Asigurarea unei anumite autonomii în cazul persoanelor suferind de paralizie este obiectivul echipei $NE$ formată din cercetători de la $NE$ $NE$ $NE$ $NE$ $NE$ $NE$ $NE$ şi $NE$ $NE$ $NE$ $NE$ din $NE$ $NE$ ale $NE$ .  $NE$ foarte mulţi ani, aceştia încearcă să creeze o interfaţă ambiţioasă, capabilă să descifreze activitatea cerebrală a bolnavilor pentru ca aceştia să poată controla dispozitive care să îi ajute la comunicare şi mişcare .   $NE$ mai recente teste au avut ca subiecţi două persoane suferind de scleroză laterală amiotrofică ( maladia $NE$ ) , care au reuşit să utilizeze această interfaţă, iar rezultatele lasă să se întrevadă noi perspective în acest domeniu de cercetare .   $NE$ a reuşi o astfel de performanţă, cercetătorii au implantat în cortexul motor al voluntarilor, în vârstă de 50 de ani, câte o reţea de electrozi . Subiecţii au fost apoi rugaţi să îşi imagineze o mişcare prin care să deplaseze cursorul pe ecranul unui computer până la o anumită ţintă .   $NE$ timpul experimentelor, dispozitivul a înregistrat simultan semnalele trimise de partea creierului care controla mişcările şi a retransmis informaţiile către computer pentru a efectua sarcina respectivă .   $NE$ acestui studiu, prezentate în revista $NE$ $NE$ sugerează că noua generaţie de "proteză cerebrală" funcţionează nu numai satisfăcător, ci şi de două ori mai rapid decât versiuni precedente .   $NE$ astfel de experiment a fost realizat cu succes şi în 2011, pe o pacientă tetraplegică, $NE$ $NE$ care a reuşit să acţioneze un braţ robotizat cu ajutorul unei reţele de electrozi implantată în creier . De la acel moment, dispozitivul a fost îmbunătăţit .  $NE$ specialiştilor, prototipul se apropie din ce în ce mai mult de o versiune potenţial utilizabilă de persoane cu handicap, în mod autonom .