mteb/MIRACLReranking huggingface dataset:
Kernaalanjärvi Rannat ovat Hiidenjoen ja Tuulensuunjoen välillä Kernaalassa pääasiassa peltomaata ja samoin on eteläpäässä Uhkoillassa. Kaakkoisrannat ovat suorantaa, joista osa ovat luonnonsuojelualueita ja Kukonnokassa sijaitsee Röyhynsuolla turvetuotantoalueita. Järven lähiympäristössä sijaitsee parikymmentä maatilaa ja järven rannoille on rakennettu yli 60 vapaa-ajan asuntoa. Valtatie 3 ohittaa järven kilometrin päästä ja sen kohdalla sijaitsee tien ylittävä Linnatuuli. Järven lounaisrannassa on yleinen uimaranta .
Jänisjärvi (Parkano, eteläinen) Järven pituus on 900 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 14 hehtaaria. Se sijaitsee Klenkkan mäen itä- ja Harmonimäen pohjoispuolella. Mäillä kasvaa kangasmetsää ja muihin rantoihin ulottuvat ympäristön suot. Samaan suoalueeseen kuuluu toinenkin Jänisjärvi, joka sijaitsee tämän Jänisjärven pohjoispuolella. Eteläiseen Jänisjärveen laskee yksitoista suo-ojaa, joista yhden kauttaa laskee tänne myös pohjoisemman Jänisjärven vedet. Oma laskuoja Jänisoja lähtee järven lounaispäästä ja se virtaa 3,3 kilometriä Aurejärveen. Ojan suu sijaitsee Jänislahdessa, joka on Suksilahden pohjukassa. Järven pohjoisosa on soistunut ja sitä uhkaa umpeenkasvaminen. Ruohikon keskellä sijaitsee järven ainoa saari, joka on 80 metriä pitkä ja soistunut. Rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Yli 150 metrin etäisyydeltä ohittavalta "Pohjantieltä" on Klenkalle johtava lyhyt kärrypolku. Järven eteläpäässä sijaitsee entinen maatila.
Venesjärvi (Ylöjärvi) Järven pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun ja Kivinevan välissä alueella, joka ei kuulu Seitsemisen kansallispuistoon. Järven ympäristö on suon ja kangasmaaston vuorottelua. Sen laskuoja lähtee eteläpäästä ja laskee kilometrin päässä Vähä Seitsemisjärven itäpäähän. Rantaviivan pituus on 750 metriä ja järven itäpuolella sijaitsee entinen Venesjärven maatila. Sinne johtaa tie Länsi-Aureelta. Kansallispuiston rajat ovat järven kohdalla 400 metrin päässä toisistaan ja järvi sijaitsee ihan länsirajan tuntumassa. Kansallispuiston retkipolku ohittaa järven sen eteläpuolelta.
Hähkäjärvi Järvi sijaitsee Kärkölän keskustaajaman kainalossa Santamäen harjun pohjoispuolella. Sen pinta-ala on 27 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja rannat ovat soistunutta tai kuivaa metsämaata. Järven etelärannoille on rakennettu asuinkiinteistöjä ja pohjoisrannan läheisyyteen asuinalue. Järven länsipuolella sijaitsee Koskisen tehtaat, joiden käyttöön on rakennettu järven rantaan viisi vesiallasta. Rantaa käytetään myös varastoalueena. Taajama-alue sulkee järven sisäänsä muualla paitsi eteläisen harjun suunnalla. Riihimäki-Lahti-rata ohittaa järven pohjoispuolelta, missä sijaitsee myös ratapiha.
Rehakka (järvi) Järvi sijaitsee Haapajärven vieressä. Sen pinta-ala on 162 ha ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvi on pyöreäpiirteinen lukuun ottamatta luoteispäässä olevaa 500 metriä pitkää Saaripellonniemeä eli Irjalanniemeä . Sen sivuilla sijaitsevat Irjalanlahti ja Nuoranlahti. Järvenselällä sijaitsee nimetön luotomainen saari, jonka pinta-ala on 30 aaria. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 11,3 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselällä keskellä järveä. Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 5,7 miljoonaa m³. Sen rantaviivan pituus on 7,1 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja puoliksi peltoa. Monen metsäisen rannan takana on kuitenkin peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen maatilaa ja sen rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 2873 tai siitä haarautuvilta kyläteiltä.
Valkjärvi (Hausjärvi) Järven pinta-ala on 103 ha ja se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järven suuri selkä on kilometrin pitkä ja leveä, mutta sen keskellä sijaitsee suuri Isosaari. Järven luoteispäässä länteen työntyy kilometrin pituinen haarautuva lahti, jonka lahdensuu on 50 metriä leveä. Sen pohjoinen lahdenpohjukka on nimeltään Valkjärvenlahti ja eteläinen haara Kylmälahti. Järven lounaispäässä sijaitsee Pihonlahti, jonka lahdensuu on yli 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 10,3 kilometriä. Saaria on kolme. Isosaari on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Luoteisen lahden suulla sijaitsee kaksi pikkusaarta, joista suurempi on nimeltään Pikkusaari. Järven rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä, josta saarille kuuluu toista kilometriä. Järveen laskee kolmelta rannalta jyrkkiä rantoja. Lahtien väliin jäävä Metsolanmäki kohoaa 40 metrin korkeuteen, ja Keijuniemi ja Tervamäki ovat matalampia ja pienempiä. Järvellä on rannoilla ja saaressa viisi maatilaa ja lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Järven ympäri kiertävät tiet. Järven itärannassa sijaitsee kunnan omistama Valkjärven leirialue .
Orestiáda (järvi) Orestiáda (, ) eli Kastoriá (Καστοριά) on järvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan kahdeksanneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on noin 28 neliökilometriä. Orestiáda on suurimmillaan noin 7,5 kilometriä pitkä ja noin 5,4 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 630 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 9 metriä.
Orestiáda sijaitsee Kastorián kunnassa Kastorián alueyksikön alueella. Kastorián kaupunki sijaitsee niemellä järven länsirannalla. Järven ympärillä sijaitsevat myös Chlóin ja Maniákoin kaupungit sekä kylät Dispílio, Mavrochóri ja Polykárpi.
Tbilisi Tbilisin alueella sijaitsee useita järviä, jotka ovat suosittuja virkistysalueita. Pieni Kilpikonnajärvi sijaitsee Vaken puiston alueella ja sinne kulkee köysirata. Pitkään tbilisiläisten suosiossa ollut järvi saa vetensä maanalaisista virroista. Sen rannalla on hiekkaranta ja kahviloita. Toinen pieni, kaupungin lähistöllä sijaitseva järvi on Lisin järvi, joka sijaitsee Mtkvari-joen laaksossa keskustan länsipuolella. Näitä suurempi on Tbilisin tekoallas keskustan pohjoispuolella. Tekoallas on ollut toiminnassa vuodesta 1953 lähtien ja se on pisimmillään 8,75 kilometrin pituinen. Matka keskustasta järvelle kestää vartin.
Pilvilampi Järvi rakennettiin raakaveden tekoaltaaksi 1930-luvulla . Järven pinta-ala on 140 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä. Se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järven pohjoispäässä on leveän salmen takana laajeveva lahdenpohjukka. Järven eteläosassa sijaitsee 750 metriä pitkä lahti, jonka koillisranta muodostuu Ormbackenin niemestä. Lahden pohjukassa on yli 150 metriä pitkä patovalli. Toinen patovalli sijaitsee järven länsirannalla tehdasalueen koillisrannassa ja se on 350 metriä pitkä. Kolmas on järven pohjoispäässä sijaitseva 150-metrinen patovalli. Järven kaakkoispäässä sijaitsee usealla padolla rajattu 500 metriä pitkä ja alle 400 metriä pitkä allas, jossa vedenpinta on 0,70 metriä korkeammalla muuhun Pilvilampeen verrattuna.
Verikäs (Tammelan Ojajärvi) Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja sen halkaisija on 250 metriä. Järvi sijaitsee keskellä tiheään ojitettua Verikkäänsuota, mutta suo-ojista on yhdistetty järveen vain kolme. Yksi niistä on Kortelammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 450 metriä pitkä laskuoja Kanalammiin.
Mórnos (järvi) Mórnos-järven koillispuolella sijaitsee Gkióna-vuori ja pohjoispuolella Vardoúsia-vuoret. Lidoríkin kylä sijaitsee järven itärannalla. Järven ympärillä sijaitsevat myös muun muassa kylät Diakópi, Kállio, Pentápoli ja Skaloúla. Kállion kylä siirrettiin ylemmäksi järven rakentamisen yhteydessä. Kun vesi on alhaalla, osa vanhan kylän talojen raunioista on näkyvissä. Järven ympäristö on Natura 2000 -aluetta.
Venesjärvi (järvi Kankaanpäässä) Järven rantaviivan pituus on 32 kilometriä. Järven lähistöllä sijaitsee kymmenen maatilaa sekä muuta kiinteää haja-asutusta. Järven kaakkoispäässä Venesjärven taajamaa ulottuu rantaan asti. Rannoille ja joihinkin saariin on rakennettu yli 100 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13201 ja järven pohjoispuolen kyläteiltä. Järven kaakkoisrannassa sijaitsee Venesjärven uimaranta ja Venesjärven rantalava .
Pirttijärvi (Juupajoki) Järven pinta-ala on 8,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Ylä-Lylyjärveltä etelään jatkuvan Pirunvuoren jatkeen eli Pirttikankaanvuoren ja itäpuolella sijaitsevan Pirttikankaan kangasmaaston välissä. Järven pohjoisrannat ovat jyrkemmät kuin sen etelärannat. Koillisrannassa ollut mäki on kaivettu pois soranotossa. Järven ympäristössä sijaitsee pieniä peltopalstoja. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja sen etelärannat ovat suomaata. Järveä ympäröivä haja-asutus muodostuu kymmenestä taloudesta ja neljästä vapaa-ajan asunnosta. Niille tulee tiet yhdysteiltä 14293 ja 14297. Järven itärannassa sijaitsee uimaranta ja itäpuolelta kulkee Tampere–Haapamäki-rautatie.
Valajärvi (Janakkala) Järven tilavuudeksi on luotaamalla saatu 14 742 tuhatta kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 13,4 metriä. Järven kummassakin päässä on yhtä syvät syvänteet, mutta syvin kohta sijaitsee luoteispään syvänteessä. Järvessä on kartan mukaan viisi saarta ja Isosaari, joka on kuitenkin maakannas Puhinniemeen. Isosaaren länsipuolella sijaitsee 130 metriä pitkä Koivusaari, Isosaaren kaakkoispuolella on Kirrinkallio, ja yksi nimetön saari sijaitsee Niinisalonkallion pohjoispuolella rannan tuntumassa. Se on halkaisijaltaan 60 metriä pitkä. Järven rantaviivan pituus on 17,3 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Rantaan ulottuvia peltopalstoja on vain muutama. Asutus on haja-asutusta ja sen väliin on rakennettu runsaasti vapaa-ajan asutusta. Ainoa kylä on Vähikkälä, joka sijaitsee järven kaakkoispäässä. Vähikkälästä lähtee luoteeseen ja pohjoiseen tiet, joilta monet järven rakennuksien luokse tulevat tiet ovat lähtöisin. Janakkalan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee järven poikki.
Nummijärvi (Lohja) Järven pinta-ala on 150 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,5 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee kallioisen ylänköalueen kalliomurrosten pohjalla ja murrokset tekevät järvestä mutkikkaan ja sokkeloisen. Suurin järvenselkä on Torpinselkä, joka on 1,1 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Järvenselältä työntyy länteen kolme pientä lahtea Kortsuonlahti, Kakarlahti ja Ruisniemenlahti. Muu osa järveä muodostuu pitkistä lahdista ja saarien ja niemien väleistä. Järven eri osia yhdistää toisiinsa salmi, joka jää Äijänniemen ja Numijärven kylältä kurottavan niemen väliin. Se on vain hieman yli 200 metriä leveä ja jakaa järven kahteen erilaiseen osaan. Eteläosa haarautuu salmelta kolmeen suuntaan. Kaakon suunnassa sijaitsee Kylänlahti, josta haarautuu etelään Herniemenlahti. Salmesta etelään sijaitsee leveä Harakorvenlahti, jonka lahdensuu on vain 75 metriä leveä. Lounaaseen työntyy Raatosaaren taakse kapea lahti, jossa sijaitsee järven luusua.
Häädetjärvi Järven pituus on 2,3 kilometriä, leveys 950 metriä ja sen pinta-ala on 100 hehtaaria. Se sijaitsee Häädetkeitaan ja Pajanevan välissä ja sen itäpuolelle jää Järventauskangas. Järven pohjoispäähän laskee suo-ojia sekä itä- että länsipuolelta. Eteläpäässä sijaitsee Samminluoman laskuojan luusua. Samminluoma laskee 3,6 kilometriä Koskenkylään, missä se yhtyy Kovesjokeen oikealta. Samminluomaan laskee myös Vehkuri. Järvi on muodoltaan pitkä ja kapea. Eteläosaa kutsutaan Samminlahdeksi. Pohjoisempana ovat vielä Nevalahti, jota reunustaa avosuo, ja Pahkamanlahti, jossa sijaitsee järven ainoa ja noin 100 metriä pitkä saari. Rantaviivan pituus on 7,3 kilometriä. Järven läheisyydessä on ollut Häädetjärven ja Sammin maatilat, joista Sammi on enää toiminnassa. Eteläpäässä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa.
Pikku-Ahvenisto Järvi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Se sijaitsee Ylöjärvenharjulla ja on syvyydestään päätelleen mahdollisesti suppa. Pohjoisranta on muita rantoja jyrkempi, mutta järven ympäristössä on runsaasti harjualueelle tyypillisiä korkeusvaihteluja. Järven itäpäässä on rannan tuntumassa pieni saari. Järveen laskee vain yksi oja, joka tuo Iso-Ahveniston ja läheisen ojitetun metsän kuivatusvesiä. Järvellä ei ole omaa laskuojaa, ja vedet hupenevat suotumalla harjualueen pohjaveteen. Tästä seikasta huolimatta järvi luetaan kuuluvaksi Vihnusjärven valuma-alueeseen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 244 vuorokautta eli 8 kuukautta. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Rantoja kiertää polku. Pikku-Aveniston vapaa-ajan keskus sijaitsee järven itäpäässä, ja siihen kuuluu seitsemän rakennusta. Länsipäässä sijaitsee laavu ja tulentekopaikka. Pohjoisrannat kuuluvat suojelualueeseen, joka seuraa Ylöjärvenharjua 2,5 kilometrin matkan. Järvi itse ei sisälly suojelualueeseen.
Lamminjärvi (Häijää) Ovaalin muotoisen järven pituus on 140 metriä. Järveen laskee yksi pelto-oja ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkuunsa 900 metriä pitkä laskuoja Karpalistonjokeen, joka laskee Tupurlanjärveen. Järven ranta on pääosin savipohjaista joutomaata, johon on rakennettu loma-asuntoja. Järvi sijaitsee aivan valtatien 11 varrella.
Loukkojärvi Loukkojärvi on noin neliökilometrin laajuinen järvi Hannuksen kaupunginosassa Oulussa. Järven päävesistö on Kiiminkijoen vesistöalue ja se kuuluu Onkamonojan valuma-alueeseen. Loukkojärven itärannalla sijaitsee samanniminen kylä. Järven monilla niemillä sekä järven keskellä sijaitsevalla Isosaarella on vapaa-ajan asuntoja.
Oulun Joloksen kaupunginosassa sijaitsee samanniminen järvi, joka on kooltaan noin puolet Hannuksen Loukkojärvestä.
Piispajärvi (järvi) Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 31 miljoonaa m³ eli 0,031 km³. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 12,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Piispajärven kylän puoleisessa päässä järveä aivan Kalliosaaren edustalla. Järven keskikohdassa sijaitsee vielä kaksi noin 10 metristä syvännettä.
Iso Hirvijärvi (Pälkäne) Järvi kuuluu Laipanmaan retkeilyreitistöön. Sen itäpään etelärannalla Korpivuoren pohjoisrinteessä sijaitsee hirvenmetsästyksessä käytetty jyrkänne, josta hirvet ajettiin alas järveen. Saman lahden itäpäässä sijaitsee retkireitistön opastaulu. Järven länsipäässä Maijanlahdella sijaitsee entinen Hirvijärven kylä, jonka rakennuskanta on säilytetty hyvässä kunnossa.
Sevettijärvi (järvi) Järven pinta-ala on 1 800 hehtaaria eli 18 neliökilometriä. Se on 16,8 kilometriä pitkä ja 5,1 kilometriä leveä. Järvi on pitkänomainen ja paikoin kapea. Kapeikot erittavat järvestä useita järvialtaita. Keskellä järveä sijaitsee Ukonselkä (, ), joka on 4,5 kilometriä leveä ja 3,8 kilometriä pitkä. Koillispäässä on Akunsalmi, jonka takana koilliseen työntyy 5,5 kilometriä pitkä lahti (, ). Lounaassa sijaitsevan Kotisalmien takaa aukeaa 5,5 kilometriä pitkä Sevettijärvi. Sen eteläosassa sijaitsee Kärnälompolo ja sen vieressä pitkä lahti, johon laskee Niilijoki. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 156 miljoonaa kuutiometriä eli 0,156 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 8,7 metriä ja suurin syvyys on 43,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä Ukonselkää.
Kurikan rautatieasema Kurikan rautatieasema () oli liikennepaikka Suomen rataverkolla Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla eli niin kutsutun Suupohjan radan varrella. Asemarakennus ja ratapiha sijaitsevat Kurikan keskustan ja Mosselokaupungin välissä.
Kurikka Kurikka on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kurikan väkiluku on () ja pinta-ala  km² (), josta  km² maata ja  km² sisävesiä.
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Tilan ensimmäinen tunnettu isäntä on Antti Kurikka (s. 1480). Kurikan kaupunki on saanut nimensä tästä talosta. Kartano sijaitsee edelleen samalla paikalla, historiallisen valtareitin Kyrönkankaan talvitien päätepisteessä Kyrönjoen korkealla jokitöyrällä ja myös Kyrönkankaan kesätien vieressä Kurikan kaupungin keskustassa.
Kurikka Kurikka sijaitsee liikenteellisesti hyvässä paikassa: Kurikasta on hyvät tieyhteydet muun muassa Seinäjoelle, Vaasaan ja Tampereelle. Kaupungin läpi kulkee Valtatie 3 Helsingistä Vaasaan ja kantatie 67 Seinäjoelta Kaskisiin. Kurikan länsipäässä Sarvijoella, kaupungin rajaa hipoen kulkee myös Valtatie 8 Turusta Ouluun. Lisäksi Suupohjan rata Seinäjoelta Kaskisiin kulkee kaupungin läpi. Nykyään radalla on vain tavaraliikennettä, henkilöliikenne loppui vuonna 1968. Nykyään lähimmät henkilöliikenteen rautatieasemat Kurikasta on Seinäjoki tai Kurikan itäpäästä Parkanon rautatieasema .
Kurikassa toimii Kurikan Ryhti, jonka lajeina ovat ampumahiihto, hiihto, jalkapallo, jousiammunta, jääkiekko, kamppailu-urheilu, lentopallo, salibandy, sulkapallo, uinti ja yleisurheilu. Lisäksi Rasti-Kurikka on menestynyt suunnistusseura. Kurikan Seibukan on menestynyt judoseura. Kurikassa on myös urheiluseura Kurikan Visa, jonka toiminta keskittyy pääasiassa shakkiin, tikanheittoon ja lentopalloon. Kurikan puntti klubi on menestynyt painonnostoon keskittynyt seura. Kurikassa on jäähalli, uimahalli, tennishalli ja urheilukeskus, jossa ovat yleisurheilukenttä, pesä- ja jalkapallokenttä, tenniskenttä, kuntorata ja hiekkatekonurmikenttä. Kurikassa on myös monitoimikeskus, Monnari, jossa voi harrastaa normaalien sisäurheilulajien lisäksi jousiammuntaa. Lisäksi löytyy erillinen seurojen ylläpitämä painonnosto ja kamppailusali. Jurvan puolella on liikuntahalli ja siinä kuntosali.
Mieto Mieto (myös Mietaa ja Mietaankylä) on kylä Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Noin 900 asukkaan Mietaankylä sijaitsee kuusi kilometriä Kurikan keskustasta etelään. Kylän läpi virtaa Kauhajoki kohti Kurikan keskustaa. Mietaankylän alapuolella joki yhtyy Jalasjokeen ja muuttuu Kyrönjoeksi.
Matti Kurikka Kurikka muutti Pohjois-Amerikkaan vuonna 1900, kun hänen edustamansa linja oli jäänyt häviölle vuotta aikaisemmin Turussa järjestetyssä Suomen Työväenpuolueen perustavassa kokouksessa. Kurikan johdolla perustettiin uutta siirtokuntaa varten Kalevan Kansa Colonization Company ja sanomalehti "Aika". Kalevan Kansa sai marraskuussa 1901 hankittua 11 000 hehtaaria maata Malcolm Islandilta (Malkosaari), joka sijaitsee Kanadan länsirannikolla mantereen ja Vancouverinsaaren salmessa Brittiläisessä Kolumbiassa. Tänne perustettiin Sointula, osuustoimintaan ja yhteistoimintaan perustuvaa ihanneyhteisö. Kurikka valittiin Sointulan presidentiksi. Sointula kuitenkin kaatui talousvaikeuksiin ja riitelyyn, ja Kurikka joutui jättämään yhteisön lokakuussa 1904. Sointula meni vararikkoon seuraavana vuonna.
Pitkämönkylä Pitkämönkylä on Kurikan kaupungissa noin 11 kilometrin päässä keskustasta sijaitseva kylä. Pitkämönkylässä on yrityksiä sekä maatiloja. Kylä sijaitsee kantatie 67:n varressa Kurikan keskustasta Kauhajoelle päin.
Pirkkala Kuntakeskuksen alueita ovat Turri, Niemenmaa, Rantaniitty, Haikka, Kyösti, Lepomoisio, Naistenmatka, Kurikka, Huovi, Vähäjärvi ja Takamaa. Alueet ovat enimmäkseen asutuskeskittymiä. Naistenmatkalla sijaitsee kuntakeskus "Suuppa" ja sen yritykset, tori, pääkirjasto, ala- ja yläasteesta sekä lukiosta koostuva koulukeskus, terveyskeskus, Pirkkalan uusi kirkko, liikuntatalo ja keskusurheilukenttä. Vähäjärven ja Kurikan alueella on valaistu kuntoilureitti. Kurikassa on Pirkkalan uusin koulu, vuonna 2004 valmistunut Kurikankulman koulu.
Saarijärvi (Kurikka) Saarijärvi on pieni ja matala järvi valtatie 3:n varrella Kurikan eteläosassa. Aivan järven eteläisin kärki sijaitsee Parkanon puolella. Pinta-alaa Saarijärvellä on noin 23 hehtaaria ja syvin kohta on neljä metriä. Saarijärvessä on yksi pieni saari. Vesi järvessä on muiden pohjalaisjärvien tavoin ruskeaa. Saarijärven laskujoki on Saariluoma. Järven lounaispuolella sijaitsee Saarineva-niminen suoalue.
Mosselokaupunki Mosselokaupunki on pienehkö pientaloalue Kurikan kaupungin keskustan tuntumassa Etelä-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Suupohjan radan ja Kurikan rautatieaseman länsipuolella. Ratapihan lisäksi Mosselokaupungin muut rajat ovat Paulaharjuntie, Mäkitie
ja Jyräntie sekä lännessä Riuhdankallio.
Loukajanvuori Loukajanvuori on 141,5 metriä korkea mäki Kurikassa. Mäki sijaitsee Luovan kylässä, valtatie 3:n varrella, Kurikan keskustasta kaakkoon. Loukajanvuoren takaa on aikoinaan louhittu kiveä. Loukajanvuori kuuluu pohjavesialueeseen.
Polvenkylä Polvenkylä on kylä Kurikan kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Parinsadan asukkaan kylä sijaitsee noin 16 kilometriä Kurikan keskustasta lounaaseen. Valtaosa Polvenkylän asutuksesta on keskittynyt Teuvan Norinkylään ja Kauhajoen Hangaskylään johtavan tien varrelle. Lähin koulu on Miedonkylässä.
Luopa Luopa on noin 550 talouden muodostama kylä Kurikassa. Kylä sijaitsee valtatie 3:n varrella kunnan keskustasta Jalasjärven suuntaan mentäessä.
Luopa mainitaan kylänä mm. Zachris Topeliuksen romaanissa "Välskärin kertomuksia". Jalasjoki virtaa Luovan halki päätyen Kyrönjokeen lähellä Kurikan keskustaa.
Kurikka Kurikka kuului aluksi Isonkyrön seurakuntaan. Sitten Kurikasta tuli vuonna 1516 perustettuun Ilmajoen kappeliin kuulunut saarnahuonekunta ja vuonna 1672 kappeliksi muuttunut Kurikka, joka sai nimensä Kurikan keskustan kohdalla Kyrönjoen itärannalle asutetuista Kurikan taloista, joista ensimmäinen on syntynyt viimeistään 1400-luvulla (Antti Kurikka 1480). Kurikan ensimmäinen asukas tuli näille erämetsilleen Lempäälästä tai Pirkkalasta, jossa Kurikan talo on ollut jo tätä ennenkin. Siitä on muistona vieläkin Kurikan kunnanosa Pirkkalassa. Kurikan kirkkoa vastapäätä, toisella puolen jokea, on vieläkin vanhin jäljellä oleva näistä Kurikan kantataloista, Wähä-Kurikka (nykyinen Rinta-Kurikka). Se seisoo edelleen samalla paikalla, korkealla jokitörmällä Kurikanlahden (Meijerinlampi) yläpuolella. Talon vanhimmat kellariosat ovat jopa 1400-1500 luvulta. Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf on matkapäiväkirjansa mukaan viettänyt talossa seurueineen yönsä 1626 talvella matkallaan Pohjanlahden ympäri Tukholmaan. (Upsalan yliopiston kirjasto. Kuninkaan matkapäiväkirja. Elarsin kokoelmat)
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano 1795 Samuel Vähä-Kurikan jäätyä esikoisena isännöimään Vähä-Kurikkaa hänen pikkuveljensä Jaakko Vähä-Kurikka lähti syntymäkodistaan Vähä-Kurikan talosta isännöimään Vähä-Kurikan suurta torppaa torpparin kuoltua ja perusti pian paikalle mahtavan Oja-Kurikan, jonka nimen tyttärensä Maria Vähä-Kurikka otti käyttöön 1835. Oja-Kurikan kahtiajaossa 1928, Sofia Oja-Kurikka muutti taloineen Saukkotielle ja serkkunsa kirkkoväärti Salomon Oja-Kurikka jäi vanhalle paikalle ja otti tilalleen kantatilan nimen Vähä-Kurikka, sekä muutti oman sukunimensä Kurikaksi.
Vuonna 1887 Erotettiin Rinta-Kurikasta taas iso tila talon tyttärelle, kun Iisakki Mäki-Tassi ja vaimonsa Helena Rinta-Kurikka perustivat 1887 Kurikan kauppakartanon(Myllyniemi), joka olikin jo kantatie 67:n vieressä. Jokitöyrällä olevaan Vähä-Kurikan vanhimpaan taloon isännäksi tullut vävy Iisakki Juhonpoika Rinta-Kakkuri vaihtoi oman sukunimen ja tämän talon nimen Vähä-Kurikasta Rinta-Kurikaksi 1828. Vähä-Kurikan perintötila jaettiin kuitenkin maakirjojen mukaan lopullisesti vasta 1928. Tuolloin Wähä-Kurikan talouskeskus Rinta-Kurikka sai uuden tilanumeron ja uuden nimensä maakirjoihin. 
Seuraavan selvityksen on tehnyt Suomen maanviljelijäin ammatillinen järjestö vuonna 1963. Tätä uudemmat tiedot ovat peräisin tilan nykyiseltä isännältä.Tilan rakennusten yhteispinta-ala on noin 1 600 m, joista päärakennuksessa ja lisäsiivessä noin 600 m Päärakennuksen pituus on noin 43 metriä. Päärakennuksen vanhimmat osat ovat 1400–1500-luvun taitteesta. Vanhinta osaa edustavat ainakin osa perustuksista ja valtava jääkellari maan alla. Tehty käsinhakatuista kivistä. Huonekorkeus on alakerrassa korkeimmillaan noin 3,4 metriä. Osassa taloa kattoa madallettu kolmeen metriin. Yläkerrassa katto on korkeimmillaan 4 metrissä.
Sikavuori Sikavuori on 145,5 metriä korkea mäki Kurikan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan alueen keskiosassa. Mäki sijaitsee Koskuen kylässä, tarkemmin Ala-Koskuella. Mäen itäpuolella sijaitsee Vesineva-niminen turvetuotantoalue. Sikavuoren länsipuolella sijaitsee Mustikkakallio-niminen kallioalue.
Uusheräys Suomessa uusheräyksen vaikutusalueita ovat: Eno, Haapavesi, Hamina, Himanka, Helsinki, Iisalmi, Ilmajoki, Jalasjärvi, Joensuu, Kajaani, Kalajoki, Kangasala, Kemi, Kemijärvi, Kittilä, Kuopio, Kurikka, Kärsämäki, Lahti, Leväsjoki, Merijärvi, Nivala, Nurmes, Oulainen, Oulu, Pyhäjoki, Raahe, Seinäjoki, Sodankylä, Teuva, Tornio, Turku ja Ylivieska. Uusheräyksen keskustoimisto sijaitsee Kurikassa. Uusheräyksellä on ollut toimintaa myös Vaasassa vuodesta 2011 lähtien.
Kurikan vaakuna Kurikan vaakunan on suunnitellut jurvalainen Kirsi-Maaria Markus, ja se on hyväksytty Kurikan vaakunaksi Kurikan kaupunginvaltuuston juhlaistunnossa 31. joulukuuta 2008. Vaakunan heraldinen selitys on ”Siniseen ja hopeaan lohenpyrstökoroilla halkaistu kilpi.” Kurikan ensimmäisen vaakunan suunnitteli taiteilija Ahti Hammar, ja se vahvistettiin syyskuussa 1951. Vuoden 2009 alusta Jurva liittyi Kurikkaan, minkä vuoksi Kurikalle valittiin kilpailulla uusi vaakuna.
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Kurikassa on yksi Suomen vanhimpia samassa suvussa edelleen olevia sukutiloja. Se on ollut saman suvun hallussa vähintään 530 vuotta. Kurikan tila on perustettu 1400-luvulla. Jo 1400-luvun puolella tila jaettiin Vähä- ja Iso-Kurikaksi. Kartano on toiminut vielä 1700-luvulla Vähä-Kurikan talouskeskuksena.
Kurikan kirjasto Kurikan kirjasto koostuu Kurikan pääkirjastosta, Jurvan kirjastosta ja kahdesta kirjastoautosta, jotka ovat Jurvan kirjastoauto ja Kurikan kirjastoauto Plari. Kuntaliitoksen jälkeen vuodesta 2016 myös Jalasjärven kirjasto kuuluu Kurikan kirjastoon.
Polvenkylä Kylässä sijaitsee motocrossrata ja enduroreitti. Kylässä on myös valaistu pururata, talvisin hiihtolatu. Kylässä käy Kurikan kirjastoauto.
Jalasjärvi Jalasjärven epävirallinen symboli on tuulimylly, joista tunnetuin sijaitsee Aittomäellä valtatie 3:n itäpuolella, noin kilometrin Jalasjärven kirkonkylästä etelään päin. Luopajärvellä, Seinäjoelle, Ilmajoen kautta, johtavan valtatie 19:n itäpuolella on myös samaa kokoluokkaa oleva tuulimylly. Lisäksi Jalasjärvellä linja-autopysäkkien katoksissa on tuulimyllyn tyylitellyt kuvat molemmissa päissä. Jalasjärven kotiseutumuseossa on kaksi tuulimyllyä. Jalasjärvellä on myös kolme nykyaikaista kolmilapaista tuulivoimalaa. Yksi näistä sijaitsee Jokipiissä on Kurikkaan johtavan valtatie 3:n varrella ja kaksi Ilvesjoella Karviaan johtavan seututie 273:n varrella.
Jalasjärvi on kuulunut Ilmajoen seurakuntaan ja sittemmin Ilmajoen seurakuntaan kuuluneeseen Kurikan kappeliseurakuntaan, josta se on itsenäistynyt Jalasjärven seurakunnaksi sekä muuttunut kunnallishallinnon uudistuksessa Jalasjärven kunnaksi vuonna 1867.
Lilli Kurikka Lilli Kurikan isä oli kylänvouti Adam Kurikka ja äiti Anna Pöyhönen. Eräs hänen veljistään oli nuorsuomalainen kirjailija Matti Kurikka.
Kurikka-lehti Lehden jakelun Kurikassa hoiti aiemmin Kurikan Ryhti ja Kurikan ulkopuolella Suomen Posti. Nykyään jakelusta vastaa Posti.
Matti Kurikka Kurikka syntyi varakkaaseen maanviljelijäperheeseen; isä Aatami Kurikka oli valistunut ja kansallisesti herännyt maanviljelijä, äiti oli nimeltään Anna Pöyhönen. Kurikka aloitti filosofian opinnot ja avioitui ensimmäisen kerran vuonna 1886 Anna Palmqvistin kanssa. Vuonna 1888 hänestä tuli "Viipurin Sanomien" toimittaja ja myöhemmin omistaja. Lehti ajautui kuitenkin vararikkoon ja Kurikka menetti koko omaisuutensa. Vuonna 1887 ilmestynyt Kurikan "Pilvenhattaroita"-niminen kirja joutui takavarikkoon, koska Kurikka väitti "Syvällä tammen juuret" -nimisessä kirjan kertomuksessa inkeriläisen kansantarinan perusteella, että Venäjän keisari Paavali I olisi ollut Pietari III:n ja inkerinsuomalaisen talonpoikaistytön avioton poika.
Kurikka Vuoden 2009 alussa Jurvan kunta liittyi Kurikkaan. Vuoden 2016 alussa myös Jalasjärvi liittyi Kurikkaan. Kurikka on kuntaliitosten seurauksena pinta-alaltaan Etelä-Pohjanmaan maakunnan suurin ja väkiluvultaan toiseksi suurin kaupunki. Kurikka on myös Suomen suurin maatalouspitäjä maatalouden tuloilla mitattuna.
Rasti-Kurikka Rasti-Kurikka on Kurikassa ja Ilmajoella toimiva suunnistusseura. Kurikan Ryhdin suunnistusjaos perusti Rasti-Kurikan vuonna 1980. Seuran miesten edustusjoukkue on muun muassa sijoittunut vuoden 1981 Jukolan viestissä sijalle 7, joka on paras sijoitus Jukolan viestissä tähän mennessä. Seuraa edustavat muun muassa australialainen Troy de Haas ja venäläinen Jevgeni Fadeev. Suunnistusta harrastava kansanedustaja ja hiihdon arvokisamitalisti Juha Mieto on Jukolan viesteissä suunnistanut Rasti-Kurikan joukkueessa.
Kurikka Kurikan asutuksesta on kirjallisia todisteita 1540-luvulta lähtien. Kun olosuhteet paranivat Suomessa, alkoi Kurikassakin teollistuminen 1900-luvun alussa metalli- ja puuteollisuuden saroilla. Kurikan kappeli perustettiin 1672. Kunta itsenäistyi Ilmajoesta vuonna 1868 ja sai kauppalanoikeudet vuonna 1966. Kurikasta tuli kaupunki vuonna 1977.
Juhani Kurikka Kurikan vanhemmat olivat tilanomistaja Aatami Tuomaanpoika Kurikka ja Anna Juhanintytär Pöyhönen. Kurikka pääsi ylioppilaaksi 1892 ja valmistui agronomiksi 1897 Mustialan maanviljelysopistosta. Hän toimi sitten opettajana Simananniemen, Soanlahden ja Pääskylahden maanviljelyskouluissa sekä Limingan ja Viipurin läänin Uudenkirkon kansanopistoissa vuosina 1897–1904. Kurikka oli Itä-Karjalan maanviljelysseuran sihteerinä ja konsulenttina Sortavalassa 1904–1920 ja hän viljeli myös omaa maatilaansa Sortavalan maalaiskunnassa 10 vuoden ajan. Viimeksi Kurikka oli asutushallituksen virkamiehenä 1920–1927. Viimeiset elinvuotensa hän oli sairauden invalidisoima.
Kiuaskallio Kiuaskallio on Kurikassa Jalasjärven kirkonkylän tuntumassa sijaitseva urheilukeskus. Urheilukeskuksessa sijaitsee urheilukenttä, laskettelurinne, hiihto-, suunnistus-, kuntoilu- ja maastojuoksureittejä, urheiluhalli, tenniskenttiä ja ampumarata.
Jouppila (Ilmajoki) Jouppila on kylä Koskenkorvan taajamassa Ilmajoella. Kylä sijaitsee Kurikan rajan tuntumassa. Kylämaisemaa hallitsevat Kyrönjoki, valtatie 3 ja Yli-Penttilän tuulimylly.
Luettelo Kurikan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä Luettelo Kurikan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kurikan kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. 
Kurikkaan on liitetty Jurvan ja Jalasjärven kunnat.
Kurikan Ryhti Kurikan Ryhti (KuRy) on vuonna 1917 perustettu kurikkalainen urheiluseura. Nimenä oli alun perin Kurikan nuorisoseuran voimistelu- ja urheiluosasto Ryhti. Kansalaissodan jälkeen vuonna 1922 seura sai hetken hiljaiselon jälkeen uutta henkeä ja nimikin vaihdettiin muotoon "Voimistelu ja Urheiluseura Kurikan Ryhti". Vuonna 2002 nimeä vaihdettiin nykyiseen muotoon, joka on Kurikan Ryhti ry.
Kurikka (lehti) Kurikka elvytettiin sodan jälkeen. Se ilmestyi 1946 kolme ja 1947–1950 neljä kertaa vuodessa. Näinä vuosina Kurikka keskittyi kaksinkamppailuun kansandemokraattien Siili-lehden kanssa. Kurikan päätoimittajana toimi sodanjälkeisinä vuosina antikommunistina tunnettu Yrjö Kilpeläinen. Siili lakkasi ilmestymästä 1951 ja samoihin aikoihin myös Kurikka muuttui useiden muiden pilalehtien tavoin jälleen kannattamattomaksi. Julkaisutahti harveni kahteen numeroon vuodessa (lukuun ottamatta vuoden 1952 Olympia-numeroa). Vuonna 1954 ilmestyi enää pelkkä Joulu-Kurikka, joka jäi lehden viimeiseksi numeroksi.
Taivalmaa Taivalmaa on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Se sijaitsee Peräseinäjoen rajalla, Jalasjärven keskustasta noin 15 kilometriä koilliseen. Asukkaita on noin 180.
Kurikan Ryhti Suunnistusjaos erkani vuonna 1980 omaksi seurakseen, joka sai nimen Rasti-Kurikka. 
Myös tennis- ja judojaokset ovat erkaantuneet omiksi erikoisseuroikseen. Tennisjaoksesta tuli Kurikka Tennis-Club ja judojaoksesta Kurikan Seibukan.
Kurikan vaakuna Uudessa vaakunassa on kuvattuna lohenpyrstöliitos, joka on puutyössä käytettävistä liitoksista kaikkein lujin. Liitos symboloikin Kurikan ja Jurvan puutyöperinnettä: Kurikka tunnetaan kärryistään ja Jurva puolestaan huonekaluistaan. Vaakunan vasen puoli on väriltään metallinhohtoinen, mikä puolestaan viittaa Kurikan osaamiseen metallialalla. Kirsi-Maaria Markuksen mielestä hopean ja sinisen valinta uuden vaakunan väreiksi oli itsestäänselvyys, sillä värit olivat myös sekä Kurikan että Jurvan vaakunoiden päävärit. Vaakunan värit kuvaavat Markuksen mukaan myös kurikkalaisten ja jurvalaisten isänmaallisuutta, sillä hopea esitetään lipputaiteessa valkoisena. Vaakunan värit lippuväreinä ovat siis samat kuin Suomen lipussa. Vaakuna tavoittelee yksinkertaisuudessaan Markuksen mukaan varhaista heraldiikkaa. Kurikan uuden vaakunan lisäksi Suomessa vain ja Keravan vaakunassa on käytössä lohenpyrstökoroa. Markus palkittiin Suomen itsenäisyyspäivänä 2009 Kurikan ”Vuoden kulttuuriteko” -palkinnolla.
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Kurikassa on veroluetteloista pystytty osoittamaan kuusi kantataloa, jotka ovat 1400-luvulta. Kurikan talo on näistä ainoa, joka on Kurikan nykyisen keskustan kohdalla, kun muut ovat tulleet Ilmajoelta leviävän asutusrintaman mukana Panttilan Nenättömän luoman kohdalle.
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Tilan ensimmäinen isäntä on tullut Pirkkalasta, missä on ollut Kurikan ratsutila 1400-luvun alussa. Tämä Kurikka-niminen uudisasukas on tullut pitkin Kyrönkankaan talvitietä, mistä on näyttönä Kurikka nimeen viittaavaa omistajuutta Jalasjoen varrella ja Luopajärvellä. Molemmat olivat lempääläis-pirkkalalaisten eränkävijöiden nautintoja. Tilan ensimmäinen tiedossa oleva isäntä on Antti Kurikka (s. noin 1480). Ensimmäinen Kurikan isäntä oli löytänyt seudun komeimman paikan Kyrönkankaan talvitien päätepisteestä Kurikanlahden yläpuolelta ja Kyrönjoen korkealta rantatörmältä. Kurikanlahti oli todella kalaisa kalojen kutupaikka ja Kyrönjokikin kuhisi tuolloin lohta.
Kyrönkankaan talvitie poikkesi normaalista reitistään pitkin Jalasjokea Kurikan Ikarin teollisuusalueen kohdalla, koska erämiesten oli ohitettava nykyään kuivattu Pitkäkoski. Ohitus tapahtui pitkin Ikarintaivalta maateitse ja valtatie 3:n linjausta noudattava talvitie päättyi Wähä-Kurikan kartanon pihaan. Talon kohdalta joen ylittämällä pääsi Kyrönkankaan kesätielle, joka vei Korsholman linnaan eli nykyisen Vaasan suuntaan.
Kurikan kirjasto Jurvan kirjastossa on tavallista laajempi kädentaitojen, taideteollisuuden ja puutyöalan kirjojen kokoelma. Kurikan kotiseutukokoelmiin kerätään sekä Kurikasta kertovaa että kurikkalaisten kirjoittajien kirjoittamaa kirjallisuutta. Kurikan kirjasto kuuluu Eepos-kirjastokimppaan. Kirjaston maakuntakirjasto on Seinäjoen kaupunginkirjasto.
Janne Kurikka Janne Kurikka (s. 13. elokuuta 1984 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Kurikka on Laser HT:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Kärppien A-nuoriin. Kurikka oli samalla kaudella Kärppien maalivahtina SM-liigassa kolmessa pudotuspelikamppailussa ja hän voitti Suomen mestaruuden. Suomen jääkiekkoliiton kilpailusääntöjen mukaan yksikin kokoonpanopöytäkirjaan merkitty pudotuspeliottelu riittää antamaan pelaajalle SM-mitalin, joten Kurikka on käytännön mukaisesti voittanut mestaruuden.
Pola (yritys) Kurikan perheen jäsenten (F. I. Kurikka, hänen poikansa Pentti Kurikka ja kolmatta polvea edustava Pola Oy:n nykyinen toimitusjohtaja Jukka Kurikka) Pallo-Paidan ja Polan keskeisiä henkilöitä ovat olleet mallistojen suunnittelijoina Marja Eskola ja Irma Sikow.
Kurikka-lehti Tammikuussa 1985 syntyi Radio Paitapiiska, kun Kurikka-lehti sai luvan aloittaa paikallinen radiotoiminta. Vuonna 1998 Kurikka-lehti siirtyi Kurikan alueella omaan jakeluun. Kevyt Kanava Oy osti Radio Paitapiiskan vuonna 2003.
Kurikka Nimenä Kurikka tarkoittaa piikkinuijaa, joita löytyi kaksi vanhasta Kurikan vaakunastakin.
Lilli Kurikka Kurikka pestattiin Suomalaisen Teatterin riveihin ensisijaisesti laulutaitonsa ansiosta. Vaaleahiuksinen Kurikka tunnettiin teatterin kaunottarena ja lauluäänensä ansiosta hän sai yleisön suosimia roolitehtäviä. Serenadien ja huviretkien sankarittarien rooleissa ainoastaan Ida Aalberg nautti yhtä laajaa yleisönsuosiota kuin Kurikka.
Keskikylän koulu Keskikylän koulu sijaitsee Kurikan kunnan Keskikylässä valtatien 3 varressa seitsemän kilometriä entisen Jalasjärven kunnan keskustasta Tampereen suuntaan. Koulussa on kolme opettajaa ja oppilaita noin 40.
Luopajärven koulu Luopajärven koulu on alakoulu Kurikan kunnassa. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Jalasjärven keskustasta Seinäjoen suuntaan. Koulun sijainti on kauniissa maalaismaisemassa ja lähellä luontoa. Oppilasmäärä koulussa on vajaa 80.
Jokipiin Pellava Jokipiin Pellava valmistaa suomalaisia pellavatekstiilejä saunaan, kylpyhuoneeseen ja kodin sisustukseen sekä liikelahjoiksi. Se sijaitsee Jokipiin kylässä Kurikan kunnan Jalasjärvellä. Jokipiin Pellava Oy on perustettu vuonna 1920.
Kurikka-lehti Kurikka-lehti on Kurikassa kaksi kertaa viikossa, maanantaisin ja torstaisin ilmestyvä puolueeton sanomalehti. Lehti on perustettu vuonna 1928. Lehden toimitusjohtajana toimii Arja Hissa ja päätoimittajana Jaakko Ujainen. Kurikka-lehti on myös Sanomalehtien Liiton jäsen. Lehden painatus tapahtuu I-Print Oy:n painossa.
Närpiö Närpiö () on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Pohjanmaan maakunnassa Länsi-Suomessa. Sen naapurikunnat ovat Kaskinen, Korsnäs, Kristiinankaupunki, Kurikka, Maalahti ja Teuva. Närpiössä on 9 406 asukasta (31.8.2015). Asukkaista yli 80 prosenttia on ruotsinkielisiä.
Juhani Kurikka Kurikka oli nuorsuomalaisten kansanedustajana 1908–1909 ja 1911–1914 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja Maataloustuottajain Viipurin läänin piiriliiton puheenjohtajana. Kurikka kuului myös MTK:n valtuuskuntaan. Kurikka oli lisäksi mukana raittiusliikkeessä ja hän toimi useita vuosia "Inkeri"-lehden vastaavana toimittajana.
Kurikka Vuoden 2017 lopussa Kurikassa oli 21 203 asukasta, joista 13 296 asui taajamissa, 7 814 haja-asutusalueilla ja 93 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kurikan taajama-aste on 63,0 %. Kurikan taajamaväestö jakautuu kahdeksan eri taajaman kesken:
Viitala (Kurikka) Viitala on Kurikan kaupungin pohjoisosassa sijaitseva kylä, joka rajoittuu Ilmajoen Nopankylään. Kylältä on noin 10 kilometriä Kurikan keskustaan.
Aronkylä Aronkylä on yksi Kauhajoen kuudesta virallisesta kylästä. Se sijaitsee kaupungin keskustasta noin viisi kilometriä pohjoiseen. Asukkaita kylässä on 1 500 ja taloja noin 700 (2008). Aronkylän läpi kulkee Suupohjan rata, jolla on nykyisin enää tavaraliikennettä. Kylässä sijaitsevan Kauhajoen rautatieaseman jälkeen Kurikasta etelälounaaseen tuleva rata kääntyy n. 90° länsiluoteeseen kohti Teuvaa. Kaskisista alkava kantatie 67 kulkee myös Aronkylän läpi ja alkaa Sastamalan Kiikkaan aloittavan kantatie 44:n risteyksen jälkeen kääntyä rautatien tapaan n. 90° pohjoiskoilliseen kohti Kurikkaa. Kylässä Kainastonjoki ja Ikkelänjoki yhtyvät Kauhajokeen, joka on yksi Kyrönjoken latvahaaroista.
Santavuoren taistelu Marski Klaus Fleming kiirehti 1500 miestä käsittävän ratsujoukkonsa kärjessä Etelä-Pohjanmaalle. Joukot asettuivat 23. helmikuuta 1597 Kurikkaan Kurikan talon alapuolella olevan Kurikanlahden jäälle. Paikka oli Kurikan kirkkoa vastapäätä Kyrönkankaan Kesä- ja Talvitien risteyksessä ja joukot odottelivat siinä jäätä pitkin jonossa marssivia Nuijamiehiä, joita vastaan huovit sitten tästä lähtivät kiilana keskellä jokea ja molemmilla rannoilla kohdaten Nuijamiehet 24. helmikuuta Kurikan Paavolan jokirantapellolla. Paavolan pellolta nuijamiehet sitten pakenivat piirtolankankaalle ja Ilmajoen ja Kurikan rajalla vierekkäin oleville pienelle ja suurelle Santavuorelle.
Matti Kurikka Kurikka toimi "Työmies"-lehden päätoimittajana 1897–1899. Työmiehen myötä Kurikasta tuli aktiivinen työväenliikkeen toimija, jonka sosialismi oli omanlaisensa sekoitus tolstoilais-utopistis-teosofis-sosialistisia ajatuksia. Toukokuussa 1899 Kurikka luennoi Helsingissä innostuneelle kuulijakunnalle haaveestaan ihanneyhteiskunnan toteuttamisesta. Hanketta varten perustettiin ”Kalevan Kansa” -niminen yhdistys, ja se perustikin suomalaissiirtokunnan Chillagoen kaivoskaupungin liepeille Queenslandiin Australiaan. Kokeilu kuitenkin epäonnistui täysin epäkäytännöllisen Kurikan johdolla ja jäi käytännössä vain kymmenen kuukauden mittaiseksi telttaleiriksi, jossa suomalaiset raivasivat metsää ja valmistivat ratapölkkyjä ankeissa oloissa.
Niileksen voimalaitos Niileksen voimalaitos eli Pitkämö II sijaitsee Kurikassa Jalasjoesta erkanevan kanavan päässä, josta se laskee Pitkämön tekojärveen. Sen putouskorkeus on 12,5 metriä ja teho 1 MW. Fortum myi voimalan 2012 Koskienergialle
Madesjärven rautatieasema Madesjärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Kurikan kunnan Koskuen kylän Matehenperällä entisen Jalasjärven kunnan alueella, noin 104 kilometrin päässä Tampereen asemalta ja noin 55 kilometrin päässä Seinäjoen asemalta.
Lilli Kurikka Kurikka jätti näyttämön avioiduttuaan muusikko Robert Kajanuksen kanssa vuonna 1889. Liitosta tuli riitaisa ja se päättyi pitkittyneeseen eroon. Kajanus alkoi seurustella Ella Stigellin kanssa 1890-luvulla, mutta Kurikka myönsi Kajanukselle avioeron vasta 1918, kun heidän poikansa oli saanut surmansa. Omassa elämäkerrassaan ex-puoliso Kajanus luonnehtii Kurikkaa adjektiivein "jyrkkä", "kiihkeä" ja "äkkipikainen".
Kauhajoki Kauhajoen Lamminmaassa, Kurikan rajan läheisyydessä sijaitsee Kauhajoen lentokenttä. Lentokenttä on avattu yleiseen käyttöön vuonna 1973, ja nykyisin kenttää käyttävät Suupohjan Lentokerho ry, Etelä-Pohjanmaan Liitäjät ry ja Air Pilot ry.
Aulis Reinikka Aulis Aleksanteri Reinikka (myöhemmin Ala-Reinikka, 21. lokakuuta 1915 Kurikka – 4. maaliskuuta 1998 Kurikka) oli suomalainen seiväshyppääjä ja kymmenottelija. Hän edusti Kurikan Ryhtiä.
Ellida Erling Ellida Erlingin isä Wilhelm Erling muutti Himangalta ensin Jalasjärvelle ja sitten Kurikkaan. Wilhelm Erling perusti aluksi kaupan Kurikan Kankaankylään mutta osti sitten myöhemmin Yli-Kurikan talon. Ellidan perheen kotikieli oli ruotsi ja hän oppi vasta pitkien ponnistelujen jälkeen suomen kielen. Ellida aui isänsä ja myöhemmin veljensä omistamassa Yli-Kurikan talossa ja toimi muun muassa pyhäkoulunopettajana.
Santavuori Santavuori sijaitsee Ilmajoen Koskenkorvalla, Etelä-Pohjanmaalla korkeimman kohdan ollessa 145 metriä merenpinnan yläpuolella. Ympäristöään noin 80 metriä korkeammalle kohoavan Santavuoren eteläpuolella Kurikan Tuiskulassa on matalampi "Pikku Santavuori". Molempien Santavuorten etelärinteillä on nähtävissä muinaisen Ancylusjärven rantakivikkoa. Santavuoren huipulla sijaitsee vuonna 1965 valmistunut puurakenteinen näkötorni. Santavuorten alueelle on rakennettu tuulivoimapuisto, jonne on tullut noin 20 voimalaitosta.
Juho Koivisto Koiviston vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Keski-Koivisto ja Josefina Fredrika Liljeqvist. Käytyään kansakoulun hän oli maanviljelijänä Kurikassa vuosina 1906–1958. Koivisto tunnettiin Kurikassa puhujana jo 1900-luvun alkupuolella, ja vuodesta 1903 alkaen hän toimi nuorisoseuratoiminnassa sihteerinä ja myöhemmin puheenjohtajana. Hän oli mukana torvisoittokunnassa ja näytelmäpiireissä. Koivisto oli myös Kurikan suojeluskunnan perustajajäsen ja toimi sen perustamiskokouksen puheenjohtajana. Hän toimi myös Kurikan osuusmeijerin isännöitsijänä.
Jalasjärvi Jalasjärvi on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asui sen lakkauttamishetkellä ihmistä, ja sen pinta-ala oli  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km². Jalasjärven naapurikunnat olivat Ilmajoki, Karvia, Kauhajoki, Kihniö, Kurikka, Parkano ja Seinäjoki.
Kurikka Kurikan kaupunki omistaa noin 1,5 miljoonaa Nesteen osaketta. Kurikan kaupunki omistaa myös noin 6,2 miljoonaa Fortumin osaketta (tieto 19.12.2018). Joulukuussa 2018 osakkeiden arvo oli yhteensä 235 miljoonaa euroa.
Mujujärvet Iso Mujujärvi ja Pikku Mujujärvi, yhdessä Mujujärvet, ovat kaksi pientä järveä Kurikan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan Koskuen kylässä. Iso Mujujärven eteläisin osa kuuluu Karviaan. Järvistä Iso Mujujärvi on suurempi ja se sijaitsee etelämpänä. Järven pinnankorkeus on 147,3 metriä. Pikku Mujujärvi sijaitsee 200–300 metriä luoteeseen Iso Mujujärveltä ja on pienempi. Sen pinnankorkeus on 147,9 metriä. Järvien rannoilla on muutamia huviloita.
Janne Kurikka Kaudeksi 2005–2006 Kurikka siirtyi Forssan Palloseuran maalivahdiksi ja hänet valittiin Mestiksen vuoden tulokkaaksi. Kurikka siirtyi kaudeksi 2006–2007 Heinolan Kiekkoon. Hän pelasi siellä kaksi kautta ja kävi kaudella 2006–2007 myös lainalla Pelicansissa. Kurikka puki päälleen neljään otteluun ja pääsi yhdessä ottelussa kentällekin. Hän pelasi 1–3-tappioon päättyneessä Pelicans–TPS-ottelussa 30. marraskuuta 2006, jossa hän torjui 20 kertaa.
Pertti Kurikan Nimipäivät Pertti Kurikan Nimipäivät (myös PKN) oli vuosina 2009–2016 toiminut suomalainen punkyhtye, jossa soittivat Pertti Kurikka (kitara, sävellykset, sanoitukset), Kari Aalto (laulu, sanoitukset), Sami Helle (basso) ja Toni Välitalo (rummut). Yhtyeen managerina ja musiikin sovittajana toimi vammaisohjaaja Kalle Pajamaa. Pertti Kurikan Nimipäivät valittiin Uuden Musiikin Kilpailussa edustamaan Suomea vuoden 2015 euroviisuihin, joissa yhtye kuitenkin karsiutui semifinaalissa.
Ilmajoki Ilmajoki () on vuonna 1865 perustettu Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kunnassa asuu ihmistä, ja sen pinta-ala on 579,79 km², josta 2,89 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 21,1 asukasta/km². Ilmajoen naapurikunnat ovat Isokyrö, Kurikka, Laihia ja Seinäjoki.
Rinta-Kurikan talonpoikaiskartano Artturi Leinonen on ottanut talon kolmannen isännän Marcus Juhonpoika Wähä-Kurikan Hakkapeliitat kirjansa sankariksi nimellä Niisius Kurikka. Tilasta ja kuningas Kustaa II Adolfin ja kuningatar Maria Eleonoran vierailusta talossa kerrotaan heti kirjan ensimmäisillä sivuilla. Kirjassa kerrotaan huovien polttaneen Kurikan talon 1643. Tätäkin tukee se seikka, että Marcukselta mainitaan Etelä-Pohjanmaan historiassa osassa III palaneen arviolta n.40 huonetta käsittänyt kartano.
Pertti Kurikka Pertti Kurikka (s. 26. joulukuuta 1956 Vihti) on suomalainen kitaristi, joka tunnetaan vuosina 2009–2016 toimineesta punkyhtyeestä Pertti Kurikan Nimipäivät. Hän sävelsi yhtyeen musiikin ja kirjoitti osan sanoituksista. Yhtye edusti Suomea vuoden 2015 euroviisuissa. Kurikka on julkaissut taiteilijanimellä Kalevi Helvetti puhekasetin "Kertoo kummitusjuttuja" vuonna 2011 ja kirjan "Kalevi Helvetti" vuonna 2014. Vuonna 2016 Kalevi Helvetti piti yksityisnäyttelyn Helsingissä ja hänet valittiin Mäntän kuvataideviikkojen taiteilijaksi.
Elämä (sanomalehti) "Elämän" perustaja ja päätoimittaja oli marxilaisuudesta etääntynyt Matti Kurikka, jonka kumppaneina oli teosofeja ja muita idealisteja. Syksyllä 1906 Kurikan piiri perusti Suomen sosialistisen reformipuolueen. Lehden vakituinen kiistakumppani oli "Työmies", jonka päätoimittajana Kurikka oli itse aikaisemmin työskennellyt.
Kurikka Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kurikan keskustaajama on kasvanut yhteen Ilmajoen kirkonkylän ja Koskenkorvan kanssa. Ilmajoki-Kurikan taajamassa on yhteensä 13 503 asukasta ja sen pinta-ala on 55,89 neliökilometriä.
Keskikylä (Jalasjärvi) Keskikylä on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Kylä sijaitsee Jalasjärven kirkonkylän ja Koskuen välillä valtatie 3:n varrella. Se rajoittuu pohjoisessa Jalasjärven kirkonkylään, idässä Hirvijärven kylään ja etelässä Koskuen ja Ilvesjoen kyliin.
Pirkko Kurikka Pirkko Kurikan tuotantoon kuuluu muun muassa musiikkinäytelmä "Kullervo", jota KOM-teatteri esitti 1975–1977. Vuonna 1984 Kurikka sai valtionpalkinnon yhdessä Kalle Pursiaisen kanssa tekemästään käsikirjoituksesta Yle TV2:n televisioelokuvaan "Uppotukki".
Svante Kurikka Kauppaneuvos Kurikka sai vuonna 1976 Valtakunnallisen Yrittäjäpalkinnon. Hän oli Suomen ensimmäinen kunniapuuseppä. Suomen kulttuurirahaston Etelä-Pohjanmaan rahaston nimikkorahastona toimii Svante Kurikan rahasto. Rahasto tukee Etelä-Pohjanmaan tieteellistä tutkimusta sekä Alavuden nuorison korkeakouluopintoja.