Käsikirjoittajana toimi Vaalan ja Joutsenon lisäksi Bergroth, joka osallistui useamman niistä käsikirjoittamiseen käyttäen nimimerkkiään "Tet". Aikanaan "Viikon tyttö" -elokuva täytti yleisön toiveen, kun Joutseno ja Tauno Palo nähtiin ensimmäistä kertaa tähtiparina.
Joutsenon Taidekesä Joutsenon Taidekesä on Kaakkois-Suomen laajin yhtenäinen kulttuurin ja taiteen eri alojen koulutustapahtuma, joka kestää kesäkuusta elokuuhun. Sen käytännön järjestelyistä vastaa Joutsenon opisto. Kursseja järjestetään lähes kaikilla taiteen eri osa-alueilla. Erityisen painoarvon ovat kuitenkin saaneet musiikki ja kuvataiteet.
Joutseno (täsmennyssivu) Joutseno tarkoittaa seuraavia asioita:
Joutseno Luokat 1–9: Joutsenon koulu
Joutseno Kaupungin tunnuslause oli ”Tee se Joutsenossa – Saimaan kaupungissa”.
Joutsenon kirkko Joutsenon kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema vuonna 1921 rakennettu kirkko Joutsenossa. Kirkko on korjattu vuonna 1965 ja toisen kerran 1996. Istumapaikkoja kirkossa on 600. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja on rakennettu betonista. 26-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat. Kirkko vihittiin alkujaan Johanneksen kirkoksi.
Warhammer 40,000 Peli etenee pelaajien siirtäessä vuorotellen koko armeijaansa. Käytännössä toinen pelaaja joutuu odottamaan viidestä kahteenkymmeneen minuuttia toisen pelaajan siirtäessä miniatyyrejaan ja heitellessä noppia, joilla kuvataan taistelun kulkua. Pelivuorossa oleva pelaaja päättää ensin, mitkä hänen joukoistaan liikkuvat ja siirtää miniatyyrit. Tämän jälkeen hän päättää, mitkä joukoista ampuvat mitäkin vastustajan joukkoa ja tulos selvitetään mittanauhan ja noppien avulla. Lopuksi lähellä vastustajaa olevat joukot voivat rynnäköidä näiden kimppuun lähitaisteluun. Näiden vaiheiden jälkeen pelivuoro vaihtuu. Tavallinen vuorojen määrä on 5–7 vuoroa, joka vaihtelee pelattavan tehtävän mukaan.
Joutsenon Kullervo (jalkapallo) Kultsun kotikenttä on Joutsenon Ravikankaalla sijaitseva Joutsenon urheilukeskuksen keskuskenttä, jonka yleisöennätys on lähteestä riippuen 2 026 tai 2 121 katsojaa vuoden 1984 II divisioonan paikallisottelusta Lauritsalan Työväen Palloilijoita vastaan. Kentän itäpuolelle tammikuussa 2009 valmistuneen Joutsenohallin ulkoseinustalla on uusi 500-paikkainen katettu katsomo.
Joutseno Joutsenosta on matkaa Helsinkiin 250 kilometriä ja Pietariin 260 kilometriä.
Oman pääoman tuottoaste ROE lasketaan jakamalla yrityksen tulos sen taseessa näkyvällä omalla pääomalla.formula_1Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Tulos-lukuna käytetään 12 kuukauden tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta. Oman pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden lopun oman pääoman keskiarvoa. Omaan pääomaan luetaan paitsi taseen oma pääoma, myös vähemmistöosuus ja tilinpäätössiirtojen kertymä verovelalla vähennettynä.
Myrsky (veistos) Myrsky on Reino Puustisen luoma veistos, joka sijaitsee Joutsenon kaupunginkirjaston vieressä. Veistos esittää kolmea myrskypilveä pakoon juoksevaa hevosta, muistona vuonna 1972 Joutsenoa rajusti koetelleesta myrskystä. Teräksinen patsas sijaitsee Joutsenon keskustan toria vastapäätä, kaupunginkirjaston edessä kaupungin pääkadun Keskuskadun varrella. Patsas restauroitiin vuonna 2007.
Joutseno-Pulp Joutseno Pulpin edeltäjä "Osakeyhtiö Pulp" perustettiin 1908, ja toukokuussa 1909 Joutsenossa käynnistynyt yhtiön selluloosatehdas tuotti noin 6000 tonnia valkaisematonta sulfaattiselluloosaa vuodessa. Selluoloosatehtaan ympärille rakennettiin myös työntekijöiden asuntoja, ja aluetta kutsuttiin Pulpin kyläksi. Osakeyhtiö Pulp siirtyi vuonna 1918 Kaukas Oy:n hallintaan ja jatkoi toimintaansa Kaukaksen yhteydessä.
Joutsenon rautatieasema Joutsenon ratapiha uusittiin vuonna 2002, jolloin asemalle rakennettiin uusi matkustajalaituri sekä alikulkutunneli. Nykyisin kaikki Helsingin ja Joensuun välillä kulkevat junat muutamaa Pendolinoa lukuun ottamatta pysähtyvät Joutsenossa. Lipunmyynti lakkautettiin vuonna 2003. Kaksi myöhäistä InterCity-junaa Helsinkiin pysähtyy raiteella 2, kaikki muut raiteella 1.
Joutsenon Opisto Joutsenon opisto tarjoaa avoimen yliopiston opetusta (psykologia, kasvastustiede, erityispedagogiikka, terveyden edistäminen, yhteiskuntatieteet ja filosofia, englanti ja japani), maahanmuuttajakoulutusta, vuoden mittaisia yleissivistäviä linjoja (lääkislinja, välivuosilinja, pelilinja, kuvataidelinja) sekä taideopetusta. Opistolla on myös puoli vuotta kestäviä opintoja (mm. sarjakuvalinja, korean linja). Kesäisin opisto järjestää Joutsenon Taidekesän.
Joutsenon rautatieasema Aseman länsipuolelta erkanee raide Metsä-Botnian Joutsenon-tehtaalle.
Tapio Vartiovaara Vartiovaara suoritti asevelvollisuutensa 1928-1929, talvisodassa reservin vänrikki Vartiovaara palveli JR 28:ssa, joka muuttui JR 19:ksi tammikuussa 1940. Hän osallistui rykmentin 1. konekiväärikomppaniassa Taipaleenjoen Terenttilän kylän Mustaojan taisteluihin. Ampumahautaa vihollisista puhdistanut Vartiovaara haavoittui 19. helmikuuta 1940 ja kuoli seuraavana päivänä Rauhan sotasairaalassa Joutsenossa.
Aleksanteri III (Skotlanti) Aleksanteri III (1241–1286, vanhalla gaelin kielellä "Alaxandair mac Alaxandair") oli Skotlannin keskiaikainen kuningas. Hän nousi valtaan seitsemänvuotiaana 1249, isänsä Aleksanteri II:n kuoltua.
Seleukos I Nikator Aleksanteri Suuri kuoli Babylonissa 10. kesäkuuta 323 eaa. ilman seuraajaa. Hänen upseereistaan Perdikkas nousi hallitsijaksi, samalla kun uudeksi kuninkaaksi valittiin Aleksanterin vähäjärkinen velipuoli Arridaios, hallitsijanimeltään Filippos III. Pian myös Aleksanterin syntymätön lapsi nimitettiin isänsä seuraajaksi. Aleksanterin upseerit jakoivat valtakunnan keskenään. Arrianos mainitsee Seleukoksen yhtenä Perdikkaan tukijana Aleksanterin kuoleman jälkeisten vaiheiden aikana. Perdikkasta tuki myös joukko merkittäviä miehiä, kuten Ptolemaios, Leonnatos, Lysimahos, Peithon ja Eumenes. Seleukos nimitettiin toveriratsuväen eli "hetairoin" komentajaksi, todellisuudessa hän oli Perdikkaan tärkein upseeri. Perdikkaan valta riippui kuitenkin siitä, pystyisikö hän pitämään Aleksanterin valtavan kuningaskunnan koossa ja saisiko hän satraapit tottelemaan kuninkaita eli itseään.
Perdikkas III Perdikkas III oli Makedonian kuningas vuosina 364–359 eaa. veljensä Aleksanteri II:n jälkeen. Perdikkas oli Amyntas III ja Eurydiken poika. Kun Aloroksen Ptolemaios murhasi Aleksanterin Perdikkas oli vielä alaikäinen ja Ptolemaios hallitsi hänen sijaansa. Lopulta Perdikkas murhasi Ptolemaioksen ja otti vallan omiin käsiinsä.
Aleksanteri II (Skotlanti) Marie synnytti kruununperijän Aleksanteri III:n. Aleksanteri ja lankonsa Henrik III taistelivat raja-alueiden hallinnasta useaan otteeseen. Muutoin Aleksanteri keskittyi Skotlannin vallan lujittamiseen läntisillä saarilla, missä Norjalla oli edelleen vahva asema.
Makedonian valtakunta Aleksanterin kuoltua hänen vahvimmat sotapäällikkönsä eli niin kutsutut diadokit jakoivat vallan keskenään. He hallitsivat rikkaimpia satraappikuntia, johtivat vahvimpia sotajoukkoja ja aloittivat diadokkisodiksi kutsutun pitkäkestoisen taistelun valtakunnan johtajuudesta. Ne makedonialaiset, jotka halusivat säilyttää vallan Argeadien hallitsijasuvulla, valitsivat vuonna 323 eaa. kuninkaaksi Aleksanteri Suuren vajaamielisen velipuolen Filippos III Arrhidaioksen. Valtaa tavoitteli myös vasta isänsä kuoleman jälkeen syntynyt Aleksanteri Suuren ja Roksanen poika Aleksanteri IV Aigos. Samalla Aleksanteri Suuren äiti Olympias yritti saada valtaa.
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri III nousi valtaistuimelle 1881, kun hänen isänsä murhattiin. Hän peruutti isänsä valmisteleman itsevaltiaan valtaa rajoittavan perustuslain ja ilmoitti, ettei aikonut rajoittaa valtaansa. Nationalistien mukaan löyhä kuri ja vapaamielisyys johtivat hajanaisuuteen ja vähemmistökansojen omavaltaisuuteen. Aleksanteri II:n vapaamieliset uudistukset taas olivat johtaneet vallankumoukselliseen toimintaan ja hänen surmaansa. Keisarin murhasta järkyttynyt kansa suhtautuikin aluksi myönteisesti kurinpalautukseen. Entinen keisarin kanslian III osasto järjestettiin ohranaksi. Maalaisia tulivat valvomaan aatelistosta valitut poliisiviranomaiset, maapäälliköt. Zemstvojen valtaa vähennettiin ja talonpoikien edustusta niissä. Vallankumousliike saatiin kukistettua puoleksitoista vuosikymmeneksi.
Aleksanteri III (paavi) Maaliskuussa 1179 Aleksanteri järjesti kolmannen lateraalikonsiilin (Yhdestoista ekumeeninen kirkolliskokous). Sen päätöksiin lukeutuu monia paavin ehdotuksia kirkon tilanteen parantamiseksi. Yksi päätöksistä on nykyäänkin voimassa oleva sääntö, jonka mukaan paavin valintaan tarvitaan kaksi kolmasosaa äänistä. Kolmas lateraanikonsiili oli Aleksanterin vallan lakipiste. Kuitenkin pian kirkolliskokouksen jälkeen Rooman tasavalta pakotti Aleksanterin pakenemaan kaupungista lopullisesti, ja 29. syyskuuta 1179 eräät aateliset valitsivat vastapaavi Innocentius III:n. Käyttämällä rahaa viisaasti Aleksanterin onnistui kuitenkin saamaan Innocentius valtaansa niin, että tämä syrjäytettiin tammikuussa 1180. Vuonna 1181 hän julisti Skotlannin kuninkaan Vilhelm I:n pannaan ja Skotlannin interdiktiin. Aleksanteri III kuoli Civita Castellanassa 30. elokuuta 1181.
Filippos III Filippos oli ilmeisesti mielisairas, mutta armeija valitsi hänet kuitenkin kuninkaaksi Aleksanteri Suuren kuoltua vuonna 323 eaa. Vuotta myöhemmin Aleksanterin vastasyntyneestä pojasta Aleksanteri IV:stä tehtiin myös kuningas. Kummatkin kuninkaat olivat virallisena hallitsijana vallassa. Olympias murhaututti Filippoksen vuonna 317 eaa.
Aleksanteri III (Skotlanti) Aleksanteri kuoli tapaturmaisesti vuonna 1286 pudottuaan hevosen selästä Fifessä, lähellä Edinburghia. Koska kaikki Aleksanterin kolme lasta olivat kuolleet jo aiemmin, hänen seuraajakseen nousi Margaret, hänen tyttärentyttärensä. Margaret ei kuitenkaan koskaan tullut Norjasta Skotlantiin, joten maa joutui sijaishallitsijoiden käsiin.
Venäjän historia Vallankumoukselliset murhasivat Aleksanteri II:n kotitekoisella pommilla 1. maaliskuuta 1881. Valtaan astui hänen poikansa Aleksanteri III (hallitsi 1881–1894), joka jatkoi hallinnon otteen tiukentamista järjestämällä poliisin Ohranaksi, joka asetettiin sisäministeriön alaisuuteen ja sille annettiin erikoisvaltuudet. Yrityksessä pelastaa Venäjä modernismilta, Aleksanteri III pani toimeen uskonnollisen sensuurin, vainosi vähemmistöuskontoja ja -kansoja, aloitti juutalaisten vainot ja pienensi yliopistojen määräysvaltaa. Puolalaiset, suomalaiset, latvialaiset, liettualaiset ja ukrainalaiset reagoivat yhtenäistämispyrkimyksiin kiihtyvällä nationalismilla ja monet juutalaiset liittyivät radikaaleihin liikkeisiin.
Taksila Dareios I liitti Taksila Persian valtakuntaan, mutta Persian valta ei ilmeisesti kestänyt kauan. Aleksanteri Suuri valtasi alueen vuonna 326 eaa. Taksilan kuningas Ambhi (Ofhis kreikkalaisissa lähteissä), jota kutsuttiin myös nimellä Taksiles, oli kutsunut Aleksanterin maahansa vuonna 329 eaa. Hän halusi Aleksanterin apua Poros-nimistä ruhtinasta vastaan. Aleksanteri löikin Poroksen Hydaspesjoen taistelussa. Aleksanteri solmi tämän jälkeen liiton Poroksen kanssa ja pakotti Ambhin ja Poroksen sopimaan riitansa. Lähtiessään alueelta Aleksanteri jätti sinne varuskunnan ja erään Filippoksen satraapiksi. Filippos murhattiin vuonna 325 eaa. ja Aleksanteri lähetti Eudamoksen tämän seuraajaksi. Aleksanterin kuoltua makedonialainen varuskunta nousi kapinaan ja marssi Babylonia kohti, mutta heidät kukistettiin. Vuonna 316 eaa. Chandragupta saattoi vallata alueen itselleen. Ašoka toimi Taksilan hallitsijana ennen kuin hän seurasi isäänsä Bindusaraa.
Aleksanteri III (Skotlanti) Täysi-ikäiseksi tultuaan Aleksanteri jatkoi isänsä aloittamaa Skotlannin vallan vakiinnuttamista Ulko-Hebrideillä ja muilla läntisillä saarilla. Hän torjui menestyksekkääsi norjalaisten hyökkäyksiä. Hänelle kehittyi hyvät välit lankonsa, Englannin kuninkaan Edvard I:n kanssa.
Makedonian valtakunta Filippoksen kuoltua kuninkaaksi nousi tämän poika Aleksanteri Suuri, joka toimi kuninkaana 336–323 eaa. Hän teki Makedoniasta maailmanvallan, jossa vallitsi hellenistinen kulttuuri.
Aleksanteri varmisti ensin valtansa Kreikassa varmistamalla armeijansa ja liittolaistensa tuen. Theban kapinoidessa hän kukisti kapinan julmasti ja tuhosi kaupungin. Makedonian johtoon, käskynhaltijaksi poissaolonsa ajaksi, Aleksanteri asetti Antipatroksen.
Illyria 300-luvulla eaa. Illyrian valtaa kasvatti kuningas Bardhyllus. Vuonna 359 eaa. Makedonian kuningas Perdikkas III kuoli taistelussa illyrialaisia vastaan. Vuonna 358 eaa. Makedonian Filippos II kukisti illyrialaiset. Aleksanteri Suuri löi illyrialaiset toistamiseen vuonna 335 eaa. Aleksanterin Persian sotaretkellä oli mukana illyrialaisia joukkoja. Aleksanterin kuoleman jälkeen Illyria riistäytyi Makedonian vallasta.
Langinkoski Aleksanteri III vieraili Langinkoskella ensimmäisen kerran vuonna 1880 ollessaan kruununprinssinä. Vieraillessaan toisen kerran Langinkoskella hän ilmoitti haluavansa pienen kalamajan kosken rannalle. Majan rakentaminen aloitettiin kesällä 1888, ja se vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Rakennuksen suunnitteli Magnus Schjerfbeck ja sisustuksen Johan Jacob Ahrenberg. Aleksanteri III vietti kalastusmajalla aikaa useana kesänä. Vuonna 1894 valtaan astunut keisari Nikolai II vieraili Langinkoskella vain kerran, syksyllä 1906, ja viipyi paikalla vain pari tuntia.
Ensimmäinen sortokausi Aleksanteri III oli allekirjoittanut Suomen autonomisen aseman takaavan hallitsijan­vakuutuksen. Sortokautta edeltäneet ensimmäiset sortotoimenpiteet tapahtuivat Aleksanteri III:n hallitsijakaudella, jolloin Suomen postilaitos määrättiin Venäjän postilaitoksen alaiseksi. Hänen hallitsijakautensa aikana taantumukselliset voimat pääsivät Venäjällä valta-asemaan ja liberaalit joutuivat sivuun.
Ptolemaios IX Ennen kuolemaansa Ptolemaios VIII toivoi, että Kleopatra III hallitsisi yhdessä jonkun heidän poikansa kanssa. Kleopatra III olisi halunnut valita Ptolemaios X Aleksanterin, mutta joutui etupäässä aleksandrialaisten painostuksesta valitsemaan Ptolemaioksen hallitsijakumppanikseen. Ptolemaios IX nai siskonsa Kleopatra IV:n, mutta Kleopatra III pakotti heidät eroamaan ja järjesti uuden avioliiton Ptolemaioksen ja tämän nuoremman siskon Kleopatra Selene I:n kanssa.
Dareios III Syksyllä 336 Aleksanteri Suuri nousi hallitsijaksi Makedoniassa. Persian valloitusta oli suunnitellut jo Aleksanterin isä Filippos II, mutta hänet murhattiin ennen suunnitelmiensa toteuttamista. Filippos oli kuitenkin kerennyt toteuttamaan armeijassaan merkittäviä uudistuksia, jotka vaikuttivat hänen poikansa Aleksanterin kaudella. Makedonialaiseen armeijaan kuului uutena elementtinä hyvin koulutettu jalkaväki, jonka aseina olivat aikaisempia kreikkalaisia malleja pidemmät keihäät. Aleksanteri jatkoi isänsä suunnitelmia ja hän hyökkäsi Persian hallitsemaan Vähä-Aasiaan vuonna 334 eaa. Alueen persialaiset puolustajat olivat hajanaisia ja vastassaan Aleksanterilla oli vain pieni persialaisarmeija, jonka hän voitti Granikosjoen taistelussa. Dareios ei ollut halunnut luovuttaa joukkoja persialaisille sotilaskomentajille, joita hän piti uhkana omalle vallalleen. Sen sijaan hän päätti kohdata Aleksanterin itse ja alkoi vuosina 334–333 eaa. koota nopeasti omaa armeijaansa. Rodoslaisesta sotilaskomentaja Menmonista tehtiin laivaston päällikkö ja hänen sotaretkensä mereltä käsin makedonialaisia vastaan oli aluksi menestyksekäs, mutta menestys päättyi Menmonin ennenaikaiseen kuolemaan. Mantereella Dareios oli johtanut armeijansa onnistuneesti Taurusvuorten läpi makedonialaisten selustaan lokakuussa vuonna 333. Issoksen tasangolla käydyssä taistelussa persialaiset kärsivät tappion makedonialaisille. Dareios oli paennut taistelukentältä, mutta hänen perheensä oli jäänyt makedonialaisten vangiksi. Vankien takia Dareios ei ryhtynyt vastahyökkäykseen, kun Aleksanteri kukisti persialaisten liittolaisia etelässä. Sen sijaan hän pyri neuvottelemaan makedonialaisten kanssa tarjoten näille suuria maa-alueita ja lunnaita perheestään. Aleksanterin alainen Parmenion neuvoi häntä hyväksymään Dareioksen tarjouksen, mutta Aleksanteri vaati Dareiosta tunnustamaan oman yliherruutensa. Kun Dareios ei tähän suostunut, vaihtoehdoksi jäi vain sodan jatkaminen.
Venäjän keisarikunta Vallankumoukselliset murhasivat Aleksanteri II:n kotitekoisella pommilla 13. maaliskuuta 1881. Valtaan astui hänen poikansa Aleksanteri III, joka jatkoi hallinnon otteen tiukentamista järjestämällä poliisin Ohranaksi, joka asetettiin sisäministeriön alaisuuteen ja jolle annettiin erikoisvaltuudet. Sisäministeri kreivi Dmitri Tolstoi pani toimeen maakapteenin virat, joihin asetetut ylimykset valvoivat maakuntia ja zemstvan ja duumien valtuuksia pienennettiin. Yrityksessä pelastaa Venäjä modernismilta, Aleksanteri III pani toimeen uskonnollisen sensuurin, vainosi vähemmistöuskontoja ja -kansoja, aloitti juutalaisten vainot ja pienensi yliopistojen määräysvaltaa. Puolalaiset, suomalaiset, latvialaiset, liettualaiset ja ukrainalaiset reagoivat yhtenäistämispyrkimyksiin kiihtyvällä nationalismilla ja monet juutalaiset liittyivät radikaaleihin liikkeisiin. Salaseurat ja poliittiset liikkeet jatkoivat kasvuaan huolimatta valtion yrityksestä tukahduttaa niitä.
Ptolemaiosten hallitsijasuku Kleopatra III syrjäytti poikansa vuonna 107 eaa. ja otti uudeksi kanssahallitsijakseen nuoremman poikansa Ptolemaios X Aleksanterin. Ptolemaios IX syrjäytti veljensä vuonna 88 eaa. ja hallitsi vuoteen 81 eaa. Hänen kuoltuaan valtakunnan hallitsijaksi nousi Ptolemaios IX:n tytär Berenike III, josta tuli Egyptin ensimmäinen naishallitsija yli tuhanteen vuoteen. Vuonna 80 eaa. Berenike pakotettiin naimisiin velipuolensa Ptolemaios X:n pojan Ptolemaios XI Aleksanteri II:n kanssa. Aleksandrialainen väkijoukko tappoi Ptolemaios XI:n sen jälkeen kun hän murhasi äitinsä.
Tyroksen piiritys Lyötyään Persian kuninkaan Dareios III Aleksanteri Suuri valtasi Foinikian, mutta Tyros, joka oli eräs mahtavimmista foinikialaisista kaupungeista, ei antautunut ilman taistelua.
Gaugamelan taistelu Aleksanteri Suuri oli hyökännyt Persian mahtavaa valtakuntaa vastaan vuonna 334 eaa. Lyötyään persialaisten maakuntien satraapit Granikosjoen taistelussa hän sai valloitettua koko Vähän-Aasian. Persian suurkuningas Dareios III kokosi tällä välin armeijan, jolla hän aikoi kukistaa hyökkääjät. Aleksanteri kukisti kuitenkin Darioksen joukot Issoksen taistelussa vuonna 333 eaa. Taistelu käytiin alueella, jonka toisella sivustalla oli meri ja toisella vuoristo. Persialaisten oli tällaisessa maastossa vaikea saada mitään etua ratsuväestään. Tämän jälkeen Dareios oli paennut Mesopotamiaan ja Aleksanteri oli saanut rauhassa vallata Foinikian ja Egyptin. 
Dareios oli tarjonnut Aleksanterille valtavaa rahalahjaa ja yrittänyt epätoivoisesti varmistaa rauhan. Parmenion, yksi Aleksanterin sotapäälliköistä, oli todennut: "Jos olisin Aleksanteri, ottaisin sen vastaan". Aleksanteri oli vastannut: "Niin tekisin minäkin, jos olisin Parmenion".
Muhammad III Muhammad III (), (s. n. 1710 – k. 1790) oli Marokon sulttaani. Alaouiten hallitsijasukuun kuuluva Muhammad III oli ensimmäisen kerran sulttaani lyhyen aikaa vuonna 1748. Lokakuussa 1748 Muhammad III:tta seurasi sulttaanina Abdallah, joka oli vallassa 10. marraskuuta 1757 saakka. Tällöin Muhammad III nousi uudelleen Marokon sulttaaniksi. Valtakausi päättyi 9. huhtikuuta 1790, ja sulttaaniksi nousi Yazid.
Antiikin Thessalia Iasonia seurasivat Thessalian tagoksina hänen veljensä Polyfron ja Polydoros, jotka eivät kuitenkaan olleet yhtä kyvykkäitä, ja niin Thessalia menetti poliittisen merkityksensä. Polydoros murhasi veljensä Polyfronin ja nousi ainoaksi tagokseksi. Hänen valtaansa kuvataan julmaksi. Hän surmautti Farsaloksen Polydamaan ja joko surmautti tai ajoi maanpakoon monia muita farsaloslaisia ja larissalaisia. Polydoroksen murhasi puolestaan hänen veljensä tai veljenpoikansa Aleksanteri, joka oli hallitsijana vielä julmempi. Aleuadait ja muu ylimystö vetosivat Makedonian nuoreen Aleksanteri I:een, joka oli juuri seurannut vallassa isäänsä Amyntasta. Aleksanteri hyökkäsi Thessaliaan, kukisti tyrannin ja valtasi Larissan ja Krannonin.
Ariarathes V Ariarathes V nousi Kappadokian valtaistuimelle isänsä kuollessa noin vuonna 163 eaa. Hallituskautensa aikana Ariarathes asetti Sofenen valtaistuimelle oman nukkehallitsijansa Mithrobuzaneen. Commagenen kuningas Ptolemaios yritti vallata Kappadokialle kuuluneen Melitenen mutta hänet lyötiin takaisin. Seleukidikuningas Demetrios I Soter ehdotti avioliittoa Ariaratheen ja oman siskonsa Laodice V:n välille, mutta Ariarathes ei suostunut. Demetrios kannatti vuonna 158 eaa. syttyneessä sisällissodassa Ariaratheen veljeä Orofernes II:a. Noin vuonna 156 eaa. Ariaratheen sisko Stratonike IV meni naimisiin Pergamonin kuninkaan Attalos II:n kanssa. Attaloksen avustuksella Ariarathes pääsi palaamaan Kappadokiaan. Vuonna 152 eaa. Ariarathes yhdessä Attaloksen, Rooman ja Ptolemaios VI:n kanssa kannattivat Aleksanteri I Balaksen yritystä kaapata vallan Demetrios I:ltä. Vuonna 133 Pergamonin kuningas Attalos III kuoli ja testamenttasi kuningaskuntansa Rooman valtakunnalle. Attalos II:n poika Aristonikos nousi kapinaan. Ariarathes V taisteli Aristonikosta vastaan, mutta kaatui taistelussa.
Salmanassar III Salmanassar III nousi valtaan 858 eaa., ja hän valtasi 855 eaa. tärkeän Eufratin ylityspaikan, missä sijaitsi Bit Adinin aramealaiskuningaskunta. Salmanassarin valloituksen jälkeen Bit Adinin pääkaupunkiin Til Barsipiin asetettiin assyrialaishallinto. Turvattuaan Eufratin Salmanassar suuntasi hyökkäyksensä länteen.
Aleksanteri III (täsmennyssivu) Aleksanteri III on ollut useamman kuin yhden hallitsijan nimi:
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri III oli myös innokas baritonitorvensoiton harrastaja.
Kardinaalinepos Neljätoista kardinaalinepokseksi päässeistä nousi myöhemmin vielä ylemmäs paavinistuimelle. Paaviksi valitut kardinaalinepokset olivat Johannes XIX, Benedictus IX, Anastasius IV, Gregorius IX, Aleksanteri IV, Hadrianus V, Gregorius XI, Bonifatius IX, Eugenius IV, Paavali II, Aleksanteri VI, Pius III, Julius II, and Klemens VII. Tämän lisäksi kahdesta kardinaalinepoksesta tuli pyhimys: Charles Borromeo ja Sant'Anselmo da Baggio.
Pius III Kardinaali Piccolomini itse nousi paavi Pius III:ksi sekavissa oloissa Aleksanteri VI:n (1492–1503) kuoltua ja tämän aviottoman pojan Cesare Borgian tultua karkotetuksi Roomasta. Pius III muutti liki ensi töikseen paavillista oikeuslaitosta ja pidätytti Borgian, mutta vain 26 päivää kestäneen hallintokauden jälkeen hän menehtyi jalassaan olleesta paiseesta lähteneeseen verenmyrkytykseen (jota kaikki lähteet eivät pidä puhtaana tapaturmana).
Antiikin Epeiros Peloponnesolaissodan jälkeen molossien valta Epeiroksen alueella kasvoi. Molossit laajensivat alueitaan ja liittivät siihen kilpailevia heimoja. Molossien kuningas Arybbas solmi liiton Makedonian Filippos II:n kanssa, ja Filippos nai Arybbaan tyttären Olympiaan. Seuraavaksi valtaistuimelle nousi Aleksanteri, joka oli Olympiaan veli, ja näin ollen Aleksanteri Suuren eno. Hän sai lähes kaikki Epeiroksen heimot valtansa alle, ja otti ensimmäisenä arvonimen Epeiroksen kuningas. Tämän jälkeen Epeiros kehittyi merkittäväksi tekijäksi kreikkalaisessa politiikassa.
Aleksanteri III (Bysantti) Aleksanteri III (; noin 870 – 6. kesäkuuta 913) oli Bysantin keisari vuosina 912 – 913. Hän oli keisari Basileios I:n poika ja Leo VI:n veli. Aleksanterista oli tehty kanssahallitsija jo Leon hallituskauden aikana, mutta hänellä ei ollut todellisuudessa mitään valtaa. Kun Leo kuoli, oli hänen poikansa Konstantinos VII vielä alaikäinen ja Aleksanterista tuli uusi keisari. Aleksanteri kuoli samalla kun bulgaarit olivat aikeissa hyökätä valtakuntaan. Hän teki Konstantinoksesta perillisensä kuolinvuoteellaan.
Diodotos Tryfon Diodotos Tryfon (k. 138 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hän oli aiemmin armeijan komentajia. Vastustaakseen Demetrios II Nikatoria hän asetti Aleksanteri Balaksen pojan Antiokhos VI:n nukkehallitsijaksi Aleksanterin kuoleman jälkeen. Vuonna 142 eaa. Diodotos kuitenkin syrjäytti lapsen vallasta ja nousi itse valtaistuimelle.
Ramiro III Leónissa puhkesi vuonna 982 sisällissota ja Ramiro III pakeni Astorgaan, missä hän kuoli vuonna 984, tai toisen lähteen mukaan 26. kesäkuuta 985. Valtaan nousi tällöin Bermudo II.
Dmitri Aleksandrovitš Hän oli Aleksanteri Nevskin toiseksi vanhin poika ja nousi kruununperilliseksi vanhemman veljensä Vasilin kuoltua nuorena. Aleksanteri Nevski jätti Dmitrin vastuuseen Novgorodista jo alle kymmenvuotiaana. Aleksanteri Nevskin kuollessa 1263 Dmitri oli edelleen alaikäinen ja novgorodilaiset lähettivät hänet "kotiin kasvamaan". Dmitri palasi 18 vuotta täytettyään ja taisteli vallasta setiään Jaroslav III:a ja Vasili Jaroslavitšia vastaan. Hän sai Vladimirin ja Novgorodin haltuunsa vasta setiensä kuoltua.
Andreas III Kun Andreas III kuoli vuonna 1301 ilman jälkeläisiä, Unkaria siihen asti hallinnut Árpádin suku sammui. Valtaan nousi pitkien valtataisteluiden jälkeen lopulta Anjou-suvun Kaarle Robert.
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri syntyi vuonna 1845 keisari Aleksanteri II:n ja keisarinna Maria Aleksandrovnan (Hessen-Darmstadtin prinsessa Marie) toisena poikana. Aleksanteri III ei ollut kruununperijä ensimmäisen 20 ikävuotensa aikana. Kun hänen vanhempi veljensä Nikolai kuoli 1865, hän alkoi opiskella lakia ja poliittista filosofiaa. Hänen opettajanaan toimi pääasiassa Konstantin Pobedonostsev, Pyhän synodin prokuraattori, joka oli yksinvaltiuden vannoutunut tukija.
Pietari (kaupunki) Aleksanteri I:n yllättävä kuolema Taganrogin kaupungissa joulukuussa 1825 aiheutti poliittisen kaaoksen. Aleksanterin veli Konstantin, joka oli perimysjärjestyksessä seuraavana, kieltäytyi kruunusta, ja valtaan nousi hänen sijastaan Aleksanterin toinen veli Nikolai. Joukko liberaaleja nuoria armeijan upseereita ei hyväksynyt Nikolaita keisariksi, ja he toivoivat, että Konstantin olisi allekirjoittanut Venäjälle perustuslain. Kapinaa kutsuttiin dekabristikapinaksi joulukuun venäjänkielisen nimityksen mukaan. Konstantinin kieltäydyttyä kruunusta kapina kukistettiin, ja kapinan johtajat teloitettiin tai karkotettiin Siperiaan.
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri III kuoli 1. marraskuuta (20.10.) 1894 palatsissaan Krimillä, luultavasti vammaan, jonka hän oli saanut junaonnettomuudessa Borkissa ja joka oli kehittynyt munuaissairaudeksi.
Lysimakhos Traakia ei kuitenkaan ollut täysin Makedonian vallassa. Filippos oli aikoinaan kukistanut odrysit, joka oli alueen vahvin heimo. Filippos perusti alueelle makedonialaisia kolonioita. Osa alueesta jäi kuitenkin paikallisten hallitsijoiden vallan alle. Nämä maksoivat yleensä Makedonialle veroa ja lähettivät joukkoja Filippoksen armeijaan. Kun Aleksanteri nousi valtaistuimelle teki hän sotaretken Traakiaan. Hänen retkensä suuntautui kuitenkin maedeja ja triballeja vastaan. Aleksanterin lähdettyä Persian sotaretkelleen Traakian strategoksena toimi aluksi eräs Memnon, ja hänen jälkeensä Zopyrion, joka teki epäonnistuneen sotaretken skyyttejä vastaan vuonna 325 eaa. Huonon makedonialaisen hallinnon ansiosta odrysien kuninkaan Seuthes III:n valta kasvoi.
Tapani III Tapani III oli Unkarin kuningas vuosina 1161–1172. Hän oli kuningas Géza II:n vanhin poika, ja nousi valtaan isänsä kuoltua nuorena. Kuuden viikon kuluttua hän joutui setiensä syrjäyttämäksi, ja maanpakoon Itävaltaan. Vuoden kuluttua hän palasi valtaan. Saadakseen valtaannousulleen Bysantin keisarin tuen, hän suostui antamaan nuoremman veljensä Bélan, Dalmatian ja Kroatian herttuan, kasvatettavaksi Bysantin hovissa. Bysantti vaati myös Dalmatiaa ja Kroatiaa haltuunsa, ja vuoteen 1167 jatkuneessa sodassa Tapani III joutui luovuttamaan nistä osia Bysantille.
Amyntas III Vaimonsa Eurydiken kanssa Amyntas sai kolme poikaa, jotka kaikki hallitsivat Makedonian kuninkaina: Aleksanteri II, Perdikkas III ja Aleksanteri Suuren isä Filippos II.
Demetrios II Nikator Demetrios II Nikator (k. 125 eaa.) oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hän oli Demetrios I Soterin poika. Kun Aleksanteri Balas otti vallan seleukidien valtakunnassa ja Demetrioksen isä, äiti ja vanhempi veli kuolivat, Demetrios pakeni Kreetalle. Vuoden 147 eaa. tienoilla hän palasi Syyriaan ja Egyptin Ptolemaios VI:n tuella nousi isänsä valtaistuimelle. Egyptin kuningas myös lopetti tyttärensä Kleopatra Thean avioliiton Aleksanterin kanssa ja tytär meni naimisiin Demetrioksen kanssa. Aleksanteri pakeni Kilikiaan.
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri III ei ollut yhtä vapaamielinen kuin isänsä. Hän oli venäläisen nationalismin ja ortodoksisuuden tukija. Hän oli ulkomaisia, erityisesti saksalaisia, vaikutteita vastaan, vaikkakin hänen omassa suvussaan oli lähinnä saksalaisia. Preussin–Ranskan sodan aikana hän vastusti julkisesti isäänsä, joka oli Preussin puolella. Turkin sodassa 1877–1878 Aleksanteri komensi hyökkäävän armeijan vasenta sivustaa. Aleksanteri oli pikkutarkka komentaja ja pettynyt kuten muutkin, kun Berliinin konferenssi vei suuren osa Venäjän voitoista.
Ptolemaios IX Noin vuonna 107 eaa. Kleopatra III syrjäytti poikansa ja väitti, että tämä oli aikonut murhata hänet. Ptolemaios pakeni Kyprokselle. Samalla Ptolemaios Aleksanteri palasi Egyptiin hallitsemaan äitinsä kanssa. Kleopatran kuoleman jälkeen - eräiden lähteiden mukaan Ptolemaios Aleksanterin murhattua hänet - aleksandrialaiset syrjäyttivät Ptolemaios Aleksanterin ja Ptolemaios IX sai palata Egyptiin. Ptolemaios IX hallitsi Egyptiä kuolemaansa asti vuonna 80 eaa. Ptolemaioksen jälkeen Egyptiä hallitsi kuukauden ajan hänen tyttärensä Berenike III. Ptolemaios X Aleksanterin poika Ptolemaios XI Aleksanteri II, murhasi kuitenkin pian Bereniken.
Aleksanteri III (Venäjä) Aleksanteri III (10. maaliskuuta 1845 Pietari – 1. marraskuuta 1894 Jalta) oli Venäjän keisari ja Suomen suuriruhtinas vuosina 1881–1894. Keisarina hänet muistetaan etenkin pahamaineisen "ohranan" perustajana. Suomen suuriruhtinaana hänet on perinteisesti nähty historiankirjoituksessa joko sortokausien alullepanijana tai merkityksettömänä ”välivaiheen” hallitsijana; myöhemmin häntä on kuitenkin kuvattu hyvänä hallitsijana ja ”maan isänä”. Hän arvosti suomalaisten lojaaliutta ja Suomen perustuslaillista asemaa ja oli itse asiassa isänsä tavoin Suomelle melko myötämielinen suuriruhtinas. Aleksanteri III oli rauhanomainen hallitsija: Venäjä ei ollut hänen valtakaudellaan osallisena yhdessäkään sodassa.
Vergina Hauta III (Aleksanteri IV:n hauta)
Hauta III on prinssin hauta, jonka oletetaan kuuluneen Aleksanteri IV:lle, Aleksanteri Suuren pojalle. Hauta muistuttaa Filippos II:n hautaa, mutta on sitä pienempi. Hautauurnana toimi hopeinen hydria, jonka kaulaan oli sijoitettu kultainen tammenlehväseppele. Haudassa oli myös aseita ja hautalahjoja sekä kullalla ja norsunluulla koristeltu puinen hautasohva. Sen koristelu esittää Dionysosta, satyyriä ja huilunsoittajaa.
Viktor Emanuel III Viktor Emanuel III oli Umberto I:n ja Savoijin prinsessan Margherita Teresa Giovannan poika. Hän meni naimisiin Montenegron Nikola I Petrović Njegošin tyttären Elena Petrovićin kanssa. Hän nousi valtaan 29. heinäkuuta 1900 isänsä salamurhan jälkeen.
Antiikin Thessalia Vuonna 366 eaa. thebalaiset saivat Persian tuen johtoasemalleen Kreikassa. Pelopidas ja Ismenias menivät Thessaliaan pyytämään tukea hankkeelleen ja tapasivat Ferain Aleksanterin Farsaloksessa. Kun Aleksanteri näki, ettei näillä ollut armeijaa mukanaan, hän vangitsi heidät. Theba hyökkäsi Thessaliaan vapauttaakseen maanmiehensä, mutta ensimmäinen yritys epäonnistui. Sen seurauksena Theban armeijan johtoon nousi Epameinondas. Aleksanteri puolestaan sai jälleen koko Thessalian puolelleen ja valtansa alle. Epameinondaan johtama Theban uusi hyökkäys onnistui, ja vangit vapautettiin, mutta Theba ei kuitenkaan saanut palautettua entistä valtaansa Thessaliassa.
Konstantin III (Skotlanti) Konstantin III ("Causantín mac Cuiléin", 971–997) oli Skotlannin kuningas keskiajalla. Hän oli kuningas Culenin poika ja nousi valtaan surmaamalla edeltäjänsä, pikkuserkkunsa Kenneth II:n. Hän hallitsi vain kaksi vuotta ja sai surmansa taistelussa Rathinveramonissa lähellä Edinburghia.
Makedonian valtakunta Todellinen valta oli aluksi Aleksanterin käskynhaltijaksi määräämällä Antipatroksella, joka määräsi seuraajakseen uskollisen sotapäällikkönsä Polyperkhonin. Antipatroksen kuoltua vuonna 319 eaa. hänen poikansa Kassandros nousi Polyperkhonia vastaan. Hän onnistui karkottamaan Polyperkhonin ja saamaan puolelleen Filippos III:n ja tämän puolison Eurydikeen kannatuksen. Polyperkhon kuitenkin liittoutui Olympiaan kanssa. He syrjäyttivät kuningasparin yhteisvoimin vuonna 317 eaa. ja hallitsivat alaikäisen Aleksanteri IV:n sijaishallitsijoina.
Ptolemaiosten hallitsijasuku Ptolemaios III jätti valtakuntansa pojalleen Ptolemaios IV:lle vuonna 221 eaa. Ptolemaios IV osoittautui heikoksi hallitsijaksi. Hänen aikanaan egyptiläiset kapinoivat ja seleukidien Antiokhos III hyökkäsi Egyptiin. Ptolemaios V oli vasta lapsi kun hän nousi valtaistuimelle vuonna 204 eaa. Antiokhos III ja Makedonian Filippos V liittyivät yhteen Egyptiä vastaan. Filippos valtasi Egyptiltä useita Aigeianmeren saarista sekä osia Traakiasta ja Kaariasta. Antiokhos puolestaan valtasi Syyrian. Ptolemaios V:n aikana valmistettiin niin sanottu Rosettan kivi. Vuonna 180 eaa. Ptolemaios V kuoli ja jätti valtakuntansa nuorelle pojalleen Ptolemaios VI Filometorille.
Lesotho Vuoden 1993 parlamenttivaaleissa BCP sai ylivoimaisen voiton saaden kaikki parlamentin 65 paikkaa ja Ntsu Mokhehle nousi pääministeriksi. Vuonna 1995 Letsie III luovutti vallan isälleen, mutta tämä kuoli onnettomuudessa 1996 ja poika nousi jälleen valtaistuimelle.
Jakobiittikapinat Kun Englannin Jaakko II syrjäytettiin, valtaan nousi hänen tyttärensä Maria II yhdessä hollantilaissyntyisen puolisonsa Vilhelm III Oranialaisen kanssa.
Farnabazos Farnabazoksen tarkkaa syntymävuotta ei tiedetä. Hänen isänsä Artabazos kapinoi Persian kuningas Artakserkses III:a vastaan vuonna 358 eaa., mutta joutui hävittyään maanpakoon Makedoniaan. Farnabazos seurasi isänsä mukana Makedonian pääkaupunkiin Pellaan. Täällä hän varmastikin tapasi kruununprinssi Aleksanterin. Artabazoksen annettiin palata Persiaan vuonna 343. Farnabazoksen lanko Memnon nimitettiin Aigeianmeren laivaston päälliköksi sen jälkeen kun makedonialaiset Aleksanteri Suuren johdolla hyökkäsivät Persiaan vuonna 334. Farnabazos seurasi Memnonin mukana ja hänestä tuli laivaston komentaja sen jälkeen kun Memnon yllättäen kuoli. Samalla kun Aleksanterin joukot valtasivat Vähän-Aasian sisämaan valtasi Farnabazos useita Aigeianmeren saaria, kuten Lesboksen ja Tenedoksen joka sijaitsi ihan Hellespontoksen suistolla. Tämä vaaransi makedonialaisten huoltoyhteydet. Sen jälkeen kun Persian suurkuningas Dareios III hävisi Issoksen taistelun muuttui Farnabazoksen asema tukalammaksi. Kreikkalainen laivasto kukisti Farnabazoksen Kallipoliin edustalla ja Farnabazoksen valtaamat saaret nousivat kapinaan häntä vastaan. Kun Aleksanterin armeija vielä valtasi Foinikian ja alkoi piirittää Tyroksen kaupunkia jättivät Farnabazoksen laivastoon kuuluneet 80 foinikialaista ja 120 kyproslaista laivaa hänet ja palasivat kotikaupunkeihinsa. Jäljelle jääneet laivaston rippeet kukistuivat Khioksen edustalla. Tämän jälkeen Farnabazos jäi vnagiksi, mutta hänen onnistui paeta.
Seleukos II Kallinikos Noin vuotta myöhemmin Seleukos kuoli pudottuaan hevosen selästä. Hänen vanhin poikansa Seleukos III Keraunos nousi valtaan.