Sklep II Ips 478/2000
Datum: 2001-04-11T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2001:II.IPS.478.2000
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSM Cp 659/2000
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO
institut: dovoljenost revizije - revizija zoper sklep - opredelitev vrednosti spornega predmeta - sklep o pravdnih stroških - pravno mnenje

## Jedro

Presoja dovoljenosti revizije zoper sklep o stroških in zoper sklep o zavrženju tožbe.

## Izrek

Revizija se zavrže.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je v zadevi izdalo več sklepov. Po izteku roka, v katerem bi moral tožnik v skladu s sklepom sodišča dopolniti svojo tožbo in navesti vrednost spornega predmeta, je 6.12.1999 v prvem odstavku izreka sklepa zavrglo tožbo, v drugem odstavku izreka sklepa pa je toženca opozorilo, da v 15 dneh lahko priglasi pravdne stroške. S sklepom dne 26.1.2000 je nato sodišče odločilo, da mora tožnik povrniti tožencu povzročene pravdne stroške, odmerjene na 56.810 tolarjev, s pripadajočim obrestmi.

Tožnik, ki se z navedenima sklepoma ni strinjal, je vložil pritožbo. V njej je navedel, da se samo podrejeno pritožuje proti sklepu o tem, da se zavrže tožba, da pa se pritožuje proti odločitvi v drugem odstavku izreka sklepa, s katerim je sodišče pozvalo toženca, naj priglasi stroške postopka. Poleg tega se je pritožil proti sklepu, s katerim ga je sodišče prve stopnje zavezalo za povrnitev stroškov postopka in proti sklepu, s katerim je sodišče toženca oprostilo plačila sodnih taks. Sodišče druge stopnje je delno ugodilo njegovi pritožbi in sklep o povrnitvi pravdnih stroškov spremenilo, tako da je tožniku naložilo le plačilo 48.070 tolarjev. V preostalem delu je pritožbo zavrnilo in potrdilo izpodbijane sklepe.

Proti sklepu pritožbenega sodišča, s katerim je potrdilo poziv toženi stranki, naj priglasi pravdne stroške in proti sklepu o odločitvi, da mora tožnik povrniti pravdne stroške toženi stranki, je tožnik vložil revizijo. V njej navaja, da iz obrazložitve sklepa pritožbenega sodišča ni razvidno, da bi sodišče druge stopnje obravnavalo tožnikovo pritožbo v delu, v katerem je podrejeno izpodbijal sklep, da se tožba zavrže. Trdi, da je v pritožbi grajal to odločitev, toda sodišče druge stopnje tega dela pritožbe sploh ni obravnavalo, če ga je, pa tega ni obrazložilo. Zato mu očita bistveno kršitev določb postopka po 2. točki 370. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Uradni list RS, št. 26/99).

Po 375. členu ZPP je bila revizija vročena tožencu, ki nanjo ni odgovoril, in Državnemu tožilstvu Republike Slovenije, ki se o njej ni izjavilo.

Revizija ni dovoljenja.

Revizija je izredno pravno sredstvo, ki ga je mogoče vložiti samo v zakonu predvidenih primerih. Načeloma je dovoljena proti nekaterim sodbam, proti sklepom pa samo v tistih primerih, ki so posebej navedeni v 384. členu ZPP. V prvem odstavku tega člena je sicer predvideno, da stranke lahko vložijo revizijo proti sklepu, s katerim je bil postopek pravnomočno končan, in sklep o tem, da se tožba zavrže, je tak sklep. Toda v drugem odstavku 384. člena ZPP je predviden dodatni pogoj: da gre za spor, v katerem bi bila dovoljena revizija, če bi bila izdana pravnomočna sodba. V konkretnem primeru ta pogoj ni izpolnjen, kajti po drugem odstavku 367. člena ZPP mora vrednost spora presegati 1.000.000 tolarjev, v danem primeru pa tožeča stranka sploh ni določila vrednosti spornega predmeta. Da ne bi bilo nesporazuma zaradi sklepov, ki ju je sodišče prve stopnje izdalo pod opr. št. P 75/99-8 dne 26.1.200 in pod opr.št. P 75/99-12 z dne 10.2.2000, s katerima je določilo, da znaša vrednost spora 2.000.001 tolarjev, je treba pojasniti, da je sodišče odločilo o vrednosti potem, ko je zavrglo nepopolno tožbo, zato lahko sklepa učinkujeta le v zvezi s sodnimi taksami in ne kot sklep o pravilnosti v tožbi navedene vrednosti spornega predmeta po zadnjem odstavku 44. člena ZPP.

Tudi revizija proti pravnomočnemu sklepu o pravdnih stroških ni dovoljena (glej pravno mnenje, sprejeto na Občni seji Vrhovnega sodišča Republike Slovenije dne 15.12.1998, Pravna mnenja in načelna pravna mnenja II/98, str.4), ker so ti akcesorne narave in ni mogoče govoriti o tem, da se z njimi konča pravdni postopek o glavni stvari.

Ker torej revizija tožeče stranke ni dovoljena, jo je Vrhovno sodišče po 377. členu, v zvezi s 374. členom ZPP zavrglo. Glede na to, da o reviziji sploh ni odločalo, ni odločalo niti o predlogu za povrnitev stroškov revizije, ki jih je mogoče priznati samo v primeru, če je revizija utemeljena (prvi odstavek 165. člena v zvezi s 154. člena ZPP).