Sodba IV Ips 209/2010
Datum: 2011-02-22T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2011:IV.IPS.209.2010
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Kazenski oddelek
podrocje: PREKRŠKI - VARNOST CESTNEGA PROMETA
institut: kršitev materialnih določb zakona - pravna opredelitev prekrška - hitrost vožnje

## Jedro

Če je storilec vozil v naselju s hitrostjo najmanj 60 km/h in omejeno hitrost torej prekoračil za 10 km/h, je njegovo ravnanje treba pravno opredeliti kot prekršek po točki a) prvega odstavka 32. člena ZVCP-1.

## Izrek

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijana pravnomočna sodba spremeni tako, da se dejanje S. A. pravno opredeli kot prekršek po točki a) sedmega odstavka 32. člena Zakona o varnosti cestnega prometa in se mu izreče globa 80 eurov.

## Obrazložitev

A. 1. Policijska postaja Žalec je S. A. s plačilnim nalogom 20. 12. 2008 zaradi prekrška po točki b) sedmega odstavka 32. člena Zakona o varnosti cestnega prometa (ZVCP-1) izrekla globo 250 evrov in stransko sankcijo 3 kazenske točke. Okrajno sodišče v Žalcu je kot neutemeljeno zavrnilo zahtevo za sodno varstvo, ki jo je zoper plačilni nalog vložil storilec.

2. Zoper sodbo in plačilni nalog vlaga vrhovna državna tožilka z ahtevo

za varstvo zakonitosti zaradi kršitve iz 4. točke prvega odstavka 156. člena Zakona o prekrških (ZP-1). Vrhovnemu sodišču predlaga, da izpodbijani odločbi spremeni.

3. Zahteva za varstvo zakonitosti je bila na podlagi drugega odstavka 423. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) v zvezi s 171. členom ZP-1 vročena storilcu, ki je odgovoril, da se z zahtevo strinja.

B.

4. Kršitev materialnih določb zakona po 4. točki prvega odstavka 156. člena ZP-1, ki jo uveljavlja vrhovna državna tožilka, je podana, če je bil glede očitanega prekrška uporabljen predpis, ki se ne bi smel uporabiti. Vložnica navaja, da sta prekrškovni organ in sodišče prve stopnje v izpodbijanih odločbah ugotovila, da je S. A. storil prekršek s tem, ko je 20. 12. 2008 vozil svoj osebni avtomobil skozi naselje s hitrostjo 65 km/h, ob upoštevanju varnostne razlike proizvajalca merilnika pa najmanj 60 km/h. Na tako ugotovljeno dejansko stanje sta prekrškovni organ in sodišče nepravilno uporabila materialni zakon. Prekršek bi moral biti pravilno opredeljen po točki a) sedmega odstavka 32. člena ZVCP-1, saj je storilec prekoračil dovoljeno hitrost za 10 km/h. 5. Po določbi točke a) sedmega odstavka 32. člena ZVCP-1 se z globo 80 eurov kaznuje voznik, ki prekorači s prometnim pravilom ali prometnim znakom omejeno hitrost na cesti v naselju do vključno 10 km/h. Po določbi točke b) istega odstavka se z globo 250 eurov in stransko sankcijo 3 kazenske točke kaznuje voznik, ki omejeno hitrost prekorači nad 10 do vključno 20 km/h. 6. Okrajno sodišče v izpodbijani sodbi ugotavlja, da je prekrškovni organ pravilno ugotovil, da je storilec vozil v naselju s hitrostjo najmanj 60 km/h. Storilec je omejeno hitrost torej prekoračil za 10 km/h, kar pomeni, da je njegovo ravnanje treba pravno opredeliti kot prekršek po točki a) prvega odstavka 32. člena ZVCP-1. Za tak prekršek je predpisana globa 80 eurov, zato je Vrhovno sodišče izpodbijano sodbo spremenilo tudi v odločbi o sankciji in storilcu izreklo globo 80 eurov.

7. Vrhovno sodišče je ugotovilo uveljavljano kršitev predpisa, ki določa prekršek. Zato je zahtevi za varstvo zakonitosti vrhovne državne tožilke ugodilo in na podlagi prvega odstavka 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1 izpodbijano sodbo ter plačilni nalog spremenilo v pravni opredelitvi prekrška in v odločbi o sankciji .