Sklep X Ips 158/2008
Datum: 2009-05-07T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.158.2008
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sodba UPRS(zunanji oddelek v Novi Gorici) U 535/2005
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: CARINE - UPRAVNI SPOR
institut: revizija - dovoljenost revizije - trditveno in dokazno breme - neenotnost sodne prakse sodišča prve stopnje

## Jedro

V obravnavani zadevi je bila uporabljena ista pravna podlaga, kot v sodbah, ki jih citira tožeča stranka, zato o neenotni sodni praksi sodišča prve stopnje glede uporabe navedenih določb CZ kot o razlogu za dovoljenost revizije ni mogoče govoriti.

## Izrek

I. Revizija se zavrže. II. Tožeča stranka sama trpi svoje stroške revizijskega postopka.

## Obrazložitev

1. Zoper pravnomočno sodbo prvostopenjskega sodišča je revidentka dne 31. 12. 2007 po odvetniku vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z 2. točko drugega odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/06).

2. Revizija ni dovoljena.

3. S pravnomočno sodbo, ki jo tožeča stranka izpodbija z revizijo, je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo tožbo tožeče stranke zoper odločbo tožene stranke z dne 24. 11. 2005, s katero je ta zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper odločbo Carinskega urada Nova Gorica z dne 26. 4. 2002, s katero je carinski organ prve stopnje v postopku naknadnega obračuna carinskega dolga tožeči stranki obračunal carinski dolg za blago, sproščeno v prost promet po carinski deklaraciji (ECL) z dne 5. 5. 1999. 4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden izmed pogojev za njeno dovoljenost, pri čemer je po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče RS je v več svojih sklepih, na primer: Up-858/08-8 z dne 3. 6. 2008, Ur. l. RS, št. 62/2008, ugotovilo, da to stališče ni v nasprotju z Ustavo RS.

5. Po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, ki jo uveljavlja tožeča stranka, je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju, ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo.

6. Tožeča stranka kot razlog po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1 navaja, da je sodišče prve stopnje v kratkem časovnem presledku izdalo več nasprotnih sodb, po katerih se pri ponarejenih potrdilih o poreklu uporablja a) točka prvega odstavka 154. člena v zvezi z b) točko prvega odstavka 146. člena Carinskega zakona – CZ, smiselno torej nakazuje na neenotno prakso sodišča prve stopnje glede uporabe navedenih določb CZ.

7. Po presoji Vrhovnega sodišča zatrjevani razlog ni podan. V obravnavani zadevi je bila namreč uporabljena ista pravna podlaga, kot v sodbah, ki jih citira tožeča stranka, zato o neenotni sodni praksi sodišča prve stopnje glede uporabe navedenih določb CZ kot o razlogu za dovoljenost revizije ni mogoče govoriti.

8. Zaradi navedenega je Vrhovno sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1. 9. V skladu z določilom prvega odstavka 154. člena in prvega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku v zvezi z določilom prvega odstavka 22. člena ZUS-1 tožeča stranka sama trpi stroške revizijskega postopka.