UPRS Sodba II U 301/2016-13
Datum: 2017-06-14T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2017:II.U.301.2016.13
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: GRADBENIŠTVO
institut: gradbeno dovoljenje - pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja - emisije - hrup

## Jedro

Glede tožbenih ugovorov v zvezi s hrupom zaradi prečrpalne postaje sodišče ugotavlja, da so ti neutemeljeni. Investitorka je s predloženo strokovno oceno o emisijah vira hrupa izkazala, da hrup ne presega dopustne meje, tožbeni ugovori, ki se nanašajo na škodljivost hrupa na splošno pa glede na to, da je ta v dopustnih mejah, na odločitev ne morejo vplivati.

## Izrek

I. Tožba se zavrne.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

## Obrazložitev

1. V uvodu navedeno gradbeno dovoljenje je bilo izdano investitorki občini C. za gradnjo manj zahtevnega objekta - vodovodnega omrežja X., južni del na v gradbenem dovoljenju navedenih zemljiških parcelah v k.o.... in k.o. ... Investitorka je dolžna upoštevati lokacijske podatke, razvidne iz vodilne mape projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja št. 956/12 iz julija 2012 ter dopolnitve vodilne mape z datumom april 2013, ki ga je izdelala družba A. d.o.o. iz Maribora. Gradnjo mora izvajati po priloženem projektu za pridobitev gradbenega dovoljenja št. 956/12 iz julija 2012 in dopolnitvijo vodilne mape iz aprila 2013 ter novembra 2015, ki ga je izdelala družba B. d.o.o. iz Maribora. Z gradbenim dovoljenjem so določeni tudi pogoji gradnje.

2. Iz obrazložitve izhaja, da je predmetno gradbeno dovoljenje izdano v ponovljenem postopku potem, ko je drugostopni organ prvoizdano dovoljenje z dne 27. 1. 2014 odpravil z drugostopno odločbo Ministrstva za infrastrukturo in prostor z dne 7. 5. 2014. V ponovljenem postopku je prvostopni organ sledil napotkom iz drugostopne razveljavitvene odločbe, investitorko pozval na dopolnitev projektne dokumentacije, ta pa je dne 23. 5. 2014 predložila strokovno oceno o emisijah vira hrupa za napravo - črpališče PP Srednje, ki bo locirana na zemljišču s parc. št. 44/10 k.o. ... in spremembo projektne dokumentacije, vodilno mapo - dopolnitev 3 z datumom julij 2012 in november 2015, ki se nanaša na prestavitev črpališča. Odmik črpališča od meje sosednje parc. št. 44/6 k.o. ... bo 4,35 m, odmik vodovodnega cevovoda pa bo po spremembi znašal od 4,25 do 4,65 m. Ostali del projektne dokumentacije ostane nespremenjen. Predložena strokovna ocena o viru hrupa je bila podana pred spremenjeno projektno dokumentacijo, na podlagi te spremembe pa je investitorka priložila še dopis družbe D. d.o.o. iz Maribora z dne 11. 11. 2015, v katerem navajajo, da bodo zaradi prestavitve odmika prečrpalne postaje vplivi hrupa na okolje sprejemljivi za obravnavani emisijski mesti. Vir hrupa ne bo povzročal čezmerne obremenitve niti po prestavitvi prečrpalne postaje v smeri severovzhod. Njegov hrup na emisijskem mestu ... pa se bo še nekoliko zmanjšal glede na oceno pred prestavitvijo in bo znašal mnogo manj, kot so dovoljene zakonske vrednosti.

3. Stranke so bile v postopku s spremembo projektne dokumentacije in ostalimi listinami seznanjene, tožnika pa sta z dopisom z dne 29. 12. 2015 prvostopni organ seznanila, da se z izgradnjo vodovodnega sistema in prečrpališča ne strinjata. Razlog je v tem, da bo prečrpalna postaja v neposredni bližini njune hiše, industrijske naprave v postaji pa delujejo 24 ur dnevno in 7 dni v tednu ter povzročajo hrup, ki presega 71 decibelov. Investitorka je v zvezi s tem upravnemu organu z dopisom z dne 14. 1. 2016 pojasnila, da je z ustreznimi študijami pooblaščenih izvedencev dokazano, da bo vpliv hrupa v času delovanja črpalne postaje znatno manjši, kot je zaradi prometa na državni cesti. Prvostopni organ zaključuje, da leži obravnavani poseg po Odloku o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega in srednjeročnega družbenega plana Občine Maribor za območje Mestne občine Maribor, ki se ureja na podlagi Odloka o prostorsko ureditvenih pogojih za podeželje v Občini Maribor (v nadaljevanju Odlok o PUP) v planski enoti Kozjak - odprti prostor, predmetna zemljišča pa so delno kmetijska zemljišča in delno stavbna. Na območju, ki se ureja z Odlokom o PUP so na podlagi 1. točke 9.b člena v območju odprtega prostora navedene dopustne gradnje, med ostalim so to tudi vodnogospodarske ureditve. Obravnavan poseg je torej dovoljen, saj PUP dopušča gradnjo vodovodnega omrežja in naprav. Vodovodni cevovod bo položen v zemljo, v večini bo potekal ob robu cestišča. Izvedena bo prečrpalna postaja Jelovec in vodohram Srednje, trasa pa bo potekala od obstoječega vodovodnega cevovoda Selnica ob Dravi - Jelovec na zemljišču s parc. št. 193/1 k.o. ... proti severu, ob robu naselja Jelovec, kjer se zaključi z vodohramom Srednje. Vodohram bo izveden na zemljišču s parc. št. 8/1 in 8/2 k.o. ... in bo zasnovan iz dveh delov. Prečrpalna postaja bo izvedena na zemljišču s parc. št. 44/10 k.o. ... in bo pravokotne oblike zunanjih gabaritov 5,2 x 2,8 m z opornimi konzolnimi krili. Trasa vodovodnega omrežja je usklajena z obstoječimi komunalnimi in energetskimi vodi. Predložena je bila strokovna ocena o emisijah vira hrupa za napravo, iz katere izhaja, da upravljavec vira hrupa ne bo povzročil čezmerne obremenitve okolja na območju varstva pred hrupom. Prvostopni organ ugotavlja, da pripomb tožnikov ni mogel upoštevati, saj je glede na določbe Odloka o PUP gradnja dopustna, investitorka pa je predložila strokovno oceno o emisijah vira hrupa za napravo, iz katere izhaja, da hrup ne bo povzročal čezmerne obremenitve okolja. Odmik črpališča in predvidenega vodovoda od zemljišča s parc. št. 44/6 k.o. ... bo po celotni dolžini večji od 4 m in tako soglasje lastnikov sosednjega zemljišča ni potrebno. Ker je predvidena gradnja v skladu z veljavnim prostorskim aktom in ker so izpolnjeni pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja iz 66. člena Zakona o graditvi objektov (v nadaljevanju ZGO-1) je prvostopni organ izdal predmetno gradbeno dovoljenje.

4. Tožnika sta se zoper to gradbeno dovoljenje pritožila, Ministrstvo za okolje in prostor pa je z v uvodu navedeno odločbo prvostopno odločbo v izreku dopolnilo tako, da se v drugem odstavku doda, da je investitorka dolžna upoštevati lokacijske podatke, razvidne iz vodilne mape projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja št. 956/12 z datumom 2012 ter dopolnitvama iz aprila 2013 ter novembra 2015, ki ga je izdelala družba A. d.o.o. iz Maribora. V 4. točki tretjega odstavka izreka odločbe pa se ta dopolni tako, da se upošteva dopolnitev načrta prečrpalne postaje št. 956-B/12 z datumom julij 2012, ki ga je izdala A. d.o.o. iz Maribora z načrtom iz novembra 2015. V ostalem je ostala prvostopna odločba v veljavi in pritožba zavrnjena.

5. Drugostopni organ ugotavlja, da gre za gradnjo na območju, ki jo ureja Odlok o prostorsko ureditvenih pogojih za podeželje v Občini Maribor, drugostopni organ pa že ob prvem odločanju o gradbenem dovoljenju glede zadostitve pogojem PUP ter ostalih pogojev iz 66. člena ZGO-1, razen njene 4. točke, ni imel zadržkov. V ponovljenem postopku pa je investitorka predložila strokovno oceno o emisijah vira hrupa za napravo ter spremembo projektne dokumentacije - vodilne mape iz novembra 2015, glede na spremenjen odmik od parcele št. 44/6 k.o. ..., v ostalem delu pa se načrtovane rešitve v PGD niso spremenile. Pritožbeni organ je ugotovil, da projekt za pridobitev gradbenega dovoljenja, ki je bil podlaga v ponovnem postopku, ni dosledno vnesen v izrek izpodbijanega gradbenega dovoljenja in je njegov izrek v tem delu, kolikor gre za navedbo vseh pogojev, na podlagi katerih je mogoča gradnja v zadevi, nepopoln oziroma v nasprotju z obrazložitvijo. Vendar pa to samo zase ne zahteva odprave izpodbijane odločbe, ampak je pritožbeni organ to pomanjkljivost na podlagi prvega odstavka 251. člena ZUP odpravil sam.

6. Razen tega pa pritožbeni organ ugotavlja, da je s predložitvijo strokovne ocene o emisijah vira hrupa za napravo z dne 21. 5. 2014 izkazano, da pod pogoji načrtovanih rešitev iz PGD, nivo hrupa ne bo presegal dopustnih ravni. Kot izhaja iz strokovne ocene, upravljavec vira hrupa v zadevi ne bo povzročal čezmerne obremenitve okolja, glavni razlog pa je v ustrezni zvočni zatesnjenosti in dušenju hrupa na viru, kar pa bo glede na načrtovane rešitve PGD investitorka morala dosledno spoštovati, sicer bo podvržena inšpekcijskim ukrepom. V zvezi s tem sta bila tožnika kot stranska udeleženca seznanjena, v postopku pa razen pavšalnih trditev nista predložila nobenih dokazov, ki bi to ugotovitev ovrgli. Vsak vpliv namreč še ne pomeni prekomernega vpliva, zaradi katerega bi bila izdaja gradbenega dovoljenja onemogočena in bi torej tožnika omenjeno lahko izpodbijala le s trditvami o preseganju mejnih vrednosti, za kar bi morala predložiti dokaze. Tudi v pritožbi v zvezi s tem dokazov nista predložila, temveč le ponavljata svoje ugovore, ki sta jih postavila že v postopku. V zvezi s pritožbenim ugovorom glede kršitve pravice do zdravega življenjskega okolja iz 72. člena Ustave RS pa pritožbeni organ na podlagi večkrat v upravno sodni praksi izraženega stališča ugotavlja, da vsaka novogradnja lahko za druge pomeni poslabšanje bivalnih razmer, kar pa še ne predstavlja kršitve navedene ustavne pravice. Pravica do zdravega življenjskega okolja se varuje s standardi, ki veljajo za gradnjo objektov in s standardi oziroma normami, ki zagotavljajo, da ne pride do takšnih vplivov na okolje, ki bi bili prekomerni in bi ogrožali zdravje ljudi. Vsebino pravice do zdravega življenjskega okolja določa zakonodajalec tako, da določa meje dopustnosti posegov v okolje, ti pa so regulirani tako v samem prostorskem aktu kot tudi z ravnanjem pristojnih inšpekcijskih organov. V obravnavani zadevi pa gre za gradnjo, ki je z vidika varstva okolja pred hrupom glede na način izvedbe iz PGD ter tam določenih ukrepov za okolje sprejemljiva, zato ugovora tožeče stranke ni bilo mogoče upoštevati. Glede na to je drugostopni organ pritožbo zavrnil. 7. Tožnika se s takšno odločitvijo ne strinjata, zato vlagata tožbo v upravnem sporu. Navajata, da so jima z odločitvijo kršene človekove pravice in temeljne svoboščine, in sicer pravica do zdravega življenjskega okolja. Črpališče bi namreč obratovalo neprekinjeno, zaradi česar bi bili neprestano izpostavljeni trajnemu hrupu. V ponovljenem postopku se je odmik povečal za 3 m, sicer se ni spremenilo nič. Strokovna ocena o emisijah vira hrupa je identična z izjavo dobavitelja, ki je bila upoštevana pri prvi odločitvi. Sicer pa ta ocena ne pojasnjuje ničesar, saj jo je naročil in plačal investitor. Sprašujeta se o sprejemljivosti tovrstne naprave za okolje, za živali in naravo. Trajno obratovanje naprav in tovarn je značilno za industrijska okolja, vendar so tam ljudje pred hrupom zaščiteni, v bivalno okolje pa takšne naprave ne sodijo. Naštevata zdravstvene težave, ki jih lahko povzroča nenehna izpostavljenost hrupu, posebej je hrup nedopusten v nočnih urah med 22. in 6. uro. Opozarjata tudi na nevarnost neslišnega - nizko frekvenčnega hrupa. Ne strinjata se s stališčem drugostopnega orana, da bi morala predložiti dokaze za svoje trditve, menita, da bi te moral predložiti investitor. Predlagata, da sodišče izpodbijano odločbo razveljavi in storilcem naloži plačilo povzročene škode ter izreče kazen za neustavno ravnanje. Priglašata stroške v višini 46.000,00 EUR.

8. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala upravni spis.

9. Odgovor na tožbo je vložila občina C., ki nastopa v tem upravnem sporu kot prizadeta stranka v smislu 3. alinee 16. člena v zvezi s prvim odstavkom 19. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1). V odgovoru na tožbo se primarno zavzema za njeno zavrženje, oziroma podredno predlaga, da jo sodišče zavrne. Navaja, da zaradi ustrezne zvočne zatesnjenosti in dušenja hrupa na viru ne bo bistvenega odstopanja od hrupa, ki ga povzroča promet na obravnavanem območju. Tudi iz ocene izvedenca izhaja, da poseg ne bo povzročal čezmerne obremenitve okolja na območju varstva pred hrupom. Sicer pa izgradnja prečrpališča Jelovec predstavlja izvajanje javne službe oskrbe z vodo, ki je obvezna gospodarska javna služba in katere gradnja je v javnem interesu. Zaradi tega tudi interes posameznika, to je tožeče stranke ne bo prizadet, saj je investitorka poskrbela za ustrezen odmik objekta od parcelne meje zemljišča tožeče stranke, razen tega bo objekt v celoti zgrajen pod zemljo, tako da ne bo obremenjujoč za okolico. Z izvedbo tega projekta se bo uredila oskrba s pitno vodo za večji poseljeni del območja nad naseljem Bresternica, predvidena je priključitev 108 gospodinjstev od skupnih 144 gospodinjstev na tem območju.

10. Tožeča stranka pri svojem stališču vztraja tudi v vloženi pripravljalni vlogi.

11. Tožba ni utemeljena.

12. Po presoji sodišča je izpodbijani upravni akt pravilen in na zakonu utemeljen iz razlogov, ki so navedeni v prvostopni in drugostopni odločbi in se sodišče nanje v tej sodbi sklicuje (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu - v nadaljevanju ZUS-1). Tožeča stranka v tožbi ponavlja pritožbene navedbe, na katere je drugostopni organ v svoji odločbi odgovoril in njene ugovore pravilno zavrnil. Zato je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo (prvi odstavek 63. člena ZUS-1), k tožbenim navedbam pa še dodaja:

13. Tudi sodišče se strinja z ugotovitvami obeh upravnih organov, da so v predmetni zadevi pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja podani. Pogoje za izdajo gradbenega dovoljenja predpisuje 66. člen ZGO-1, oba organa pa sta pravilno ugotovila, da je projekt izdelan v skladu z izvedbenim prostorskim aktom, da ga je izdelala oseba, ki izpolnjuje pogoje za projektanta, da so pridobljena vsa potrebna soglasja, da ima projekt vse z zakonom predpisane sestavine, da ima investitor pravico graditi in da ni zavezanec za plačilo komunalnega prispevka ter da iz projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja izhaja, da je zagotovljena minimalna komunalna oskrba objekta.

14. Predmet tega upravnega spora je gradbeno dovoljenje izdano investitorju občini C. za gradnjo manj zahtevnega objekta - vodovodnega omrežja. gradnjo na tem zemljišču pa ureja Odlok o prostorsko ureditvenih pogojih za podeželje v Občini Maribor (PUP).

15. Tudi po presoji sodišča so v predmetni zadevi pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja izpolnjeni in tožeča stranka s tožbenimi navedbami pravilnosti takšne odločitve ne more izpodbiti. Kar zadeva tožbene ugovore v zvezi s hrupom zaradi prečrpalne postaje, sodišče ugotavlja, da so ti neutemeljeni. Investitorka je s predloženo strokovno oceno o emisijah vira hrupa izkazala, da hrup ne presega dopustne meje, tožbeni ugovori, ki se nanašajo na škodljivost hrupa na splošno pa glede na to, da je ta v dopustnih mejah, na odločitev ne morejo vplivati. Tudi okoliščina, da je strokovno oceno o emisijah vira hrupa predložil investitor, na pravilnost izpodbijane odločitve ne vpliva, saj je prav investitor tisti, ki mora v postopku pridobitve gradbenega dovoljenja izkazati, da so pogoji za gradnjo izpolnjeni. Ker je bilo v postopku sporno, ali so izpolnjeni pogoji glede hrupa, je investitor v zvezi s tem predložil strokovno oceno, iz katere izhaja, da hrup zaradi prečrpalne postaje ne bo bistveno povečan, vsekakor pa bo v dopustnih mejah. S tem pa je investitor tudi glede hrupa izkazal, da so pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja podani.

16. Glede na navedeno tožeča stranka tudi s sklicevanjem na kršitev ustavne pravice do zdravega življenjskega okolja (72. člen Ustave RS) ne more biti uspešna. V skladu s tem členom Ustave ima vsakdo pravico do zdravega življenjskega okolja v skladu z zakonom. Država skrbi za zdravo življenjsko okolje in v ta namen zakon določa pogoje in načine za opravljanje gospodarskih in drugih dejavnosti. Kot izhaja iz izpodbijane odločbe, so bili zakonski pogoji za izdajo gradbenega dovoljenja iz 66. člena ZGO-1 upoštevani, prvostopni organ pa je gradbeno dovoljenje izdal potem, ko je ugotovil, da so vsi pogoji, vključno z zagotovitvijo varstva narave in zdravega življenjskega okolja, za izdajo gradbenega dovoljenja podani.

17. Po obrazloženem je sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka te sodbe.

18. Glede zahtevanih stroškov je sodišče odločilo v skladu s četrtim odstavkom 25. člena ZUS-1, po katerem, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne (četrti odstavek 25. člena ZUS-1). Po obrazloženem je sodišče o tem odločilo, kot izhaja iz II. točke izreka te sodbe.