VSL sodba in sklep I Cpg 818/2012
Datum: 2014-01-23T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:2014:I.CPG.818.2012
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Gospodarski oddelek
institut: leasing pogodba - prodaja vozila - poštena vrednost vozila - skrbnost leasingodajalca pri prodaji - odstop od pogodbe
jedro: Ni bistveno, kakšna je bila tržna cena vozila, temveč, ali je leasingodajalec pri prodaji vozila ravnal s potrebno skrbnostjo (dobrega gospodarja) ter izvedel razumne ukrepe za zmanjšanje škode. Trditveno in dokazno breme glede neskrbnega ravnanja pri unovčenju predmeta leasinga je na strani tožene stranke, ki uveljavlja ugovor v smislu četrtega odstavka 243. člena OZ.
zveza: OZ člen 243, 243/4.

## Jedro

Ni bistveno, kakšna je bila tržna cena vozila, temveč, ali je leasingodajalec pri prodaji vozila ravnal s potrebno skrbnostjo (dobrega gospodarja) ter izvedel razumne ukrepe za zmanjšanje škode. Trditveno in dokazno breme glede neskrbnega ravnanja pri unovčenju predmeta leasinga je na strani tožene stranke, ki uveljavlja ugovor v smislu četrtega odstavka 243. člena OZ.

## Izrek

I. Pritožba prve toženke D., d. o. o., se zavrže. II. Pritožba druge in tretje toženke se zavrne in se izpodbijana sodba v izpodbijani II. in V. točki izreka potrdi.

III. Tožena stranka nosi sama svoje pritožbene stroške.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo razsodilo, da: - se sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani, VL 120828/2009 z dne 03. 09. 2009 v celoti razveljavi v delu, ki na dan izdaje te sodbe še ni pravnomočen (I. točka izreka); - morajo tožene stranke v 15 dneh od vročitve te sodbe solidarno plačati tožeči stranki znesek v višini 15.795,41 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 06. 02. 2010 dalje do plačila (II. točka izreka); - se zavrne, kar tožeča stranka zahteva več ali drugače (III. točka izreka); - se vzame na znanje umik tožbenega zahtevka in se v umaknjenem delu postopek ustavi (IV. točka izreka); - morajo tožene stranke tožeči v 15 dneh solidarno povrniti njene izvršilne stroške v višini 251,84 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 23. 09. 2009 dalje do plačila in njene pravdne stroške v znesku 1.658,52 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega naslednjega dne po izteku 15 dnevnega roka do plačila.

2. Zoper II. in V. točko izreka sodbe vlaga pravočasno pritožbo tožena stranka. Uveljavlja pritožbeni razlog zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava po 2. in 3. točki prvega odstavka 338. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) in pritožbenemu sodišču predlaga, da izpodbijano sodbo razveljavi in vrne zadevo sodišču prve stopnje v novo sojenje.

3. Na pritožbo tožeča stranka ni odgovorila.

4. Pritožba prve toženke ni dovoljena, pritožba druge in tretje toženke pa ni utemeljena.

Pritožba prve toženke

5. Iz podatkov AJPES izhaja, da je bila prva toženka dne 12. 11. 2012 (torej med pritožbenim postopkom) izbrisana iz sodnega registra na podlagi pravnomočnega sklepa o izbrisu brez likvidacije Okrožnega sodišča v Kranju, Srg 2012/46285 (prim. 440. člen Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju). Z dnem izbrisa je prva toženka prenehala obstajati in s tem izgubila sposobnost biti stranka (76. člen ZPP).

6. Po določbi 80. člena ZPP mora sodišče ves čas postopka po uradni dolžnosti paziti, ali je tisti, ki nastopa kot stranka, lahko pravdna stranka. Ta zahteva se nanaša tudi na celoten pritožbeni postopek od vložitve pritožbe do odločitve pritožbenega sodišča. 7. Izbris subjekta vpisa v sodnem registru brez likvidacije, ob upoštevanju 18. člena Zakona o postopkih za uveljavitev ali odpustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb, pomeni, da stranka nima pravnega naslednika, takšna pomanjkljivost pa ni odpravljiva (prim. peti odstavek 81. člena ZPP). Tako je podana situacija, ko je pritožbo vložila oseba, ki nima več sposobnosti biti stranka, zaradi česar je postala nedovoljena (1). Procesna predpostavka za meritorno obravnavanje pritožbe je s tem odpadla, zato je pritožbeno sodišče pritožbo prve toženke zavrglo (prvi odstavek 351. člena ZPP v zvezi s četrtim odstavkom 343. člena ZPP).

Pritožba druge in tretje toženke

8. Tožeča stranka (kot leasingodajalec) je od tožene stranke na temelju odpovedane Pogodbe o finančnem leasingu št. 500376 z dne 22. 08. 2008 (A3, v nadaljevanju Pogodba) za leasing vozila Mercedes Benz E30 Avantgarde po delnem umiku tožbenega zahtevka zahtevala plačilo še neplačanih zapadlih ter še nezapadlih obrokov leasinga, zmanjšanih za pogodbene obresti, ter za razliko med kupnino za vozilo in stroške transporta vozila iz Makedonije v Slovenijo (2). Stranka leasing pogodbe (leasingojemalec) je bila prva toženka. Druga in tretja toženka sta skladno s podanima poroštvenima izjavama (A5 in A6) za dolg prve toženke jamčila kot porok in dolžnik (tretji odstavek 1019. člena Obligacijskega zakonika).

9. Sodišče prve stopnje je tožbenemu zahtevku ugodilo, potem ko je ugotovilo, da je tožeča stranka utemeljeno odstopila od pogodbe ter da ima za svojo terjatev podlago v 25.b členu Pogodbenih pogojev za finančni leasing (v nadaljevanju Pogodbeni pogoji).

10. Pritožba odločitev sodišča prve stopnje izpodbija iz razloga, ker da tožena stranka ni bila seznanjena z odstopom od pogodbe, konkretno z dopisom z dne 18. 06. 2009 (A9-A11) in prodajo vozila, ki je bil predmet leasinga. Navaja še, da je bil avtomobil prodan pod „vrednostjo poštene tržne cene“.

11. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožeča stranka izjavo o odstopu od pogodbe podala, potem ko je prvo toženko neuspešno pozvala na izpolnitev njenih obveznosti po Pogodbi. Tožena stranka pred sodiščem prve stopnje ni zanikala prejema Zadnjega opomina za neplačane zapadle obveznosti z dne 24. 02. 2009 (A8), prav tako ni podala trditev, da bi svoje obveznosti po leasing pogodbah poravnala. Tudi ni tožena stranka prerekala navedb tožeče (3), da ji je dopis o odstopu pogodbe poslala z navadno pošto na naslov, ki ga je tožena stranka navedla ob sklenitvi pogodbe in na katerega je tudi prejela sklep o izvršbi. Kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje, Pogodbeni pogoji ne določajo obveznosti pošiljanja dopisov med pravdnima strankama s priporočeno pošiljko ali povratnico.

12. Skladno z določbo 25.a člena Pogodbenih pogojev je tako tožeča stranka utemeljeno odstopila od pogodbe, pavšalno sklicevanje na neprejem dopisa z dne 18. 06. 2009 pa pravilnosti navedenega zaključka ne more spremeniti.

13. Prav tako je neutemeljeno pritožbeno izpostavljanje nepravilne prodaje vozila. Da bi tožeča stranka morala o prodaji vozila, potem ko je utemeljeno odstopila od pogodbe, obveščati prvo toženko o nameravani prodaji, pogodbeni pogoji ne določajo, kot je pravilno ugotovilo sodišče prve stopnje.

14. Tožena stranka tudi ne more uspeti z navedbami o prenizko doseženi ceni ob prodaji vozila. Skladno z ustaljeno sodno prakso (4) ni bistveno, kakšna je bila tržna cena vozila, temveč, ali je leasingodajalec pri prodaji vozila ravnal s potrebno skrbnostjo (dobrega gospodarja) ter izvedel razumne ukrepe za zmanjšanje škode. Trditveno in dokazno breme glede neskrbnega ravnanja pri unovčenju predmeta leasinga je na strani tožene stranke, ki uveljavlja ugovor v smislu četrtega odstavka 243. člena OZ.

15. Pritožba ne izpodbija ugotovitve sodišča prve stopnje, da je tožeča stranka pred prodajo vozila pridobila cenitev njegove vrednosti, podano s strani neodvisnega cenilca, ter da je nadalje vozilo prodala najboljšemu ponudniku na dražbi. Tožena stranka na drugi strani ni zatrjevala, še manj dokazala, da tožeča stranka ni sprejela razumnih ukrepov za zmanjšanje škode, pač pa je zgolj zatrjevala, da ni vedela, kako je tožeča stranka vozilo ocenila. Šele v pritožbi, in zatorej prepozno (drugi odstavek 362. člena ZPP), pa tožena stranka opozarja na višino cene (kupnine), ki naj bi bila glede na starost vozila prenizka. Skladno z navedenim je sodišče prve stopnje pravilno ugodilo tožbenemu zahtevku ob upoštevanju s prodajo dosežene kupnine vozila, ki je bil predmet leasing pogodbe.

16. Pritožbeni očitki tožene stranke, da je tožena stranka ravnala zoper 10. in 12. člen OZ, s čimer da je namerno povzročila škodo, ter da ni ravnala po dobrih poslovnih običajih, zaradi njihove nekonkretiziranosti pritožbenemu sodišču ne omogočajo odgovora nanje.

17. Glede na navedeno pritožbeno sodišče zaključuje, da uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani. Odločitev sodišča prve stopnje je materialnopravno pravilna, prav tako v postopku na prvi stopnji ni prišlo do bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti (2. odstavek 350. člena ZPP). Pritožbeno sodišče je zato pritožbo prvo in tretje tožene stranke kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje v izpodbijani II. in V. točki izreka (353. člen ZPP).

O pritožbenih stroških

18. Ker tožena stranka s pritožbo ni uspela, mora sama nositi svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena ZPP v povezavi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

(1) Prim. sklepe Vrhovnega sodišča III Ips 184/2008 z dne 7. 9. 2010, III Ips 50/2013 z dne 17. 9. 2013 in II Ips 125/2007 z dne 1. 7. 2009. (2) Tč. I pripravljalne vloge z dne 25. 10. 2011. (3) Pripravljalna vloga z dne 04. 01. 2012, list. št. 57. (4) Prim. npr. VSL sodba II Cp 1768/2012 z dne 03. 01. 2013, VSL slep I Cpg 861/2010 z dne 21. 10. 2010, VSL sodba II Cp 1553/2013 z dne 28. 08. 2013 in VSL sodba in sklep I Cpg 1488/1999 z dne 31. 05. 2001.