VSL sklep II Cp 1202/98
Datum: 1999-11-10T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:1999:II.CP.1202.98
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: pomanjkljiva tožba - sodni rok za popravo tožbe - domneva umika tožbe
jedro: Če tožeča stranka tožbe v danem roku ne popravi tako, da navede pravilen in popoln naslov tožene stranke, se tožba šteje za umaknjeno.

 
zveza: ZPP (1977) člen 109,  109/4,  109,  109/4.

## Jedro

Če tožeča stranka tožbe v danem roku ne popravi tako, da navede pravilen in popoln naslov tožene stranke, se tožba šteje za umaknjeno.

## Izrek

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje sklenilo, da se šteje tožba za umaknjeno in se postopek ustavi.

Zoper sklep se je pravočasno pritožila tožeča stranka. Uveljavlja pritožbeni razlog bistvene kršitve določb pravdnega postopka po 1. točki 1. odstavka 353. člena Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. SFRJ, št. 4/77; ZPP). V pritožbi navaja, da je sodišče s sklepom z dne 26.5.1998 naložilo tožeči stranki, naj popravi tožbo tako, da navede pravilen in popoln naslov tožene stranke. Iz sklepa pa ni razvidno, da se bo štelo, da se šteje tožba za umaknjeno. Tudi v ZPP take določbe ni. Po številnih poizvedbah je tožeča stranka ponovno ugotovila, da obstaja en sam naslov tožene stranke, ki je pravilno naveden na tožbi. Predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi, izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču v meritorno odločanje.

Pritožba ni utemeljena.

Sodišče prve stopnje je pravilno odločilo, ko je štelo tožbo za umaknjeno in postopek ustavilo. Pri tem ni storilo nobene izmed bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere se sklicuje pritožba. Sodišče prve stopnje je po dveh neuspelih poskusih vročitve na naslov tožene stranke, naveden v tožbi in podatku na povratnicah, da se je tožena stranka preselila, s sklepom z dne 26.5.1998 pravilno pozvalo tožečo stranko, da tožbo popravi tako, da navede pravilen in popoln naslov tožene stranke, saj je to obvezna sestavina tožbe (106. člen ZPP v zvezi s 1. odstavkom 186. čl. ZPP). Pri tem je tožečo stranko tudi opozorilo, da se bo tožba štela za umaknjeno, če tožbe v danem roku ne bo popravila. Zato se tožeča stranka v pritožbi neutemeljeno sklicuje na to, da ni bila opozorjena na posledico, ki je v ZPP izrecno določena v 4. odstavku 109. člena. Ker se tožeča stranka na poziv sodišča ni odzvala, je sodišče prve stopnje pravilno odločilo, ko je tožbo štelo za umaknjeno in postopek ustavilo.

Navedba pravilnega naslova tožene stranke je namreč dolžnost tožeče stranke. Zato bi le ta morala glede na to, da tožena stranka očitno ne prebiva na naslovu navedenem v tožbi, navesti novi naslov tožene stranke, ali v danem roku sodišču predlagati opravo poizvedb o prebivališču tožene stranke, v smislu določbe 148. člena ZPP.

Sodišče druge stopnje je glede na navedeno in ker tudi ni našlo razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti na podlagi določbe 2. odstavka 365. člena v zvezi s 381. členom ZPP, na podlagi določbe 2. točke 380. člena pritožbo tožeče stranke zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.

Na podlagi 1. odstavka 498. člena ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 je v pritožbenem postopku sodišče uporabilo določbe ZPP, Ur. l. SFRJ, št. 4/77 - 27/90 in RS, št. 55/92.