VSL Sklep I Cp 1446/2018
Datum: 2018-08-29T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2018:I.CP.1446.2018
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: predlog za oprostitev plačila sodne takse za pritožbo - pogoji za oprostitev plačila sodnih taks na podlagi sodne odločbe - občutno zmanjšana sredstva za preživljanje - pravni standard občutnega zmanjšanja sredstev za preživljanje - ugotavljanje materialnega položaja stranke in njenih družinskih članov - brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - mesečni povprečni dohodek na člana družine - dvakratnik osnovnega zneska minimalnega dohodka - premoženje prosilca in družinskih članov - vrednost premoženja - neupoštevanje stanovanja, v katerem prosilec živi - denarna socialna pomoč - upravičenost do denarne socialne pomoči - obročno plačilo sodne takse
jedro: Glede na ugotovljeni materialni položaj stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka, število oseb in okoliščino, da znaša tožničina taksna obveznost 255,00 EUR, niso izpolnjeni pogoji za oprostitev plačila sodne takse. Ker pa mesečni povprečni dohodek na člana družine ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka, je po mnenju pritožbenega sodišča izpolnjen dejanski stan za obročno plačilo sodne takse.
zveza: ZST-1 člen 11, 11/1, 11/5, 11/6, 12a. ZBPP člen 13, 14. ZSVarPre člen 20, 27. ZSVarPre-E člen 5

## Jedro

Glede na ugotovljeni materialni položaj stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka, število oseb in okoliščino, da znaša tožničina taksna obveznost 255,00 EUR, niso izpolnjeni pogoji za oprostitev plačila sodne takse. Ker pa mesečni povprečni dohodek na člana družine ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka, je po mnenju pritožbenega sodišča izpolnjen dejanski stan za obročno plačilo sodne takse.

## Izrek

I. Pritožbi se delno ugodi in se sklep sodišča prve stopnje spremeni tako, da je tožeča stranka dolžna sodno takso v znesku 255,00 EUR plačati v treh zaporednih mesečnih obrokih po 85,00 EUR, pri tem pa prvi obrok zapade v plačilo 15. dne v naslednjem mesecu od vročitve tega sklepa, nadaljnja dva pa vsakega 15. dne v naslednjih dveh mesecih.

II. V preostalem delu se pritožba zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožničin predlog za oprostitev plačila sodne takse.

2. Tožnica je proti takšni odločitvi vložila pravočasno pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov in pritožbenemu sodišču predlagala, da sklep spremeni tako, da jo oprosti plačila sodne takse oziroma jo delno oprosti in se ji plačilo sodne takse omogoči na obroke, podredno pa, da izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v ponovno odločanje. Navaja, da živi v gospodinjstvu skupaj z možem ter dvema šolajočima otrokoma. Navaja, da se nanaša ugotovitev njenega skupnega dohodka in dohodka njenega moža v višini ... EUR na celo leto in ne le za zadnje tri mesece pred vložitvijo tožbe, pri tem pa ni jasno, ali so to bruto ali neto zneski. Od 1. 6. 2018 dalje znaša minimalni dohodek na družinskega člana 385,05 EUR oziroma dvakratnik 770,10 EUR. Sodišče prve stopnje je odločalo 1. 6. 2018 in bi moralo upoštevati dvakratnik navedenega dohodka oziroma 770,10 EUR, kar pomeni, da ugotovljeni mesečni povprečni dohodek na člana družine v višini ... EUR ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka. Tudi če bi sodišče upoštevalo cenzus, ki je veljal do 31. 5. 2018 pa je povprečni dohodek na člana družine le 0,39 EUR nad cenzusom (595,06 EUR). Navaja še, da imata tožnica in njen mož v lasti nepremičnine, vendar gre za nepremičnine, v katerih tožnica in njena družina živi, zato se ne upoštevajo. Sodišče tudi ni presojalo, ali je tožnica upravičena do delne oprostitve sodne takse ampak je le navedla, da lahko plača sodno takso v znesku 255,00 EUR v enkratnem obroku. Tega pa ne zmore plačati, ne da bi bilo ogroženo njeno preživljanje in preživljanje njene družine. Sodišče tudi ni upoštevalo, da je tožnica invalid in da prejema nadomestilo iz naslova obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja.

3. Pritožba je delno utemeljena.

4. Pogoje za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks na podlagi sodne odločbe določa Zakon o sodnih taksah (ZST-1) v 11. členu. Tako sodišče v celoti ali deloma oprosti stranko plačila taks, če bi bila s tem plačilom občutno zmanjšana sredstva, s katerim se preživlja sama ali osebe, ki se za namen ugotavljanja materialnega položaja pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev poleg vlagatelja upoštevajo po zakonu, ki ureja uveljavljanje pravic iz javnih sredstev (prvi odstavek 11. člena ZST-1). Pri odločanju o oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu taks mora sodišče skrbno presoditi vse okoliščine, zlasti pa upoštevati materialni položaj stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka in število oseb, ki jih stranka preživlja (peti odstavek 11. člena ZST-1). Ne glede na navedeno določbo je do celotne oprostitve plačila sodnih taks upravičena stranka, ki izpolnjuje materialne pogoje za prejemanje redne brezplačne pravne pomoči po zakonu, ki ureja brezplačno pravno pomoč (šesti odstavek 11. člena ZST-1). V 13. členu Zakona o brezplačni pravni pomoči (ZBPP) pa je določeno, da je do brezplačne pravne pomoči upravičena oseba, ki glede na svoj materialni položaj in glede na materialni položaj svoje družine brez škode za svoje socialno stanje in socialno stanje svoje družine ne bi zmogla stroškov sodnega postopka. Šteje se, da je socialno stanje prosilca in njegove družine zaradi stroškov sodnega postopka oziroma stroškov nudenja pravne pomoči ogroženo, če mesečni dohodek prosilca (lastni dohodek) oziroma mesečni povprečni dohodek na člana družine (lastni dohodek družine) ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka, določenega z zakonom, ki ureja socialnovarstvene prejemke (ZSVarPre). Po določilu prvega odstavka 8. člena je od 1. 7. 2017 do 31. 5. 2018 znašal osnovni znesek minimalnega dohodka 297,53 EUR, od 1. 6. 2018 do 31. 12. 2018 pa znaša minimalni dohodek 385,05 EUR.

5. Sodišče prve stopnje je pridobilo podatke od Finančnega urada RS (FURS) in ugotovilo, da je povprečni celoletni neto dohodek tožnice znašal ... EUR, njenega zakonca pa ... EUR. Sodišče je še ugotovilo, da tožnica živi v družinski skupnosti z zakoncem in polnoletno hčerko, sicer študentko ter mladoletnim sinom. Glede na navedene podatke znaša povprečni mesečni dohodek na člana družine (lastni dohodek družine) ... EUR. Pritrditi je treba tožnici, da bi moralo sodišče pri ugotavljanju lastnega dohodka družine upoštevati povprečne mesečne dohodke in prejemke ugotovljene za družino v obdobju treh koledarskih mesecev pred mesecem vložitve vloge, oziroma v konkretnem primeru tožbe (20. člen ZSVarPre), kot tudi da ugotovljeni mesečni povprečni dohodek na člana družine ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka. Vendar pa je pritožbeno sodišče že v prejšnjem odločanju poudarilo, da se tako po ZST-1 (12.a člen), kot tudi po ZBPP (14. člen) materialni položaj stranke oziroma prosilca in njegove družine ugotavlja glede na dohodke in premoženje stranke oziroma prosilca oprostitve ter dohodke in premoženje družinskih članov. V obeh omenjenih predpisih je določeno, da se za ugotavljanje materialnega položaja stranke in njenih družinskih članov uporabljajo določbe zakona, ki ureja socialnovarstvene prejemke, o načinu ugotavljanja materialna položaja oseb pri uveljavljanju pravice do denarne socialne pomoči. 6. Pri ugotavljanju materialnega položaja tožnice in njenih družinskih članov je sodišče ugotovilo, da ima družina poleg dohodkov še premično in nepremično premoženje: tri osebne avtomobile znamke VW Golf (...), dva traktorja (...) ter skuter, tožnica je lastnica dveh nepremičnin v skupni vrednosti 6.751,00 EUR, njen zakonec pa ... nepremičnin v skupni vrednosti ... EUR. Navedenih ugotovitev sodišča prve stopnje tožnica v pritožbi ne prereka. Navaja zgolj, da sodišče ne bi smelo v premoženju družine upoštevati nepremičnine, v kateri tožnica in njena družina živijo. Tožnica ima prav. Po prehodni določbi 5. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o socialnovarstvenih prejemkih (ZSVarPre-E)1 se pri ugotavljanju upravičenosti do denarne socialne pomoči, kot premoženje ne šteje stanovanje, v katerem oseba dejansko prebiva in ima prijavljeno stalno prebivališče ter katerega vrednost ne presega ali dosega višino 120.000,00 EUR. Vrednost stanovanja oziroma hiše v kateri prebiva tožnica s svojo družino na naslovu ... znaša po podatkih GURS ... EUR. Te nepremičnine zato ni mogoče upoštevati v obsegu tožničinega premoženja, vendar pa vrednost ostalega nepremičnega premoženja družine po omenjenih podatkih GURS znaša 28.116,00 EUR. Že navedeni znesek pa presega višino 48 osnovnih zneskov minimalnega dohodka (18.480,00 EUR), ki po prvem odstavku 27. člena ZSVarPre predstavlja mejno vrednost premoženja, ki izključuje dodelitev denarne socialne pomoči. Ne glede na to, da sodišče ni posebej ocenilo vrednosti premičnin (treh avtomobilov, dveh traktorjev, skuterja), tožnica ne bi izpolnjevala pogojev za pravico do denarne socialne pomoči niti pravico do brezplačne pravne pomoči. 7. Tudi center za socialno delo je sodišču sporočil, da tožnica in njen zakonec nista upravičena do denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka, otroškega dodatke, državne štipendije, subvencije malice za učence in dijake, subvencija kosila za učence, subvencijo najemnine, oprostitve plačila socialnovarstvenih storitev in prispevkov, družinskega pomočnika, pravice do kritja razlike do polne vrednosti zdravstvenih storitev, pravice do plačila prispevka za obvezno zdravstveno zavarovanje.

8. Glede na ugotovljeni materialni položaj stranke in njenih družinskih članov, vrednost predmeta postopka, število oseb in okoliščino, da znaša tožničina taksna obveznost 255,00 EUR, je pravilen zaključek prvostopenjskega sodišča, da niso izpolnjeni pogoji za oprostitev plačila sodne takse. Ker pa, kot je bilo navedeno, mesečni povprečni dohodek na člana družine ne presega višine dveh osnovnih zneskov minimalnega dohodka, je po mnenju pritožbenega sodišča izpolnjen dejanski stan iz drugega odstavka 11. člena, ki daje sodišču pooblastilo, da stranki dovoli obročno plačilo, če bi bila s takojšnjim plačilom ali takojšnjim plačilom v celotnem znesku občutno zmanjšana sredstva, s katerim se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. Pritožbeno sodišče je zato odločilo, da se tožnici dovoli plačilo sodne takse v treh obrokih. Glede na navedeno je na podlagi določbe 3. točke 365. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP) izpodbijani sklep spremenilo tako, da je tožeča stranka dolžna sodno takso v znesku 255,00 EUR plačati v treh zaporednih mesečnih obrokih po 85,00 EUR.

1 Uradni list RS, št. 88/2016.