UPRS Sodba II U 173/2022-17
Datum: 2024-05-15T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2024:II.U.173.2022.17
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ
institut: nepravdni postopek - postopek za dodelitev v vzgojo in varstvo ter določitev stikov - odvetniška tarifa - nagrada in stroški odvetnika - priglasitev in odmera odvetniških stroškov - zmotna uporaba materialnega prava

## Jedro

Odvetniška tarifa ob uveljavitvi oziroma začetku uporabe DZ in ZNP-1 z njima ni bika usklajena, vendar je bistveno, da je bila tožnica z odločbo z dne 20. 12. 2021 določena, da za upravičenko opravi odvetniške storitve pravnega svetovanja in zastopanja v postopku zaradi varstva in vzgoje otroka, preživljanja ter stikov, kar je tudi storila in 28.3.2022 predložila napotnico, ter nadalje, da je bilo plačilo za storitve v tovrstnih zadevah v relevantni OT specialno urejeno, čeprav umeščene med postavke za pravdni postopek. Zato je pravilno uporabiti te postavke iz tar. št. 18/2,019 in 20 OT.

## Izrek

Tožbi se ugodi, sklep Okrožnega sodišča v Mariboru Bpp 1593/2021 z dne 30. 4. 2022 se v II. točki izreka odpravi in se zadeva vrne toženi stranki v tem delu v ponovno odločanje.

Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške tega postopka v znesku 347,70 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe.

## Obrazložitev

Toženka je z izpodbijanim sklepom odločila, da se tožnici povrnejo stroški za odvetniške storitve in izdatke v znesku 265,20 EUR, v roku 30 dni od prejema računa, ki ga je dolžna odvetnica izstaviti sodišču, in sicer z nakazilom na transakcijski račun odvetnika B. B., pri katerem je tožnica zaposlena (I. točka izreka). V presežku je zahtevek za plačilo nagrade odvetnici zavrnila (II. točka izreka) in odločila, da se sredstva za plačilo stroškov izplačajo iz proračunskih sredstev Republike Slovenije (III. točka izreka).

Iz obrazložitve izpodbijanega sklepa izhaja, da je tožnica 28. 3. 2022 predložila napotnico v zvezi z izvedbo brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) za upravičenko A. A. v obsegu sestave vseh potrebnih vlog, pravnega svetovanja in zastopanja odvetnika pred sodiščem prve stopnje v zadevi Okrožnega sodišča v Mariboru opr. št. II N 52/2022. Toženka je priznala povrnitev stroškov za sestavo in vložitev predloga 200 točk po tar. št. 23/1 Odvetniške tarife (v nadaljevanju OT), za sklenitev sodne poravnave v postopku mediacije 500 točk po tar. št. 3, 1. točka 1. alineja OT, za urnino 150 točk (6. člen OT) in materialne stroške 2 % od celotnega zneska nagrade, skupno 867 točk, zmanjšano za polovico, upoštevaje peti odstavek 17. člena Zakona o odvetništvu (v nadaljevanju ZOdv) pa 442 točk, kar po vrednosti točke 0,60 EUR znaša 265,20 EUR. Pri tem je pojasnila, da je vsa priglašena in priznana opravila odmerila na podlagi tar. št. 23 OT, saj je šlo za postopek na podlagi določil Družinskega zakonika (v nadaljevanju DZ), ki se vodi po določilih Zakona o nepravdnem postopku (v nadaljevanju ZNP-1).

Toženka ni priznala nagrade za predlog za oprostitev plačila sodne takse in za dopis BPP, oba priglašena po tar. št. 19/4 OT v višini 50 točk, ker ne gre za potrebne pravdne stroške, saj je predlog za oprostitev plačila sodne takse že vključen v nagrado za predlog za odločitev glede zaupanja mld. otrok v varstvo, vzgojo in določitev preživnine in stikov z mld. otroki; nagrade za obvestilo sodišču o vložitvi predloga pa ni priznalo, saj je to odvetnikova dolžnost storiti ter OT posebne nagrade za obvestilo sodišču niti ne predvideva.

Tožnica zoper izpodbijani sklep vlaga tožbo, v kateri navaja, da se izpodbijane odločitve ne da preizkusiti, zato je podana bistvena kršitev pravil postopka po 7. točki drugega odstavka 237. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju ZUP). Uveljavlja tudi zmotno uporabo materialnega prava in napačno ugotovljeno dejansko stanje. Nagrado za sestavo predloga in nagrado za sklenitev sodne poravnave je toženka napačno odmerila ob upoštevanju osnove, določene v tarifni številki 23 OT. Vrednost storitve v postopkih za razvezo zakonske zveze in postopkih v zvezi z varstvom, stiki in preživljanjem otrok ter preživljanjem nepreskrbljenega zakonca, kot je v konkretnem primeru, je določena v tar. št. 18, 2. točki OT. Kljub sprejetju DZ in ZNP-1 se OT ni spremenila in ohranja obračunavanje tovrstnih zadev v določbah tar. št. 18/2. Čeprav so določene vrednosti storitev zapisane v napačnem poglavju (v poglavju pravdnega postopka, namesto pod nepravdnim postopkom), OT ni nezakonita.

Tožnica navaja, da je upravičena tudi do povračila za nagrado za vložen predlog za oprostitev plačila sodne takse, saj ga je za upravičenko do BPP sestavila in vložila pri sodišču, kar je bilo nujno potrebno in je bila v nadaljevanju upravičenka na podlagi izdanega sklepa Okrožnega sodišča v Mariboru II N 52/2022 z dne 25. 1. 2022 plačila sodne takse tudi oproščena. Ne drži, da bi bila nagrada zanj vključena v nagrado za vložitev glavnega predloga, saj gre za dva različna predloga in oprostitve plačila sodne takse ni treba predlagati v predlogu za začetek glavnega postopka. V OT je za vsako vlogo, ki jo odvetnik sestavi, upravičen do obračuna oz. določenega plačila. V konkretnem primeru, kjer je zadoščala odobrena BPP, je šlo za manj obrazloženo vlogo, zato jo je tožnica ovrednotila po tar. št. 19/4 OT.

Toženka je neupravičeno zavrnila tudi nagrado za sestavljeno vlogo z dne 18. 1. 2022, ki jo je poslala organu za BPP, da je zadostila zahtevi, ki jo je organ za BPP določil v izreku sklepa o dodelitvi BPP in v obrazložitvi tudi podčrtal opozorilo, da če navedenega obvestila ne bo prejel, bo prosilki prenehala pravica do BPP. Tožnica je za sestavo vloge porabila čas in imela materialne izdatke, s tem je zavarovala pravice in pravne koristi svoje stranke. Ni pravilno stališče, da nagrada za to vlogo ne obstaja, saj so krajše vloge ovrednotene v tar. št. 19/4 OT oziroma, če štejemo, da je postopek Bpp 1593/2021 upravni postopek, po tar. št. 28/3. Nepravilna je tudi razlaga toženke, da je odvetnik določene storitve dolžan opravljati brezplačno, saj ZOdv v 17. členu določa, da je odvetnik upravičen do plačila za svoje delo in do povračila stroškov v zvezi z opravljenim delom po OT, Kodeks odvetniške etike pa odvetniku ne nalaga opravljati neplačanega dela (razen izjemoma).

Tožnica sodišču primarno predlaga, da izpodbijani sklep odpravi in zadevo vrne istemu organu v ponovno odločanje. Podredno pa predlaga, da sodišče izpodbijani sklep odpravi in samo sprejme odločitev, tako da se za izvedeno BPP tožnici odmeri nagrada in izdatki v skupnem znesku 361,62 EUR in je toženka ob upoštevanju že izplačanega zneska 265,20 EUR dolžna povrniti še znesek 96,72 EUR, skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi; drugič podredno pa, da izpodbijani sklep odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovno odločanje. V vsakem primeru zahteva tudi povrnitev stroškov postopka.

Toženka je sodišču posredovala upravni spis zadeve in v odgovoru na tožbo predlagala zavrnitev tožbe. Navedla je, da obrazložitev ni nejasna ne nepopolna. Za presojo, po kateri tarifi se določajo stroški odvetnika, je odločilno, da so ti postopki tako po svoji naravi kot po vsebini nepravdni postopki. Za zakonske in paternitetne spore je bil do uveljavitve ZNP-1 predviden pravdni postopek in v OT urejena odmera nagrad zanje v pravdnih postopkih. Ker sedaj ti postopki niso več pravdni, četudi tarifna številka 18/2 še ostaja v dikciji, toženka ni mogla prezreti, da se ta ureditev nanaša izrecno na pravdni postopek v teh zadevah. S sprejetjem DZ in nato ZNP-1 je zakonodajalec določil drugo vrsto postopka, to je nepravdni postopek, kar je poznejša, specialnejša in podrobnejša ureditev. OT v času odločanja še ni bila spremenjena. Tarifna številka 23 že vsebuje vse druge nepravdne postopke, ne glede na to, v katerih zakonih so urejeni. Jezikovna in teleološka razlaga potrjujeta, da se obseg tar. št. 23 nanaša tudi na nepravdne postopke, ki so bili urejeni kasneje. Zato ne gre za pravno praznino, da bi se lahko v skladu s šestim odstavkom 4. člena OT smiselno uporabila tar. št. 18. Ker gre za nepravdni postopek, so odvetniške storitve v družinskih postopkih obračunane v skladu s tar. št. 23 in ne več po tar. št. 18 OT.

Tožnica je v pripravljalni vlogi nasprotovala navedbam toženke iz odgovora na tožbo.

Stranka z interesom, upravičenka do BPP, na tožbo ni odgovorila.

### K I. točki izreka

Tožba je utemeljena.

V obravnavanem primeru je predmet presoje v upravnem sporu pravilnost in zakonitost s tožbo izpodbijanega (dela) upravnega akta, da toženka tožnici ni v celoti priznala priglašenih nagrade in izdatkov za izvajanje BPP, torej zavrnilni del sklepa.

Po Zakonu o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) je odvetnik upravičen do nagrade in do povračila stroškov v zvezi z opravljenim delom v višini, izračunani po odvetniški tarifi in v obsegu dodeljene BPP (šesti odstavek 30. člena ZBPP).

Tožnica je bila z odločbo Bpp 1593/2021 z dne 20. 12. 2021 določena za izvajanje BPP upravičenki A. A. v obsegu sestave in vložitve vseh potrebnih vlog in pravnega svetovanja in zastopanja v postopku zaradi dodelitve mld. otrok v varstvo in vzgojo, določitve preživnine in stikov za mld. otroke, kar med strankama ni sporno. Prav tako ni sporno, da je tožnica opravila odvetniške storitve in je zanje predložila izpolnjeno napotnico.

Sodišče najprej zavrača tožbeni očitek o nezadostni obrazložitvi izpodbijanega sklepa in podani kršitvi določb upravnega postopka po 7. točki drugega odstavka 237. člena ZUP. V obravnavani zadevi je razvidno, da je tožnica prepoznala razloge toženke, ki so bili podlaga za odločitev, saj jim v tožbi tudi vsebinsko nasprotuje, razvidni pa so tudi sodišču.

Po presoji sodišča tožnica utemeljeno ugovarja, da je toženka pri sporni odločitvi nepravilno uporabila materialno pravo s tem, ko je nagrado za opravljene odvetniške storitve, in sicer za sestavo in vložitev predloga ter za zastopanje v postopku mediacije in za sklenitev poravnave, odmerila ob uporabi tar. št. 23 OT.

V času dodelitve BPP upravičenki je že veljal novi ZNP-1, po katerem so postopki zaradi razveze zakonske zveze ter za odločanje o varstvu in vzgoji otroka, preživljanju otroka in otrokovih stikih nepravdni postopki. Kljub temu v času izdaje izpodbijanega sklepa nagrade za te postopke ni bilo mogoče odmeriti po tar. št. 23 OT. Po tej tarifni številki je bilo sicer mogoče odmeriti nagrado tudi za vse druge nepravdne postopke, ki niso izrecno našteti v IX. poglavju OT, ki ureja tarifo za nepravdni postopek. Vendar pa je za presojo v tej zadevi bistveno, da je bila takrat (in vse do 4. 6. 2022) tarifa za odločanje o varstvu in vzgoji otrok, preživljanju otroka in otrokovih stikih izrecno določena v 6., 7. in 8. oziroma 9. alineji 2. točke tar. št. 18 OT. OT je v besedilu, relevantnem za odločanje toženke (to je besedilu pred uveljavitvijo Sprememb in dopolnitev Odvetniške tarife, objavljenih v Uradnem listu RS, št. 70/22), torej posebej urejala plačilo za odvetniške storitve, opravljene v sporih o varstvu in vzgoji otrok, zakonitem preživljanju in o stikih z otroki, in sicer v tar. št. 18/2 za tožbe v teh zadevah ter skladno s tem za sestavljanje vlog v tar. št. 19, za zastopanje v tar. št. 20 in za pravna sredstva v tar. št. 21, pri čemer so bile te postavke glede na zakonsko ureditev, kot je veljala pred DZ in ZNP-1, umeščene med postavke za pravdni postopek (VIII. poglavje Posebnega dela OT). V IX. poglavju Posebnega dela OT pa so bile določene postavke za odvetniške storitve za nepravdne postopke, med drugim v tar. št. 23 za t.i. druge nepravdne postopke (ki niso zajeti v tar. št. 22, 24 in 25), med katere pa se po navedenem niso uvrščali spori o varstvu in vzgoji ter preživljanju in stikih z otroki. OT torej ob uveljavitvi oziroma začetku uporabe DZ in ZNP-1 z njima ni bila usklajena, vendar pa navedeno ne daje podlage za sprejeto odločitev toženke. Bistveno je, da je bila tožnica z odločbo z dne 20. 12. 2021 (skladno s katero ji je bila izdana tudi napotnica) določena, da za upravičenko opravi odvetniške storitve pravnega svetovanja in zastopanja v postopku zaradi varstva in vzgoje otroka, preživljanja ter stikov, kar je tudi storila, ter nadalje, da je bilo plačilo za storitve v tovrstnih zadevah v relevantni OT specialno urejeno. Na razlago, da zato pri odmeri odvetniške nagrade v primeru, kot je obravnavani, ni utemeljeno uporabiti postavk iz tar. št. 23 OT, pač pa postavke iz tar. št. 18/2, 19 in 20 OT, kaže tudi že oblikovana sodna praksa (npr. v sodbah Upravnega sodišča RS I U 976/2020, I U 1154/2020, I U 1158/2020, III U 244/2020).

Glede sporne upravičenosti do nagrade za predlog za oprostitev plačila sodne takse sodišče pritrjuje tožnici, da je toženka nepravilno štela, da je tovrsten predlog že vključen v nagrado za predlog za odločitev glede zaupanja mld. otrok v varstvo, vzgojo in določitev preživnine in stikov z mld. otrok. Predlog za oprostitev plačila sodne takse predstavlja samostojno storitev, ki ni zajeta v drugih tarifnih številkah in je tožnica upravičena do priglašene nagrade zanj. Posledično je nepravilno izračunan tudi pavšalni znesek v višini 2 odstotkov od skupne vrednosti storitve (tretji odstavek 11. člena OT).

Glede sporne upravičenosti do nagrade za obvestilo službi za BPP o vložitvi predloga sodišče sicer ne more pritrditi razlogom toženke, da odvetniku ne pripada nagrada zanj, ker je to odvetnikova dolžnost storiti in ker OT posebne nagrade za obvestilo sodišču ne predvideva. Vendar pa je za presojo upravičenosti do povračila teh stroškov treba upoštevati obseg z odločbo z dne 20. 12. 2021 upravičenki dodeljene BPP, ki je bila dodeljena za postopek zaradi dodelitve mld. otrok v varstvo in vzgojo, določitve preživnine in stikov za mld. otroke, ki jo je toženka vezala na dva pogoja, to je (1) vložitev ustreznega pogoja v roku treh mesecev od pravnomočnosti odločbe o dodelitvi BPP in (2) obvestitev sodišča - strokovne službe za BPP o vložitvi tega predloga v roku 8 dni od vložitve zahtevka. To pomeni, da se obveznost obvestila službe za BPP nanaša na postopek za dodelitev BPP (tj. upravni postopek), in ni bila opravljena v postopku, za katerega je bila BPP dodeljena. Torej tožnica po presoji sodišča za to opravljeno storitev iz naslova odobrene BPP ni upravičena.

Kot je predhodno pojasnjeno, je toženka v postopku nepravilno uporabila materialno pravo (1. točka prvega odstavka 27. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1), zato je tožba utemeljena. Sodišče je na podlagi 4. točke prvega odstavka 64. člena ZUS-1 tožbi ugodilo in izpodbijani sklep v zavrnilnem delu odpravilo. Ker v zadevi niso izpolnjeni pogoji iz prvega odstavka 65. člena ZUS-1, v zadevi ni odločilo samo, pač pa je na podlagi tretjega odstavka 64. člena ZUS-1 v izpodbijanem delu sklep odpravilo in v tem delu zadevo vrnilo upravnemu organu v ponoven postopek. Na podlagi četrtega odstavka 64. člena ZUS-1 je upravni organ v ponovljenem postopku vezan na pravno mnenje sodišča glede uporabe materialnega prava in na njegova stališča, ki se tičejo postopka.

V tem upravnem sporu je sodišče presojalo pravilno uporabo določb OT - sporna je bila torej le pravilna uporaba prava. Sodišče je zato na podlagi prvega odstavka 59. člena ZUS-1 v zadevi odločilo brez glavne obravnave.

### K II. točki izreka

Tožnica je zahtevala povrnitev stroškov postopka. Ker je sodišče tožbi ugodilo, je po tretjem odstavku 25. člena ZUS-1 tožnik upravičen do povračila stroškov postopka v pavšalnem znesku po Pravilniku o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (v nadaljevanju Pravilnik). Zadeva je bila rešena brez izvedbe glavne obravnave, tožnico je v postopku zastopala pooblaščenka, ki je odvetnica, zato se priznajo stroški upravnega spora v višini 285,00 EUR (drugi odstavek 3. člena Pravilnika), povečano za 22 % DDV, kar skupaj znaša 347,70 EUR. Prisojeni znesek stroškov mora tožnici povrniti toženka v roku 15 dni, šteto od dne, ko ji je vročena ta sodba (313. člen Zakona o pravdnem postopku v zvezi s prvim odstavkom 22. člena ZUS-1).

Plačana sodna taksa za postopek v višini 148,00 EUR bo vrnjena po uradni dolžnosti (opomba 6.1/c taksne tarife Zakona o sodnih taksah, ZST-1).

---

[^1]: To je sodišče štelo glede na vsebino tožbe in tožbenega predloga, iz katerega izhaja, da tožnica zahteva še razliko nad že priznanim in izplačanim zneskom 265,20 EUR, prav tako pa I. točka in III. točka izreka ne posegata v tožničin pravni interes.

### Zveza

RS - Ustava, Zakoni, Sporazumi, Pogodbe Zakon o brezplačni pravni pomoči (2001) - ZBPP - člen 30, 30/6

Podzakonski akti / Vsi drugi akti Odvetniška tarifa (2015) - tarifna številka 18, 23

### Pridruženi dokumenti

Zadeve, v katerih je sodišče sprejelo vsebinsko enako stališče o procesnih oz. materialnopravnih vprašanjih.