Sodba I Up 965/2000
Datum: 2004-03-18T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2004:I.UP.965.2000
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: URBANIZEM
institut: lokacija - priglasitev del - adaptacija

## Jedro

Za adaptacijo, ki zahteva priključitev na vročevod, ne zadostuje odločba o dovolitvi priglašenih del.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba Upravnega sodišča Republike Slovenije v Ljubljani, št. U 2028/98-16 z dne 31.8.2000.

## Obrazložitev

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi 1. odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS, Uradni list RS, št. 50/97 in 70/2000) zavrnilo tožbo tožnikov zoper odločbo tožene stranke z dne 26.10.1998. S to je tožena stranka odločila o pritožbi zoper odločbo Upravne enote L., Izpostava B. z dne 11.5.1998, o dovolitvi priglašenih del - vgradnji instalacij centralnega ogrevanja v pritličnem stanovanju v hiši V., L., stoječi na parceli št. 553 k.o. B. ter vgradnji toplotne postaje v kletnem prostoru tega objekta. Tožena stranka je o pritožbi odločila tako, da je navedeno prvostopno odločbo o dovolitvi priglašenih del odpravila in zahtevo tožnice zavrnila. V obrazložitvi izpodbijane sodbe sodišče prve stopnje soglaša s toženo stranko, da navedena dela nedvomno zahtevajo nov komunalni priključek - priključitev na vročevod, za kar je bilo pridobljeno soglasje pristojne organizacije in projekt, kar je pogoj za izdajo gradbenega dovoljenja. Za taka dela torej ne zadostuje odločba o dovolitvi priglašenih del, ampak je za taka dela potrebno gradbeno dovoljenje za rekonstrukcijo objekta v smislu določbe 2. odstavka 37.a člena Zakona o graditvi objektov (ZGO, Uradni list SRS, št. 34/84, 29/86 in Uradni list RS, št. 59/96). Po presoji sodišča je tožena stranka odločitev pravilno oprla na določbo 2. odstavka 62. člena Zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (ZUN, Uradni list SRS, št. 28/84, 37/85 in 29/86 ter Uradni list RS, št. 26/90, 18/93 in 47/93) ter na določbo 4. člena Navodila o merilih za to, kaj se šteje za objekte oziroma posege v prostor, za katere po zakonu ni potrebno lokacijsko dovoljenje in kaj se šteje za pomožne objekte (Navodilo, Uradni list SRS, št. 27/85).

Tožniki v pritožbi uveljavljajo pritožbene razloge zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in zmotne uporabe materialnega prava. Navajajo, da je nov priključek samo tehnični pojem. Gre za priključek na toplovodno omrežje E., L., ki je že izdala ustrezno soglasje. S tem so izpolnjeni vsi pogoji glede tehničnih predpisov. Res je, da so tožniki solastniki hiše do ene polovice, vendar pa bo toplotna postaja nameščena v kletnem prostoru, ki ga uporabljajo izključno tožniki, kot tudi stanovanje, v katerem bodo opravljena priglašena dela. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in izpodbijano sodbo razveljavi, podrejeno pa da izpodbijano sodbo spremeni tako, da tožbi ugodi.

Tožena stranka na pritožbo ni odgovorila.

Pritožba ni utemeljena.

Po presoji pritožbenega sodišča je sodišče prve stopnje utemeljeno zavrnilo tožbo. Razlogi, ki jih pri tem navaja, so skladni s podatki in listinami v upravnih spisih, imajo pa tudi podlago v določbi 2. odstavka 62. člena ZUN in 4. člena Navodila. Po tej določbi ZUN izda upravni organ, pristojen za urejanje prostora, investitorju odločbo o dovolitvi priglašenih del, če ugotovi, da za nameravana dela po tem zakonu oziroma po občinskem odloku zadostuje priglasitev, ter da dela niso v nasprotju s prostorskim izvedbenim aktom. V določbi 51. člena ZUN so taksativno navedena dela, za katera ni potrebno pridobiti lokacijskega dovoljenja, ampak zadostuje pridobitev odločbe o dovolitvi priglašenih del. Med temi deli so sicer navedene tudi adaptacije obstoječih objektov, za kar gre v obravnavanem primeru, vendar le tiste adaptacije, s katerimi se bistveno ne spreminjajo zunanjost, zmogljivost, velikost in namen obstoječih objektov (4. alinea 1. odstavka 51. člena ZUN). Merila za to, kaj se šteje za adaptacije iz 4. alinee 1. odstavka 51. člena ZUN so določena v določbi 4. člena Navodila, na katero se pravilno sklicujeta prvostopno sodišče in tožena stranka. Po tej določbi so adaptacije, za katere zadostuje priglasitev, le take adaptacije, ki ne zahtevajo novih komunalnih in drugih priključkov. Ker pa je bilo v postopku ugotovljeno, in tudi ni sporno, da je za dela, ki so bila priglašena, potrebna priključitev na vročevod, je tudi po presoji pritožbenega sodišča pravilen sklep tožene stranke, da odločba o dovolitvi priglašenih del za sporna dela ne zadostuje.

Ker glede na navedeno uveljavljani pritožbeni razlogi niso podani in tudi ne razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, je pritožbo na podlagi 73. člena ZUS zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijano sodbo.