VSC sklep I Ip 47/2015
Datum: 2015-03-19T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSCE:2015:I.IP.47.2015
sodisce: Višje sodišče v Celju
oddelek: Izvršilni oddelek
institut: poplačilo upnikov - prednost pri poplačilu - stroški nepremičninske izvršbe - vrstni red poplačila - prednost pri poplačilu
jedro: Določbe prvega odstavka 197. člena ZIZ ni mogoče razlagati tako, da imajo vsi izvršilni stroški vseh upnikov avtomatično prednost pri poplačilu, pač pa v to kategorijo prednostnega poplačila sodijo le tisti stroški, ki so bili potrebni za opravo konkretne nepremičninske izvršbe.
zveza: ZIZ člen 197, 197/1, 197/1-1.

## Jedro

Določbe prvega odstavka 197. člena ZIZ ni mogoče razlagati tako, da imajo vsi izvršilni stroški vseh upnikov avtomatično prednost pri poplačilu, pač pa v to kategorijo prednostnega poplačila sodijo le tisti stroški, ki so bili potrebni za opravo konkretne nepremičninske izvršbe.

## Izrek

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

II. Upnik R. krije sam svoje stroške pritožbenega postopka.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z v uvodu navedenim sklepom odločilo, da se iz zneska 20.500,00 EUR, kolikor je znašala kupnina za nepremičnino z ID znakom ..., poplačajo: 1. stroški izvršilnega postopka v znesku 816,72 EUR in sicer - stroški upnika R. v zadevi In 66/2012 v znesku 513,85 EUR, - stroški upnika R. S. v zadevi In 40/2012 v znesku 247,87 EUR, - stroški upnika K. d. o. o. v zadevi In 73/2014 v znesku 55,00 EUR, 2. 2 % davek na promet nepremičnin v znesku 401,96 EUR, 3. celoten preostanek terjatve upnika R. v izvršilni zadevi In 66/2012 v znesku 4.429,43 EUR, in sicer vsi preostali priznani stroški v znesku 249,61 EUR, celotne obresti od glavnice v znesku 2.119,51 EUR in celotni preostanek glavnice v znesku 2.060,31 EUR, 4. del terjatve upnika R. S. v izvršilni zadevi In 40/2014 v znesku 14.851,89 EUR, in sicer stroški v znesku 206,72 EUR in del obresti od glavnice do višini 14.645,17 EUR.

2. Upnik R. po pooblaščencu pravočasno pritožbeno izpodbija ta sklep brez navedbe pritožbenih razlogov po prvem odstavku 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP ter s 15. členom Zakona o izvršbi in zavarovanju (v nadaljevanju ZIZ). Sodišču druge stopnje predlaga, da izpodbijani sklep spremeni tako, da se mu priznajo tudi stroški v znesku 778,02 EUR, ki jih je založil kot predujem za plačilo stroškov izvršitelja, ter celotni priglašeni stroški odvetnika v znesku 810,84 EUR. Priglaša pritožbene stroške.

Navaja, da je 24. 9. 2014 sodišču posredoval obračun terjatve na dan razdelitvenega naroka, in sicer je priglasil stroške v višini 5.744,00 EUR, kar predstavlja dolgovani znesek v višini 4.179,82 EUR, ter izvršilne stroške v višini 1.564,18 EUR (sodne takse, sodna cenitev in izvršitelj). Ob posredovanju obračuna je sodišče posebej obvestil, da bo izvršilne stroške posebej priglasil tudi njegov pooblaščenec. Sodišče je s sklepom o razdelitvi terjatev v celoti, razen priglašenih stroškov postopka, priznalo. Sodišče mu, klub temu, da je priglasil stroške izvršitelja in da se dokazila o plačilu nedvomno nahajajo v samem sodnem spisu, ni priznalo stroškov plačila izvršitelja v znesku 376,08 EUR (račun izvršitelja D. V. št. 0299/2012) in v znesku 401,94 EUR (račun izvršitelja D. V. št. 0371/2012). Sodišče je nedvomno bilo seznanjeno, da so v zadevi nastali tudi stroški izvršitelja v navedeni višini, saj sklep o določitvi izvršitelja izda sodišče, izvršitelja pa sodišče tudi obvesti o uspešnosti izvršbe. Sodišče prve stopnje bi moralo pri odmeri stroškov upoštevati tudi plačane stroške izvršitelja, saj so ti bili potrebni za izvršbo, poleg tega pa je sodišče že v sklepu o izvršbi odločilo, da se upniku povrnejo tudi nadaljnji stroški, potrebni za opravo izvršbe. Stroški izvršitelja so nedvomno nadaljnji izvršilni stroški, katere mora dolžnik povrniti upniku. Poleg tega pa je izvršilne stroške priglasil tudi njegov pooblaščenec v skupnem znesku 1.054,51 EUR ter 22 % DDV, katere je sodišče priznalo le v manjšem znesku, čeprav so bili potrebni za opravo izvršbe.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. V obravnavani izvršilni zadevi odločilno pravno podlago predstavljajo določila 38. člena ZIZ in 197. člena ZIZ. V petem odstavku 38. člena ZIZ je določeno, da mora dolžnik upniku na njegovo zahtevo povrniti stroške, ki so bili potrebni za izvršbo, vključno s stroški poizvedb o dolžnikovem premoženju, oziroma povrniti stroške postopka po uradni dolžnosti. V prvem odstavku 197. člena ZIZ pa je določeno, da se iz zneska, dobljenega s prodajo, poplačajo najprej po vrstnem redu stroški izvršilnega postopka.

5. Pritožbeno ni izpodbijana ugotovitev sodišča prve stopnje, da upnik v zvezi s priglašenimi stroški izvršitelja ni priložil nikakršnega obračuna za delo in stroškov izvršitelja ter tudi nikakršnega dokazila, da bi tovrstne stroške izvršitelju plačal. Pritožnik sicer trdi, da se dokazila o plačilu izvršitelja nedvomno nahajajo v spisu, vendar to iz spisa ne izhaja, zato je sodišče prve stopnje pravilno ugotovilo, da v spisu ni nobenega poročila izvršitelja in tudi ne njegovega obračuna za delo in stroške. Ob tako ugotovljenem dejanskem stanju sodišče druge stopnje soglaša z zaključkom sodišča prve stopnje, da upnik nastanka stroškov izvršitelja ni izkazal, zato mu jih utemeljeno ni priznalo, saj niso bili potrebni za izvršbo (peti odstavek 38. člena ZIZ).

6. Sodišče druge stopnje pa kot dodaten argument o pravilnosti odločitve sodišča prve stopnje dodaja, da se pri nepremičninski izvršbi, kot je v obravnavanem primeru, po 197. členu ZIZ kot prednostni poplačajo le tisti izvršilni stroški, ki so nastali zaradi izvršbe s prodajo nepremičnin. Določb 197. člena ZIZ ni mogoče razlagati tako, da imajo vsi izvršilni stroški vseh upnikov avtomatično prednost pri poplačilu, pač pa v to kategorijo prednostnega poplačila sodijo le tisti stroški, ki so bili potrebni za opravo konkretne nepremičninske izvršbe. Ob dejstvu, da je bila nepremičnina na dražbi prodana za nižji znesek, kot pa so bile priglašene tako glavne terjatve kot vsi izvršilni stroški vseh upnikov, stroški izvršitelja, ki jih je imel za opravo izvršbe na premičnine dolžnika, ne morejo biti poplačani iz kupnine v izvršbi prodane nepremičnine.

7. Iz navedenih razlogov je sodišče druge stopnje v skladu z določbo 2. točke 365. člena ZPP v zvezi s 15. členom ZIZ pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo sklep sodišča prve stopnje, saj je ugotovilo, da niso podane pritožbeno uveljavljene kršitve, niti ni zasledilo tistih kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP in 15. členom ZIZ.

8. Upnik sam krije svoje pritožbene stroške, saj ti niso bili potrebni za izvršbo, ker s pritožbo ni bil uspešen (peti odstavek 38. člena ZIZ).