mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Vartija Asetuksen mukaan vartijan asussa käytettävät arvomerkit on kiinnitettävä olkapoletteihin. Jotkin vartiointiliikkeet Suomessa käyttävät olkapoleteissaan muitakin vartijan asemaa osoittavia merkkejä. Yleisin merkintätapa lienee olkapoletteihin merkityt pysty- tai vaakaviivat. Kaikki yritykset eivät olkapoletteja käytä, eikä niiden käyttö ole pakollista. Merkinnät ovat yrityskohtaisia, ja ne saattavat osoittaa vartijan tehtävää, arvoa, työnjohdollista oikeutta tai työsuhteen kestoa.
Vartija Vartija ei ole niin sanotussa hallinto-oikeudellisessa virkamiesasemassa. Heitä ei pidetä virkamiehinä siinä merkityksessä kuin mitä yleisesti ottaen virkamiehellä tarkoitetaan, sillä he ovat työsuhteessa. Tästä huolimatta vartijat toimivat rikosoikeudellisella virkavastuulla. Tämä merkitsee sitä, että heihin voidaan soveltaa rikoslain 40 luvun virkarikossäädöksiä. Virkavastuu johtuu siitä, että vartija käyttää tehtäviensä hoitamiseen julkista valtaa. Rikoslaissa olevan lainsäädännön sekä eduskunnan perustuslakivaliokunnan lausuntojen perusteella virkavastuu on selvä.
Nikolai II Ajan kuluessa vartijat muuttuivat myötämielisemmiksi vankejaan kohtaan, jolloin bolševikkihallinto vaihtoi vartijat. Uudet vartijat kuuluivat pahamaineiseen tšekaan. Kuusi heistä oli bulgarialaisia ja unkarilaisia sotavankeja, joita käytettiin likaisimpiin töihin. Robert K. Massien mukaan keisariperhe tiesi kohtalonsa näiden miesten saavuttua. Vartijoiden kylmän asiallinen käytös kertoi varsin selvästi heidän olevan pyöveleitä.
Vartija Vartijoiden tehtävien suorittaminen säästää viranomaisten resursseja. Rikosilmoitinjärjestelmistä aiheutuvien hälytysten vuoksi paikalle menevät vartija säästävät vuositasolla poliisilta 30 henkilötyovuotta.
Sammon vartijat Sammon vartijat on Timo Parvelan 2007–2009 kirjoittama kirjasarja. Kirjat on kustantanut Tammi. Sammon vartijat on fantasiaa, joka jatkaa siitä, mihin Kalevala jäi.
Vartija Vartijan toimenpiteen kohteeksi joutuvalla henkilöllä on oikeus saada tietoonsa mikä toimenpide on kyseessä, ja mihin lainkohtaan toimenpide perustuu. Toimenpiteen kohteelle on ilmaistava toimenpiteen peruste, vaikka sitä ei erikseen tiedusteltaisikaan. Lisäksi vartijan on esitettävä toimenpiteen kohteelle pyynnöstä vartijakortti, jossa on kuva, nimi ja tieto siitä, kuinka kauan vartijaksi hyväksyminen on voimassa. Vartijakortti on esitettävä vain toimenpiteen kohteelle. Jos toimenpiteen kohde pyytää korttia nähtäväkseen selvästi vain kiusanteko- tai painostustarkoituksessa, kortin voi jättää esittämättä. Kortin voi jättää esittämättä myös silloin, kun se on olosuhteiden pakosta mahdotonta. Mikäli vartija laiminlyö vartijakortin esittämisvelvollisuuden, saattaa hän syyllistyä vartioimisliikerikkomukseen.
Abu Salimin vankila Eräässä sellissä vangit hyökkäsivät 28. heinäkuuta 1996 aseistamattoman, ruokaa tuovan vartijan kimppuun. Tätä vartijaa pidettiin erityisen julmana. Hyökkääjillä oli keppejä ja putkia. He ajoivat takaa vartijaa, joka pääsi pakoon. Vangit tappoivat erään lempeämmän vartijan. He saivat tältä avaimet. Nyt vangit aukoivat muita sellejä niin paljon kuin pystyivät.
Pian satoja vankeja oli vapaana vankilan sisällä.
Vartija Vartijaksi hyväksymisen edellytyksiä ovat: Iältään täyttänyt 18, mutta alle 68 vuotta, on suorittanut vaaditut vartijaksi hyväksymistä edellyttävät koulutukset, tunnetaan rehelliseksi ja luotettavaksi, on henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan tehtävään sopiva, on taustaltaan nuhteeton. Lisäksi vartijaksi jo hyväksytystä henkilöstä voidaan tehdä turvallisuusselvitys joko perusmuotoisena tai suppeana riippuen siitä, miten tärkeä vartioitava kohde on. Tähän vaaditaan kuitenkin tarkastettavan suostumus. Turvallisuusselvitys tehdään suppeana ennen vartijaksi hyväksymistä. Rehellisyyttä ja luotettavuutta voi poliisi käytännössä kontrolloida ainoastaan erilaisten rekisterien avulla. Todetut rikokset ja jotkin epäillyt räikeämmät rikkeetkin voivat heikentää hakijan mahdollisuuksia saada vartijakortti.
Vartija Turvatarkastukset perustuvat erillisiin lakeihin. Turvatarkastajat saattavat toimia vartijan tehtävässä, vaikkakaan turvatarkastustehtävien hoitaminen ei edellytä erillistä vartijaksi hyväksymistä. Turvatarkastustehtäviin tuomioistuimessa on oltava poliisin hyväksyntä.
FPS Security Marraskuussa 2006 YouTube-videopalveluun levisi video jossa FPS:n palkkalistoilla oleva vartija pahoinpiteli helsinkiläisellä Kontulan ostoskeskuksella maassa sidottuna makaavaa puolustuskyvytöntä ihmistä potkien tätä selkään. Ohikulkija oli sattumalta nähnyt vartijoiden käyvän humaltuneeseen käsiksi ja päätti kuvata tapahtuman ylikulkusillalta matkapuhelimellaan. Video sai YouTubessa lyhyessä ajassa suuren määrän katsojia. Vartijoiden työnantaja FPS Security jätti tapauksesta tutkintapyynnön poliisille ja kertoi, että tilanne ei olisi vaatinut "kuvatun kaltaisten voimakeinojen käyttöä". Tapauksesta käynnistettiin poliisitutkinta ja se käynnisti laajan keskustelun vartijaväkivallasta. Toinen vartija vapautettiin syytteistä ja toinen todettiin syylliseksi pahoinpitelyyn, mutta käräjäoikeus ei rankaissut häntä, koska vartija ja uhri olivat sopineet asian.
Vanginvartija Vartija vastaanottaa vangit laitokseen ja perehdyttää heidät. Hän neuvoo, valvoo ja ohjaa asunto-osastolla olevia vankeja. Vankilan työntekijöistä vartija on eniten vuorovaikutuksessa vangin kanssa. Vartija kuljettaa vangit laitoksen ulkopuolelle, muun muassa oikeusistuimiin, sairaalaan ja tarvittaessa toimii saattajana poistumisluvalla. Vartija valvoo vangin ja hänen omaistensa tapaamisia. Hän ohjaa ja opastaa vankilaan tulevia viranomaisia, vapaaehtoistyöntekijöitä ja muita yksityisiä henkilöitä sekä huolehtii osaltaan siitä, että vierailun tarkoitus toteutuu.
Veljeni vartija (ooppera) Veljeni vartija on Olli Kortekankaan säveltämä ooppera. Se on kotimainen tilausteos, joka kuvaa vuoden 1918 Suomea ja sisällissodan dramaattisia tapahtumia. "Veljeni vartijan" libreton on kirjoittanut Tuomas Parkkinen.
Vartija Vartijan koulutuksen saa järjestää vain oppilaitos. Erityisen voimankäyttökoulutuksen kaasusumutinta, teleskooppipatukkaa ja ampuma-asetta varten saa järjestää henkilö joka on suorittanut poliisikoulun vartijan voimankäyttökouluttajan kouluttajakoulutuksen sekä on tehtävään hyväksytty.
Vartijat (manga) Vartijat on Heikki Valkaman kirjoittama manga-sarja. Kahdessa ensimmäisessä kirjassa kuvittaja on Elli Puukangas ja kolmannessa Heidi Haataja.Ensimmäinen Vartijat-kirja on vuodelta 2008, toinen 2009 ja kolmas 2011.
Vartija Vartioimisliikkeen vastaava hoitaja (vartioimisliike) voi tietyissä tilanteissa lain sen mahdollistaessa määrittää toimeksiantokohtaisesti tehtävän jossa vartija voi käyttää muuta kuin vartijan asua. Tällainen voi olla esimerkiksi rikoksen paljastamiseen liittyvä toimeksianto.
Vartijat "Vartijat" julkaistiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 2006, kaksikymmentä vuotta alkuperäisteoksen jälkeen. Sen on kustantanut Egmont. Arvostellessaan sarjakuvan "Helsingin Sanomissa" 10.12. Jussi Ahlroth sanoi, että "Vartijat" "aloitti psykologisen realismin aikakauden supersankariperinteestä ponnistavassa angloamerikkalaisessa sarjakuvassa. Se näytti, että sarjakuvalla voi olla romaanilta edellytettävää psykologista mittakaavaa." Internetsivusto Kvaak.fi:n toimittajat Sippo Mentunen ja Vesa Kataisto taas kuvailivat "Vartijoiden" olevan "suurta science fictionia, ja useampi kuin yksi rakkaustarina".
Vartija Vartioimisliikkeen on vuosittain järjestettävä vartijoille voimankäytön kertauskoulutus joka sisältää teorian lisäksi käytännön harjoitteita. Vartioimisliikkeen tulee ylläpitää rekisteriä kertauskoulutuksen suorittaneista henkilöistä. Kouluttajana tulee olla henkilö joka on saanut vartijan voimankäyttökouluttajan kouluttajakoulutuksen poliisiammattikorkeakoulussa.
Vartija Vartijalla on oikeus poistaa henkilö vartioimisalueeltaan, jos poistettava ei noudata alueen omistajan, haltijan tai tämän edustajan antamaa poistumiskehotusta tai jos on ilmeistä ettei poistettavalla ole oikeutta oleskella alueella ja vartija on kehottanut häntä poistumaan. Kysymyksessä on erioikeus, jota ei ole tavallisella kansalaisella.
Vartija Vartijalla on oikeus estää toimialueelleen pääsy siinä tapauksessa että poistamisoikeus täyttyisi mikäli henkilö siirtyisi vartioimisalueelle ja poistamiseen on lainmukainen peruste. Vartijan ei siis tarvitse odottaa henkilön tunkeutumista alueelle jos hänet sieltä joka tapauksessa voitaisiin poistaa.
Vartija Vartija on yksityisen vartioimisliikkeen palveluksessa oleva siviilihenkilö, jonka tehtävänä on suojata omaisuutta tai turvallisuutta yrityksen ja kohteen omistajan tekemän sopimuksen perusteella. Vartijan tehtävät, oikeudet ja velvollisuudet sekä työhön liittyvät lait ja määräykset vaihtelevat eri maissa.
Vartija Vartijalla on salassapitovelvollisuus joka koskee osapuolten (vartioimisliikkeen sekä asiakkaan) välisiä turvallisuusjärjestelyjä, liike- tai ammattisalaisuuksia sekä yksityisyyteen kuuluvia seikkoja. Salassapitovelvollisuus säilyy tehtävän päätyttyä. Salassapitovelvollisuus ei koske viranomaisen tai tuomioistuimen oikeutta saada vartijalta salassa pidettäviä tietoja.
Vartija Kohdehenkilöllä on oikeus saada myös vartioimisliikkeen vastaavan hoitajan yhteystiedot, ja halutessaan hän voi saada vastaavan hoitajan tarkistamaan toimenpiteen laillisuuden. Katsoessaan ettei vartijan suorittama toimenpide ollut lainmukainen, kohdehenkilöllä on oikeus saattaa asia poliisin tutkittavaksi tekemällä rikosilmoitus. Tällöin poliisi tutkii vartijan toiminnan laillisuuden, ja mikäli on aihetta epäillä rikosta, suorittaa myös esitutkinnan ja saattaa asian syyttäjälle syyteharkintaa varten. Kysymyksen vartijan toimenpiteen laillisuudesta ratkaisee viime kädessä tuomioistuin normaalissa rikosoikeudenkäyntimenettelyssä.
Sibyllan kirjat Sibyllan kirjoja säilytettiin Rooman Capitolium-kukkulalla Juppiterin temppelin alapuolella sijainneessa holvissa. Kirjat oli uskottu patriisien vastuulle. Aluksi vartijoita oli kaksi. Noin vuonna 367 eaa. nimitettiin kymmenen vartijaa, viisi patriisia ja viisi plebeijiä; heistä käytettiin nimitystä "decemviri sacris faciundis". Myöhemmin, todennäköisesti Sullan aikana, vartijoiden lukumäärää kasvatettiin viiteentoista, "quindecimviri sacris faciundis". Vartijat olivat yleensä entisiä konsuleita tai preettoreita. Virka oli elinikäinen, ja siinä toimivat oli vapautettu muista julkisista velvollisuuksista.
Sonic Adventure Vuosisatoja sitten muinaiseen Maailmaan luotiin 7 Kaaossmaragdia. Nämä 7 smaragdia yhdessä toivat käyttäjilleen rajoittamattoman voiman, mutta lopulta voima korruptoi, teki käyttäjistään ahneita ja pahoja, eikä kestänyt kauankaan kunnes puhkesi sota siitä, kuka sai käyttää tätä mahtavaa voimaa. Muinainen nokkasiiliheimo (joiden jälkeläinen Knuckles on) loi Master Emeraldin (Mestari Smaragdin), jolla on voima pysäyttää ja neutraloida Kaaossmaragdien voima. Smaragdissa on myös vartijan henki. Sanotaan, että kilpaileva nokkasiiliheimo suututti Vartijan yrittämällä varastaa Kaaossmaragdit ja tuhosivat smaragdien pyhätön siinä samalla. Vartija kiivastui ja tuhosi heidät yhdessä yössä, eikä Vartijaa oltu nähty sen koommin. Vartijan uskottiin olleen nimeltään Chaos (suom. Kaaos), tuhon jumala, josta Kaaossmaragdit ovat saaneet nimensä.
Vartijat "Vartijat" sai sekä sarjakuvateollisuuden että sen ulkopuoliset kriitikot puolelleen. "Time"-lehti ylisti sitä parhaaksi uuden aallon sarjakuvaksi ja antoi sille hyvin positiivisen arvostelun. Vuonna 1988 "Vartijat" sai parhaille tieteiskirjoille myönnettävän Hugo-palkinnon ensimmäisenä sarjakuvana.
Jinni Jinnejä on useita eri tyyppejä, joita kutsutaan myös suvuiksi. Tarinoiden mukaan niitä on mahdollista maagisesti orjuuttaa ja vangita erilaisiin esineisiin. Tuhannen ja yhden yön tarinoissa jinni on suljettu esimerkiksi lamppuun ja sinetöityyn ruukkuun, joka on heitetty mereen. Mutta näin ei tapahdu pelkästään pakolla, vaan jinni voi mennä ruukkuun tai vaikkapa muovipulloon omasta halustaan. Kyseisessä kertomuskokoelmassa henki nousee lampusta, kun sitä hierotaan, tai ruukusta, kun se avataan, ja se joutuu täyttämään vapauttajansa toiveita — lähes poikkeuksetta kolme kappaletta. Jinnit eivät ole enkeleitä eivätkä demoneita. Joissakin tarinoissa heidät esitetään maapallon onnen vartijoiksi.
Vartija (elokuva) "Vartija" sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 7. tammikuuta 1977, jolloin Universal Pictures oli elokuvan levittäjäyhtiönä. Suomessa elokuvaa ei esitetty elokuvateatterissa, mutta se julkaistiin VHS:nä vuonna 1986. "Vartija" tuotti ilmestymisvuonnaan neljä miljoonaa dollaria.
Vartija VAT:n pakolliset osat ovat vartijan työn perusteet, vartijan peruskurssi, vartioimistoiminta turvallisuusalalla, pelastustieto, turvallisuustekniikka ja uhkatilanteiden hallinta. Lisäksi opiskelija opiskelee kaksi valinnaista osaa seuraavista: vastaanottopalvelu, paikallisvartiointi, piirivartiointi ja hälytystehtävät, myymäläturvallisuus, järjestyksenvalvonta, kuljetusturvallisuus, henkilöturvallisuus, yrittäjyys.
G4S Lokakuussa 2010 G4S olivat saattamassa karkotuspäätöksen saanutta Jimmy Mubengania pois Iso-Britanniasta. Kesken lennon Mubenga alkoi huutaa ja vaati karkotuspäätöksensä kumoamista. Tämän seurauksena G4S:n vartijat painoivat Mubengaa kovaa penkkiä vasten. Silminnäkijöiden mukaan Mubenga valitti vartijoille useasti hengitysvaikeuksiaan, mutta vartijat eivät reagoineet tähän mitenkään. Lopulta Mubenga menetti tajuntansa ja lento ohjattiin takaisin kentälle. Mubenga kuoli myöhemmin sairaalassa. Scotland Yardin henkirikosyksikkö tutki tapausta ja kuulusteli kolmea G4S:n vartijaa, mutta ketään ei tuomittu tapauksen johdosta.
Vartija Vartijan on kannettava voimankäyttövälineitä asunsa alla siten, että ne eivät ole muiden havaittavissa. Jos voimankäyttövälineiden kantaminen vartijan asun alla ei ole mahdollista, niin niitä saadaan, ampuma-asetta lukuun ottamatta, kantaa vyöhön kiinnitettävissä umpikoteloissa. Patukka saadaan kuitenkin kantaa siltä osin näkyvissä kuin sen kantaminen asun alla tai umpikotelossa ei sen koon vuoksi ole mahdollista. Ampuma-asetta saa kantaa muiden havaittavissa olevalla tavalla vain, jos tehtävä tai tilanteen vaarallisuus poikkeuksellisesti sitä edellyttää. Jos vartioimistehtävässä käytetään muuta kuin vartijan asua, kaikki voimankäyttövälineet on kannettava asun alla.
Vartija Vartija työskentelee vartioimisliikkeen palveluksessa, ja hänen oikeutensa ovat voimassa vain toimeksiantosopimuksessa määritetyllä alueella tai tietyssä nimetyssä tehtävässä, joskaan lain suoma kiinniotto-oikeus ei pääty vartioimisalueen rajalle ja vartioimisalueen ulkopuolellakin vartija voi käyttää pakkokeinolain mukaista yleistä kiinniotto-oikeutta.
Psykiatri Salassapitovelvollisuus koskee kaikkea sellaista tietoa, joka on saatu ammattia harjoitettaessa, ja se säilyy ammatinharjoittamisen päätyttyäkin. Psykiatri tai psykoterapeutti ei tietyin poikkeuksin saa ilman potilaansa nimenomaista (mielellään kirjallista) lupaa ilmaista sivulliselle mitään potilaalta saamaansa tietoa tai salaisuutta. Merkittävin poikkeus salassapitovelvollisuuteen koskee julkisen sektorin psykiatrisen erikoissairaanhoidon lääkäreitä, jotka eivät enää ole täysin vaitiolovelvollisia: he ovat nykyisin asevelvollisuuslain nojalla velvollisia luovuttamaan kutsuntoja varten puolustusvoimille hoidossaan olleita potilaita koskevat diagnoosi- ja lääkitystiedot jopa ilman potilaan suostumusta. Käytännön tarkoituksena on vähentää asepalveluksen keskeyttäjien määrää. Mikäli kuitenkin potilas hoidattaa psykiatrisia vaivojaan yksityissektorilla, hänen tietonsa pysyvät ainakin toistaiseksi salassa, toisin kuin julkisen sektorin terveydenhuollossa.
Vartija Vartioimisliikkeiden asiakkaiden palvelutarpeiden muuttuessa ovat paikoittain myös vartijan tehtävät muuttuneet "monipalvelutehtäviksi", joihin sisältyy esimerkiksi kiinteistönhuollon tehtäviä. Tällöin vartijalla saattaa olla myös esimerkiksi kiinteistöhuollon peruskoulutus. Vartiointitehtäviin saattaa sisältyä myös erilaisten koneiden ja laitteiden käyttöä ja paikoittain erilaisiin tuotantoprosesseihin osallistumista.
Vartija (lehti) Vartija on perustettu 1888.
Vartija Vartijan tulee suorittaa erityinen voimankäyttökoulutus teleskooppipatukkaa, kaasusumutinta ja ampuma-asetta varten. Koulutuksen saa antaa ja/tai järjestää henkilö, joka on suorittanut poliisikoulun voimankäyttökouluttajan kouluttajakoulutuksen. Vartijan voimankäyttökoulutus on kestoltaan viisi tuntia voimankäyttövälinettä kohden pois lukien ampuma-ase, jonka koulutus kestää 24 tuntia.
Kapo – keskitysleirin vartija Ajan myötä hän kovettuu ankaralle elämälle. Hän myy ruoasta itseään saksalaiselle vartijalle, hän kiintyy toiseen vartijaan Karliin (Gianni Garko). Tuttavuus auttaa häntä nousemaan "kapoksi", vangiksi, joka valvoo muita vankeja. Hän pärjää, kun taas ihanteellinen Sofia menee yhä heikompaan kuntoon.
Vartijat "Vartijat" on Frank Millerin "n" ohella ensimmäisiä "sarjakuvaromaani"-nimikkeellä markkinoituja teoksia. Se on saanut useita Kirby- ja Eisner-palkintoja, ja se on ainoa Hugo-palkinnon (1987) saanut sarjakuvaromaani. Vartijat on myös ainoa sarjakuva, joka on mukana Time-lehden luettelossa ”100 parasta romaania vuodesta 1923 nykyaikaan”.
Vartija (täsmennyssivu) Vartija tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Aladdin ja varkaiden kuningas Varkaiden pääsykokeessa Aladdin peittoaa erään rosvoista, Sa'lukin. Cassim paljastaa Aladdinille, että hän etsii "aarteiden aarretta", Midaksen kättä, joka muuttaa kaiken kullaksi. Mutta Sa'luk onkin elossa ja kantaa kaunaa. Hän kavaltaa suurimman osa rosvoista sulttaanin sotilaille saadakseen Cassimin ja Aladdinin kiinni, mutta he ovatkin lähteneet palatsiin uusiin häihin. Sa'lukin vihjeen avulla valeasuinen Cassim vangitaan. Aladdin pukeutuu isänsä asuun, vapauttaa hänet ja johdattaa vartijat harhaan. Kun huijaus paljastuu, Aladdin ja Cassim pakenevat. Aladdin päättää kuitenkin palata Agrabaan ja Cassim lähtee takaisin piilopaikkaan Jagon kanssa.
Final Fantasy X Voitettuaan Evrae-käärmeen vartijat hyökkäävät Bevelleen ja keskeyttävät Yunan sekä Seymourin seremonian. Yuna yrittää käyttää tilaisuuden hyväksi ja lähettää Seymour Farplanelle, mutta Bevellen vartijat uhkaavat tappaa Yunan ystävät, mitä Yuna ei sitä hyväksy. Kun Seymour saa suudeltua Yunaa, hän käskee vartijoiden tappaa Yunan vartijat, mutta Yuna uhkaa pudottaa itsensä korkealta alas, ellei Seymour päästä heitä menemään. Seymour tekee työtä käskettyä, mutta Yuna pudottautuu kuitenkin. Hän kutsuu lentävän Valefor-aeonin ottamaan hänet kiinni ja pääsee maan kamaralle turvallisesti. Rikku käyttää välähdyspommia, jotta vartijat pääsevät pakoon. Tidus haluaa hoidella Seymourin, mutta Kimahri kiskaisee hänet mukaansa. He menevät Bevellen temppeliin, jossa vartijat huomaavat kiellettyjä machinoita. Yevon oli kieltänyt machinoiden käytön, koska Sinin oletettiin syntyneen machinoiden väärinkäytön vuoksi. Wakka, joka oli aina ollut vahva Yevonin seuraaja, järkyttyi nähdessään tämän ja silloin hänen vihansa al bhedejä kohtaan muuttui, eikä hän katsonut Rikkuakaan pahalla silmällä. He löytävät Yunan rukoilemassa faythille, henkiolennolle, jonka avulla velhot voivat kutsua aeoneja. Seurue jää kuitenkin kiinni ja joutuu oikeudenkäyntiin.
The Legend of Spyro: The Eternal Night Spyro herää ja huomaa, että temppeli on hyökkäyksen kohteena. Taistelun jälkeen Spyro kertoo vartijoille, että Cynder on lähtenyt. Samalla vartijat saavat tietää Spyron unista, joissa hän on nähnyt varjoihin paikan nimeltä Maleforin vuori, tunnettu myös Sielukaivona ("Well of Souls"), ja Kronikoijasta, jota vartijat ovat pitäneet pelkkänä tarinana. Ignitus lähettää Spyron etsimään Kronikoijaa, muut vartijat varoittamaan Mount of Maleforen paikallisia. Itse hän lähtee etsimään Cynderiä ja kertoo Spyrolle odottavansa häntä temppelillä, kunnes Spyro on suorittanut tehtävänsä ja löytänyt unissaan näkemänsä puun ja Kronikoijan.
Vartija Vartijan tehtäviä käytännön tasolla voi olla esimerkiksi:
Kadonneen kirjaston vartijat Kadonneen kirjaston vartijat (engl. "The Guardians of the Lost Library") on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä 28-sivuinen sarjakuvatarina vuodelta 1993. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäisen kerran osana sarjakuvakokoelmaa "Kadonneen kirjaston vartijat ja muita Don Rosan parhaita" vuonna 1995.
Vartijakortti Vartijan on pidettävä "vartijakortti" vartioimistehtävissä aina mukana ja esitettävä se pyydettäessä. Korttia ei tarvitse esittää, ellei pyytävä henkilö ole viranomainen tai toimenpiteen kohde. Koska suuri osa vartijan työtehtävistä kuitenkin käytännössä suoritetaan jokamiehenoikeuksin, ei kortin näyttämättä jättäminen välttämättä estä vartijaa suorittamasta työtehtäväänsä siviiliasuisenakaan, esimerkiksi näpistäjän kiinniotossa.
Pakkokeinot Suomessa Poliisimiehellä on oikeus poliisitutkinnan suorittamiseksi päästä paikkaan tai alueelle, missä tutkinnan kohteena oleva tapahtuma on sattunut, tarkastaa esineitä tai asiakirjoja, joilla voi olla merkitystä tutkinnan suorittamiselle, tehdä tutkinnan suorittamiseksi tarvittavia kokeita sekä ottaa tutkimuksia varten tarvittavia näytteitä (poliisilain 6:4.1). Toimenpiteen edellytyksenä on lisäksi, että sillä voidaan perustellusti olettaa olevan suuri merkitys asian selvittämisessä. Pakkokeinolain 7 luvun 3 §:ssä säädetyt takavarikoimis- ja jäljentämiskiellot on poliisilain 6 luvun 4 §:n 1 momentin mukaan soveltuvin osin otettava huomioon asiakirjoja tarkasteltaessa. Vaikka kysymys ei ole rikostutkinnasta, salassapitovelvollisuuteen ja oikeuteen liittyvät näkökohdat on perusteltua ottaa mahdollisuuksien mukaan huomioon myös poliisitutkinnassa. Toimenpiteistä on laadittava pöytäkirja tai tehtävä merkintä muuhun asiakirjaan.
Henkilöntarkastus Vartijalla on kiinniotto-oikeutta käyttäessään oikeus tarkastaa kiinni otettu ja hänen mukanaan olevat tavarat sen varmistamiseksi, ettei kiinni otetulla ole hallussaan esineitä tai aineita, joilla hän voi aiheuttaa vaaraa itselleen tai muille. Vartijalla on oikeus ottaa pois tarkastuksessa tavatut vaaralliset esineet tai aineet. Pois otetut esineet tai aineet on vartijan luovutettava viipymättä poliisille.
La Vieille La Vieillen majakanvartijoiden vahdinvaihto tapahtui samoin kuin useimpien muidenkin merimajakoiden. Vartijat toimittivat taljan välityksellä täydennysaluksen miehistölle köyden. Kun köysi oli viritetty, siihen kiinnitettiin istuimen virkaa toimittava pallomainen alusta. Vuoronsa aloittava vahti sonnustautui aluksella pelastusliiviin ja istahti hajareisin alustalle. Hänenen vinssaamiseensa ylös aluksesta tarvittiin molemmat majakanvartijat. Menetelmä takasi sen, että majakalla oli aina kaksi vartijaa paikalla, mikä oli välttämätöntä niin majakan toiminnan kuin vahdinvaihdon kannalta. Kun vuoronsa aloittava vartija oli päässyt perille, pelastusliivi puettiin vuoronsa päättävälle vartijalle. Tämä vuorostaan istui alustalle, jonka majakanvartijat vinssasivat takaisin alukselle. Viimeiseksi siirrettiin muonat.
Vartija Vartijan toimenkuvaan voidaan sisällyttää myös muita kuin varsinaisia vartiointitehtäviä.
Vartija Vartijoiden keski-ikä suomessa on tällä hetkellä noin 30-32 vuotta.
Valtio (Platon) "Valtiossa" Platon kuvailee täydellistä, oikeudenmukaista ihannevaltiota. Se oli pieni kaupunkivaltio, jotta valtion yhtenäisyys ei heikkenisi. Ihmiset oli jaettu kolmeen kastiin: työläisiin, jotka olivat ainoita, joilla oli omistusoikeus, mutta heillä ei ollut asiaa politiikkaan, alempiin vartijoihin, jotka toteuttivat vartijoiden ohjeita ja hoitivat valtion yleisiä hallintotehtäviä, ja valtiota johtaviin vartijoihin, todellisiin filosofeihin, joiden löytäminen ja koulutus oli oleellinen valtion toiminnan tavoite.
Veijareita vai vartijoita Veijareita vai vartijoita on Dennis Duganin ohjaama komedia vuodelta 2003.
Pentagrammi Anthony Horowitzin kirjasarjassa "Viisi Vartijaa" pentagrammi on Viiden Vartijan tunnus.
Viisi vartijaa Viisi vartijaa on Anthony Horowitzin kirjoittama kirjasarja. Siihen kuuluvat kirjat
Kapo – keskitysleirin vartija Kapo – keskitysleirin vartija on Gillo Pontecorvon ohjaama elokuva vuodelta 1960.
Thief: Deadly Shadows Noita on löytänyt Viimeisen Glyfin ja varastanut kaksi artefaktia Vartijoilta. Orland haluaa Garrettin etsivän Gamallin piilotetun tukikohdan, selvittävän miksi hän haluaa artefaktit, tappavan hänet ja tuhoavan Viimeisen Glyfin. Gamallin maanalaisessa piilopaikassa Garrett varastaa takaisin Maljan ja Tassun sekä löytää Gamallin vuosia sitten piilottaman Avaamisen Glyfin. Vartija Artemus tulee myös Gamallin piilopaikkaan, ja karttaa lukemalla hän ja Garrett selvittävät että viisi artefaktia - Silmä, Sydän, Kruunu, Malja ja Tassu - on asetettava tiettyihin paikkoihin ympäri kaupunkia Viimeisen Glyfin aktivoimiseksi. Viimeinen Glyfi luotiin aikoinaan siltä varalta että Glyfejä käytettäisiin pahaan; aktivoituna se tuhoaisi koko glyfitaikuuden ja Vartijoiden voiman. Garrett menee Wieldstromin museoon Auldalessa varastaakseen loput kolme artefaktia, ennen kuin Noita löytää ne itse. Vartija Artemus odottaa Garrettia museon ulkopuolella ja pyytää tätä antamaan artefaktit hänelle. Orland kiirehtii paikalle ja käskee Garrettia aktivoimaan Viimeisen Glyfin, ei tuhoamaan sitä. Vartija Artemus paljastuukin Noidaksi valepuvussa ja tappaa Orlandin. Garrett pääsee pakoon.
Alcatraz Bernad Paul Coy, Joseph Cretzer, Clarence Carnes, Sam Shockley, sekä Miran Thompson olivat osallisena ”Alcatrazin taistelu” -nimellä tunnetussa pakoyrityksessä. 2. huhtikuuta 1945 heidän onnistui saada haltuunsa ampuma-aseita, joiden avulla he kykenivät pitämään osaa vankilasta hallussaan kahden päivän ajan ottamalla vartijoita panttivangeiksi. Sen aikana kolme vankia ja kaksi vartijaa sai surmansa (toinen vartijoista oli sama, joka loukkaantui vakavasti 1938 tapahtuneessa pakoyrityksessä, jossa vanki nimeltä Rufus Franklin pahoinpiteli hänet vasaralla). Pakoyritys epäonnistui ja oikeudenkäynnissä Carnes tuomittiin osallisuudesta 99 vuoden rangaistukseen, sillä hän ei ollut osallisena vartijoiden murhiin. Shockley ja Thompson saivat kuolemantuomion murhista ja heidät teloitettiin San Quentinin vankilan kaasukammiossa.
Guardians of the Galaxy Vol. 2 Xandarin taistelun sankareiksi julistetut Galaksin Vartijat – Peter Quill, Gamora, Drax, Rocket ja pikku-Groot – ovat saaneet Sovereign-kansan ylipapittarelta Ayeshalta tehtävän puolustaa arvokkaita anulax-akkuja abiliskina tunnetulta hirviöltä. Vastineeksi nämä luovuttavat Vartijoille Nebulan, joka oli vangittu yrityksestään varastaa akkuja. Kun paljastuu, että Rocket on itse varastanut muutaman akun, Sovereign lähettää kauko-ohjattuja hävittäjiä tappamaan Vartijat. Salaperäinen olento tuhoaa helposti kaikki hävittäjät, mutta Vartijoiden alus "Milano" tekee pakkolaskun läheiselle planeetalle. Olento paljastaa olevansa Quillin isä Ego ja kutsuu poikansa sekä Gamoran ja Draxin kotiplaneetalleen. Rocket ja Groot jäävät korjaamaan "Milanoa" ja vahtimaan Nebulaa.
Vartija Vartijat toimivat Ruotsissa suojeluvartijoita lukuun ottamatta jokamiehenoikeuksin. Vartija voi erityisen ampuma-asekoulutuksen suoritettuaan kantaa ampuma-asetta. Kaasusumutinta ei saa vartija kantaa vartioimistehtävässä. Suojeluvartijoista säädetään yhteiskunnallisesti tärkeiden laitosten suojelusta annetussa laissa (lag 1990:217 om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m) ja asetuksessa (förordning 1990:1334 om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m). Suojeluvartijoiden tehtävänä on yhteiskunnalle tärkeiden laitosten ja alueiden vartiointi ja suojelu tuhotyöltä, terrorismilta ja vakoilulta. Suojeluvartijoiden erityiskoulutus kestää 40 tuntia. Suojeluvartijoilla on tiettyjä erityisvaltuuksia kuten oikeus henkilöön kohdistuvaan etsintään, oikeus tarkastaa kulkuneuvoja, poistamis- ja kiinniotto-oikeus sekä takavarikko-oikeus.
Galaksin Vartijat (vuoden 2008 ryhmä) Ronan Syyttäjä karkotti Tähtilordin rangaistuksena teoistaan Phalanxin hyökkäyksen aikana Negatiiviselle Vyöhykkeelle. Siellä Tähtilordi huomaa kuningas Blastaarin yrittävän murtautua ”Projekti 42:n” vankilaan käyttääkseen sen portaalia hyökätäkseen Maahan. Tähtilordi ja Jack Flag puolustavat vankilaa ja kutsuvan Rocketin kokoaman Vartijoiden ryhmän avuksi. Tähtilordi ja Jack Flag pelastuvat ja molemmat liittyvät Vartijoihin.
Vartija Lain yksityisistä turvallisuuspalveluista (LYTP) 16 §:n mukaan vartijalla on vartioimistehtävää suorittaessaan oikeus ottaa kiinni verekseltä tai pakenemasta tavattu rikoksentekijä, jos rikoksesta saattaa seurata vankeutta tai jos rikos on lievä pahoinpitely, näpistys, lievä kavallus, lievä luvaton käyttö, lievä moottorikulkuneuvon käyttövarkaus, lievä vahingonteko tai lievä petos. Myös näpistyksen yritys on kiinnioton peruste. Vartijan on lain mukaan luovutettava kiinniotettu viipymättä poliisille.
Vartija Kiinnioton yhteydessä vartija voi myös suorittaa "turvallisuustarkastuksen" vaarallisten esineiden tai aineiden pois ottamiseksi. Vaarallisia esineitä ovat yleisimmin erilaiset teräaseet ja huumeruiskut. Vaarallisilla aineilla tarkoitetaan esimerkiksi erilaisia sumutteita tai kemikaaleja, joilla saatetaan kyetä aiheuttamaan henkilövahinkoja. Mikäli kiinniotettu vastustaa tarkastusta, voi vartija käyttää suhteellisesti välttämättömiä voimakeinoja. Kiinniotettu sekä turvallisuustarkastuksessa pois otetut esineet ja aineet on luovutettava viipymättä poliisille.
Ar-Men Yövahtivuorojen aikaan vartijat pysyivät lähinnä lyhtykojun alla olevassa vahtihuoneessa, mutta lyhyempien päivävahtivuorojen (5–6 tuntia) aikana vartijat tekivät myös rakennuksen ja välineistön välttämättömiä huoltotöitä. Vartijoiden tuli osata korjata kaikkea mahdollista majakalla. Oli myös tärkeää huomata vaihtaa ajoissa liian vanhat välineet uusiin, ennen kuin ne ehtivät mennä rikki. Tämä koski erityisesti valolaitteistoa ja linssistöä.
Vartija Vartijana toimiminen Suomessa edellyttää pakollisen koulutuksen suorittamista. Turvallisuusalalla on myös useita erilaisia ammatillisia koulutuksia.
Koura (Seinäjoki) Kouran urheilutoiminnasta vastaa Kouran Louhi, joka järjestää vuosittaisia yleisurheilukilpailuja.
Kouran Louhi 1930-luvulla Koura kävi kyläotteluita muita Nurmon kyliä vastaan. Lisäksi Louhi osallistui jo pesäpallosarjoihin. Kaudella 1934 Louhi pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla alusarjan B-ryhmässä. Joukkue jäi kolmen joukkueen lohkossa kolmanneksi eikä selviytynyt jatkopeleihin. Seuraavalla kaudella sijoitus lohkossa oli sama ja Peräseinäjoen Toive otti jatkopaikan. Seuraavan kerran Louhi pelasi samalla tasolla vuonna 1939, jolloin se jäi viiden joukkueen lohkossa viimeiseksi voitettuaan ainoastaan yhden ottelun.
Kouran Louhi Kouran Louhi (lyhennetään Ko-Lo tai KoLo) on urheilun yleisseura Nurmon Kourasta. Vuoden 2009 kuntaliitoksen vuoksi sen nykyinen kotikaupunki on Seinäjoki. Seura on perustettu vuonna 1928. Vuosien varrella seuran toimintaan on kuulunut useita eri lajeja. Muun muassa pesäpallossa seura on pelannut parhaimmillaan maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Nykyisin seuralla on muun muassa lentopallo-, salibandy- ja voimistelutoimintaa.
Kouran Louhi Louhi kävi 1930-luvulla seuraotteluita Peräseinäjoen Toivetta vastaan. Kesäisin lajina oli yleisurheilu ja talvisin paini. Muiden Nurmon kylien kanssa käytiin pesäpallon kyläotteluita. Vuonna 1934 avattiin Kouraan oma urheilukenttä.
Sota haittasi Louhen toimintaa 1940-luvun alussa. Louhi menetti jäsenistään sodassa 20 eli lähes puolet. Toiminta jatkui vuonna 1945 jäsentenvälisillä hiihtokilpailuilla ja pitäjänmestaruuskilpailuilla. Kesällä Louhi järjesti jäsentenväliset yleisurheilukilpailut. Louhi kävi myös lähes vuosittain seuraotteluja alavutelaisia ja peräseinäjokelaisia vastaan, kesäisin yleisurheilussa ja talvisin hiihdossa. Esimerkiksi talvella 1945 Louhi voitti hiihdossa Peräseinäjoen Toiveen selvästi. Louhen puheenjohtajana 1940-luvulla sodassa kaatuneen Kimpimäen tilalla toimi pääasiassa Heikki Siltala. Sodan jälkeen Louhen paini oli kovassa nousussa, ja seura rakensi myös oman painihuoneen. Vuosina 1946–1948 Louhi kävi myös painiotteluita Jymyä vastaan. Vuonna 1949 Louhi järjesti Etelä-Pohjanmaan piirin viestisuunnistusmestaruuskilpailut, joihin osallistui 17 joukkuetta.
Kouran Louhi Kun Louhi ensimmäisen kerran irtautui Jymystä, oli Kouran urheilukenttä huonossa kunnossa. Siihen oli tehty tilapäisiä korjauksia, mutta vasta eron myötä koko kylän väki alkoi työskennellä kentän eteen. Vuonna 1961 kenttä salaojitettiin, ja sille tuotiin noin sata kuormaa savea ja pesäpalloalue saatiin kuntoon. Kaksivuotinen kentän kunnostus päättyi vasta vuonna 1963, jolloin voitiin pitää ensimmäiset yleisurheilukilpailut. Vuonna 1979 Louhi tarjosi urheilukenttää Nurmon kunnan ostettavaksi, ja nykyisin kenttä kuuluu Seinäjoen kaupungille.
Kouran Louhi Suomensarjajoukkueen hajoamisen jälkeen seuraavan kerran pesäpalloa Louhen nimissä pelattiin vasta kaksikymmentä vuotta myöhemmin. Tosin jo vuonna 1990 Louhi voitti lajissa Nurmon kunnan puulaakimestaruuden. Varsinaisesti toiminta alkoi uudelleen kuitenkin vasta vuonna 1996, jolloin Louhi osallistui perussarjaan. Kaudeksi 2002 Louhi nousi maan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle eli maakuntasarjaan. Samalla Ykköspesistä pelannut Nurmon Jymy teki sen kanssa farmisopimuksen. Maakuntasarjassa Louhen pelinjohtajana toimi Aarno Paski. Ottelut joukkue pelasi puoliksi Kouran ja Hyllykallion kentillä. Louhen sijoitus oli länsilohkon kahdeksas eli viimeistä edellinen. Kausi jäi Louhen ainoaksi maakuntasarjassa.
Kouran Louhi Vuonna 1928 Amsterdamin olympiakisojen ja Nurmon Jymyn hyvän menetyksen innoittamina alkoivat Nurmon eteläosien nuoret miehet harjoitella järjestelmällisesti eri lajeja. Niinpä Veneskoskelta etelään päin oleville päätettiin perustaa oma urheiluseura. Seura perustettiin 27. heinäkuuta vuonna 1928, ja se sai nimen Voimistelu- ja Urheiluseura Kouran Louhi ry. Seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin 15. joulukuuta samana vuonna. Louhen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Arvo Väliniemi ja sihteeriksi Arvo Rantanen. Kolmas perustamiskirjan allekirjoittanut oli Toivo Kaataja. Näistä Kaataja ja Väliniemi jatkoivat Louhen johdossa aina 1930-luvulle asti. Lähes koko 1930-luvun Louhen puheenjohtajana toimi Jussi Hakala, ja vuonna 1939 tehtävän otti vastaan Paavo Seppälä. Tuolloin Louhen jaostoina toimivat yleisurheilu- ja voimistelujaosto, palloilujaosto, nyrkkeilyjaosto, hiihtojaosto, pyöräilyjaosto ja poikajaosto. Vuonna 1941 seuran puheenjohtajaksi nimitettiin Herman Kimpimäki.
Kouran Louhi 1960-luvun alussa pesäpallosta tuli kouralaisten ykköslaji. Vuonna 1960 Louhi oli sarjoissa mukana kahdella joukkueella sijoittuen sekä maakunta- että perussarjoissa sarjan keskivaiheille. Seuraavalla kaudella ykkösjoukkue putosi kuitenkin perussarjaan, kun pelaajia oli vaikea saada mukaan muun muassa armeijan takia. Louhi nousi kuitenkin heti kaudeksi 1963 takaisin maakuntasarjaan, vaikka joukkueessa oli mukana junioreitakin. Pian Louhi kuitenkin jälleen putosi perussarjaan, josta se nousi vasta vuonna 1968 tällä kertaa piirisarjaan, jossa Louhi säilyi ainoastaan kauden ennen putoamista.
Kouran Louhi Louhen oman painihuoneen piirustukset valmistuivat vuonna 1946, ja harjannostajaiset järjestettiin laskiaistiistaina. Sitten mökkiin hankittiin painimatto, ja harjoitukset saattoivat alkaa. Vuonna 1949 Louhi sai toisen painimaton.
Kouran Louhi 1970–
Kouran Louhi 1928–1948
Kouran Louhi 1949–1970
Kouran Louhi Louhen toiminta alkoi muun Suomen maaseudun tavoin piristyä vuonna 1986, jolloin toiminta piti aloittaa käytännössä alusta. Tuolloin puheenjohtajaksi nousua rakentamaan oli palannut Eero Ylimäki. Koko seuran lamakauden aikana ei oltu edes kirjoitettu pöytäkirjoja, mikä tehtiin jälleen vuonna 1986. Toiminnan elvytystä auttoi Louhen hyvä taloudellinen tilanne, ja seuralla oli säästöjäkin. Louhi laati uuden toimintasuunnitelman, ja kouralaisten motivaatiokin oli nousussa. Yleisurheilujaosto aloitti sisähyppykilpailut ja urheilukentällä järjestettiin viikoittaiset palloiluillat. Lisäksi pidettiin maastojuoksukilpailuja, hölkkätapahtuma ja jääkiekkojaosto aloitti kaukalopallotoiminnan. Vuonna 1986 Louhen toimintaan kuuluivat yleisurheilu-, palloilu-, hiihto-, jääkiekko-, ja voimistelujaostot. Seuraavana vuonna mukaan tuli myös jääpallo, mutta samalla Louhen jääkiekkojaosto lopetti toimintansa. Lisäksi seurassa harrastettiin jalka- ja lentopalloa sekä tennistä. Samantyyppinen toiminta seurassa jatkui myös seuraavina vuosina. Vuonna 1990 seuran hiihtokilpailut jäivät toistamiseen pitämättä lumen puutteen takia. Vuosikymmenen vaihteessa Louhessa alkoi vilkas tyttöjen ringettetoiminta. Ringettetoiminnan vilkastuminen näkyy hyvin myös seuran menoissa. Vuosina 1986–1988 oltiin selvitty muutamilla tuhansilla, mutta vuosikymmenen vaihteesta lähtien menoja oli yli 10 000 markkaa. Esimerkiksi vuonna yksin 1991 ringeten osuus tästä oli yli 8000 markkaa. Vuosina 1986–1991 Louhi sai tulonsa jäsenmaksuista, kunnan avustuksista, korkotuloista ja erilaisista tempauksista. Vuonna 1992 harrastusmahdollisuudet Kourassa paranivat uuden urheilutalon myötä. Vuodesta 1993 Louhen puheenjohtajana toimi Olli Ritari. 2000-luvulla puheenjohtajina ovat toimineet ainakin Jaakko Ristimäki ja nykyinen puheenjohtaja Raimo Lilli. Viime vuosina toiminta Kourassa on ollut hiljaista ja vuonna 2009 Louhi sai asukaslautakunnalta apurahaa Kouran liikuntaolosuhteiden parantamiseksi.
Kouran Louhi Ennen kunnon urheilukenttää kouralaiset harjoittelivat Viljami Puntasen pelloilla ja nuorisoseuran pihassa. 25.–26. elokuuta vuonna 1934 järjestettiin kuitenkin uuden Kouran urheilukentän vihkiäiskilpailut. Kilpailuja oli juhlistamassa myös Paavo Nurmi, joka kehui uutta kenttää hyväksi. Katsojia kisoilla oli toista tuhatta, ja mainonta oli aikaan nähden mittavaa. Kilpailujen tuloilla saatiin pääasiassa talkootyönä tehdyn kentän velat lähes kuitattua, kun aitaan tarvittava puutavarakin saatiin lahjoituksena. Kentän maa-alue oli ostettu jo vuonna 1930, mutta tavallista korkeammalla ollut pohjavesi aiheutti salaojitusongelmia. Vuonna 1935 Louhi myi valmiista kentästä kolmasosan käyttöoikeuksineen suojeluskunnalle ja saman verran Lotta Svärdin Nurmon osastolle. Myydyt osat helpottivat huomattavasti Louhen taloudellista tilannetta. Vuonna 1944 Lotat kuitenkin lahjoittivat osuutensa takaisin Louhelle, ja Louhi sai samalla Lotta-tuvan, jonka se myi eteenpäin vuonna 1967. Suojeluskunnan osuuden Louhi sai takaisin 1950-luvun alussa.
Kouran Louhi Ajatus Kouran sisäliikuntatilojen kohentamisesta lähti liikkeelle vuonna 1976, mutta vasta vuonna 1985 suunnitelma alkoi edetä. Hallin koosta ja sijainnista käytiin kiivasta keskustelua. Sijaintivaihtoehtoja olivat Kouran koulu ja urheilukenttä. Aluksi hallin piti olla laajempi rakennus, mutta jatkokäsittelyssä se pieneni liikuntatilaksi. Kouralaiset olisivat halunneet sen sisälle mahtuvan tenniskentän. Kun tähän ei suostuttu, ja rakennustyötkin viivästyivät, tunsivat kouralaiset tulleensa syrjityiksi ja toivoivat, että hallista tulisi edes laajempi rakennus, jossa olisi terveyspalveluita ja paloasema. Jatkokäsittelyssä nämä suunnitelmat kuitenkin kumottiin. Vuonna 1989 Louhi olisi tarjonnut kunnalle 40 000 markkaa liikuntahallin lisäneliöitä varten, jotta kenttä saataisiin kooltaan 29 x 13 -metriseksi, mutta lopulta kenttä jäi metriä kapeammaksi (276 m²). Hallia alettiin rakentaa vuonna 1991 suunnitelmista poiketen niin sanotulle yhteismaalle, ja 461-neliöinen rakennus valmistui seuraavana vuonna. Hallin suunnitteli arkkitehtitoimisto Keski-Keituri, ja hankkeessa oli mukana myös kouralainen E.S.Lahtinen Oy. Lopulliseen halliin mahtuu täysikokoinen lentopallokenttä ja siellä pystyy järjestämään muitakin tilaisuuksia. Vuonna 2006 Louhi rakensi liikuntahalliin reilulla 60 000 eurolla muun muassa lisää varastotilaa.
Kouran Louhi 1950-luvun alusta asti parhaat kouralaiset pääsivät myös Nurmon Jymyn miehistöön. Seurojen yhdistymisen jälkeen oli voimassa myös sopimus, jonka mukaan Jymyssä pelaisi aina neljä Louhen pelaajaa. Niinpä Jymyn takavuosien huippupelaajista esimerkiksi Kustaa Rasku, Sakari ja Ville Ritari sekä Paavo Kimpimäki ovat lähtöisin Kourasta. Seurojen välisessä yhteistyössä Louhesta tuli myös Jymyn kolmosjoukkue. Vuonna 1958 tämä Louhen Jymyn kolmosjoukkue voitti puhtaalla pelillä perussarjan. Se ei kuitenkaan voinut nousta kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maakuntasarjaan, koska siellä pelasi jo Jymyn kakkosjoukkue. Tämä oli yksi syy Louhen ja Jymyn erkaantumiseen toisistaan, sillä Louhi halusi sarjapaikan. Lopulta tullut seurojen eroaminen merkitsi sitä, että piirin pesäpallojaosto antoi Louhelle luvan nousta maakuntasarjaan kaudeksi 1959. Louhi voittikin seuraavalla kaudella Jymyn kakkosjoukkueen ja säilytti sarjapaikkansa myös tulevalle kaudelle. Kevätkesällä vuonna 1959 seuran urheilukentän huonon kunnon vuoksi oltiin jouduttu pitämään useita kökkiä, jotta maakuntasarjaa pystyttiin pelaamaan.
Kouran Louhi Toiminnan hiljenemisen vuoksi Louhen puheenjohtaja joutui ottamaan vuonna 1967 yhteyttä Nurmon Jymyyn mielessään seurojen yhdistyminen. Vuonna 1968 Louhi ei enää valinnut erikseen jaostoja, vaan johtokunta hoiti niiden tehtävät. Yhdistyminen otti askeleen eteenpäin, koska sekä Jymy että Louhi olivat jäämässä yleisurheilussa ja hiihdossa luokattomiksi. Myös Louhen toiminnan lasku jäsenmäärällä mitattuna enteili yhdistymistä. Vuonna 1965 jäseniä oli ollut vielä 143, mutta kaksi vuotta myöhemmin jäsenmäärä oli enää 25. Niinpä viimein vuonna 1970 neuvottelut johtivat yhdistymiseen. Louhi liittyi 1. helmikuuta Jymyyn jälkimmäisen ehdoilla rekisteröitynä alajaostona. Samalla Louhi sai kaksi edustajaa Jymyn johtokuntaan ja yhden edustajan pesäpallo- paini- ja hiihtojaostoihin. Louhen urheilijat edustivat jälleen Jymyä, mutta muuten liitos ei vaikuttanut kouralaisten toimintaan Louhen vastattua edelleen omasta sisäisestä toiminnastaan. Ennen liitosta Louhen puheenjohtajana oli vuosina 1960–1970 toiminut kaikkiaan kahdeksan eri henkilöä.
Pesäpallon suomensarja 1974 Kouran Louhi (vuodesta 1970 alkaen Nurmon Jymyn alajaosto - tällä kaudella 'itsenäisenä' joukkueena) olisi säilyttänyt sarjapaikkansa, mutta joukkue 'hajosi' joulukuussa 1974. Seura palasi sarjapesäpalloon vasta 1990-luvulla.
Kouran Louhi Vaikka Louhi yhdistyi jo toisen kerran Jymyyn, ei sitä koskaan oltu poistettu yhdistysrekisteristä ja sillä oli aina ollut oma talous, joten käytännössä kyseessä oli vain yhteistyösopimus, jolla voitiin järjestää urheilijoiden asioita esimerkiksi liittoon. Jymyyn liittymisestä alkoi Louhen uusi nousu. Vuonna 1970 Louhi aloitti bingotoiminnan, joka kohensi seuran taloutta ja myöhemmin pidetty tukkikeräys tuotti hyvin. Louhi järjesti hiihto- ja juoksukilpailuja ja rakensi jääkiekkokaukalon. Vuonna 1973 seurantoiminnassa olivat pesäpallo-, luistelu, hiihto- ja yleisurheilujaostot. Nousukausi huipentui pesäpallojoukkueen nousuun toiseksi korkeimmalle tasolle. Joukkue kuitenkin hajosi vuonna 1974, ja samalla innostus laantui koko seurassa. 1960-luvulta seuran puheenjohtajana ollut Eero Ylimäki lopetti vuonna 1976. Samalla Louhen toiminta väheni koko ajan vuodesta 1976 ja 1980-luvun alkupuolella seura vietti muutaman vuoden hiljaiseloa. Tosin vuonna 1976 Louhi aloitti harrastelentopallotoiminnan ja järjesti kylien välisiä hiihto- ja luistelukilpailuja. Suurimpina syinä Louhen toiminnan laskuun olivat pettymykset pesäpallotoiminnan taantumiseen ja Nurmon Jymyyn.
Kouran Louhi Louhi sijoitettiin Suomensarjassa kymmenen joukkueen etelälohkoon. Louhen ainoa muutos edelliskauden joukkueeseen oli uusi pelaaja Oiva Latikka. Ensimmäisen ottelunsa Suomensarjassa Louhi pelasi 5. toukokuuta Lahden Maila-Veikkoja vastaan häviten niukasti. Seuran ensimmäinen voitto tuli kolmannella sarjakierroksella Lammin Lujasta lukemin 13–5. Kaikkiaan Louhi otti kauden 18 ottelustaan seitsemän voittoa ja hävisi loput ottelut. 14 pisteellä lopullinen sijoitus oli seitsemäs mikä riitti sarjapaikan uusimiseen. Lyötyjen ja tuotujen juoksujen suhde oli 111–126. Useimmin Louhen joukkueesta palkintoja kaudella saivat Ritari, Lilli, Markku Yli-Hirvelä ja Latikka. Kauden päätteeksi Jymyn ykkösjoukkue oli noussut pääsarjaan, minkä vuoksi alettiin neuvotella Louhen joukkueen siirtymisestä jälleen Jymyn nimelle. Asiasta ei kuitenkaan päästy yhteisymmärrykseen, minkä vuoksi jouluna vuonna 1974 joukkue hajosi. Pelaajat siirtyivät muun muassa Seinäjoen Maila-Jusseihin ja Peräseinäjoen Toiveeseen.
Kouran Louhi Vuonna 1949 Louhi yhdistyi Nurmon Jymyn kanssa. Käytännössä Louhi jäi Jymyn itsenäiseksi kyläjaostoksi. Louhella oli edelleen oma kassa, josta se maksoi kilpailijoilleen päivärahat. Uudessa erillisessä johtokunnassa oli kaksi henkilöä kummastakin seurasta, mutta seurat säilyttivät myös omat johtokuntansa. Louhella oli koko ajan myös oma talous ja toiminta. Se säilyi koko ajan myös itsenäisenä rekisteröitynä yhdistyksenä. Ainoastaan seurojen edustaminen ulospäin oli yhteistä. Yhteistyön aluksi Louhella ei ollut varsinaisia jaostoja, vaan toiminta oli vuoteen 1954 asti johtokuntien varassa. Tuolloin Louhen jaostot olivat yleisurheilu, hiihto, pyöräily, poikaurheilu, suunnistus, paini, huvit, ravintola ja pesäpallo. Vuonna 1949 Louhen joukkue oli voittanut piirin mestaruuden viestisuunnistuksessa ja Louhen Veikko Rantala voitti kahtena vuonna vauhdittomien sisähyppyjen pm-kolmiottelun. Louhen puheenjohtajina toimivat Tauno Ala-Holma, Sakari Lilli ja vuodet 1958–1959 Sakari Ritari. 18. tammikuuta vuonna 1959 kouralaiset päättivät hakea eroa yhteistyöstä Jymyn kanssa, jotta se voisi kehittää toimintaansa itsenäisesti. Syynä oli se, että kymmenen vuoden aikana urheilun harrastaminen oli Kourassa laantunut. Myös kenttä tarvitsi korjausta. Yksi syy oli myös pesäpallojoukkueella, joka ei voinut nousta maakuntasarjaan, koska siellä pelasi jo yksi Jymyn joukkue. Suurin hyötyjä yhteistyöstä oli Jymy, koska hyvät kouralaiset hiihtäjät, pyöräilijät ja suunnistajat kilpailivat sen riveissä.
Kouran Louhi Kouran Louhesta tulivat alkuaikoina Nurmon parhaat kestävyyslajien urheilijat, mihin vaikuttivat varmasti myös pitkät matkat palveluihin ja hyvät lumiolosuhteet. Louhen menestyksekkäimpiä lajeja 1930-luvulla olivatkin hiihto, juoksu ja kilpapyöräily, joka eli tuolloin voimakkainta kauttaan Nurmossa. Louhen parhaimmat juoksijat olivat Jussi Puntanen, Reino Ilomäki, Hermanni Kimpimäki sekä Tuomas ja Aarne Kohtamäki. Vuosikymmenen lopulla parhaimmistoon nousi Onni Salokorpi. Pyöräilyssä osa Louhen urheilijoista oli koko piirin kärkiluokkaa, ja he saavuttivat useita piirinmestaruuksia. Louhen useita piirinmestaruuksia ja -ennätyksiä saavuttanut Matti Puntanen tavoitteli jopa olympiapaikkaa, mutta jäi karsinnassa neljänneksi. Muut Louhen useita piirinmestaruuksia saavuttaneet pyöräilijät olivat Reino Viitaniemi ja vuosikymmenen puolivälistä lähtien Jaakko Sointula. Muita Louhen hyviä pyöräilijöitä olivat Matti Valkama, Armas Kortesmäki ja Unto Ristimäki.
Kouran Louhi Vuoden 1970 seuraliitoksen vuoksi Louhen pesäpalloilijat pelasivat jälleen Jymyn riveissä. Kauden 1973 päätteeksi Louhen miesten joukkue nousi historiallisesti Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle eli Suomensarjaan. Menestykseen vaikutti suuresti joukkuetta vuodesta 1971 asti vetänyt Oiva Lilli. Myös seuran puheenjohtajana ja joukkueenjohtajana toiminut Arvo Huovinen innosti pelaajia. Itse joukkue koostui sellaisista veneskoskelaisista ja muualtakin Nurmosta tulleista pelaajista, jotka eivät vielä mahtuneet Jymyn kahteen joukkueeseen. Louhen joukkueessa pelasivat Arto Järvelä, Juhani Yli-Hirvelä, Mauri Niemistö, Matti Niemissalo, Kalervo Haapasalmi, Oiva Lilli, Jaakko Ranta, Olli Ritari, Aulis Yli-Kortesniemi, Markku Yli-Hirvelä, Juhani Risku ja lukkarina Erkki Viitala. Suomensarjaan nousussa esteenä oli Nurmon Jymyn ykkösjoukkueen pelaaminen siellä. Koska Louhi kuului Jymyyn, se ei sääntöjen mukaan voinut nousta sarjaan. Tuon vuoksi toistakymmentä miestä irtautui Jymystä itsenäiseksi Louheksi. Joukkueelle myönnettiinkin sarjapaikka Suomensarjaan kaudeksi 1974.