VDSS Sklep Pdp 591/2018
Datum: 2018-07-26T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2018:PDP.591.2018
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO
institut: odločitev o pravdnih stroških - vrednost spornega predmeta - potrebni pravdni stroški

## Jedro

Pritožba se neutemeljeno zavzema za to, da bi se tožniku za drugo pripravljalno vlogo priznalo le 50 točk za delni umik, saj je v tej vlogi tožnik odgovarjal na navedbe tožene stranke, ki je šele po vložitvi te vloge pripoznala preostanek tožbenega zahtevka. Glede na to je drugo pripravljalno vlogo tožnika treba šteti za potrebno za postopek.

## Izrek

I. Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani sklep v III. točki spremeni tako, da se stroški, ki jih je tožena stranka dolžna povrniti tožniku, znižajo na 304,18 EUR, v presežku pa se pritožba zavrne in se potrdi izpodbijani nespremenjeni del III. točke izreka.

II. Tožnik je v roku 15 dni dolžan toženi stranki povrniti stroške pritožbe v višini 31,60 EUR, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 16. dne dalje do plačila.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijano sodbo na podlagi pripoznave in sklepom odločilo, da je tožena stranka dolžna tožniku obračunati bruto znesek iz naslova dodatka za delo preko polnega delovnega časa v višini 120,95 EUR, od tega zneska odvesti davke in prispevke ter mu izplačati neto znesek z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 22. 2. 2015 dalje (I. točka izreka). V preostalem delu - glede tožbenega zahtevka, ki se nanaša na obračun bruto zneska 243,92 EUR, plačilo davkov in prispevkov ter izplačilo neto zneskov skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, je zaradi umika tožbe postopek ustavilo (II. točka izreka). Toženi stranki je naložilo, da sama krije svoje stroške postopka, tožniku pa je dolžna povrniti njegove stroške v znesku 418,01 ERU, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi (III. točka izreka).

2. Zoper III. točko izreka (sklep o stroških) vlaga pritožbo tožena stranka zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga spremembo izpodbijanega sklepa tako, da se pravilno določi stroške postopka. Navaja, da je vrednost spornega predmeta v predmetni zadevi 364,87 EUR, da je tožnik v tožbi priglasil 200 točk za tožbo in 150 točk za vsako nadaljnjo obrazloženo vlogo ter materialne stroške 2 %. Zatrjuje, da je sodišče prve stopnje tožniku za sestavo tožbe priznalo 300 točk, čeprav jih ta sploh ni priglasil, niti ni do njih po Odvetniški tarifi upravičen. Meni, da je zmotno priznalo tožniku za prvo in drugo pripravljalno vlogo po 200 točk, čeprav jih je tožnik priglasil zgolj 150. Po njenem mnenju je upoštevaje OT tožnik za prvo pripravljalno vlogo upravičen do 150 točk, za drugo pripravljalno vlogo pa le 50 točk, saj vsebuje zgolj delni umik tožbe, ostale navedbe pa so glede na delni umik tožbe nepotrebne, saj že iz narave stvari izhaja, da če tožnik zgolj delno umakne tožbo v preostanku pri njej vztraja. Sklicuje se na sklep opr. št. Pdp 439/2018. Meni, da sodišče prve stopnje pri odmeri stroškov ni sledilo priglašenim stroškom tožnika in veljavni OT. Priglaša stroške pritožbe.

3. Pritožba je delno utemeljena.

4. Pritožbeno sodišče je izpodbijani sklep preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl. – ZPP).

5. Ne drži pritožbena navedba, da je tožnik priglasil stroške za tožbo v višini 200,00 EUR in za pripravljalni vlogi po 150 točk, saj je tožnik v svoji drugi pripravljalni vlogi z dne 22. 2. 2018 priglasil stroške v višjem znesku (za tožbo 300 točk ter za vse nadaljnje obrazložene vloge po 200 točk).

6. Vendar pa pritožba utemeljeno uveljavlja, da glede na vrednost spornega predmeta 364,87 EUR po veljavni Odvetniški tarifi (OT, Ur. l. RS, št. 2/15) tožniku ne pripada za vložitev tožbe nagrada v vrednosti 300 točk, pač pa zgolj 200 (tar. št. 15, točka 1a) v povezavi s tar. št.18, točka 1), za prvo pripravljalno vlogo le 150 (in ne 200) in za drugo pripravljalno vlogo in umik pa 150 točk in ne 200 (tar. št. 15, točka 2). Pritožba se neutemeljeno zavzema za to, da bi se tožniku za drugo pripravljalno vlogo priznalo le 50 točk za delni umik, saj je v tej vlogi tožnik odgovarjal na navedbe tožene stranke, ki je šele po vložitvi te vloge pripoznala preostanek tožbenega zahtevka. Glede na to je tudi drugo pripravljalno vlogo tožnika treba šteti za potrebno za postopek. Sklep pritožbenega sodišča opr. št. Pdp 439/2018, na katerega se sklicuje tožena stranka, se nanaša na drugačno dejansko stanje (ni prišlo do pripoznave preostanka tožbenega zahtevka po delnem umiku tožnika), zato na pravilnost izpodbijanega sklepa ne more vplivati.

7. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep na podlagi 3. točke 365. člena ZPP delno spremenilo tako, da je stroške, ki jih je dolžna tožena stranka plačati tožniku znižalo za 113,83 EUR oziroma 248 točk (100 točk za tožbo, po 50 točk za pripravljalni vlogi, 4 točke za materialne stroške in 44 točk za DDV). Tako je tožena stranka dolžna povrniti tožniku 304,18 EUR stroškov postopka. V presežku se pritožba kot neutemeljena zavrne in potrdi izpodbijani nespremenjeni del sklepa (2. točka 365. člena ZPP).

8. Tožnik je dolžan toženi stranki povrniti stroške pritožbenega postopka skladno z uspehom (27 %). Pritožbeno sodišče je toženi stranki priznalo nagrado za pritožbo v višini 250 točk (tar. št. 15, 4. točka) in materialne stroške v višini 5 točk, skupno 255 točk oziroma 117,04 EUR. Višji stroški zastopanja po OT toženi stranki ne pripadajo, saj je strošek poročila stranki vsebovan v nagradi za pritožbo. Tožnik je tako dolžan toženi stranki glede na njen uspeh povrniti 31,60 EUR stroškov pritožbenega postopka, v primeru zamude skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi.