Aceeaşi tehnologie care duce la crearea maşinilor autonome şi a computerelor care pot juca şah este utilă şi pentru explorarea complexităţilor lumii cuantice . Pentru prima dată, fizicienii au putut demonstra că inteligenţa artificială poate reconstrui un sistem cuantic bazat pe puţine măsurători experimentale . Această metodă va permite savanţilor să probeze în detaliu sisteme cuantice într - un mod exponenţial mai rapid decît tehnicile convenţionale . Sistemele complexe care ar fi avut nevoie de mii de ani de reconstituire cu metodele precedente ar putea fi analizate cu acelaşi detaliu în doar cîteva ore, relatează $NE$ . Studiul este relevant în domenii precum industria calculatoarelor cuantice şi în alte aplicaţii ale mecanicii cuantice, precizează în $NE$ $NE$ cercetătorii de la $NE$ for $NE$ $NE$ $NE$ din $NE$ $NE$ $NE$ care au efectuat acest studiu . „$NE$ arătat că inteligenţa artificială poate surprinde esenţa unui sistem cuantic într - un mod compact”, a precizat $NE$ $NE$ co - autor al studiului . „$NE$ putem extinde amploarea experimentelor” . Carelo a fost inspirat de $NE$ . Programul a folosit inteligenţă artificială / capacitatea de a învăţa din experienţă pentru a - l învinge pe campionul mondial la $NE$ în 2016 . „$NE$ început să ne întrebăm dacă putem folosi aceste idei în fizica cuantică” . Sistemele de particule precum electronii pot exista în multe configuraţii, fiecare cu o probabilitate particulară de a apărea . Fiecare electron, spre exemplu, poate avea unul dintre cele două tipuri de spin . În lumea cuantică, sistemele neobservate nu există ca niciunul dintre aceste aranjamente, de aceea se crede că se găseşte în toate configuraţiile în acelaşi timp . Cînd este măsurat, sistemul se colapsează într - una dintre configuraţii . Astfel, ciudăţenia sistemelor cuantice este că nu poţi observa sistemul în toată complexitatea sa într - un singur experiment . Cercetătorii trebuie să efectueze aceleaşi măsurători de mai multe ori pentru a determina starea întregului sistem . Metoda aceasta ar funcţiona doar pentru sisteme extrem de simple, cu cîteva particule . Lucrurile se complică exponenţial odată cu creşterea numărului de particule . În această situaţie ar interveni inteligenţa artificială, care, conform testelor savanţilor, programul a depăşit clar metodele convenţionale . Pentru un sistem cu opt electroni, fiecare cu spin sus sau jos, programul a putut reconstitui sistemul cu doar 100 de măsurători . Ca o comparare, metoda tradiţională ar fi avut nevoie de un milion de măsurători pentru a atinge acelaşi nivel de acurateţe .