Sticla la sticlă, plasticul la plastic, gunoiul menajer . . . în pubelă . Cine îşi amestecă deşeurile, rămâne cu ele pe cap . Se întâmplă într - o comună de lângă $NE$ care poate să fie oricând exemplu pentru restul ţării . $NE$ ne ameninţă cu amenzi de 200 . 000 de euro pe zi, din cauză că nu colectăm selectiv mai multe deşeuri . Autorităţile aprobă o sumedenie de legi şi ordonanţe, dar nu reuşesc să rezolve problema nici în $NE$ . Chiar dacă predau deşeurile sortate, localnicii de lângă $NE$ plătesc una dintre cele mai mari taxe de salubrizare din ţară ! 35 de lei de familie . La douăzeci de minute distanţă, în $NE$ treaba stă altfel . În două sectoare vecine oamenii plătesc 7,11 lei de persoană . Există însă şi excepţii . Din 20 de mii de asociaţii de proprietari dintr - un sector, puţin peste cinci la sută selectează gunoiul înainte să îl dea companiei de salubritate . Ce - i drept, primesc în schimb bani sau reducere la taxa de ridicare a deşeurilor . De la 1 ianuarie, autorităţile locale vor fi obligate de $NE$ să aplice sistemul "plăteşte pentru cât arunci" şi să asigure recipiente separate pentru deşeuri uscate şi umede . În plus, din martie anul viitor, mâncarea şi băutura ambalate în recipiente de sticlă vor fi vândute cu un adaos de 50 de bani pe ambalaj . Suma va fi recuperată când ducem la centre de colectare sau magazine recipientele .