VSL Sodba I Cp 1346/2018
Datum: 2018-11-07T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2018:I.CP.1346.2018
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: trditveno in dokazno breme - pogodba - pogodbeno razmerje - podpis pogodbe - sklenitev pogodbe - sofinanciranje športnih dejavnosti - izplačilo denarnih sredstev - pogoji za izplačilo sredstev
jedro: Na tožeči stranki, ki obstoj podlage za izplačilo sredstev za plače trenerjev zatrjuje, je breme, da le-to tudi dokaže.
zveza: ZPP člen 212

## Jedro

Na tožeči stranki, ki obstoj podlage za izplačilo sredstev za plače trenerjev zatrjuje, je breme, da le-to tudi dokaže.

## Izrek

I. Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

II. Pravdni stranki krijeta svoje stroške pritožbenega postopka.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je razveljavilo sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani opr. št. VL 140373/2016 in zahtevek za plačilo 27.900,00 EUR zavrnilo. Glede pravdnih stroškov je odločeno, da jih je tožeča stranka dolžna plačati toženi stranki v višini 1.233,73 EUR.

2. Pritožuje se tožeča stranka. Uveljavlja vse tri, s prvim odstavkom 338. čl. Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) predvidene pritožbene razloge. Predlaga spremembo, podredno pa razveljavitev sodbe in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v novo sojenje. Opozarja na ugotovitev, da je tožena stranka vlogi za financiranje programov športa otrok in mladine za leto 2014 ugodila, in sicer za znesek 9.993,03 EUR. Opozarja na nesporno dejstvo, da je tožeča stranka program v letu 2014 izvedla. Meni, da ti dve dejstvi utemeljujeta zaključek, da je tožeča stranka do odobrenih sredstev upravičena. Zahtevek pa je utemeljen tudi na podredno uveljavljani podlagi: tožena stranka sredstev 9.993,03 ni predodelila kakšnemu drugemu izvajalcu, ki bi namesto tožeče stranke izvedel ta del programa, in je zato, ker je sredstva obdržala, obogatena. Za nesprejemljiv označuje zaključek, da o zahtevku tožeče stranke za plačilo 18.906,97 EUR iz naslova plač trenerjev MPŠŠ tožena stranka ni odločila. Postopek kandidiranja za javna sredstva se namreč nikoli ne konča z „neodločitvijo“, pač pa vedno z odločbo o tem, da se sredstva bodisi dodelijo bodisi se vloga za sofinanciranje zavrne. Postopek se je zaključil tako, kot je v svoji izpovedbi pojasnil zakoniti zastopnik tožeče stranke. S sklepom tožeča stranka žal ne razpolaga, tožena stranka pa ga ni želela predložiti in s tem posredno pritrdila tožeči stranki, da je bila izbrana. To tožena stranka potrjuje tudi v vlogah z navedbo, da je nad delom tožeče stranke oz. njenega zakonitega zastopnika kot trenerja, izvajala nadzor célo leto 2014. 3. Tožena stranka je na pritožbo odgovorila. Pritrjuje ugotovitvam, zaključkom in pravnim stališčem prvostopenjskega sodišča, predlaga zavrnitev pritožbe in priglaša stroške pritožbenega postopka.

4. Pritožba ni utemeljena.

5. Tožeča stranka od tožene stranke (lokalne skupnosti) zahteva plačilo denarnih sredstev, do katerih naj bi bila upravičena, ker je bila izbrana na Javnem razpisu za sofinanciranje programov, dodelitev domicila in dodelitev uporabe prostora programom Letnega programa športa v MOL (Uradni list RS 98/13). S sklepom z dne 17. 6. 2014 je bilo tožeči stranki kot izbranemu izvajalcu letnega programa športa v MOL za leto 2014 zagotovljeno 700 ur brezplačne uporabe športnih objektov. Na osnovi tega sklepa je bila med pravdnima strankama sklenjena pogodba, s katero sta uredili razmerje v zvezi z uporabo športnih objektov. S to pogodbo urejeno razmerje med pravdnima strankama ni sporno.

6. S sklepom o sofinanciranju programa športa z dne 12. 3. 2014 je bilo tožeči stranki kot izbranemu izvajalcu letnega programa športa v MOL za leto 2014 dodeljeno 9.993,03 EUR (listina A34, B1). Sklep (na zaključku) vsebuje poziv prejemniku sredstev, da v roku 8. dni podpiše pogodbo. Obenem ga seznanja, da se bo štelo, da je umaknil vlogo za pridobitev sredstev, če se na poziv za podpis pogodbe v roku 8. dni od prejema ne bo odzval. Ni sporno, da je bil sklep z dne 12. 3. 2014 tožeči stranki vročen. Sodišče prve stopnje je ugotovilo: da je bila pogodba sestavljena (listina B2); da je bila tožeča stranka v aprilu 2014 in maju 2014 s priporočeno poštno pošiljko pozvana, da pogodbo podpiše. Nesporno je, da pogodba ni bila podpisana. Pogodba torej ni bila sklenjena. Pritožnik meni, da je – ker je program izvedel – do sredstev kljub temu upravičen (že na osnovi sklepa). Ni mu mogoče pritrditi, saj sklep izplačilo sredstev pogojuje – sklicujoč se na 228. čl. Pravilnika o postopku za izvrševanje proračuna Republike Slovenije (Ur. list RS 50/07 s spremembami)1 – s sklenitvijo pogodbe ter predvideva domnevo umika vloge za pridobitev sredstev, če se prejemnik sredstev na poziv k podpisu pogodbe ne odzove. Zahteva za izplačilo ni utemeljena niti na podlagi 190. čl. Obligacijskega zakonika. Na tej podlagi tožnik do sredstev ni upravičen, ker do neutemeljenega premika premoženja, katerega posledice določila o neupravičeni obogatitvi sanirajo, sploh ni prišlo. Tožena stranka poseduje lastna sredstva, ki jih zaradi tožnikove neodzivnosti na poziv za sklenitev pogodbe ni dolžna izplačati. Finansira le projekte, ki izpolnjujejo vsebinske, pravne in finančne pogoje. Če le ti niso izpolnjeni, do financiranja ne preide, kar pa ne pomeni, da je tožena stranka zaradi tega obogatena. Tožena stranka ni ničesar pridobila, zato ni obogatena.

7. Zavrnitve zahtevka za plačilo 18.906,97 EUR iz naslova plač trenerjev mestne panožne športne šole (MPŠŠ) pa pritožnik ne sprejema, ker je prepričan, da je bil sklep o dodelitvi sredstev za trenerje izdan. S sklepom ne razpolaga, prepričan pa je, da ga poseduje tožena stranka. Pritožbeno sodišče soglaša s prvostopenjskim, ki je na osnovi prepričljivih izpovedb prič M. L. in R. P. ter razpisne aplikacije zaključilo, da komisija o vlogi za dodelitev teh sredstev zaradi pomanjkljivih podatkov ni odločala. Tožena stranka je razumljivo pojasnila pomanjkljivosti pri izvajanju programa za leto 2013 in posledično zahteve po dodatni utemeljitvi vloge za plače trenerja v letu 2014. Nobenega indica ni, da bi tožena stranka karkoli prikrivala ali zamolčala. Na tožeči stranki, ki obstoj podlage za izplačilo sredstev za plače trenerjev zatrjuje, je breme, da le-to tudi dokaže (212. čl. ZPP). Tožeča stranka dokazov – razen izpovedi zakonitega zastopnika, da je na internetni strani videl, da so mu odobrena sredstva za ta namen – nima. Zakoniti zastopnik sklepa o odobritvi teh sredstev ni videl. S tem, da je tožena stranka v letu 2014 izvajala nadzor nad izvedbo tožnikove dejavnosti, odobritev sredstev za plače trenerjev ni potrjena. Tožena stranka je v letu 2014 tožeči stranki zagotavljala prostore za izvajanje športne dejavnosti, zato je razumljivo, da je sezname vadečih, urnike vadbe in tekmovanj, kar je vnaprej zahtevala od udeležencev javnega razpisa, kontrolirala.

8. Ker niti pritožbeni razlogi niti razlogi, na katere sodišče pazi po uradni dolžnosti, niso podani, je na osnovi 353. čl. ZPP pritožba zavrnjena. Ker pritožnik s pritožbo ni uspel, odgovor na pritožbo pa ni pripomogel k razjasnitvi zadeve, je odločeno, da vsaka stranka krije svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. čl. v zvezi s prvim odstavkom 154. in prvim odstavkom 155. čl. ZPP).

1 228. čl. Pravilnika o postopku za izvrševanje proračuna Republike Slovenije določa: (1) Neposredni uporabnik mora prejemniku sredstev posredovati sklep o izboru in ga hkrati pozvati k podpisu pogodbe. (2) Če se prejemnik v roku 8 dni od prejema poziva nanj ne odzove, se šteje, da je umaknil vlogo za pridobitev sredstev.