Constructorul francez ar da un ultimatum în aceste zile guvernului de la $NE$ potrivit cotidianului $NE$ $NE$ . E o chestiune gravă, totuşi trebuie să ne uităm puţin şi la context . În aceste zile, ministrul apărării $NE$ $NE$ e în vizită în $NE$ va discuta inclusiv cu oficialii $NE$ şi de fapt acesta este un mesaj clar către guvernul $NE$ : Faceţi ceva cu acea comandă promisă şi de mult amânată . Airbus a venit cu fabrica aici, a investit 100 de milioane de euro, în urma promisiunii că statul român va veni cu o comandă consistentă .  $NE$ doi ani însă europenii sunt duşi cu zăhărelul . Comenzile date până acum de $NE$ au favorizat clar grupurile americane, de la sistemele de rachetă până la echipamentele pentru forţele terestre . Sunt avansate şi negocierile cu grupul american $NE$ pentru achiziţia a 45 de elicoptere de atac $NE$ . Negocieri deschise mult mai târziu decât cele cu $NE$ . Bell a promis şi el o linie de asamblare la $NE$ acolo unde are şi grupul european fabrica inaugurată în toamna lui 2016 . Însă nu prea se face mare lucru acolo . De la început, $NE$ a anunţat că are nevoie de o comandă fermă din partea $NE$ de 16 elicoptere pentru a da drumul serios la producţie . O producţie ar urma să fie îngroşată şi prin comenzi externe . Mai nou pretenţia a fost redusă la 15 aparate $NE$ însă guvernul actual a tot întins coarda . Promite comenzi din partea ministerului de $NE$ nu din partea armatei şi nu este anunţată o cifră exactă . $NE$ susţinea, în toamnă, că va plăti un avans de 30% pentru 4 modele de elicoptere $NE$ . Nu a făcut - o nici până acum . Însă se pot comanda doar 5 - 7 elicoptere şi nu se justifică investiţia europeană . Linia de asamblare e proiectată pentru o capacitate de producţie de 15 aeronave pe an, dar deocamdată stă degeaba . Se fac doar lucrări de mentenanţă . Divizia de elicoptere are un parteneriat strategic cu uzinele $NE$ de la $NE$ sub numele $NE$ . Cele 2 grupuri au creat încă din 2000 o alianţă în care partea română deţine 49% . Airbus chiar este dispusă să lase $NE$ $NE$ să fie contractor principal în înţelegerea cu statul român . În lipsa unei comezi ferme, $NE$ ameninţă că desface linia de asamblare, o mută în altă ţară şi abandonează cu totul unitatea de la $NE$ . $NE$ scrie că $NE$ se teme să nu păţească în $NE$ acelaşi lucru care i s - a întâmplat şi în $NE$ . Aceasta are de mai bine de 10 ani o fabrică de elicoptere $NE$ din familia $NE$ $NE$ . A renunţat la $NE$ . România ar putea face la fel . $NE$ $NE$ a semnat un parteneriat cu $NE$ $NE$ pentru a face în $NE$ un centru de echipare şi mentenanţă . Această înţelegere ar putea fi un punct de plecare către o viitoare achiziţie de elicoptere $NE$ $NE$ după cele de atac $NE$ . Există, însă, specialişti care susţin că aeronavele americane sunt mai dotate, au performanţe mai bune în situaţii reale de luptă . $NE$ zboară la mici altitudini şi se pretează, mai degrabă, intervenţiilor în situaţii de urgenţă . $NE$ american are un cost estimat la peste 30 de milioane de dolari, pe când modelul european $NE$ sare de 20 de milioane de dolari bucata doar într - o variantă care conţine toate echipamentele opţionale . Dar din partea europenilor, toate ofertele de achiziţii au venit cu promisiunea unei implicări mari a economiei româneşti . Pe când americanii au alt stil şi preferă să profite de poziţia lor în $NE$ . Se bazează pe faptul că $NE$ tinde, deseori, să aleagă strategic .