U-I-450/19
Datum: 2020-09-03T00:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:USRS:2020:U.I.450.19
vrsta: zakon
zadeva: ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov
objavljeno: Neobjavljeno | 03.09.2020
dokument: US32472
akt: Zakon o lokalnih volitvah (Uradni list RS, št. 94/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 83/12 in 68/17) (ZLV)
resitev: zavrženje
izrek: Zahteva za oceno ustavnosti Zakona o lokalnih volitvah (Uradni list RS, št. 94/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 83/12 in 68/17) se zavrže.
stavek: Ustavno sodišče je po 156. členu Ustave upravičeno intervenirati le takrat, kadar je ustavnosodna presoja zakona potrebna za zagotovitev ustavnoskladne odločitve v konkretnem sodnem postopku.
odlocitev: sklep
geslo: 1.2.51.4.1 - Ustavno sodstvo - Vrste vlog - Aktivna legitimacija v postopku pred Ustavnim sodiščem - Konkretna presoja norm - Sodišče.
1.5.51.1.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrženje zahteve.
podlaga: Člen 25.1, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
vlagatelj: Upravno sodišče Republike Slovenije
datum_vloge: 2019-12-04T23:00:00.000Z
datum_odlocitve: 2020-09-02T22:00:00.000Z

# U-I-450/19-17

3. 9. 2020

## SKLEP

Ustavno sodišče je v postopku za oceno ustavnosti, začetem z zahtevo Upravnega sodišča, na seji 3. septembra 2020

#### sklenilo:

**Zahteva za oceno ustavnosti Zakona o lokalnih volitvah (Uradni list RS, št. 94/07 – uradno prečiščeno besedilo, 45/08, 83/12 in 68/17) se zavrže.**

## OBRAZLOŽITEV

### A.

Upravno sodišče (v nadaljevanju predlagatelj) je s sklepom št. I U 1610/2019 z dne 2. 12. 2019 na podlagi prvega odstavka 23. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo, 109/12 in 23/20 – v nadaljevanju ZUstS) prekinilo postopek v volilnem sporu zaradi varstva volilne pravice pri lokalnih volitvah in na podlagi 156. člena Ustave vložilo zahtevo za oceno ustavnosti Zakona o lokalnih volitvah (v nadaljevanju ZLV).

Predlagatelj zatrjuje, da je ZLV v neskladju z načelom pravne države iz 2. člena Ustave v zvezi z določbami o splošni volilni pravici iz prvega in drugega odstavka 43. člena Ustave ter pravico do učinkovitega sodnega varstva iz 23. člena Ustave. Navaja, da ZLV vsebuje protiustavne pravne praznine, ker v določbah o sodnem varstvu volilne pravice v volilnem sporu niso jasno opredeljeni razlogi, iz katerih je mogoče vložiti pravno sredstvo, pravila o trditvenem in dokaznem bremenu, posebne postopkovne določbe, merila presoje in pooblastila sodišča pri odločanju. Ustavnemu sodišči predlaga, naj po koneksiteti presoja tudi druge vidike volilnega spora, in sicer, kdo lahko uveljavlja sodno varstvo v volilnem sporu po volilnem dnevu in katera pravna sredstva mora izčrpati, da pride do sodnega varstva, kateri akt lahko stranka izpodbija s pravnim sredstvom v sodnem postopku, katere politične stranke so (lahko) stranke v postopku, kako naj sodišče v tem sporu upošteva varstvo volilne pravice vseh volivcev, ki so glasovali na volitvah, upoštevajoč pri tem razmerje med številom vloženih tožb volivcev, ki menijo, da je prišlo do nepravilnosti, glede na celotno število volilnih upravičencev, ki niso vložili pravnih sredstev, in kakšni so roki za vložitev pravnega sredstva zoper poročilo o izidu volitev.

Zahteva je bila poslana v odgovor Državnemu zboru, ki navaja, da je zahteva preuranjena, ker ni izpolnjena procesna predpostavka iz 156. člena Ustave, saj ne drži, da iz odločbe Ustavnega sodišča št. Up-135/19, U-l-37/19 z dne 5. 6. 2019 (Uradni list RS, št. 45/19, in OdlUS XXIV, 7) izhaja, da mora Upravno sodišče obvezno izvesti glavno obravnavo. Zato bi moralo Upravno sodišče po mnenju Državnega zbora najprej opraviti temeljni (prvi) preizkus vložene pritožbe. Sicer pa Državni zbor meni, da je ureditev lokalnih volitev ustavnopravno sporna in zahteva temeljito, premišljeno in sistemsko enotno ureditev za funkcionarje tako na državni kot tudi na lokalni ravni.

Mnenje o zahtevi je poslala tudi Vlada, ki prav tako meni, da se zastavlja vprašanje, ali predpisana "primerna uporaba" Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06, 62/10 in 109/12 – ZUS-1), ki jo zahteva drugi odstavek 102. člena ZLV, Upravnemu sodišču v popolnosti omogoča ustavno skladno vodenje postopka volilnega spora.

Predlagatelj v odgovoru na odgovor Državnega zbora in mnenje Vlade navaja, da iz zahteve za presojo ustavnosti dovolj jasno izhaja, da je Upravno sodišče po prejemu odločbe Ustavnega sodišča v zadevi št. Up-135/19, U-l-37/19 že ugotovilo, da pritožbe ni mogoče zavrniti kot neutemeljene na podlagi temeljnega (prvega) preizkusa pritožbe na seji senata.

Vili Kovačič, pritožnik v prekinjenem volilnem sporu (v nadaljevanju pritožnik), je priglasil udeležbo v postopku za oceno ustavnosti izpodbijanega zakona. Pritrjuje stališčem Upravnega sodišča, da je nujno učinkovito sodno varstvo pravic, ki so varovane na podlagi ustavne in zakonske ureditve aktivne in pasivne volilne pravice, ter da bi morala zakonodaja postopek varstva pravic bolje urejati. Nasprotuje pa ugotovitvi Upravnega sodišča, da trenutna zakonska ureditev volilnega spora zaradi protiustavnih pravnih praznin Upravnemu sodišču preprečuje odločitev o pritožbi v tem sporu in razveljavitev lokalnih volitev. Meni, da bi morala biti država (Upravno ali Ustavno sodišče) v primerih, ko je očitno, da so volitve nepoštene in da je prišlo do kršitev mednarodnih standardov in poštene kampanje, tudi ob pomanjkanju podrobne ureditve pritožbenega postopka sposobna že po Ustavi ugotoviti kršitev, razveljaviti odločitev volilnih organov in razpisati nove volitve. Zato predlaga, naj Ustavno sodišče zavrne predlagateljevo zahtevo. Pritožnik vlaga "ponovno pobudo za oceno ustavnosti zakonodaje na področju lokalnih volitev" in zahtevo za oceno ustavnosti ZLV. Predlaga, naj Ustavno sodišče izvede javno obravnavo.

### B.

V skladu s 156. členom Ustave mora sodišče prekiniti postopek in začeti postopek pred Ustavnim sodiščem, če pri odločanju meni, da je zakon, ki bi ga moralo uporabiti, protiustaven. To ustavno pooblastilo sodiščem je treba razlagati skupaj s 125. členom Ustave, po katerem so sodniki pri opravljanju sodniške funkcije vezani ne samo na zakon, temveč tudi na Ustavo. Upoštevaje ustavni položaj rednih sodišč, kot izhaja iz 125. člena Ustave, ima Ustavno sodišče po 156. členu Ustave subsidiarno vlogo. Ustavno sodišče je po tej določbi Ustave upravičeno intervenirati le takrat, kadar je ustavnosodna presoja zakona potrebna za zagotovitev ustavnoskladne odločitve v konkretnem sodnem postopku.

Procesna predpostavka, ki jo za začetek postopka za oceno ustavnosti z zahtevo sodišča določa prvi odstavek 23. člena ZUstS, mora biti izkazana ob vložitvi zahteve. Na njen obstoj pa mora Ustavno sodišče paziti po uradni dolžnosti ves čas postopka pred Ustavnim sodiščem. V obravnavani zadevi je med postopkom za oceno ustavnosti, začetem z zahtevo predlagatelja, Ustavno sodišče že odločilo o ustavnosti 100., 101. in 102. člena ZLV. Z odločbo št. Up-676/19, U-I-7/20 z dne 4. 6. 2020 (Uradni list RS, št. 93/20) je ugotovilo, da je ureditev sodnega varstva volilne pravice v volilnem sporu po volilnem dnevu v neskladju s pravico do sodnega varstva iz prvega odstavka 23. člena Ustave (1. točka izreka odločbe). Zakonodajalcu je naložilo odpravo ugotovljene protiustavnosti, hkrati pa določilo način izvršitve svoje odločitve (2. in 3. točka izreka odločbe).

Predlagatelj zatrjuje neskladje izpodbijane ureditve iz vsebinsko enakih razlogov, kot jih je Ustavno sodišče presojalo v odločbi št. Up-676/19, U-I-7/20, zgolj s to razliko, da uveljavlja neskladje ZLV z 2. členom Ustave, ker vsebuje protiustavno pravno praznino, Ustavno sodišče pa je presodilo, da je izpodbijana ureditev v neskladju s pravico iz prvega odstavka 23. člena Ustave, ker ne določa vseh prvin, ki bi morale biti določene za učinkovito uresničevanje pravice do sodnega varstva. Predlagatelj Ustavnemu sodišču predlaga, naj po koneksiteti presoja izpodbijano ureditev tudi z nekaterih drugih vidikov, čeprav ta presoja za odločitev v volilnem sporu, ki ga je prekinilo, ni potrebna. Ustavno sodišče temu predlogu ni sledilo, ker mora biti za odločanje Ustavnega sodišča izpolnjena predpostavka zveznosti med domnevno protiustavnim zakonom ter konkretnim sodnim postopkom iz 156. člena Ustave in prvega odstavka 23. člena ZUstS (nekaterih od teh očitkov so bili sicer presojani že v odločbi št. Up-676/19, U-I-7/20).

Ustavno sodišče je torej v odločbi št. Up-676/19, U-I-7/20 izpodbijano ureditev že presojalo z vidika vseh upoštevnih očitkov, ki jih navaja predlagatelj. Odločitev Ustavnega sodišča o zahtevi predlagatelja tako ni potrebna za zagotovitev ustavnoskladne odločitve v konkretnem sodnem postopku. Glede na navedeno procesna predpostavka iz prvega odstavka 23. člena ZUstS za odločanje o ustavnosti izpodbijane določbe ni izpolnjena. Zato je Ustavno sodišče zahtevo zavrglo.[1]

Ustavno sodišče ni sledilo predlogu pritožnika iz volilnega spora, naj odloči po opravljeni javni obravnavi, ker ta za odločitev o predlagateljevi zahtevi ni bila potrebna.

Ustavno sodišče v tem postopku tudi ni odločalo o "ponovni pobudi za oceno ustavnosti zakonodaje na področju lokalnih volitev" in zahtevi za oceno ustavnosti ZLV pritožnika. Stranka iz postopka, ki ga je sodišče prekinilo na podlagi 156. člena Ustave, se ima pravico v postopku za oceno ustavnosti zakona izjaviti o navedbah udeležencev v tem postopku. Nima pa v tem okviru pravice vlagati pravnih sredstev.[2]

### C.

Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi prvega odstavka 25. člena ZUstS in petega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07, 54/10, 56/11 in 70/17) v sestavi: predsednik dr. Rajko Knez ter sodnice in sodniki dr. Matej Accetto, dr. Rok Čeferin, dr. Dunja Jadek Pensa, dr. Špelca Mežnar, dr. Marijan Pavčnik, Marko Šorli in dr. Katja Šugman Stubbs. Sklep je sprejelo soglasno.

dr. Rajko Knez
Predsednik

[^[1]]: Prim. npr. sklepe Ustavnega sodišča št. U-I-176/17 z dne 5. 7. 2018, št. U-I-154/15 z dne 6. 10. 2016 in št. U-I-46/16 z dne 21. 4. 2016.

[^[2]]: Prim. odločbo Ustavnega sodišča št. U-I-191/17 z dne 25. 1. 2018 (Uradni list RS, št. 6/18, in OdlUS XXIII, 1), 11. točka obrazložitve.