Aceasta este concluzia unui studiu publicat luni de $NE$ $NE$ ( $NE$ ) , potrivit $NE$ . Potrivit documentului intitulat '$NE$ regiunilor mai puţin dezvoltate' ( $NE$ $NE$ $NE$ ) ,, "regiunile rămase în urmă" din $NE$ includ regiunile "cu venituri scăzute" din $NE$ $NE$ şi de $NE$ ( $NE$ ) , multe din ele apropiindu - se rapid de "regiunile cu creştere redusă" din sudul $NE$ care se confruntă cu stagnarea productivităţii şi şomaj ridicat . În realitate, ierarhia economică a regiunilor europene este în grafic pentru a înregistra o schimbare majoră în următorul deceniu . Ambele grupuri de "regiuni rămase în urmă" se confruntă, însă, cu dificultăţi comune care constrâng perspectivele de creştere pe termen lung, inclusiv un nivel scăzut al participării la piaţa forţei de muncă, transformări structurale incomplete şi deficienţe mari la instituţii şi calificări, susţine $NE$ $NE$ . În perioada 2005 - 2015, "regiunile cu creştere redusă" din sudul $NE$ au înregistrat un avans zero al $NE$ per capita, comparativ cu o medie anuală de 2,1% în $NE$ . În schimb, creşterea anuală medie în "regiunile cu venituri scăzute" din estul $NE$ a fost de 4,6% . Dacă aceste tendinţe vor persista, va fi o restructurare radicală a ierarhiei economice a regiunilor europene, regiunile "cu venituri scăzute" schimbându - şi poziţiile cu "regiunile cu creştere redusă" până în 2025 . Dar chiar şi în aceste grupe există o neomogenitate semnificativă . $NE$ $NE$ arată că regiunile din $NE$ şi $NE$ sunt pe o cale de convergenţă mai lentă decât regiunile din $NE$ şi $NE$ în timp ce regiunile din $NE$ au performanţe uşor mai bune decât alte "regiuni cu creştere redusă"