VSM Sklep II Kp 35742/2019
Datum: 2020-01-29T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSMB:2020:II.KP.35742.2019
sodisce: Višje sodišče v Mariboru
oddelek: Kazenski oddelek
institut: zahteva za preiskavo - obstoj utemeljenega suma - kaznivo dejanje poslovne goljufije - subsidiarni tožilec
jedro: Kot v izpodbijanem sklepu utemeljeno navaja že prvostopno sodišče, v obravnavani zadevi ni podanega utemeljenega suma storitve očitanega kaznivega dejanja, saj ni dokazov v smeri goljufivega namena osumljenca.
zveza: KZ-1 člen 228, 228/1. ZKP člen 167, 180

## Jedro

Kot v izpodbijanem sklepu utemeljeno navaja že prvostopno sodišče, v obravnavani zadevi ni podanega utemeljenega suma storitve očitanega kaznivega dejanja, saj ni dokazov v smeri goljufivega namena osumljenca.

## Izrek

Pritožba M.H. se zavrne kot neutemeljena.

## Obrazložitev

1. Z uvodoma navedenim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo zahtevo za opravo preiskave subsidiarne tožilke družbe N. d.o.o., S., K., Republika Hrvaška, ki jo zastopa direktor M.H., vložene po pooblaščencu Ž.V., odvetniku v L., z dne 10. 7. 2019 zoper osumljena J.P. in pravno osebo E. d.o.o., Goriška ulica, Č., M.S. 2. Zoper tak sklep se je pritožil M.H., ki v sicer laični pritožbi zatrjuje, da je odločitev prvostopnega sodišča zmotna, pri čemer predlaga, da pritožbeno sodišče zadevo vrne prvostopnemu sodišču v novo sojenje, kjer bo pojasnil kakšne "namene in zlorabe sta si domislila J. in J.P."...

3. Pregled zadeve na pritožbeni stopnji je pokazal, da pritožba ni utemeljena.

4. Kot v izpodbijanem sklepu utemeljeno navaja že prvostopno sodišče, v obravnavani zadevi ni podanega utemeljenega suma storitve očitanega kaznivega dejanja, saj ni dokazov v smeri goljufivega namena osumljenca. Družba E. d.o.o. je namreč vse do leta 2015, kljub občasnim blokadam na transakcijskem računu, redno poravnavala obveznosti oškodovani družbi, kar je, kot je povzeto tudi v točki 7 izpodbijanega sklepa, potrdil tudi pritožnik. Tudi v letu 2015, ko je imela navedena družba neprekinjeno blokiran transakcijski račun, je poravnavala svoje obveznosti do oškodovane družbe, kljub insolventnim postopkom pa je obveznosti poravnavala tudi v letu 2016, in sicer preko asignacij in tudi v gotovini. Dne 29. 9. 2016 je bila med obema družbama, kot to pravilno navaja tudi prvostopno sodišče, sklenjena celo poravnava glede medsebojnih obveznosti, kjer je bilo ugotovljeno, da dolg osumljene pravne osebe E. d.o.o. do oškodovane družbe znaša le 1.921,11 EUR in dogovorjeno je bilo, da bo navedeni znesek poravnan v štirih obrokih. S plačilom zadnjega obroka bi v skladu s sporazumom bile medsebojne obveznosti poravnane. Kot izhaja iz priložene dokumentacije, je bil navedeni znesek tudi dejansko poravnan. Zato torej ni mogoče pritrditi pritožniku, da je očitano kaznivo dejanje podano. Glede na navedeno in ker tudi pritožba ne navaja ničesar, kar bi lahko vzbudilo dvom v pravilnost zaključkov prvostopnega sodišča in ker okoliščine, ki jih v svoji sicer skopi pritožbi navaja pritožnik, ne morejo vzbuditi dvoma v pravilnost zaključkov prvostopnega sodišča in ker spor med strankami o obstoju dolga in višina le tega ne more biti predmet tega kazenskega postopka, saj gre v tem primeru za ugotavljanje obstoja civilnopravnega razmerja, kot to pravilno v svojem sklepu navaja že prvostopno sodišče, je bilo potrebno pritožbo zavrniti kot neutemeljeno.

5. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče odločilo, kot izhaja iz izreka tega sklepa.