VS002460
Datum: 2003-10-07T02:00:00.000+02:00
datum_sodbe_i_stopnje: 2012-04-10T00:00:00.000Z
podrocje: višina odškodnine za nepremoženjsko škodo
institut: smrt bližnjega
skupina: smrt bližnjega
fischer: ni določljiva
odskodnina: 24.000 EUR (končni znesek dosojene odškonine je bil ustrezno znižan glede na 20% soodgovornost ponesrečenega).
opombe: II DoR 384/2012 in II DoR 381/2012. Predlogi za dopustitev revizije tožečih strank in prve tožene stranke so bili zavrnjeni, ker niso izkazale odstopa od ustaljene sodne prakse.
sodisce: Vrhovno sodišče

## Oškodovanec

**Spol:**

ženska

**Starostna skupina:**

od 10 do 15 let

## Ponesrečenec

**Spol:**

moški

**Starostna skupina:**

od 10 do 15 let

**Razmerje z oškodovancem:**

brat

Brat, umrl je na šolskem izletu v hribe. Ob sestopu po neurejeni, strmi poti (naklon 22-25°) je stekel po hribu navzdol, se spotaknil in nesrečno padel na ležeče drevo, pri čemer si je poškodoval jetra in zaradi poškodb umrl. Deček, ki je bil v hribih prv

## Škodni dogodek

Smrt bližnjega (brata dvojčka) pri sestopu z gore, na šolskem izletu v hribe. Ob sestopu po neurejeni, strmi poti (naklon 22-25°) je stekel po hribu navzdol, se spotaknil in nesrečno padel na ležeče drevo, pri čemer si je poškodoval jetra in zaradi poškodb umrl. Deček, ki je bil v hribih prvič, je bil učenec 5. razreda osnovne šole. Soodgovornost ponesrečenega je bila ocenjena na 20%.

## Družinske razmere

Družina umrlega je živela skromno in družinski člani so bili drug na drugega močno navezani. Umrli deček je bil eden od dvojčkov. Imel je še sestro dvojčico (tožnica) in starejšega brata. Bil je miren, priden v šoli in doma. S tožnico sta kupaj obiskovala šolo, bila sta ves čas skupaj, tako doma kot v šoli. Ker je bil umrli brat mile narave, ga je pogosto branila pred sosšolci. Še vedno ima občutek, da del nje manjka, ponoči se je zbujala in odhajala v njegovo sobo; trpela je hude psihične bolčeine. Posebej hudo je ob njenem rojstnem dnevu, saj se ga ne more veseliti, ker brata ni več. Mati si od tragične nesreče ni nikoli opomogla, zato je tudi življenje tožnice hendikepirano. Mati je zapadla je v hudo depresijo, ki se je s časom še poglabljala, tako da nekaj let skoraj ni govorila; zagotovo pa 1 leto in pol ni spregovorila. Zaradi tragičnega dogodka je upokojena in nesposobna za skrb zase in za družino. Tudi oče je zaradi smrti brata poiskal pomoč v psihiatrični bolnišnici, kjer je bil zdravljen zaradi žalovanja od 10.11.2003 do 13.8.2004, šele nato je bil sposoben pomagati tožnici in njenemu bratu pri soočanju in prebolevanju tragedije. Življenje se je tako družini povsem spremenilo. Radio in televizijo so prižgali šele nekaj let po dogodku, zaradi globokega žalovanja pa se jih izogibajo tudi na vasi. Po smrti brata je bila še nekaj let doma, dokler ni začela študirati. Njeno življenje je bilo okrnjeno, ni se udeleževala šolskih izletov in ni šla na valeto. Obiskovala je psihologa. Nastala škoda meji na katastrofalno škodo.

---

OZ člen 180