UPRS sodba III U 138/2014
Datum: 2015-04-03T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2015:III.U.138.2014
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Javne finance
podrocje: JAVNI RAZPISI
institut: javni razpis - finančne spodbude za vgradnjo stavbnega pohištva - razpisni pogoji - datum izvedbe naložbe

## Jedro

Upoštevaje določbe Javnega razpisa datuma rešitve kasnejših reklamacij in ugotovljenih napak ni mogoče šteti kot datuma zaključka investicije. Sodišče pri tem dodaja, da je namen Javnega poziva v tem, da se bodoče vlagatelje z nepovratnimi finančnimi spodbudami spodbudi k temu, da se odločijo za nove ekološke naložbe, za kar pa ne gre v primeru tožeče stranke, ki se je za predmetno investicijo odločila že več kot mesec dni pred objavo Javnega razpisa in jo tudi izvedla pred njegovo objavo.

## Izrek

I. Tožba se zavrne.

II. Vsaka stranka trpi svoje stroške postopka.

## Obrazložitev

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila vlogo tožeče stranke za povrnitev nepovratne finančne spodbude za naložbo vgradnje lesenega zunanjega stavbnega pohištva v starejši stanovanjski stavbi št. 36008-7501/2013 (točka 1. izreka) in razveljavila odločbo o dodelitvi pravice do nepovratne finančne pomoči št. 36008-7501/2013-2 O 1 z dne 4. 9. 2013 (točka 2. izreka).

Iz obrazložitve izpodbijane odločbe izhaja, da je tožena stranka dne 29. 5. 2013 prejela vlogo tožeče stranke za dodelitev pravic do nepovratne finančne spodbude za ukrep E (vgradnja lesenega zunanjega stavbnega pohištva v starejši stanovanjski stavbi) po Javnem pozivu 18 SUB - OB 13 Nepovratne finančne spodbude občanom za nove naložbe rabe obnovljivih virov energije in večje energijske učinkovitosti stanovanjskih stavb (Ur. list RS št. 3/13 in 60/13 - v nadaljevanju Javni poziv), ki jo je tožeča stranka oddala dne 28. 5. 2013 priporočeno po pošti. Po pregledu je bilo ugotovljeno, da je vloga popolna, zato je tožeči stranki dne 4. 9. 2013 izdala odločbo o dodelitvi pravice do nepovratne finančne spodbude št. 3608-7501/2013-2 O 1 za naložbo vgradnja lesenega zunanjega stavbnega pohištva v starejši stanovanjski stavbi na naslovu A. V skladu z odločbo je tožeča stranka dne 23. 9. 2013 s toženo stranko sklenila pogodbo o dodelitvi pravice do nepovratne finančne spodbude za predmetno naložbo. Dne 12. 11. 2013 je tožena stranka prejela dokumentacijo tožeče stranke, h kateri je bil priložen račun št. 66C 2013 z dne 25. 5. 2013 s pripisom datuma opravljene storitve 25. 5. 2013 izvajalca B. d.o.o. (v nadaljevanju izvajalec) za izvedbo predmetne naložbe, zato je v skladu s 146.h členom Zakona o varstvu okolja (ZVO-1) dne 5. 12. 2013 izdala sklep o obnovi postopka, ki je postal pravnomočen.

V obnovljenem postopku je tožena stranka dopolnila ugotovitveni postopek, ponovno preverila dejansko stanje in sporni račun izvajalca s priloženo dokumentacija ter tožeči stranki vročila poročilo o ugotovitvah v ugotovitvenem postopku s pozivom, da predloži morebitne dodatne dokaze, ki bi izkazovali nasprotno od ugotovitev Eko sklada. Tožeča stranka je toženi stranki posredovala kopijo računa izvajalca št. 66C 2013 z datumom izdaje 31. 5. 2013 in s pripisom datuma opravljene storitve dne 31. 5. 2013, knjigo izdanih računov za mesec maj, september in november, izvajalčevi kartici partnerjev za C.C. in D.C. ter tožnico, izjavo izvajalca, da je izdan račun št. 66C 2013 z datumom 31. 5. 2013 veljaven in plačan, o zaključku naložbe z navedbo datuma izdaje računa dne 31. 5. 2013, naknadno pa še fotokopijo zapisnika o opravljeni montaži z dne 31. 5. 2013, dobavnico proizvajalca oken z dne 21. 5. 2013 ter garancijski list izvajalca z navedbo dneva začetka teka garancijske dobe z dne 31. 5. 2013. Na podlagi navedenih dokazov je bilo ugotovljeno, da je bila predmetna naložba dejansko izvedena dne 25. 5. 2013, kar je v nasprotju z prvim odstavkom 1. točke 4. točko in 9. točko javnega poziva. Na podlagi ocene predloženih dokazov je tožena stranka zaključila, da ima račun z dne 25. 5. 2013 s pripisom datuma opravljene storitve 25. 5. 2013, ki je bil prvotno predložen toženi stranki in zaveden v DDV knjigah, večjo dokazno vrednost, kot kasneje predložena dokumentacija, ki jo ocenjuje za neverodstojno. Ker je bila naložba v konkretnem primeru izvedena pred oddajo vloge, kar izhaja iz celotne spisovne dokumentacije, je vlogo tožeče stranke zavrnila. Glede na navedeno je na podlagi prvega odstavka 270. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP), v obnovljenem postopku, odločbo o dodelitvi pravice do nepovratne finančne spodbude razveljavila.

Tožeča stranka izpodbija odločbo tožene stranke iz razloga nepravilno ugotovljenega dejanskega stanja. V tožbi navaja, da je izvajalec del B. d.o.o. račun, ki ga je predložila tožeča stranka, pomotoma datiral s 25. 5. 2013, kasneje pa ga je sam popravil na 31. 5. 2013, vendar v njegovem računovodstvu na karticah niso popravili datuma izdaje računa. V konkretnem primeru gre za pomoto, zato je sam B. d.o.o. podal izjavo, ki pa jo tožena stranka ni upoštevala. Tožeča stranka je toženi stranki predložila garancijski list v originalu, kjer je naveden datum 31. 5. 2013 in delovne naloge, iz katerih izhaja, da so bila dela dejansko izvedena šele 31. 5. 2014, zaradi reklamacij pa so se končala šele marca 2014. Glede na podane izjave in listine izvajalca del je bilo delo opravljeno v skladu s pravili za pridobitev pravic nepovratne finančne spodbude. Iz izjave izvajalca izhaja, da je bil sporni račun prvotno izstavljen z datumom 25. 5. 2013, čeprav storitev dejansko še ni bila opravljena, zato so račun kasneje popravili. Vse napake izhajajo iz sfere izvajalca, saj je bila storitev opravljena tako, da izpolnjuje pogoje za pridobitev nepovratnih finančnih sredstev. Sodišču predlaga, da izpodbijano odločbo tožene stranke odpravi in ji povrne stroške postopka.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri obrazložitvi izpodbijane odločbe in sodišču predlaga, da tožbo zavrne iz razlogov, navedenih v izpodbijani odločbi.

K točki I. izreka: Tožba ni utemeljena.

Po 1. točki prvega odstavka Javnega poziva so predmet Javnega poziva nepovratne finančne spodbude občanom za rabo obnovljivih virov energije in večjo energijsko učinkovitost stanovanjskih stavb na območju Republike Slovenije (v nadaljevanju nepovratne finančne spodbude za nove naložbe). Po drugem odstavku 1. točke Javnega razpisa pa je nova naložba tista naložba, za katero je izvajalec naložbe investitorju, ki financira naložbo in uveljavlja pravico do nepovratne finančne spodbude (v nadaljevanju vlagatelj) izdal ustrezen veljaven predračun za izvedbo enega ali več v nadaljevanju navedenih ukrepov, ki bodo izvedeni po oddaji vloge za pridobitev nepovratne finančne spodbude (v nadaljevanju vloga) po tem Javnem razpisu.

Po določbah 9. točke Javnega razpisa se spodbuda prejemniku izplača po predložitvi dokazil o zaključku naložbe, ki vključuje poleg originalne izjave o zaključku naložbe in fotografij izvedene naložbe tudi izstavljene račune izvajalca naložbe s popisom del in materiala za celoten obseg naložbe, pri čemer je v drugi alinei prvega odstavka 9. točke izrecno določeno, da se datum izdaje računa šteje za datum izvedbe, če iz podatkov na računu oziroma posameznih verodostojnih dokumentov, priloženih dokumentaciji za izplačilo nepovratne finančne spodbude, ne izhaja drugače. Glede na navedeno se za datum izvedbe naložbe praviloma upošteva datum izdaje računa, ki ga izstavi izvajalec naložbe. Drugi datum oziroma drugačen datum izvedbe naložbe pa se upošteva le, če je razviden iz podatkov na računu ali iz drugih verodostojnih listin, ki jih je potrebno predložiti ob zaključku naložbe.

Iz knjigovodskih (davčnih) evidenc izhaja, da je bil račun za izvedena dela družbe B. d.o.o. (v nadaljevanju izvajalec) št. 66 C 2013 izstavljen 25. 5. 2013 s pripisom datuma opravljane storitve 25. 5. 2013, kar je v elektronskem sporočilu dne 10. 1. 2014 pojasnil tudi sam izvajalec, ki je tudi pojasnil, da je bil datum popravljen v glavni knjigi, v knjigi DDV pa ne, ker je bila slednja že zaključena. Tudi po mnenju sodišča sta bila tako pojasnilo izvajalca kakor tudi račun z dne 31. 5. 2013, sestavljena le za potrebe uveljavljanja spodbude pri EKO Skladu. Zapisnik izvajalca o montaži z dne 31. 5. 2013 je bil predložen naknadno ter ni opremljen z ID številko, na podlagi katere bi bilo mogoče preveriti njegovo istovetnost. Slednje pa velja tudi, kakor je ugotovila že tožena stranka, za garancijski list, pri katerem gre le za izjavo, napisano na listu, zato ju ni mogoče šteti kot verodostojni dokument v smislu 9. točke Javnega razpisa. Predložena dobavnica proizvajalca oken z dne 21. 5. 2013 izkazuje, da so bila tega dne okna dobavljena. Iz ponudbe izvajalca z dne 22. 4. 2013 pa izhaja, da je bil dobavni rok za dostavo elementov za vgradnjo 21. 5. 2013, iz česar je moč zaključiti, da je bila dobava izvedena pred oddajo vloge za pridobitev nepovratne finančne spodbude, ki jo je tožeča stranka vložila 29. 5. 2013. Predložene davčne knjige izvajalca ter prvotno izstavljen račun z dne 25. 5. 2013, ki je bil popravljen šele po tem, ko je bila tožeča stranka seznanjena, da bo njena vloga zavrnjena, je šteti kot verodostojna dokumenta, iz katerih izhaja datum opravljene storitve 25. 5. 2013. Listini, ki sta bili prvotno priloženi zahtevi za izplačilo odobrene finančne spodbude na ECO Sklad ter zavedeni v DDV knjigah, imata po oceni sodišča večjo dokazno vrednost, kot kasneje predložena dokumentacija. Upoštevaje določbe Javnega razpisa pa datuma rešitve kasnejših reklamacij in ugotovljenih napak ni mogoče šteti kot datuma zaključka investicije. Sodišče pri tem dodaja, da je namen Javnega poziva v tem, da se bodoče vlagatelje z nepovratnimi finančnimi spodbudami spodbudi k temu, da se odločijo za nove ekološke naložbe, investicije, za kar pa ne gre v primeru tožeče stranke, ki se je za predmetno investicijo odločila že več kot mesec dni pred objavo Javnega razpisa in jo tudi izvedla pred njegovo objavo.

Glede na navedeno je sodišče presodilo, da je tožba neutemeljena, zato jo je zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1).

K točki II. izreka: Odločitev o stroških temelji na četrtem odstavku 25. člena ZUS-1 po katerem trpi vsaka stranka svoje stroške postopka, če sodišče tožbo zavrne.