UPRS Sodba II U 260/2021-6
Datum: 2021-09-22T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2021:II.U.260.2021.6
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ
institut: brezplačna pravna pomoč - verjeten izgled za uspeh - obtožni predlog - elementi kaznivega dejanja

## Jedro

Tako pri tej vrsti dodelitve brezplačne pravne pomoči vlagateljici ni v pristojnosti organa za BPP, da presoja utemeljenost ali neutemeljenost pogojev za vložitev obtožnega predloga, četudi se zdi, da niso izpolnjeni elementi očitanega kaznivega dejanja, saj je navedena presoja možna šele, ko/če je obtožni predlog vložen.

## Izrek

Tožbi se ugodi. Odločba Organa za brezplačno pravno pomoč Okrožnega sodišča v Murski Soboti, št. BPP 353/2021-2 z dne 9. 8. 2021, se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

## Obrazložitev

1. Z izpodbijano odločbo je organ za brezplačno pravno pomoč (v nadaljevanju organ za BPP) zavrnil prošnjo tožeče stranke za dodelitev brezplačne pravne pomoči v postopku vložitve obtožnega predloga, ki se vodi pod opr. št. Kt/3479/2021/FD/ss, v katerem je bil izdan sklep Okrožnega državnega tožilstva v Murski Soboti, s katerim je bila zavržena kazenska ovadba, ki jo je predhodno podala vlagateljica.

2. Iz obrazložitve izhaja, da je tožena stranka odločila, da ni pogojev za dodelitev brezplačne pravne pomoči vlagateljici, saj je že na prvi pogled razvidno in očitno, da prosilka v navedeni zadevi nima izgleda za uspeh, saj je očitano kaznivo dejanje mogoče izvršiti, če zdravnik, ki pri opravljanju zdravniške dejavnosti iz malomarnosti ravna v nasprotju s pravili zdravniške znanosti in stroke in tako povzroči, da se komu občutno poslabša zdravje. V predmetni zadevi pa je zdravnica le predlagala zdravljenje pri psihiatru, pregleda požiralnika ter kolonoskopije pa ni opravljala, zaradi česar v njenem ravnanju niso bili podani znaki kaznivega dejanja.

3. Tožeča stranka s tožbo izpodbija navedeno odločitev smiselno kot nezakonito, saj je, glede na pravni pouk iz sklepa o zavrženju ovadbe Okrožnega državnega tožilstva, možno kazenski pregon nadaljevati samostojno ali preko zastopnika, zaradi česar meni, da zadeva ni očitno nerazumna.

4. Tožena stranka na tožbo ni odgovorila, je pa predložila upravni spis.

5. Tožba je utemeljena.

6. Predmet spora v obravnavani zadevi je odločitev tožene stranke, s katero je prošnjo tožeče stranke za odobritev brezplačne pravne pomoči v postopku vložene ovadbe in nadaljevanja kazenskega pregona zavrnila, ker je zadeva očitno nerazumna in nima verjetnega izgleda za uspeh.

7. Po določbi prvega odstavka 24. člena ZBPP se pri presoji dodelitve brezplačne pravne pomoči kot pogoji upoštevajo okoliščine in dejstva o zadevi, v zvezi s katero prosilec vlaga prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči, predvsem da zadeva ni očitno nerazumna, oziroma da ima prosilec v zadevi verjetne izglede za uspeh, tako da je razumno začeti postopek oziroma se ga udeleževati ali vlagati v postopku pravna sredstva in nanje odgovarjati in je zadeva pomembna za prosilčev osebni in socialno ekonomski položaj oziroma je pričakovani izid zadeve za prosilca in njegovo družino življenjskega pomena. V skladu s tretjim odstavkom 24. člena ZBPP se šteje, da je zadeva očitno nerazumna, če je pričakovanje ali zahtevek prosilca v očitnem nesorazmerju z dejanskim stanjem stvari, če je očitno, da stranka zlorablja možnost brezplačne pravne pomoči za zadevo, za katero ne bi uporabila pravnih storitev tudi, če bi njen materialni položaj to omogočal, ali če je pričakovanje ali zahteva prosilca očitno v nasprotju z izidom v zadevah s podobnim dejanskim stanjem in pravno podlago, ali če je pričakovanje ali zahteva osebe v očitnem nasprotju z načeli pravičnosti in morale.

8. V skladu s 1. členom ZBPP je namen brezplačne pravne pomoči uresničevanje pravice do sodnega varstva, po načelu enakopravnosti, upoštevajoč socialni položaj osebe, ki bi brez škode za svoje preživljanje in preživljanje svoje družine te pravice ne bi mogla uresničevati. Po določbi 7. člena tega zakona, pa se BPP med drugim lahko dodeli za pravno svetovanje, pravno zastopanje in za druge pravne storitve, določene z zakonom, za vse oblike sodnega varstva pred sodišči. 9. Tožeča stranka je zaprosila za dodelitev BPP v zadevi v kateri je bil sicer res izdan sklep o zavrženju kazenske ovadbe, ker tožilstvo šteje, da ni podan utemeljen sum, da bi osumljena storila naznanjeno kaznivo dejanje, kar pa ne pomeni, da pregona ne more prevzeti vlagateljica vloge za BPP. Pritrditi je vlagateljici, da lahko nadaljuje kazenski pregon, saj navedena pravica izhaja iz določil drugega odstavka 60. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) in v posledici tudi iz tudi iz pravnega pouka odločbe Okrožnega državnega tožilstva Kt/3479/2021/FD/ss z dne 1. 3. 2021 iz katerega jasno izhaja, da lahko oškodovanka, kolikor se z odločitvijo o zavrženju ovadbe ne strinja, sama začne s kazenskim pregonom zoper osumljenki v roku 30 dni od prejema navedenega sklepa, in sicer tako, da pri Okrajnem sodišču v Murski Soboti predlaga opravo posameznih preiskovalnih dejanja ali vloži obtožni predlog.

10. Vlagateljica vloge za dodelitev BPP je v vlogi jasno navedla, da želi dodelitev BPP v zadevi Kt/3479/2021/FD/ss, in sicer zaradi vložitve obtožnega predloga, kar je skladno z zgoraj navedenimi določili ZKP njena pravica, ne glede na vsebino zadeve.

11. Tako pri tej vrsti dodelitve brezplačne pravne pomoči vlagateljici ni v pristojnosti organa za BPP, da presoja utemeljenost ali neutemeljenost pogojev za vložitev obtožnega predloga, četudi se zdi, da niso izpolnjeni elementi očitanega kaznivega dejanja, saj je navedena presoja možna šele, ko/če je obtožni predlog vložen.

12. Zaradi navedenega je sodišče zaradi napačne uporabe materialnega prava tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo ter zadevo vrnilo toženi stranki v ponovno odločanje (4. točka prvega odstavka v zvezi s tretjim odstavkom 64. člena Zakona o upravnem sporu, ZUS-1). V novem postopku bo tožena stranka morala upoštevati navedeni vidik uporabe 24. člena ZBPP in ob presoji ostalih zakonskih pogojev ustrezno odločiti o prošnji tožeče stranke.

13. Sodišče je odločalo na seji iz razloga, ker je bilo očitno, da je potrebno tožbi ugoditi in tako glavna obravnava v navedeni zadevi ne bi v ničemer pripomogla k drugačni odločitvi (prva alinea drugega odstavka 59. člena ZUS-1).