VSL sodba I Cpg 371/2005
Datum: 2005-05-19T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2005:I.CPG.371.2005
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Gospodarski oddelek
institut: razdelitvena masa
jedro: Po določilu 4. odstavka 10. člena ZPPSL se delničarji poplačajo iz
razdelitvene mase šele po popolnem poplačilu dolžnikovih upnikov. Iz
določila 2. in 3. odstavka 177. člena ZGD pa izhaja, da dajejo
delnice (med drugim) njihovim imetnikom pravico do ustreznega dela
preostalega premoženja šele po likvidaciji oziroma stečaju družbe. Iz
teh dveh določil torej sledi, da delničarji iz naslova imetništva
delnic nimajo do družbe niti ob začetku stečajnega postopka niti
kasneje vse dotlej, dokler niso poplačani prav vsi upniki stečajnega
dolžnika, nikakršnih zahtevkov.

 
zveza: ZGD člen 117,  117.  ZPPSL člen 10,  10/4,  137,  168,  10,  10/4,  137,  168.

## Jedro

Po določilu 4. odstavka 10. člena ZPPSL se delničarji poplačajo iz razdelitvene mase šele po popolnem poplačilu dolžnikovih upnikov. Iz določila 2. in 3. odstavka 177. člena ZGD pa izhaja, da dajejo delnice (med drugim) njihovim imetnikom pravico do ustreznega dela preostalega premoženja šele po likvidaciji oziroma stečaju družbe. Iz teh dveh določil torej sledi, da delničarji iz naslova imetništva delnic nimajo do družbe niti ob začetku stečajnega postopka niti kasneje vse dotlej, dokler niso poplačani prav vsi upniki stečajnega dolžnika, nikakršnih zahtevkov.

## Izrek

I. Pritožbi se ugodi in se prvostopna sodba v izpodbijani 2. točki izreka spremeni tako, da se tožbeni zahtevek na ugotovitev obstoja terjatve tožeče stranke napram toženi stranki v višini 210.000,00 SIT z a v r n e , v izpodbijani 3. točki izreka pa tako, da je tožeča stranka dolžna v 15-ih dneh povrniti toženi stranki njene pravdne stroške v znesku

158.400,00 SIT.

II.

Tožeča stranka je dolžna v 15-ih dneh povrniti toženi stranki njene stroške pritožbenega postopka v znesku 58.200,00 SIT.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je umik tožbe kolikor se nanaša na terjatev v znesku 510.000,00 SIT s pripadki vzelo na znanje (1. točka izreka), ugotovilo obstoj terjatve tožeče stranke proti toženi stranki v višini 210.000,00 SIT (2. točka izreka) in odločilo, da mora tožeča stranka povrniti toženi stranki njene pravdne stroške v znesku

54.300,00 SIT z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 22.2.2003 do plačila. Ugotovilo je, da je tožeča stranka dokazala, da ji pripada terjatev proti toženi stranki v stečaju iz naslova imetništva vrednostnih papirjev, katerih izdajatelj je stečajni dolžnik.

Proti 2. in 3. točki izreka izpodbijane sodbe je tožena stranka vložila pravočasno pritožbo. Uveljavlja vse tri pritožbene razloge iz

1. odstavka 338. člena ZPP in predlaga spremembo izpodbijanega dela sodbe, podrejeno pa njegovo razveljavitev in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Zahteva tudi povrnitev stroškov pritožbenega postopka.

V odgovoru na tožbo pa tožeča stranka predlaga zavrnitev pritožbe in potditev izpodbijane sodbe.

Pritožba je utemeljena.

Po določilu 4. odstavka 10. člena ZPPSL se delničarji poplačajo iz razdelitvene mase šele po popolnem poplačilu dolžnikovih upnikov. Iz določila 2. in 3. odstavka 177. člena ZGD pa izhaja, da dajejo delnice (med drugim) njihovim imetnikom pravico do ustreznega dela preostalega premoženja šele po likvidaciji oziroma stečaju družbe. Iz teh dveh določil torej sledi, da delničarji iz naslova imetništva delnic nimajo do družbe niti ob začetku stečajnega postopka niti kasneje vse dotlej, dokler niso poplačani prav vsi upniki stečajnega dolžnika, nikakršnih zahtevkov.

V stečajnem postopku nad toženo stranko je tožeča stranka prijavila terjatev v višini 210.000,00 SIT iz naslova sedmih prednostnih delnic z nominalno vrednostjo 30.000,00 SIT za delnico, serijske in kontrolne številke od Pn/1 0061- Pn/1 0067. Stečajni upravitelj je to terjatev prerekal, stečajni senat pa je upnika napotil na pot pravde.

Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku ugodilo z obrazložitvijo, da prijava terjatve iz vrednostnih papirjev pomeni uveljavljanje plačila terjatve iz vrednostnega papirja, katerega izdajatelj je stečajni dolžnik. Ker pa je tožeča stranka svojo pravico do ustreznega dela premoženja po stečaju družbe (3. alineja 2. odstavka

177. člena ZGD) uveljavljala z zahtevkom na ugotovitev obstoja terjatve kot običajni upnik, tožba ni sklepčna. Pritožba torej pravilno opozarja, da tožeči stranki iz zatrjevanega lastništva sedmih prednostnih delnic, katerih izdajatelj je tožena stranka, ugotovitveni zahtevek ne gre. Zato bi moralo že prvostopno sodišče tožbeni zahtevek tožeče stranke kot neutemeljen zavrniti.

Ker tega ni storilo, je pritožbeno sodišče pritožbi ugodilo in na podlagi določila 4. točke 358. člena ZPP tožbeni zahtevek tožeče stranke kot neutemeljen zavrnilo.

Odločitev o stroških postopka temelji na določilu 2. odstavka 165. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 154. člena ZPP. Pravdne stroške tožene stranke, ki je v pravdi v celoti uspela, je pritožbeno sodišče upoštevajoč vrednost točke ob izdaji te odločbe (110,00 SIT) odmerilo na 158.400,00 SIT, pri čemer ji je priznalo nagrado za iste postavke kot prvostopno sodišče v razveljavljeni sodbi. Pritožbene stroške pa ji je odmerjalo od vrednosti spornega predmeta v pritožbenem postopku ter ji tako za sestavo pritožbe priznalo 250 točk, za obvestilo stranki pa 20 točk, kar ob vrednosti točke 110,00 SIT znaša 29.700,00 SIT, upoštevajoč takso za pritožbo v znesku 28.500,00 SIT pa

58.200,00 SIT.