VSL sodba I Cp 2159/93
Datum: 1994-05-25T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSLJ:1994:I.CP.2159.93
sodisce: Višje sodišče v Ljubljani
oddelek: Civilni oddelek
institut: privatizacija stanovanj - državljanstvo - tujci - pisna privolitev imetnika stanovanjske pravice - državljanstvo imetnika stanovanjske pravice - ožji družinski član
jedro: Tujci ne morejo pridobiti lastninske pravice na nepremičninah.
  Zakonec kot imetnik stanovanjske pravice, ki je tuj državljan, ne more na drugega zakonca prenesti pravice do odkupa stanovanja, kajti sam te pravice ni imel.
zveza: SZ člen 117, 117/1. URS člen 68, 68/1. UZIU člen 9, 9/1.

## Jedro

Tujci ne morejo pridobiti lastninske pravice na nepremičninah.

Zakonec kot imetnik stanovanjske pravice, ki je tuj državljan, ne more na drugega zakonca prenesti pravice do odkupa stanovanja, kajti sam te pravice ni imel.

## Izrek

Pritožba se zavrne kot neutemeljena in se izpodbijana sodba potrdi.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo zavrnilo tožbeni zahtevek na ugotovitev, da je zavrnitev sklenitve kupoprodajne pogodbe med tožečo in toženo stranko za stanovanje št. 38 v stanovanjski hiši v M., neupravičena. Zavrnilo je tudi zahtevek, da je tožena stranka dolžna prodati tožeči stranki omenjeno stanovanje, pri čemer so navedeni pogoji, pod katerimi naj bi tožena stranka stanovanje prodala, prav tako pa je zavrnjen zahtevek za dovolitev vknjižbe lastninske pravice na podlagi take pogodbe in zahtevek za povrnitev pravdnih stroškov. Odločilo je tudi, da mora tožeča stranka povrniti toženi stranki pravdne stroške. Prvo sodišče je tako odločilo, potem ko je ugotovilo, da je mož toženke, ki je bil imetnik stanovanjske pravice, državljan republike Hrvaške, kot tujec pa bi ne mogel pridobiti lastninske pravice na nepremičninah v Sloveniji. Tožnica pa skupaj z možem poseduje tudi stanovanjsko hišo v republiki Hrvaški.

Proti sodbi se toženec pritožuje zaradi nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja in zaradi napačne uporabe materialnega prava ter predlaga spremembo sodbe.

Navaja, da se določilo Ustave, da tuj državljan ne more pridobiti lastninske pravice na nepremičninah, pri Stanovanjskem zakonu ne more uporabiti. V končni fazi pridobi lastninsko pravico državljan republike Slovenije. Glede stanovanjske hiše pa dejansko stanje ni popolno ugotovljeno, saj je hiša v drugi državi, potne razmere so nemogoče. Ni ugotovljeno, ali je hiša v taki fazi, da opravičuje izselitev iz stanovanja.

Pritožba ni utemeljena.

Pritožbeno sodišče v celoti sprejema razloge izpodbijane sodbe in k tem razlogom glede na pritožbena izvajanja še dodaja: V tej zadevi je bistvena ugotovitev, da je mož tožnice kot imetnik stanovanjske pravice, ki je pravico do odkupa prenesel na ženo, tuj državljan. Zato je vprašanje, ali so izpolnjeni pogoji iz 148/2 čl. Stanovanjskega zakona, v tem primeru nepomembno in se zato tudi v pritožbi ni mogoče uspešno sklicevati, da dejansko stanje v tej smeri ni razjasnjeno. Po 1. odst. čl. 68 Ustave tujci lahko pridobivajo lastninsko pravico na nepremičninah pod pogoji, ki jih določa zakon.

Po določbi 1. odst. 9. čl. Ustavnega zakona za izvedbo ustave Republike Slovenije (Ur. list RS št. 33-1411/91 z dne 28.12.1993) tujci ne morejo pridobiti lastninske pravice do nepremičnin do sprejema zakona iz 68. čl. ustave. Tak zakon še ni bil sprejet. Tožničin mož kot tuj državljan bi stanovanja ne mogel odkupiti. Na tožnico pa ni mogel prenesti več pravic kot jih je imel sam.

Tako je bilo torej treba zavrniti pritožbo in potrditi pravilno odločitev sodišča prve stopnje (čl.368. ZPP).