Up-248/99
Datum: 2000-09-26T00:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:USRS:2000:Up.248.99
vrsta: drugi akti
zadeva: ustavna pritožba
objavljeno: Neobjavljeno | 26.09.2000
dokument: US20369
akt: Ustavna pritožba A. A. zoper policijsko pridržanje, pripor in zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 148/99 z dne 15. 6. 1999 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Celju št. K 15/99 z dne 12. 3. 1999
resitev: zavrženje
izrek: Ustavna pritožba A. A. zoper policijsko pridržanje, pripor in zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 148/99 z dne 15. 6. 1999 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Celju št. K 15/99 z dne 12. 3. 1999 se zavrže.
stavek: Ker pritožnik kljub pozivu Ustavnega sodišča ni izkazal, da je ustavna pritožba v delu, ki se nanaša na policijsko pridržanje oziroma na sklepe o priporu, pravočasna, zoper izpodbijano pravnomočno sodbo pa še ni izčrpal vseh pravnih sredstev, ki jih ima na voljo po Zakonu o kazenskem postopku, je bilo treba ustavno pritožbo zavreči.
odlocitev: sklep
geslo: Predhodno izčrpanje vseh pravnih sredstev kot procesni pogoj za vložitev ustavne pritožbe.
podlaga: Zakon o kazenskem postopku (ZKP), 420. čl.

Zakon o Ustavnem sodišču (ZUstS), 50., 51., 52., 53., 54., 2. in 4. al. 1. odst. 55. čl.
datum_vloge: 1999-09-16T22:00:00.000Z
datum_odlocitve: 2000-09-25T22:00:00.000Z

# Up-248/99

26.9.2000

# S K L E P

Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz ZPKZ Ž. na seji senata dne 26. septembra 2000

s k l e n i l o:

Ustavna pritožba A. A. zoper policijsko pridržanje, pripor in zoper sodbo Višjega sodišča v Celju št. Kp 148/99 z dne 15. 6. 1999 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Celju št. K 15/99 z dne 12. 3. 1999 se zavrže.

## O b r a z l o ž i t e v

Pritožnik vlaga ustavno pritožbo zoper pravnomočno sodbo, s katero je bil spoznan za krivega kaznivega dejanja posebno hude telesne poškodbe po prvem odstavku 135. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. - v nadaljevanju: KZ) in dveh kaznivih dejanj ogrožanja varnosti po prvem odstavku 145. člena KZ. Za prvo kaznivo dejanje je sodišče določilo kazen šestih let zapora, za drugo in tretje pa kazen po štiri mesece zapora. Nato pa je pritožniku izreklo enotno kazen šestih let in šestih mesecev zapora. V kazen mu je vštelo pripor od 1. 11. 1998 od 20.05 ure dalje. Ustavno pritožbo vlaga tudi zoper policijsko pridržanje ter zoper sklepe o odreditvi in podaljšanju pripora. Pritožnik zatrjuje kršitve 1., 2., 5., 8., 14., 15., 18., 19., 20., 21., 22., 23., 27., 28., 29., 35., 36. in 38. člena Ustave ter prvega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 - v nadaljevanju: EKČP). Ustavno pritožbo utemeljuje s sklicevanjem na svoje navedbe in na navedbe svoje zagovornice v pritožbah zoper sklepe, izdane v postopku, ki je tekel pred izdajo izpodbijane sodbe, in na navedbe v pritožbi zoper prvostopno sodbo ter v zahtevi za varstvo zakonitosti zoper drugostopno sodbo, vloženi dne 1. 9. 1999. Pritožnik predlaga, naj Ustavno sodišče ugotovi vse zatrjevane kršitve ustavnosti in zakonitosti in razveljavi vse izpodbijane sodbe. Ustavni pritožbi ne prilaga nobenih listin.

Po prvem odstavku 50. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 - v nadaljevanju: ZUstS) se ustavna pritožba lahko vloži zoper posamične akte državnih organov, organov lokalne skupnosti ali nosilcev javnih pooblastil. Vloži se lahko šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva (prvi odstavek 51. člena ZUstS) in sicer v 60 dneh od dneva vročitve posamičnega akta, zoper katerega je mogoča ustavna pritožba (prvi odstavek 52. člena ZUstS). V ustavni pritožbi je treba po določbi 53. člena ZUstS navesti posamični akt, ki se spodbija, dejstva, ki pritožbo utemeljujejo ter domnevno kršene človekove pravice in temeljne svoboščine. Ustavni pritožbi mora biti priložena kopija posamičnega akta, ki se spodbija, ter ustrezne listine, na katere pritožnik opira svojo pritožbo.

Pritožnikova vloga je bila tako pomanjkljiva, da je ni bilo mogoče preizkusiti. Zato je Ustavno sodišče na podlagi drugega odstavka 54. člena ZUstS pritožnika pozvalo, naj jo v roku 15 dni dopolni z navedbo podatkov in predložitvijo listin, kot jih zahteva 53. člen ZUstS. Opozorilo ga je tudi na posledice, če vloge v postavljenem roku ne bo dopolnil.

Pritožnik je na poziv odgovoril tako, da je priložil kopije sodbe sodišča prve stopnje in pritožbenega sodišča, zahteve za varstvo zakonitosti, odločbe o pridržanju, pravnomočnega sklepa o odreditvi pripora, pravnomočnih sklepov o podaljšanju pripora, sklepa o oddaji v zavod za prestajanje kazni zapora pred pravnomočnostjo sodbe in nekaterih drugih listin iz kazenskega spisa. Predlagal je prednostno reševanje zadeve.

Glede izpodbijanega policijskega pridržanja in izpodbijanih sklepov o odreditvi in podaljšanju pripora je treba ugotoviti, da pritožnik ni izkazal ne izčrpanosti pravnih sredstev pred vložitvijo ustavne pritožbe ne njene pravočasnosti (zadnji sklep o podaljšanju pripora je bil izdan dne 12. 3. 1999, o pritožbi je bilo odločeno dne 16. 3. 1999, ustavna pritožba pa je bila vložena 15.9.1999), zato je Ustavno sodišče ustavno pritožbo v tem delu zavrglo.

Glede izpodbijane pravnomočne obsodilne sodbe pa je Ustavno sodišče ugotovilo, da je ustavna pritožba preuranjena, zato jo je tudi v tem delu zavrglo. Zoper pravnomočno sodno odločbo in zoper sodni postopek, ki je tekel pred tako pravnomočno odločbo, se sme vložiti zahteva za varstvo zakonitosti (prvi odstavek 420. člena Zakona o kazenskem postopku - Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. - ZKP). Pritožnik v ustavni pritožbi navaja, da je zoper izpodbijano sodbo Višjega sodišča dne 1. 9. 1999, torej štirinajst dni pred vložitvijo ustavne pritožbe, vložil zahtevo za varstvo zakonitosti. Iz navedenega izhaja, da je bil v času vložitve ustavne pritožbe postopek odločanja o vloženem pravnem sredstvu še v teku. Pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev lahko Ustavno sodišče izjemoma odloča o ustavni pritožbi, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice. Da bi obstajali pogoji za izjemno odločanje Ustavnega sodišča pred izčrpanjem navedenih pravnih sredstev, pritožnik ne zatrjuje, Ustavno sodišče pa jih samo tudi ni ugotovilo.

Senat Ustavnega sodišča je ta sklep sprejel na podlagi druge in četrte alinee prvega odstavka 55. člena ZUstS v sestavi: predsednica dr. Mirjam Škrk ter člana dr. Zvonko Fišer in dr. Lojze Ude.

Predsednica senata dr. Mirjam Škrk