VSC Sklep I Kp 21660/2017
Datum: 2021-07-22T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSCE:2021:I.KP.21660.2017
sodisce: Višje sodišče v Celju
oddelek: Kazenski oddelek
institut: pripor - odreditev pripora po vložitvi obtožnice - zagotovitev navzočnosti obtoženca na obravnavi - predobravnavni narok
jedro: Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je predsednica senata v pritožbeno izpodbijanem sklepu pod točko 6 obrazložitve, z navajanjem vseh ukrepov, ki jih je že uporabila zoper obtoženca, da bi zagotovila njegovo navzočnost na predobravnavnem naroku, utemeljila neogibnost in sorazmernost pripora, saj je pravilno zaključila, da se obtoženi očitno izmika in noče pristopiti na predobravnavni narok. Doslej uporabljeni milejši ukrep za zagotovitev njegove navzočnosti, torej številna vabila, ni bil uspešen.
zveza: ZKP člen 307, 307/2, 285b, 285b/3

## Jedro

Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je predsednica senata v pritožbeno izpodbijanem sklepu pod točko 6 obrazložitve, z navajanjem vseh ukrepov, ki jih je že uporabila zoper obtoženca, da bi zagotovila njegovo navzočnost na predobravnavnem naroku, utemeljila neogibnost in sorazmernost pripora, saj je pravilno zaključila, da se obtoženi očitno izmika in noče pristopiti na predobravnavni narok. Doslej uporabljeni milejši ukrep za zagotovitev njegove navzočnosti, torej številna vabila, ni bil uspešen.

## Izrek

Pritožba se zavrne kot neutemeljena.

## Obrazložitev

1. S pritožbeno izpodbijanim sklepom je predsednica senata sodišča prve stopnje odločila, da obtoženemu J. Š. odredi pripor po drugem odstavku 307. člena v zvezi s tretjim odstavkom 285.b člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) za zagotovitev njegove navzočnosti na predobravnavnem naroku. Pripor po tem sklepu lahko traja od dneva in ure prijetja obtoženca pa do objave sodbe, če ni prej odpravljen, vendar najdalj mesec dni. Obtoženec je s pravnomočno obtožnico Okrožnega državnega tožilstva v Celju z dne 23. 3. 2018, številka Kt/23566/2017, obtožen poskusa kaznivega dejanja velike tatvine v sostorilstvu po 1. točki prvega odstavka 205. člena v zvezi z drugim odstavkom 20. člena in prvim odstavkom 34. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1). Obtožencu je bila prostost odvzeta 18. 7. 2021 ob 17.02 uri, po dežurni preiskovalni sodnici Okrožnega sodišča v Celju pa je bil zaslišan 19. 7. 2021 ob 14.00 uri. Zagovarjal se je, da na predobravnavni narok ni pristopil iz lastne malomarnosti. Enkrat je zamešal datume, drugič je pozabil na datum naroka itd. Zavezuje se, da bo prejemal pošto na naslovu starih staršev. Res je, da sodišču ni predložil zdravniških potrdil v zvezi z zdravstvenim stanjem na katerega se je skliceval v opravičilih. Pripravljen je dati obljubo, da ne bo zapustil naslova L. ..., oziroma, da se bo vsak dan javljal na policijski postaji.

2. Zoper sklep o odreditvi pripora se je pravočasno pritožil obtoženčev zagovornik. Smiselno uveljavlja pritožbeni razlog zmotne ugotovitve dejanskega stanja. Predlaga, da sodišče druge stopnje pritožbi ugodi in izpodbijani sklep spremeni tako, da obtožencu pripor odpravi oziroma podrejeno, da pripor nadomesti z milejšim ukrepom hišnega pripora ali obveznega javljanja na policijski postaji.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. V pritožbeno izpodbijanem sklepu je predsednica senata pravilno ugotovila in ovrednotila vse okoliščine, ki kažejo na obtoženčevo izmikanje prihodu na predobravnavni narok.

5. Ob pritožbeno neizpodbijanem obstoju utemeljenega suma, pritožbeno sodišče ugotavlja, da v kazenskem spisu po pravnomočnosti obtožnice ni podatkov o morebitnih novih okoliščinah, ki bi lahko spremenile zaključke sodišča prve stopnje glede obstoja tega dokaznega standarda, ki se zahteva za odreditev pripora.

6. Sodišče druge stopnje ugotavlja, da je predsednica senata v pritožbeno izpodbijanem sklepu pod točko 6 obrazložitve, z navajanjem vseh ukrepov, ki jih je že uporabila zoper obtoženca, da bi zagotovila njegovo navzočnost na predobravnavnem naroku, utemeljila neogibnost in sorazmernost pripora, saj je pravilno zaključila, da se obtoženi očitno izmika in noče pristopiti na predobravnavni narok. Doslej uporabljeni milejši ukrep za zagotovitev njegove navzočnosti, torej številna vabila, ni bil uspešen. Kljub obljubam, podanim pred preiskovalni sodnico, tudi pritožbeno sodišče ne najde nobenega trdnega zagotovila, da se bo obtoženec poslej odzival sodnim vabilom. Zagovornikovemu argumentu, da sodišče ni izrabilo milejšega ukrepa kot je javljanje na policijski postaji (195.b člen ZKP), ni mogoče pritrditi. Ta milejši ukrep je možno uporabiti le v primeru obtoženčeve begosumnosti. Po določbi drugega odstavka 307. člena pa sme sodišče v primeru, ko je očitno izkazano obtoženčevo izmikanje glavni obravnavi oziroma predobravnavnem naroku, za pripor pa ni nobenega od razlogov iz 201. člena ZKP, odrediti pripor, da zagotovi obtoženčevo navzočnost na glavni obravnavi oziroma predobravnavnem naroku. V tem primeru sme pripor trajati do objave sodbe oziroma najdalj mesec dni. Predobravnavni narok je v predmetni kazenski zadevi razpisan za dne 16. 8. 2021. Res je sicer kot trdi pritožnik, da sta bila dva naroka za predobravnavni narok zaradi razglašenih ukrepov ob epidemiji Covida-19 preklicana, a kljub temu se obtoženec brez opravičila oziroma kadar se je opravičil, brez ustreznih dokazil, kar šestkrat ni odzval vabilom. Okoliščina, ki jo zatrjuje pritožnik in sicer, da je bil obtoženec prijet in predan sodišču v roku dveh mesecev po odreditvi pripora, še ne pomeni, da se bo v bodoče vabilom odzival. Zoper obtoženca namreč ni bil pripor odrejen zaradi begosumnosti pač pa zgolj zaradi zagotovitve njegove navzočnosti na predobravnavnem naroku.

7. Pod točkami 10. do 12. obrazložitve izpodbijanega sklepa je prvo sodišče tudi uspešno obrazložilo neogibnost in sorazmernost odrejenega prisilnega ukrepa. Neutemeljena je pritožba zagovornika, ko se zavzema za to, da bi se obtožencu izrekel milejši ukrep. Po zaključku pritožbenega sodišča obdolženi namreč glede na navedeno ne more biti deležen takšnega zaupanja, da bi se mu lahko izrekel milejši ukrep, saj je po prepričanju pritožbenega sodišča, kljub temu, da je pripor globok poseg v obtoženčevo svobodo, edino s priporom mogoče zagotoviti njegovo navzočnost na predobravnavnem naroku. Zato ne glede na načelo subsidiarnosti iz drugega odstavka 192. člena ZKP, milejši ukrep za zagotovitev obtoženčeve navzočnosti ne pride v poštev. Zaradi navedenega pritožbeno sodišče ocenjuje, da je pripor zoper obtoženca neizogibno potreben za izvedbo predobravnavnega naroka in je tudi skladen določbi prvega odstavka 20. člena Ustave Republike Slovenije, v poštev pa tudi ne pride kakšen drug, za obtoženca milejši ukrep.

8. Ker sodišče druge stopnje pri obravnavanju pritožbe ni zasledilo kršitev, ki jih je dolžno ugotavljati po uradni dolžnosti (peti odstavek 402. člena ZKP), je pritožbo obtoženčevega zagovornika zavrnilo kot neutemeljeno.

9. Če bo za obtoženca nastopila dolžnost plačila stroškov kazenskega postopka (95. člen ZKP), bo sodno takso za zavrnitev pritožbe zoper sklep o odreditvi pripora po tarifni številki 74013 Taksne tarife, v zvezi s petim odstavkom 3. člena in 7. točko prvega odstavka 5. člena Zakona o sodnih taksah (ZST-1) odmerilo sodišče prve stopnje po pravnomočnosti sodbe.