VSL Sklep II Cp 1136/2018
Datum: 2018-09-19T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2018:II.CP.1136.2018
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: vrnitev v prejšnje stanje - zamuda roka - razveljavitev potrdila o pravnomočnosti - dokazni standard za odločanje o vprašanjih procesne narave - izkaz verjetnosti - pravočasnost vloge - priporočena oddaja na pošto
jedro: Za sojenje (sprejemanje vsebinskih odločitev) v pravdi velja dokazni standard prepričanja, ne pa gotovosti. Za odločanje o procesno pravnih vprašanjih pa je dovolj, da stranka dokaže svoje trditve s stopnjo verjetnosti.

Načelo proste presoje dokazov omogoča stranki, da tudi pravočasnost poslane vloge sodišču dokazuje z vsemi dokaznimi sredstvi, saj ZPP ne pozna formalnih dokaznih pravil.
zveza: ZPP člen 112, 112/2, 116, 116/1. ZIZ člen 42, 42/2

## Jedro

Za sojenje (sprejemanje vsebinskih odločitev) v pravdi velja dokazni standard prepričanja, ne pa gotovosti. Za odločanje o procesno pravnih vprašanjih pa je dovolj, da stranka dokaže svoje trditve s stopnjo verjetnosti.

Načelo proste presoje dokazov omogoča stranki, da tudi pravočasnost poslane vloge sodišču dokazuje z vsemi dokaznimi sredstvi, saj ZPP ne pozna formalnih dokaznih pravil.

## Izrek

I. Pritožbi se delno ugodi in se 2. točka sklepa sodišča prve stopnje spremeni tako, da se glasi: "Potrdilo o pravnomočnosti sodbe Okrajnega sodišča v Ljubljani V P 2264/2016 z dne 12. 9. 2017 se razveljavi."

II. V ostalem se pritožba zavrne ter se v izpodbijanem in nespremenjenem delu (1. točka izreka) potrdi sklep sodišča prve stopnje.

III. Toženec krije svoje stroške postopka za vrnitev v prejšnje stanje in za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje (prvo sodišče) je z izpodbijanim sklepom zavrnilo predlog toženca za vrnitev v prejšnje stanje (1. točka izreka), zavrnilo pa je tudi njegov predlog za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti sodbe z dne 12. 9. 2017 (2. točka izreka).

2. Zoper sklep se pritožuje toženec, ki uveljavlja vse pritožbene razloge iz 338. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) in predlaga, da pritožbeno sodišče spremeni izpodbijani sklep tako, da ugodi predlogu za vrnitev v prejšnje stanje, podrejeno pa, da ugodi predlogu za razveljavitev potrdila o pravnomočnosti. Navaja, da je dejansko prišlo do zamude, ker pritožba ni prispela pravočasno na sodišče. Prvo sodišče je napačno zaključilo, da z oddajno knjigo tožene stranke ni bilo mogoče dokazati, da je toženec 25. 10. 2017 s pošiljko na prvo sodišče poslal pritožbo zoper sodbo z dne 12. 9. 2017. Oddajna knjiga je namenjena dokazovanju tega, da je bila določena pošiljka poslana priporočeno po pošti in tudi dokazovanju vsebine te pošiljke. Vsebino poslane pošiljke dokazuje opomba v popisu oddanih pošiljk. Sodišče ni navedlo razlogov za zaključek, da iz popisa oddanih pošiljk ni mogoče z gotovostjo sklepati, da so bile opombe zapisane že takrat, ko so se pošiljke oddajale. Izpoved pooblaščenca toženca je bila prepričljiva o tem, kdaj je zapisal vsebino pošiljke pod opombe. Vse pošiljke v oddajni knjigi tega dne so bile vpisane z enako pisavo in enakim pisalom. Sodišče je kršilo materialno pravo, ko je odločilo po napačnem dokaznem standardu. Zadošča izkaz verjetnosti. Po 112. členu ZPP se šteje dan oddaje priporočene pošiljke na pošto za dan izročitve sodišču. Glede na 9. točko izpodbijanega sklepa toženec prilaga pritožbi tudi dokaze o tem, kdaj je bila pritožba napisana in shranjena v računalniški bazi toženčevega pooblaščenca. Nepravilen je zaključek sodišča, da izpoved toženčevega pooblaščenca ni objektivna in nepristranska. Pooblaščenec ni naredil napake, zato ni imel razloga, da bi bil ob izpovedovanju pretresen. Sodišče je popačilo izjavo pooblaščenca o tem, kdaj je vložil predlog za vrnitev v prejšnje stanje. Raziskovanje usode pošiljke ne bi doprineslo k drugačni ugotovitvi, kot je dejstvo, da je bila pritožba na pošti oddana pravočasno.

3. Tožnica ni odgovorila na vročeno pritožbo.

4. Pritožba je delno utemeljena.

5. Ker je toženec trdil, da je pravočasno vložil pritožbo zoper sodbo prvega sodišča, njegov predlog za vrnitev v prejšnje stanje ni bil sklepčen, saj ob takšni trditveni podlagi ni mogoče govoriti o zamudi roka za pritožbo. Prvo sodišče je zato pravilno zavrnilo toženčev predlog za vrnitev v prejšnje stanje kot neutemeljen.

6. Glede vprašanja razveljavitve potrdila o pravnomočnosti sodbe toženec utemeljeno graja zmotno uporabo materialnega prava in sicer, da je prvo sodišče uporabilo višji oziroma strožji dokazni standard. Za sojenje (sprejemanje vsebinskih odločitev) v pravdi velja dokazni standard prepričanja, ne pa gotovosti (kot je to štelo prvo sodišče - 8. točka obrazložitve sklepa). Za odločanje o procesno pravnih vprašanjih pa je dovolj, da stranka dokaže svoje trditve s stopnjo verjetnosti (prim. I Cp 3041/2012, II Ips 654/2008).

7. Toženec trdi, da je pritožbo oddal priporočeno na pošti pravočasno, zadnji dan pritožbenega roka, kar je dokazoval s popisom oddanih priporočenih pošiljk in poštnim žigom v oddajni knjigi svojega pooblaščenca in z zaslišanjem pooblaščenca. Načelo proste presoje dokazov omogoča stranki, da tudi pravočasnost poslane vloge sodišču dokazuje z vsemi dokaznimi sredstvi, saj ZPP ne pozna formalnih dokaznih pravil. Stališče prvega sodišča, da z oddajno knjigo pooblaščenca toženke ni bilo mogoče dokazati, da je toženec 25. 10. 2017 poslal prvemu sodišču pritožbo zoper sodbo priporočeno po pošti, je zato napačno.

8. Od pošte potrjen izvod popisa oddanih pošiljk toženčevega pooblaščenca s poštnim žigom dne 25. 10. 2017 (priloga B 14) predstavlja upošteven dokaz o vloženi vlogi v sodnem postopku. Pod zap. št. 6 je v tem popisu oddanih pošiljk navedena vloga, naslovljena na prvo sodišče, ki je bila priporočeno poslana. Glede na to se šteje, da je bila ta vloga tega dne (25. 10. 2017) izročena prvemu sodišču (drugi odstavek 112. člena ZPP). Poizvednica, kaj se je zgodilo s to pošiljko (ali jo je prvo sodišče od pošte dejansko prejelo ali ne), ne bi ničesar spremenila na stvari z vidika določbe drugega odstavka 112. člena ZPP, saj bi se z njo lahko potrdilo le to, da je prvo sodišče fizično prejelo pošiljko, navedeno pod zap. št. 6 v popisu oddanih pošiljk toženčevega pooblaščenca z dne 25. 10. 2017 (dejstvo, da je bila pošiljka izročena sodišču, pa izkazuje že omenjeni popis oddanih pošiljk). Ali je v pošiljki bila pritožba zoper sodbo prvega sodišča v tej zadevi, s poizvednico ne bi bilo mogoče dokazovati z večjo dokazno močjo od drugih dokazov. Zato okoliščina, da toženec ni vložil poizvednice za to pošiljko, nima odločilnega pomena.

9. Iz popisa oddanih pošiljk 25. 10. 2017 izhaja, da je toženčev pooblaščenec tega dne naslovil na prvo sodišče eno pošiljko (pod zap. št. 6), za katero je v opombi zapisal "Podlogar pritožba", s čimer je za lastno evidenco označil vsebino te pošiljke (da je vložil pritožbo zoper sodbo v tej zadevi). S predložitvijo kopije s poštnim žigom potrjenega popisa oddanih pošiljk tega dne je toženec zadostil dokaznemu standardu verjetnosti, da je 25. 10. 2017 priporočeno po pošti oddal pritožbo zoper sodbo prvega sodišča z dne 12. 9. 2017. S tem je tudi prevalil dokazno breme na tožečo stranko (da ni pravočasno vložil pritožbe zoper sodbo).

10. Tožnica ni ponudila nobenega nasprotnega dokaza, da bi ovrgla trditve toženca o pravočasno vloženi pritožbi. Lahko bi predlagala, da se pridobi tudi izvod popisa oddanih pošiljk 25. 10. 2017, ki ga je prejela pošta, pa tega ni storila (za vsak dan se popis oddanih pošiljk napravi v dveh izvodih, od katerih enega obdrži pošta, drugega pa dobi naročnik poštnih storitev). Iz poštinega izvoda popisa bi se lahko videlo, ali je toženčev pooblaščenec opombo "Podlogar pritožba" napisal ob oddaji te pošiljke 25. 10. 2017. Če te opombe na poštinem izvodu ne bi bilo, bi to pomenilo, da je toženčev pooblaščenec to opombo v svoj izvod popisa zapisal naknadno, po oddaji vloge na pošti, kar bi podrlo verodostojnost tega toženčevega dokaza. Tega tožnica ni izkazala.

11. Vprašanje prepričljivosti izpovedbe toženčevega pooblaščenca ob povedanem ni odločilno, ne glede na to pa je prvo sodišče zmotno štelo, da se ni natančno spomnil, če je predlog vložil istega dne, kot je pregledal sodni spis, saj iz zapisnika o njegovi izpovedbi izhaja drugačen zaključek. Dokazi, ki jih omenja prvo sodišče v 9. točki obrazložitve (izpis podatkov iz računalnika toženčevega pooblaščenca) ne morejo imeti večje dokazne moči od popisa oddanih pošiljk (B14). Te podatke (ki izhajajo iz pritožbi priloženih listin B16 - B18) namreč lahko oseba, ki poseduje ustrezno računalniško znanje, spremeni oziroma priredi v podatkovni bazi računalnika. To velja tudi za podatke o času nastanka dokumenta oziroma o času njegovega vnosa v podatkovno bazo.

12. Tožnica v pritožbenem postopku ni izkoristila možnosti, da se izjavi o pritožbenih trditvah in pritožbi priloženih dokaznih listinah toženca, ki lahko verodostojnost popisa (B14) le še povečujejo, ne pa zmanjšujejo, saj njihova vsebina potrjuje, da je toženec res vložil pritožbo pravočasno, 25. 10. 2017 (ne glede na to, da bi šlo pri teh dokazih za nedovoljene pritožbene novote).

13. Pritožbeno sodišče zato ugotavlja, da je toženec s stopnjo verjetnosti izkazal, da je v pošiljki prvemu sodišču pod zap. št. 6 v popisu oddanih pošiljk priporočeno poslal tega dne (zadnji dan pritožbenega roka, torej pravočasno) pritožbo zoper sodbo prvega sodišča v tej zadevi. Glede na to je potrdilo o pravnomočnosti sodbe z dne 12. 9. 2017 neutemeljeno, zato ga je treba razveljaviti (drugi odstavek 42. člena ZIZ).

14. Pritožbeno sodišče je zato delno ugodilo pritožbi ter spremenilo izpodbijani sklep, kot je razvidno iz izreka, v ostalem pa je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter v izpodbijanem in nespremenjenem delu potrdilo sklep prvega sodišča (2. in 3. točka 365. člena ZPP).

15. Toženec krije svoje stroške tega postopka, ker ne gre za stroške, o katerih se odloča po načelu uspeha v pravdi.