VSL sklep II Cp 196/2010
Datum: 2010-03-25T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2010:II.CP.196.2010
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: zamudna sodba - pogoji za izdajo zamudne sodbe - vročitev tožbe v odgovor - pravilnost vročitve
jedro: Pravilna vročitev tožbe v odgovor kot pogoj za izdajo zamudne sodbe
zveza: ZPP člen 141, 141/1, 142, 142/5, 142/6, 318, 318/1, 318/1-1.

## Jedro

Pravilna vročitev tožbe v odgovor kot pogoj za izdajo zamudne sodbe

## Izrek

Izpodbijana sodba se razveljavi ter se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka se pridrži za končno odločbo.

## Obrazložitev

: Sodišče prve stopnje je z zamudno sodbo odločilo, da je tožena stranka dolžna tožeči stranki povrniti znesek 5.453.448,00 SIT (sedaj 22.756,84 EUR) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 29.5.2004 dalje do plačila. Hkrati je toženi stranki naložilo, da je dolžna tožeči stranki plačati njene pravdne stroške v znesku 171.715,00 SIT (sedaj 716,55 EUR) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od izdaje prvostopne sodbe do plačila.

Zoper sodbo se pritožuje tožena stranka in opozarja, da ji sodišče nikoli ni vročilo tožbe niti zamudne sodbe. Tožnik je šele z vročitvijo sklepa o izvršbi naslovnega sodišča z dne 27.3.2007 izvedel za obstoj izvršilnega naslova - izpodbijane zamudne sodbe, na podlagi katere je bila predlagana izvršba. Kot izhaja iz pravdnega spisa, je tožeča stranka navedla napačen naslov tožene stranke in je tako tožbo kot tudi zamudno sodbo sodišče dolžniku vročalo na napačnem naslovu. Tožena stranka na naslovu Vojkova cesta XY, Ljubljana, nikoli ni imela ne stalnega ne začasnega prebivališča in že ves čas prebiva na Vodovodni cesti XZ v Ljubljani. Po določilih ZPP, ki je veljal v času izdaje zamudne sodbe, se sodba vroča osebno stranki na način, kot določa 142. člen ZPP. Če to ni mogoče, je potrebno postopati v skladu s 143. členom citiranega zakona. Sodišče je bistveno kršilo določbe pravdnega postopka iz 8. točke 2. odstavka 339. člena v zvezi s 1. odstavkom 142. in 143. člena v času izdaje zamudne sodbe veljavnega ZPP. Toženec je 5.4.2007 zoper izpodbijano zamudno sodbo vložil predlog za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti in izvršljivosti, čemur je sodišče ugodilo in klavzulo razveljavilo. Sodbo pa je tožencu vročilo šele 18.11.2009. Pritožba je utemeljena.

Sodišče prve stopnje je v obravnavani zadevi odločilo z zamudno sodbo, saj je ocenilo, da so bili zanjo izpolnjeni vsi pogoji iz 318. člena ob času izdaje sodbe (16.12.2004) veljavnega Zakona o pravdnem postopku (ZPP), med drugim tudi, da je bila tožena stranka pravilno pozvana na vložitev odgovora na tožbo, pa na tožbo ni odgovorila. Iz podatkov v spisu izhaja, da je sodišče vse vloge, naslovljene na toženca, vročalo na naslov Vojkova cesta XY, Ljubljana, in sicer s fikcijo vročitve po določilu 4. in 5. odstavka 142. člena v zvezi s 1. odstavkom 141. člena ZPP. Tako so bile tožencu vročene tožba, poziv na odgovor na tožbo in zamudna sodba. Pravnomočnost slednje je bila odpravljena s sklepom Okrožnega sodišča v Ljubljani z dne 4.6.2007, s katerim je sodišče razveljavilo potrdilo o pravnomočnosti in izvršljivosti. Toženec je namreč izkazal, da na naslovu Vojkova cesta XY nikoli ni imel prijavljenega niti stalnega niti začasnega bivališča in je vedno bival na naslovu Vodovodna cesta XZ v Ljubljani, kjer je ves čas tudi stalno prijavljen. Slednje pa pomeni, da ob izdaji zamudne sodbe ni bil izpolnjen temeljni pogoj iz 318. člena ZPP, torej da je tožba toženi stranki bila pravilno vročena v odgovor, zato je sodišče prve stopnje zamudno sodbo izdalo v nasprotju z določili ZPP, kar predstavlja absolutno bistveno kršitev določb pravdnega postopka iz 7. točke 2. odstavka 339. člena ZPP. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče zamudno sodbo razveljavilo in zadevo vrnilo sodišču prve stopnje v novo odločanje (1. odstavek 354. člena ZPP), saj je ocenilo, da glede na naravo kršitve te samo ne more odpraviti. O zadevi namreč še ni bilo vsebinsko presojano, prvo takšno odločanje na pritožbeni stopnji pa bi pomenilo, da bi strankam odvzeli pravico do dvostopenjskega sojenja. Ker je sodišče v obravnavani zadevi po izdaji sklepa o razveljavitvi klavzule pravnomočnosti toženi stranki tožbo že vročilo in že izvedlo dokazni postopek, bo v novem postopku o zadevi moralo zgolj še vsebinsko odločiti.

Odločitev o stroških pritožbenega postopka temelji na 3. odstavku 165. člena ZPP.