VSRS Sklep I Up 97/2019
Datum: 2019-09-04T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2019:I.UP.97.2019
opravilna_stevilka_ii_stopnje: UPRS Sklep (I. točka izreka sodbe in sklepa) I U 483/2018
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: UPRAVNI SPOR - ZEMLJIŠKI KATASTER
institut: pravočasnost tožbe - enotno sosporništvo - evidentiranje meje - solastnik nepremičnine - pravica do vložitve pravnega sredstva - ugoditev pritožbi

## Jedro

Solastnika zemljišč, katerih meja je bila z izpodbijano upravno odločbo evidentirana kot urejena, sta v položaju enotnih sospornikov v smislu 196. člena ZPP, ki se na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1 uporablja tudi v upravnem sporu. Pravno se namreč razmerje, ki se z izpodbijano upravno odločbo ureja, to je ureditev meje med zemljišči, za solastnike zemljišča lahko reši le na enak način.

Pri presoji pravočasnosti tožbe je zato treba upoštevati ne samo prvi odstavek 28. člena ZUS-1, ampak tudi 197. člen ZPP.

Sodišče prve stopnje je o tožbi, ki sta jo skupaj vložila tožnik in pritožnica, torej o skupaj vloženi tožbi, odločilo po vsebini in tožbo zavrnilo. Učinki te sodbe, o poteku meje, se raztezajo tudi na pritožnico, saj je sporno razmerje za oba tožnika mogoče rešiti le na enak način. S tem, ko je sodišče prve stopnje po vsebini odločilo o skupaj vloženi tožbi, je torej odločilo tudi o pritožničini tožbi, čeprav jo je zavrglo. Nastala je torej procesna situacija že pravnomočno razsojene zadeve (res iudicata), zato je ponovno odločanje sodišča prve stopnje izključeno. Zaradi te procesne situacije pa pritožnici ne smejo nastati negativne pravne posledice, zato ima tudi pritožnica zoper sodbo pravico vložiti pravna sredstva v zakonskem roku, ki začne teči z dnem vročitve tega sklepa. Napačna odločitev sodišča prve stopnje namreč ne sme biti v škodo njenih procesnih pravic.

## Izrek

I. Pritožbi se ugodi in se sklep (I. točka izreka sodbe in sklepa) Upravnega sodišča Republike Slovenije I U 483/2018-15 z dne 12. 2. 2019 razveljavi.

II. Rok za vložitev izrednega pravnega sredstva zoper sodbo (II. točka izreka sodbe in sklepa) Upravnega sodišča Republike Slovenije I U 483/2018-15 z dne 12. 2. 2019 začne za prvo tožečo stranko teči z dnem vročitve tega sklepa.

III. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v znesku 375,00 EUR, v roku 15 dni od dneva prejema tega sklepa.

IV. Stranka z interesom sama trpi svoje stroške pritožbenega postopka.

## Obrazložitev

1. Tožnika sta skupaj vložila tožbo zoper odločbo Geodetske uprave Republike Slovenije, območne geodetske uprave Novo mesto, št. 02112-3140/2015-8 z dne 6. 7. 2017, v zvezi z odločbo Ministrstva za okolje in prostor, št. 3532-101/2017/3 z dne 8. 1. 2018. Sodišče prve stopnje je s sklepom kot prepozno zavrglo tožbo prve tožnice (I. točka izreka sodbe in sklepa), tožbo drugega tožnika pa je obravnavalo po vsebini in jo s sodbo kot neutemeljeno zavrnilo (II. točka izreka sodbe in sklepa).

2. V obrazložitvi sklepa o zavrženju tožbe se sodišče sklicuje na prvi odstavek 28. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) in navaja, da je tožbo, ki je bila 1. 3. 2018 vložena na Ustavno sodišče, prejelo 2. 3. 2018. Za tožnico pa se je rok za vložitev tožbe iztekel že 14. 2. 2018, zato je v tem delu tožbo kot prepozno zavrglo.

3. Tožnica (v nadaljevanju pritožnica) je zoper sklep sodišča prve stopnje vložila pritožbo, v kateri uveljavlja pritožbeni razlog bistvene kršitve določb postopka. Navaja, da sta z drugim tožnikom solastnika zemljišč s parc. št. 2963/1 in 2961, obe k. o. ..., in je zato v postopku evidentiranja meje, na kar se nanaša izpodbijan upravni akt, za oba možna le enotna odločitev. Poudarja, da sta skupaj z drugim tožnikom v tem upravnem sporu enotna sospornika, zato zanju velja enotni rok za opravo procesnih dejanj, kot to določa 197. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP). Predlaga, naj Vrhovno sodišče izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v ponovno sojenje sodišču prve stopnje. Zahteva plačilo stroškov pritožbenega postopka.

4. Odgovor na pritožbo je vložila stranka z interesom. Predlaga zavrnitev pritožbe. Zahteva plačilo stroškov odgovora na pritožbo.

**K I. točki izreka**

5. Pritožba je utemeljena.

6. Tožnika sta s skupno tožbo v upravnem sporu izpodbijala odločbo, s katero je bil evidentiran urejeni del meje med parc. št. 2964/2 in sosednjima parcelama 2963/1 in 2961, vse k. o. ... Iz podatkov sodnega in priloženih upravnih spisov izhaja, da je bil postopek evidentiranja meje uveden na zahtevo C. J. (stranka z interesom v tem upravnem sporu), lastnika parcele 296/4. Tožnika sta se postopka udeleževala kot solastnika sosednjih zemljišč. Ker se s potekom meje, ki jo je na mejni obravnavi predlagal geodet, nista strinjala, meja pa je ostala sporna tudi po opravljeni ustni obravnavi, ju je upravni organ napotil na sprožitev sodnega postopka ureditve meje. Ko je upravni organ s strani Okrajnega sodišča v Novem mestu prejel pravnomočni sklep, št. N 44/2016 z dne 4. 5. 2017, o ustavitvi sodnega postopka ureditve meje zaradi umika predloga za sodno ureditev meje, je postopek nadaljeval in kot urejeno evidentiral s strani geodeta predlagano mejo.

7. Glede na opisano, pritožnica utemeljeno opozarja, da presoja sodišča prve stopnje, o pravočasnosti tožbe v njenem delu, ni pravilna. Sodišče prve stopnje je namreč spregledalo, da sta pritožnica in tožnik kot solastnika zemljišč, katerih meja je bila z izpodbijano upravno odločbo evidentirana kot urejena, v položaju enotnih sospornikov v smislu 196. člena ZPP, ki se na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1 uporablja tudi v upravnem sporu. Pravno se namreč razmerje, ki se z izpodbijano upravno odločbo ureja, to je ureditev meje med zemljišči, za solastnike zemljišča lahko reši le na enak način.

8. Pri presoji pravočasnosti tožbe je zato treba upoštevati ne samo prvi odstavek 28. člena ZUS-1, ampak tudi 197. člen ZPP.1 Ta za primer, da se iztečejo roki za določena pravdna dejanja za posamezne enotne sospornike ob različnem času, določa, da lahko opravi vsak sospornik to pravdno dejanje do takrat, dokler še teče rok za kateregakoli izmed njih. Ker je bila odločba pritožbenega upravnega organa pritožnici vročena 15. 1. 2018, tožniku pa glede na tretji odstavek 139. b člena ZPP (fikcija vročitve) 31. 1. 2018, se je rok za vložitev tožbe za oba tožnika, ki sta v položaju enotnih sospornikov, iztekel 2. 3. 2018 in je tega dne na Upravnem sodišču prejeta tožba, pravočasno vložena za oba tožnika.

9. Pritožbeni očitek pritožnice o bistveni kršitvi določb postopka upravnega spora je glede na navedeno utemeljen. Sodišče prve stopnje je z zavrženjem pritožničine tožbe kršilo 2. točko prvega odstavka 36. člena ZUS-1, s tem pa je podana tudi bistvena kršitev določb postopka iz tretjega odstavka 75. člena ZUS-1. Vrhovno sodišče je zato na podlagi 77. člena ZUS-1 v povezavi z drugim odstavkom 82. člena ZUS-1 pritožbi ugodilo in izpodbijani sklep razveljavilo.

**K II. točki izreka**

10. Vrhovno sodišče zadeve ni vrnilo sodišču prve stopnje v nov postopek in v ponovno odločanje. Sodišče prve stopnje je namreč o tožbi, ki sta jo skupaj vložila tožnik in pritožnica, torej o skupaj vloženi tožbi, odločilo po vsebini in tožbo zavrnilo (druga točka izreka sodbe in sklepa). Učinki te sodbe, o poteku meje, se raztezajo tudi na pritožnico, saj je, kot že navedeno, sporno razmerje za oba tožnika mogoče rešiti le na enak način. S tem, ko je sodišče prve stopnje po vsebini odločilo o skupaj vloženi tožbi, je torej odločilo tudi o pritožničini tožbi, čeprav jo je zavrglo. Nastala je torej procesna situacija že pravnomočno razsojene zadeve (res iudicata), zato je ponovno odločanje sodišča prve stopnje izključeno. Zaradi te procesne situacije pa pritožnici ne smejo nastati negativne pravne posledice, zato ima tudi pritožnica zoper sodbo pravico vložiti pravna sredstva v zakonskem roku, ki začne teči z dnem vročitve tega sklepa. Napačna odločitev sodišča prve stopnje namreč ne sme biti v škodo njenih procesnih pravic.

**K III. in IV. točki izreka**

11. Tožnica je s pritožbo uspela, zato ji je dolžna tožena stranka povrniti stroške pritožbenega postopka. Ti so odmerjeni na podlagi prvega odstavka 25. člena ZUS-1 v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP. Vrhovno sodišče je tožnici priznalo nagrado za pritožbo v zahtevani vrednosti 625 točk (4. točka tarifne št. 30 Odvetniške tarife) ob upoštevanju vrednosti odvetniške točke 0,60 EUR. Vračilo plačanih sodnih taks bo v skladu s prvim odstavkom 37. člena Zakona o sodnih taksah v zvezi določbo točke c opombe 6.1. taksne tarife izvršilo sodišče prve stopnje po uradni dolžnosti.

12. Vrhovno sodišče je ocenilo, da navedbe v odgovoru na tožbo k rešitvi zadeve niso pripomogle, zato stranka z interesom sama trpi svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 155 člena ZPP v zvezi z drugim odstavkom 22. člena ZUS-1).

1 Primerjaj sklep VS I Up 576/2012 z dne 22. 5. 2013.