U-I-281/10, Up-1411/10
Datum: 2011-01-26T00:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:USRS:2011:U.I.281.10
vrsta: zakon
zadeva: ocena ustavnosti in zakonitosti predpisov in drugih splošnih aktov															ustavna pritožba
objavljeno: Neobjavljeno | 26.01.2011
dokument: US29342
akt: Zakon o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07 – uradno prečiščeno besedilo in 45/08) (ZPP), 3. odst. 321. čl. 

Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 792/2009 z dne 16. 9. 2010

Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 35/2009 z dne 22. 4. 2009 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. P 3334/2005-II z dne 19. 9. 2008
resitev: zavrnitev															nesprejem ustavne pritožbe															zavrženje
izrek: Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti tretjega odstavka 321. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07 – uradno prečiščeno besedilo in 45/08) se zavrne.

Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 792/2009 z dne 16. 9. 2010 se ne sprejme.

Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 35/2009 z dne 22. 4. 2009 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. P 3334/2005-II z dne 19. 9. 2008 se zavrže. 

Pritožnica sama nosi svoje stroške postopka z ustavno pritožbo.
stavek: Če je pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti predpisa očitno neutemeljena, jo Ustavno sodišče zavrne. Ustavno sodišče zavrže prepozno vloženo ustavno pritožbo. Če očitno ne gre za kršitev človekovih pravic ali temeljnih svoboščin, Ustavno sodišče ustavne pritožbe ne sprejme v obravnavo.
odlocitev: sklep
geslo: 1.5.51.1.5.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku abstraktne presoje - Zavrnitev pobude - Ker je očitno neutemeljena.
1.5.51.2.2 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Nesprejem, ker očitno ni kršitve ustavnih pravic.
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
1.4.14.3 - Ustavno sodstvo - Postopek - Stroški - Stroški postopka.
3.12 - Splošna načela - Jasnost in natančnost pravnih določb.
podlaga: Člen 2, 23, 25, Ustava [URS] 
Člen 26.2, 34.1, 49.1, 55.b.2, 55.b.1.4, Zakon o Ustavnem sodišču [ZUstS]
vlagatelj: Jolanda Pevec, Ljubljana
datum_vloge: 2010-11-22T23:00:00.000Z
datum_odlocitve: 2011-01-25T23:00:00.000Z

# U-I-281/10-9

# Up-1411/10-9

# 26. 01. 2011

---

## SKLEP

Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe Jolande Pevec, Ljubljana, ki jo zastopa Aleksander Pevec, odvetnik v Ljubljani, na seji 26. januarja 2011

### sklenilo:

**Pobuda za začetek postopka za oceno ustavnosti tretjega odstavka 321. člena Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 73/07 – uradno prečiščeno besedilo in 45/08) se zavrne.**

**Ustavna pritožba zoper sklep Vrhovnega sodišča št. II Ips 792/2009 z dne 16. 9. 2010 se ne sprejme.**

**Ustavna pritožba zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. II Cp 35/2009 z dne 22. 4. 2009 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. P 3334/2005-II z dne 19. 9. 2008 se zavrže.**

**Pritožnica sama nosi svoje stroške postopka z ustavno pritožbo.**

## OBRAZLOŽITEV

### A.

Sodišči prve in druge stopnje sta z izpodbijanima sodbama v pretežnem delu ugodili zahtevku proti pritožnici za plačilo določenega denarnega zneska iz naslova pristopa k dolgu njenega moža. Vrhovno sodišče je z izpodbijanim sklepom zavrglo revizijo pritožnice, ker je bila prepozna. Pritožnica je namreč zadnji dan roka revizijo vložila neposredno pri Vrhovnem sodišču. To je vlogo odstopilo pristojnemu Okrožnemu sodišču, kamor je revizija prispela po izteku roka, po oceni Vrhovnega sodišča pa vložitve pri nepristojnem sodišču ni bilo mogoče pripisati očitni pomoti pritožnice oziroma njenega odvetnika.

Pritožnica zoper navedeni sklep Vrhovnega sodišča ter sodbi prve in druge stopnje vlaga ustavno pritožbo. Primarno predlaga, da se razveljavijo vse tri sodne odločbe, podrejeno pa predlaga razveljavitev samo za sklep Vrhovnega sodišča. Navaja, da ji je Vrhovno sodišče kršilo človekovo pravico iz 22. člena Ustave v zvezi z načeloma pravne in socialne države iz 2. člena Ustave in človekovi pravici iz prvega odstavka 23. in iz 25. člena Ustave, ter pravico do poštenega postopka iz prvega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – v nadaljevanju EKČP). Pritožnica meni, da tretji odstavek 321. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP), ki ureja pisno izdajo sodbe, ni dovolj jasen in določen. Metode razlage naj ne bi dale natančnega odgovora glede njegove vsebine. Pritožnici se zdi jasno le to, da v njenem primeru sodba ni mogla biti pisno izdana na dan glavne obravnave, ko še ni obstajala v pisni obliki, kaj šele, da bi bila odločitev strankam že sporočena ali vsaj "fiksirana". S temi argumenti oporeka stališču Vrhovnega sodišča, ki je, izhajajoč iz ocene, da je bila sodba prve stopnje izdana 19. 9. 2008, odločilo, da se postopek nadaljuje po dotedanjih predpisih in pride v poštev vložitev revizije pri Okrožnem sodišču, ne pa vložitev predloga za dopustitev revizije pri Vrhovnem sodišču.[1] Pritožnica navaja, da za dan izdaje sodbe, ko ta izide pisno, pride v poštev več datumov (dan izgotovitve in podpisa sodbe, dan odprave sodbe, dan vročitve). Uporaba protiustavno nedoločne norme tretjega odstavka 321. člena ZPP v povezavi s prestrogo uporabo pravil o pravočasnosti revizije naj bi privedla do pretežke formalne ovire, ki onemogoča meritorni preizkus revizije. To naj bi bilo v neskladju z domnevno kršenimi človekovimi pravicami. Pritožnica se sklicuje na prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, ki naj ne bi dopuščala omejitev pravice do dostopa do sodišča, ki so takšne, da to pravico pretirano omejujejo, oziroma prestroge in nedobroverne uporabe formalnih postopkovnih pravil. Pritožnica naj bi se upravičeno zanesla, da bo njena revizija vsebinsko obravnavana, ker jo je Okrožno sodišče pozvalo k doplačilu sodne takse za revizijo in je revizijo tudi že vročilo nasprotni stranki. Pritožnica meni, da Vrhovno sodišče ni obrazložilo, zakaj šteje revizijo za prepozno in zakaj šteje sodbo prve stopnje za izdano 19. 9. 2008. Pritožnica navaja, da ji je bila v postopku pred Okrožnim in Višjim sodiščem kršena človekova pravica iz 22. člena Ustave v zvezi z načeloma pravne in socialne države iz 2. člena Ustave ter pravica iz prvega odstavka 6. člena EKČP. V tej zvezi se sklicuje predvsem na to, da naj ji sodišče prve stopnje ne bi vročilo tožnikove vloge, česar naj Višje sodišče ne bi saniralo. Obrazložitev sodbe Višjega sodišča naj bi bila očitno protislovna. Poleg tega naj sodišči ne bi ugotovili ničnosti pravnega posla pristopa k dolgu, četudi sta ugotovili, da je do njega prišlo zaradi pritožničine čustvene navezanosti oziroma zaradi pomoči med zakoncema, kar pa je pripeljalo do njenega "ekonomskega uničenja".

Pritožnica (pobudnica) vlaga tudi pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti tretjega odstavka 321. člena ZPP in predlaga izdajo ugotovitvene odločbe z načinom izvršitve, da se do odprave ugotovljene protiustavnosti šteje, da je sodba pisno izdana z dnem, ko jo sodišče odpravi strankam. Izpodbijana določba naj ne bi natančno določala, kdaj se šteje sodba za pisno izdano. Jasnega odgovora na to vprašanje naj ne bi dajale niti metode razlage. Pobudnica je mnenja, da sodba ne more biti pisno izdana na dan zaključka glavne obravnave, saj bi to pomenilo prebitje jezikovnih meja, ki jih postavlja tretji odstavek 321. člena ZPP. Pomembno naj bi bilo to, da je mogoče pred pisno izgotovitvijo sodbe oziroma odreditvijo vročitve govoriti kvečjemu o osnutku sodbe. Pobudnica se sklicuje na jezikovno, logično, zgodovinsko, sistemsko in primerjalnopravno metodo razlage, pri čemer deloma zatrjuje, da te metode ne dajejo jasnega odgovora o trenutku pisne izdaje sodbe, deloma pa polemizira s stališčem Vrhovnega sodišča v konkretni zadevi, v kateri je vložila ustavno pritožbo in pojasnjuje svoje poglede na pravilno rešitev spornega vprašanja. Nedoločnost in nejasnost izpodbijane določbe naj bi bili v neskladju z načelom pravne države iz 2. člena Ustave. Poleg tega pobudnica trdi, da je v neskladju s 23. in 25. členom Ustave, da je zakonodajalec na nejasen predpis vezal procesno pot za vložitev predloga za dopustitev revizije.

### B. – I.

Pobudnica zatrjuje, da je izpodbijana določba v neskladju z 2. členom Ustave, ker je nedoločna in nejasna, saj iz nje ni mogoče ugotoviti, kateri dan je dan izdaje sodbe sodišča prve stopnje v primerih, ko se sodba ne razglasi ustno takoj po koncu glavne obravnave, pač pa se le vroči strankam. Tretji odstavek 321. člena ZPP se glasi: "V bolj zapletenih zadevah lahko sodišče odloči, da bo sodbo izdalo pisno. V takem primeru se sodba ne razglasi, temveč se vroči strankam v tridesetih dneh od dneva, ko je bila glavna obravnava končana".

Eno od načel pravne države (2. člen Ustave) zahteva, da so predpisi jasni in določni, tako da je mogoče ugotoviti vsebino in namen pravne norme. Vendar to ne pomeni, da morajo biti predpisi taki, da jih ne bi bilo treba razlagati. Uporaba predpisa namreč vedno pomeni njegovo razlago. Po ustaljeni ustavnosodni presoji je predpis ustavno sporen takrat, kadar s pomočjo pravil o razlagi pravnih norm ni mogoče določiti njegove jasne vsebine (tako v odločbah Ustavnega sodišča št. U-I-32/02 z dne 10. 7. 2003, Uradni list RS, št. 73/03, in OdlUS XII, 71, ter št. U-I-227/06 z dne 16. 11. 2006, Uradni list RS, št. 62/06 in 131/06, ter OdlUS XV, 81).

Goli jezikovni pomen tretjega odstavka 321. člena ZPP res ne da nedvoumnega odgovora na vprašanje o trenutku pisne izdaje sodbe sodišča prve stopnje. Iz njega je mogoče razbrati: (1) da v bolj zapletenih zadevah sodba ni ustno razglašena in (2) da je sodba vročena strankam v tridesetih dneh od zaključka glavne obravnave. Vendar je zakonske določbe treba razumeti v njihovem kontekstu skupaj z drugimi določbami istega in (pogosto) tudi skupaj z določbami drugih predpisov, ki urejajo isto materijo. O trenutku izdaje sodbe, ko je ta izdana pisno, ne more biti nobenega dvoma že zato, ker je ta datum vedno naveden v uvodu sodbe.

Pobudnica ustaljeno stališče o pisni izdaji sodbe na dan zadnje glavne obravnave sicer obširno izpodbija kot materialnopravno napačno in nelogično. Vendar ravno s tem, ko ponuja več svojih (domnevno razumnejših) alternativnih razlag, delno zanika svojo izhodiščno tezo o nepopravljivi nedoločnosti in dvoumnosti izpodbijane določbe. Poleg tega niti ni naloga Ustavnega sodišča, da v postopku odločanja o ustavnosti zakona odloča o tem, katera razlaga je pravilna in katera napačna. Razlagati zakone so poklicana pristojna sodišča, ki odločajo v sodnih postopkih v posamičnih primerih, Ustavno sodišče pa je pristojno le za presojo očitkov o njihovi protiustavnosti. Zato očitno ne gre za neskladje izpodbijane določbe z 2. členom Ustave.

Pobudnica trdi tudi, da je zakonodajalec "na nejasen predpis vezal procesno pot za vložitev predloga za dopustitev revizije". Vendar s tem dejansko sploh ne utemeljuje protiustavnosti izpodbijane določbe, saj se ta trditev nanaša na neizpodbijano prehodno določbo drugega odstavka 130. člena ZPP-D. Zato so očitno neutemeljeni tudi očitki pritožnice o neskladju s 23. in 25. členom Ustave.

Glede na navedeno je Ustavno sodišče pobudo kot očitno neutemeljeno zavrnilo (1. točka izreka).

### B. – II.

Ustavno sodišče ustavne pritožbe ni sprejelo v obravnavo, ker zatrjevane kršitve človekovih pravic ali temeljnih svoboščin niso podane (2. točka izreka).

Ustavno sodišče je ustavno pritožbo zavrglo, ker je prepozna (3. točka izreka).

V postopku pred Ustavnim sodiščem nosi vsak udeleženec svoje stroške, če Ustavno sodišče ne odloči drugače. Ustavno sodišče je odločilo, kot izhaja iz 4. točke izreka.

## C.

Ustavno sodišče je sprejelo ta sklep na podlagi drugega odstavka 26. člena, drugega odstavka 55.b člena, četrte alineje prvega odstavka 55.b člena in prvega odstavka 34. člena v zvezi s prvim odstavkom 49. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 64/07 – uradno prečiščeno besedilo – ZUstS) ter prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 86/07 in 54/10) v sestavi: predsednik Ernest Petrič ter sodnici in sodniki dr. Mitja Deisinger, mag. Miroslav Mozetič, Jasna Pogačar, mag. Jadranka Sovdat, Jože Tratnik in Jan Zobec. Sklep je sprejelo soglasno.

dr. Ernest Petrič
Predsednik

[^[1]]: Drugi odstavek 130. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku (Uradni list RS, št. 45/08 – v nadaljevanju ZPP-D), uveljavljen 1. 10. 2008, določa: "Če je bila pred uveljavitvijo tega zakona na prvi stopnji izdana odločba, s katero se je postopek pred sodiščem prve stopnje končal, se postopek nadaljuje po dosedanjih predpisih".

[^[2]]: Drugi odstavek 324. člena ZPP določa, da uvod sodbe obsega tudi navedbo dneva izdaje sodbe.