VSRS Sklep II DoR 386/2018
Datum: 2019-01-10T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2019:II.DOR.386.2018
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSC Sodba Cp 382/2018
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - PRAVO VREDNOSTNIH PAPIRJEV
institut: dopuščena revizija - pravnomočnost - lastna menica - res iudicata - identični tožbeni zahtevek - objektivna in subjektivna identiteta tožbenega zahtevka - plačilo na podlagi menice - plačilo na podlagi temeljnega (kavzalnega) pravnega posla

## Jedro

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo procesno pravo, ko je zaključilo, da gre v I. in II. točki izreka sodbe sodišča prve stopnje za subjektivno in objektivno identična tožbena zahtevka (319. člen ZPP) in da je zato sodišče prve stopnje dvakrat odločilo o isti stvari.

## Izrek

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo procesno pravo, ko je zaključilo, da gre v I. in II. točki izreka sodbe sodišča prve stopnje za objektivno identična tožbena zahtevka (319. člen ZPP), in da je zato sodišče prve stopnje dvakrat odločilo o isti stvari.

## Obrazložitev

1. Tožnica je od toženca zahtevala plačilo svoje terjatve v višini 9.279,22 EUR s pripadki na dveh pravnih podlagah, in sicer a) na podlagi menice z menično izjavo z dne 24. 4. 2014, ki jo je izdal toženec za zavarovanje obveznosti iz sklenjenega Dogovora z aneksi kot temeljnega posla in b) na sklenjenem temeljnem poslu, torej Dogovoru z dne 29. 11. 2012 skupaj z aneksi.

2. Sodišče prve stopnje je v I. točki izreka razveljavilo sklep o izvršbi Okrajnega sodišča v Ljubljani VL 3772/2016 z dne 22. 1. 2016 v 1. in 3. odstavku izreka, to je v delu, v katerem je bilo tožencu naloženo, da je dolžan na podlagi menice tožnici plačati 9.279,22 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi in stroški izvršilnega postopka, in je tožbeni zahtevek za plačilo na podlagi menice zavrnilo. Hkrati pa je v II. točki izreka tožencu naložilo, da je dolžan tožnici plačati 9.279,22 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 8. 1. 2016 dalje do plačila.

3. Sodišče druge stopnje pa je pritožbi toženca ugodilo tako, da je razveljavilo izrek sodbe sodišča prve stopnje, vsebovan v II. točki izreka, in sicer da je toženec dolžan tožnici plačati 9.279,22 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 8. 1. 2016 dalje do plačila. Pojasnilo je, da je sodišče prve stopnje v obeh točkah izreka, torej dvakrat odločilo o identičnem tožbenem zahtevku o plačilu glavnice v višini 9.279,22 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Zoper odločitev sprejeto v I. točki izreka se nobena pravdna stranka ni pritožila, zato je nastopila pravnomočnost (319. člen Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP)). Ker je sodišče dvakrat odločilo o identičnem tožbenem zahtevku, je storilo kršitev iz 12. točke drugega odstavka 339. člena ZPP, zato je sodišče druge stopnje II. točko izreka razveljavilo.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje tožnica vlaga predlog za dopustitev revizije in postavlja naslednji vprašanji:

(1) ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo določbo 319. člena ZPP in določbo drugega odstavka 333. člena ZPP, ko je zaključilo, da je glede I. točke izreka sodbe sodišča prve stopnje nastopila pravnomočnost, in

(2) ali je sodišče druge stopnje pravilno uporabilo procesno pravo, ko je zaključilo, da gre v I. in II. točki izreka sodbe sodišča prve stopnje za subjektivno in objektivno identična tožbena zahtevka, in da je zato sodišče prve stopnje dvakrat odločilo o isti stvari.

Navaja, da je zmotno stališče sodišča druge stopnje, da nobena pravdna stranka ni izpodbijala I. točke izreka, saj iz toženčeve pritožbe izrecno izhaja, da sodbo sodišča prve stopnje izpodbija v celoti. Nadalje meni, da je zmotno stališče pritožbenega sodišča, da je podana objektivna identiteta med tožbenima zahtevkoma v I. in II. točki izreka sodbe sodišča prve stopnje. V tem delu odločitev sodišča druge stopnje tudi odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča v zadevi III Ips 167/99 z dne 10. 11. 2000, ko je pojasnilo, da pravnomočno zavrnjen zahtevek po meničnem pravu ni ovira za uveljavljanje zahtevka iz temeljnega posla oziroma da pri teh dveh zahtevkih ne gre za objektivno identična tožbena zahtevka, čeprav se nanašata na plačilo istega zneska. Tudi sicer pa je treba v skladu s procesno ekvivalenčno teorijo, ki ji enotno sledi tudi sodna praksa višjih sodišč in Vrhovnega sodišča (naprimer zadevi II Ips 274/2011 in II Ips 85/2009), enakovredno upoštevati izrek pravnomočne sodbe, njeno dejansko podlago in razloge za odločitev. Sodišče druge stopnje pa je upoštevalo samo vsebino izreka.

5. Predlog je delno utemeljen.

6. Vrhovno sodišče je ocenilo, da je glede v izreku navedenega pravnega vprašanja izpolnjen pogoj za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367. a člena ZPP, zato je revizijo na podlagi tretjega odstavka 367. c člena ZPP dopustilo.