Up-853/04
Datum: 2005-02-22T00:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:USRS:2005:Up.853.04
vrsta: posamični akt
zadeva: ustavna pritožba
objavljeno: Neobjavljeno | 22.02.2005
dokument: US24413
akt: Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Kp 1078/2004 z dne 20. 10. 2004 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III K 162/2003 z dne 14. 6. 2004
resitev: zavrženje
izrek: Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Kp 1078/2004 z dne 20. 10. 2004 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III K 162/2003 z dne 14. 6. 2004 se zavrže.
stavek: Ker procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev ni podana in ker niso izpolnjeni pogoji za predčasno obravnavo ustavne pritožbe, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.
odlocitev: sklep
geslo: 1.4.52.4 - Ustavno sodstvo - Postopek - Procesne predpostavke v postopku ustavne pritožbe - Izčrpanje pravnih sredstev .
1.5.51.2.1 - Ustavno sodstvo - Odločbe - Vrste odločitev Ustavnega sodišča - V postopku odločanja o ustavni pritožbi - Zavrženje.
podlaga: Člen 55.1.2, Zakon o ustavnem sodišču [ZUstS]
datum_vloge: 2004-12-22T23:00:00.000Z
datum_odlocitve: 2005-02-21T23:00:00.000Z

# Up-853/04-5

22. 2. 2005

## SKLEP

Ustavno sodišče je v postopku za preizkus ustavne pritožbe A. A. iz Ž., na prestajanju kazni v Zavodu za prestajanje kazni zapora Z., ki ga zastopa B. B., odvetnik v V., na seji senata dne 11. februarja 2005 in v postopku po četrtem odstavku 55. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94)

## sklenilo:

Ustavna pritožba A. A. zoper sodbo Višjega sodišča v Ljubljani št. I Kp 1078/2004 z dne 20. 10. 2004 v zvezi s sodbo Okrožnega sodišča v Ljubljani št. III K 162/2003 z dne 14. 6. 2004 se zavrže.

## Obrazložitev

### A.

S prvostopenjsko sodbo je bil pritožnik spoznan za krivega nadaljevanega kaznivega dejanja spolnega napada na osebo, mlajšo od petnajst let, po tretjem odstavku 183. člena Kazenskega zakonika (Uradni list RS, št. 63/94 in nasl. – KZ). Prvostopenjsko sodišče mu je izreklo kazen petih let zapora in v plačilo naložilo premoženjskopravni zahtevek. Višje sodišče je pritožbi pritožnikovega zagovornika delno ugodilo. Izpodbijano sodbo je v odločbi o kazenski sankciji spremenilo tako, da je pritožniku izrečeno kazen znižalo na tri leta zapora, oškodovanko pa je s premoženjskopravnim zahtevkom napotilo na pravdo.

Pritožnik v ustavni pritožbi zatrjuje kršitvi pravice do enakega varstva pravic (22. člen Ustave) in do izvajanja dokazov v njegovo korist (tretja alineja 29. člena Ustave) ter kršitev točke d) tretjega odstavka 6. člena Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Uradni list RS, št. 33/94, MP, št. 7/94 – EKČP). Do zatrjevanih kršitev naj bi prišlo že v fazi preiskave. Pritožnik navaja, da na zaslišanje ključne obremenilne priče (svoje žene) pred preiskovalnim sodnikom ni bil vabljen. Zato naj bi bil v tej fazi postopka v neenakopravnem položaju z državnim tožilcem, onemogočeno naj bi mu bilo tudi izvajanje dokazov v njegovo korist. Po mnenju pritožnika so bili dokazi, ki so bili v njegovi odsotnosti pridobljeni s pričanjem obremenilne priče, pridobljeni na nezakonit način in se sodba na njih ne bi smela opreti. Pritožnik navaja, da vsa pravna sredstva še niso bila izčrpana, saj je dne 22. 11. 2004 zoper pravnomočno izpodbijano sodbo vložil revizijo (pravilno zahtevo za varstvo zakonitosti). Ker naj bi bile zatrjevane kršitve očitne in ker naj bi mu z izvršitvijo izpodbijanih sodb nastale nepopravljive posledice (prestajanje kazni zapora, starost pritožnika, njegovo zdravstveno stanje), pritožnik predlaga, naj Ustavno sodišče izjemoma odloči o njegovi ustavni pritožbi na podlagi drugega odstavka 51. člena Zakona o Ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 – v nadaljevanju ZUstS) in izpodbijani sodbi odpravi.

### B.

Ustavna pritožba se po določbi prvega odstavka 51. člena ZUstS lahko vloži šele, ko so izčrpana vsa pravna sredstva. Po določbi drugega odstavka istega člena lahko Ustavno sodišče izjemoma odloča o ustavni pritožbi pred izčrpanjem izrednih pravnih sredstev, če je zatrjevana kršitev očitna in če bi z izvršitvijo posamičnega akta nastale za pritožnika nepopravljive posledice.

Pojem očitnosti kršitve je Ustavno sodišče opredelilo že v sklepu št. Up-62/96 z dne 11. 4. 1996 (OdlUS V, 68), v katerem je navedlo, da "očiten" pomeni takšen, ki ga ni mogoče ovreči ali omajati niti po vsestranskem preizkusu, ker vse okoliščine, zdrava pamet in vse izkušnje, brez dokazovanja in brez možnosti nasprotnega utemeljevanja izključujejo vsako možnost drugačnega sklepanja. Po presoji pritožnikovih navedb in vsebine izpodbijanih sodnih odločitev z vidika zatrjevanih kršitev človekovih pravic Ustavno sodišče ugotavlja, da pritožnikov primer ni takšen.

Ker ni izkazana očitnost zatrjevanih kršitev človekovih pravic, se Ustavnemu sodišču ni bilo treba spuščati v presojo, ali je izpolnjen drugi pogoj iz drugega odstavka 51. člena ZUstS (nastanek nepopravljivih posledic), saj morata biti za predčasno obravnavo kumulativno izpolnjena oba pogoja.

Ker procesna predpostavka izčrpanosti pravnih sredstev ni podana in ker niso izpolnjeni pogoji za predčasno obravnavo ustavne pritožbe, je Ustavno sodišče ustavno pritožbo zavrglo.

### C.

Senat Ustavnega sodišča je sprejel ta sklep na podlagi druge alineje prvega odstavka 55. člena ZUstS in prve alineje tretjega odstavka 46. člena Poslovnika Ustavnega sodišča (Uradni list RS, št. 93/03 in 98/03 – popr.) v sestavi: predsednik senata dr. Zvonko Fišer ter člana dr. Ciril Ribičič in dr. Mirjam Škrk. Sklep je sprejel soglasno. Ker senat ustavne pritožbe ni sprejel, je bila zadeva v skladu z določbo četrtega odstavka 55. člena ZUstS predložena drugim sodnicam in sodnikom Ustavnega sodišča, razen sodniku Tratniku, ki je bil izločen. Ker se za sprejem niso izrekli trije od njih, ustavna pritožba ni bila sprejeta v obravnavo.

Predsednik senata

dr. Zvonko Fišer