VSRS sodba VIII Ips 34/2016
Datum: 2016-04-19T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2016:VIII.IPS.34.2016
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VDSS Pdp 405/2015
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Delovno-socialni oddelek
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: izredna odpoved pogodbe o zaposlitvi - kršitev z znaki kaznivega dejanja - tatvina - vračilo palet - skladiščno poslovanje

## Jedro

Ker je sodišče prepričljivo ugotovilo, da so tožniki pri vračanju palet ravnali v skladu z navodili tožene stranke in v okviru siceršnjih pričakovanj neposredno nadrejenih delavcev, drugačno aktivno ravnanje v zvezi z odtujevanjem palet pa jim ni bilo niti neposredno očitano, je sodišče njihovim tožbenim zahtevkom utemeljeno ugodilo.

## Izrek

Revizija se zavrne.

Tožena stranka mora tožnikom plačati stroške odgovora na revizijo v skupnem znesku 1.360,00 EUR v roku 15 dni z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po izteku roka za izpolnitev obveznosti do plačila.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je ugodilo tožbenim zahtevkom za ugotovitev nezakonitosti izrednih odpovedi pogodb o zaposlitvi, ki jih je tožena stranka podala tožnikom dne 12. 3. 2013 oziroma 13. 3. 2013. Hkrati je ugodilo zahtevkom za priznanje pravic iz delovnega razmerja na podlagi njihovih pogodb o zaposlitvi, vključno s plačilom plače z zakonskimi zamudnimi obrestmi od mesečno zapadlih neto zneskov (tožniku A. A. zmanjšane za prejemke iz zaposlitve v mesecu aprilu in maju 2013) in s prijavo v pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zahtevkom za vrnitev tožnikov na delo ter za plačilo stroškov postopka. Ugotovilo je, da niso dokazane tožnikom očitane kršitve, to je, da so kot delavci tožene stranke v času od 21. 10. 2010 do 30. 6. 2011 aktivno sodelovali pri protipravni odtujitvi večje količine euro palet, kar naj bi imelo vse znake kaznivega dejanja tatvine oziroma velike tatvine v smislu 204. člena Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ-1).

2. Sodišče druge stopnje je pritožbo tožene stranke zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Soglašalo je s presojo sodišča prve stopnje, da so tožniki na svojih delovnih mestih delali v skladu z navodili tožene stranke in da niso odgovorni za odtujevanje palet. 3. Zoper pravnomočno sodbo sodišča druge stopnje vlaga tožena stranka revizijo zaradi bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Kot izrecno bistveno kršitev določb pravdnega postopka v smislu 8. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) uveljavlja zavrnitev dokaznega predloga za pribavo izvedeniškega mnenja finančno skladiščne stroke o analizi poslovanja s paletami pri poslovnih partnerjih tožene stranke. Sicer pa obširno graja zaključke sodišča, da naj bi pomanjkljiva navodila izključevala odgovornost tožnikov in se sklicuje na obvestilo državnega tožilstva, da naj bi v krog osumljenih oseb za protipravno odtujevanje oziroma prisvajanje palet bili vključeni tudi tožniki.

4. V odgovoru tožniki prerekajo revizijske navedbe in predlagajo zavrnitev revizije.

5. Revizija ni utemeljena.

6. Na podlagi 371. člena ZPP revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni. Pri tem je vezano na dejanske ugotovitve, ki so bile podlaga za izdajo izpodbijane sodbe, saj zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja revizije ni mogoče vložiti (tretji odstavek 370. člena ZPP).

7. Glede na nesporne navedbe in dokazno oceno izvedenih dokazov je sodišče v zvezi s tožnikom očitano kršitvijo ugotovilo naslednje dejansko stanje: - Tožniki so bili pri toženi stranki zaposleni v njenem centralnem skladišču distribucijskega centra na delovnem mestu prevzemnik - odpremnik (prva dva) in delovnem mestu kontrolor vrnjene embalaže (tretji).

- Številni dobavitelji so blago v skladišče dobavljali s kamionskimi pošiljkami na tipskih evro paletah.

- Ob dobavah so tožniki blago in število palet, ki so bile last dobaviteljev, prevzemali na podlagi dobavnic dobaviteljev.

- Palete so se dobaviteljem vračale s časovnim zamikom iz drugega skladišča. - Z vidika dokumentacije so tožniki dobaviteljem palete vračali na dva načina - tako, da so vozniku kamiona izdali (malo) dobavnico z vpisano količino palet, ki se vračajo, ob sočasni zabeležbi številke dobavnice dobavitelja blaga, ki jo je predložil voznik in vpisom registrske številke kamiona, ki jo je navedel voznik, z obojestranskim podpisom tako izpolnjene dobavnice s strani posameznega tožnika in voznika; ali pa tako, da je na podlagi ustnega dogovora med dobaviteljem in tožnikom nadrejenim delavcem le-ta enemu od tožnikov na listič napisal, koliko palet naj vrne s posamezno kamionsko pošiljko, tožnik pa je na podlagi tega izpolnil (malo) dobavnico, z vpisom števila vrnjenih palet, ki sta jo tožnik in šofer obojestransko podpisala.

- Take dobavnice v zvezi z vračanjem palet so se pisale v treh izvodih, od katerih je bil en izvod oddan nadrejenemu delavcu v skladišču za potrebe knjiženja, en izvod za potrebe arhiva, en izvod pa je dobil voznik, na podlagi le-tega so mu viličaristi v posebnem skladišču naložili palete, potem pa je ta izvod voznik zadržal za potrebe predaje palet dobavitelju.

- Tak način dela je bil tožnikom naročen s strani nadrejenih delavcev, le-ti so zanj vedeli in bili vanj vključeni (odrejanje vračila palet na podlagi dogovora z dobaviteljem, dnevno zbiranje in spremljanje vse dokumentacije o vračilu palet) in tožniki so tako tudi dejansko delali.

- Tožniki niso razpolagali s sprotno evidenco o stanju palet posameznega dobavitelja.

- V spornem obdobju je ob takem poslovanju prišlo pri toženi stranki do velikega manjka palet dobaviteljev podjetij B. in C., katerega vrednost naj bi znašala preko 40.000 EUR.

- Sodišče je ugotovilo, da so bile v nekaterih malih dobavnicah o vračilu palet vpisane registrske številke kamionov, ki so jih tožnikom sporočili vozniki, pa kamioni s takimi registrskimi številkami dejansko ne obstajajo in da tožniki v dobavnice dobaviteljev, katerih številke so bile zabeležene v malih dobavnicah o vrnitvi palet, niso vpisovali število palet, ki je bilo vrnjeno na podlagi posamezne male dobavnice, pri tem pa se neposredno preverjanje registrskih številk kamionov in vpisovanje števila vrnjenih palet v dobavnice dobaviteljev oziroma preverjanje teh dobavnic od tožnikov ni zahtevalo in se to od njih glede na pogoje dela niti ni pričakovalo.

- Po ugotovitvah sodišča tak način vračanja palet posameznim dobaviteljem in tako odrejena dokumentacija v zvezi s tem niti tožnikom in niti nadrejenim delavcem ni omogočala sprotne kontrole stanja palet posameznih dobaviteljev pri toženi stranki.

8. Bistvo navedenih ugotovitev je, da so tožniki v zvezi s poslovanjem s paletami podjetja B. in C. tudi v spornem obdobju delali v skladu z navodili nadrejenih delavcev tožene stranke, hkrati pa tožena stranka ni dokazala (niti zatrjevala), da bi bili na drug način povezani s protipravnim odtujevanjem palet. 9. Ob navedenih dejanskih ugotovitvah je sodišče utemeljeno zavrnilo dokazni predlog tožene stranke za imenovanje izvedenca, ki naj bi preveril dokumentacijo o vračanju palet pri podjetjih B. in C. Na samo delo in odgovornost tožnikov pri toženi stranki takšno preverjanje dokumentacije pri navedenih dobaviteljih oziroma lastnikih palet ne bi moglo vplivati, saj se je vsa dokumentacija o njihovem delu nahajala (tudi) pri toženi stranki. Na kakšen način je s strani tretjih oseb prišlo do odtujevanja palet, pa ni bilo predmet tega spora.

10. Glede na to sodišče ni bistveno kršilo določb pravdnega postopka niti v smislu 8. točke drugega odstavka 339. člena in niti v smislu prvega odstavka tega člena ZPP, ko je navedeni dokazni predlog zavrnilo kot nepotreben in neutemeljen.

11. Ker je sodišče prepričljivo ugotovilo, da so tožniki pri vračanju palet ravnali v skladu z navodili tožene stranke in v okviru siceršnjih pričakovanj neposredno nadrejenih delavcev, drugačno aktivno ravnanje v zvezi z odtujevanjem palet pa jim ni bilo niti neposredno očitano, je sodišče njihovim tožbenim zahtevkom utemeljeno ugodilo.

12. Ker revizijski razlogi niso podani, je sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.

13. Ker tožena stranka z revizijo ni uspela, mora tožnikom povrniti stroške odgovora na revizijo, ki jih je sodišče odmerilo na podlagi Zakona o odvetniški tarifi v znesku 1.360,00 EUR z zahtevanimi zakonskimi zamudnimi obrestmi.