VSC Sklep I Cpg 75/2024
Datum: 2024-11-06T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSCE:2024:I.CPG.75.2024
sodisce: Višje sodišče v Celju
oddelek: Gospodarski oddelek
institut: pritožba zoper sklep o stroških
jedro: Prvi odstavek 166. člena ZPP določa, da se izrek o stroških, ki je vsebovan v sodbi, sme izpodbijati samo s pritožbo zoper sklep, če se hkrati ne izpodbija tudi izrek o glavni stvari. Ker tožena stranka izpodbija le odločitev o stroških postopka, gre za pritožbo zoper sklep.
zveza: ZPP člen 154, 155, 166

## Jedro

Prvi odstavek 166. člena ZPP določa, da se izrek o stroških, ki je vsebovan v sodbi, sme izpodbijati samo s pritožbo zoper sklep, če se hkrati ne izpodbija tudi izrek o glavni stvari. Ker tožena stranka izpodbija le odločitev o stroških postopka, gre za pritožbo zoper sklep.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje v II. (drugi) točki izreka.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo odločilo: (I.) da je tožena stranka dolžna plačati tožeči stranki znesek 100,38 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi: - od zneska 123,53 EUR od 26. 2. 2023 do 3.10. 2023, - od zneska 154,76 EUR od 24. 3. 2023 do 3. 10. 2023, - od zneska 103,77 EUR od 27. 4. 2023 do 3.10. 2023, - od zneska 38,81 EUR od 4.10. 2023 dalje do plačila, - od zneska 61,57 EUR od 26. 5. 2023 dalje do plačila, ter (II.) naložilo toženi stranki v plačilo pravdne stroške v višini 644,71 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi za čas zamude.

Prvostopno sodišče je ugodilo tožbenemu zahtevku tožeče stranke za plačilo na podlagi izstavljenih računov za dobavo zemeljskega plina po sklenjeni Enotni pogodbi številka ENOP+01160700 in aneksu številka ENOP+01160701 k navedeni pogodbi za odjemno mesto 8259 in po aneksu št. ENOP+01160601 k Enotni pogodbi št. ENOP+01160600 za odjemno mesto 7891, na podlagi katerih je tožena stranka postala plačnik obveznosti za navedeni odjemni mesti na naslovu Trg celjskih knezov 10, 3000 Celje.

Zoper prvostopno sodbo se je pravočasno pritožila tožena stranka, ki izpodbija navedeno sodbo zgolj v II. točki izreka glede odločitve o stroških postopka. Pritožbenih stroškov ni priglasila.

Navaja, da je dne 4. 7. 2024 poravnala znesek 100,38 EUR po sodbi II Pg 74/2024 ter pripadajoče zamudne obresti v višini 34,46 EUR. Prosi, da stroške postopka tožeče stranke krije sama tožeča stranka, saj je od začetka te sodbe prišlo do plačila in vračila plačil in so nastajali nepotrebni stroški, ki predstavljajo velik finančni zalogaj za toženo stranko in znašajo več kot sama glavnica.

Tožeča stranka na pritožbo ni odgovorila.

Pritožba ni utemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da gre v obravnavani zadevi za gospodarski spor majhne vrednosti. Uporabljajo se določbe Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP, ki ureja postopek v gospodarskih sporih od 480 do 496. člena ZPP). Ker se tožbeni zahtevek nanaša na denarno terjatev, ki ne presega 4.000 EUR, se uporabljajo določbe, ki urejajo postopek v sporih majhne vrednosti (od 442 do 458. člena ZPP). Zoper sodbo izdano v postopku v sporih majhne vrednosti, se je dovoljeno pritožiti zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz drugega odstavka 339. člena ZPP in zmotne uporabe materialnega prava (prvi odstavek 458. člena ZPP).

V konkretni zadevi pritožnica s pritožbo izpodbija zgolj odločitev prvostopnega sodišča o stroških postopka, zato je predmet pritožbenega preizkusa zgolj II. točka izreka izpodbijane sodbe (prvi odstavek 350. člena ZPP).

Prvi odstavek 166. člena ZPP določa, da se izrek o stroških, ki je vsebovan v sodbi, sme izpodbijati samo s pritožbo zoper sklep, če se hkrati ne izpodbija tudi izrek o glavni stvari. Ker tožena stranka izpodbija le odločitev o stroških postopka, gre za pritožbo zoper sklep.

S pritožbenimi navedbami, da naj stroške postopka krije tožeča stranka sama, saj je od samega začetka te sodbe prišlo do plačila in vračila plačil in so nastajali nepotrebni stroški, ki predstavljajo velik finančni zalogaj za toženo stranko in znašajo več kot sama glavnica, pritožnica ne more uspeti.

Prvostopno sodišče je v drugi točki izreka izpodbijane sodbe pravilno odločilo o stroških postopka na podlagi prvega odstavka 154. člena ZPP, ki določa, da mora stranka, ki v pravdi ne uspe, nasprotni stranki povrniti stroške. Tožena stranka v pravdi ni uspela, zato mora tožeči stranki povrniti njene pravdne stroške. Pravilno je upoštevalo, da se povrnejo samo stroški, ki so bili potrebni za pravdo (prvi odstavek 155. člena ZPP), izhajajoč iz Zakona o sodnih taksah in Odvetniške tarife. Vse navedeno je prvostopno sodišče pojasnilo v 22. in 23. točki obrazložitve prvostopne sodbe, kar sprejema tudi pritožbeno sodišče. Drugačne pritožbene navedbe niso utemeljene.

Pritožbene navedbe, da je od začetka sodbe prišlo do plačila in vračila plačil in so nastali nepotrebni stroški, ki predstavljajo velik finančni zalogaj za toženo stranko ter znašajo več kot sama glavnica, so pritožbene novote (337. člen ZPP) in iz tega razloga pritožbeno ne upoštevne. Pritožba ne pojasni, zakaj tovrstnih navedb ni podala pravočasno pred sodiščem prve stopnje. So pa tudi nerelevantne za odločitev, saj je sodišče odločilo o stroških pravdnega postopka na podlagi uspeha strank v postopku, v skladu s 154. in 155. členom, v zvezi s 458. členom ZPP, kar vse je že bilo pojasnjeno.

V postopku na prvi stopnji ni bila storjena nobena od tistih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na obstoj katerih pazi sodišče druge stopnje po uradni dolžnosti (drugi odstavek 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP). Materialno pravo je bilo pravilno uporabljeno. Zato je na podlagi 353. člena ZPP v zvezi z drugo točko 365. člena ZPP pritožbeno sodišče zavrnilo pritožbo kot neutemeljeno in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje v drugi točki izreka.

O stroških pritožbenega postopka pritožbeno sodišče ni odločalo, saj jih pritožnica ni priglasila.

---

[^1]: Zakon o pravdnem postopku (1999) - ZPP  - člen 154, 155, 166