Sodba I Up 140/2009
Datum: 2009-05-14T00:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2009:I.UP.140.2009
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sklep UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) III U 53/2009
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: LOKALNA SAMOUPRAVA - ČLOVEKOVE PRAVICE
institut: prenehanje mandata občinskemu svetniku zaradi odstopa s funkcije - poseg v ustavne pravice

## Jedro

V 44. členu URS je določeno, da ima vsak državljan pravico, da v skladu z zakonom neposredno ali po izvoljenih predstavnikih sodeluje pri upravljanju javnih zadev. Po presoji pritožbenega sodišča ta pravica vključuje tudi pravico take osebe, da odstopi od opravljanja svoje funkcije sodelovanja pri upravljanju javnih zadev. Ker je tožnik tak odstop dal dne 12. 6. 2008, bi moral občinski svet tožene stranke na prvi naslednji seji v zvezi s tem (brez glasovanja) ugotoviti, da je tožniku zaradi odstopa s funkcije člana občinskega sveta prenehal mandat z dnem ugotovitve občinskega sveta. Ker tega občinski svet ni storil, pač pa je na podlagi glasovanja z večino glasov zavrnil predlagani odstop, je po mnenju Vrhovnega sodišča, prekršil ustavno pravico iz 44. člena URS.

## Izrek

I. Pritožbi se ugodi, izpodbijani sklep (1. točka izreka sklepa) se spremeni, tako da se tožbi ugodi in: a) Ugotovi se, da je A.A. s sklepom pod točko 3. dnevnega reda 18. seje Občinskega sveta občine ... z dne 28. 1. 2009 kršena ustavna pravica iz 44. člena Ustave Republike Slovenije.

b) A.A. preneha mandat člana Občinskega sveta občine ... z dnem pravnomočnosti te sodbe.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške upravnega spora v višini 671,68 EUR.

## Obrazložitev

1. Z izpodbijanim sklepom (1. točka izreka) je sodišče prve stopnje na podlagi 6. točke prvega odstavka 36. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006) zavrglo tožnikovo tožbo zoper sklep občinskega sveta tožene stranke, ki ga je ta sprejela na svoj 18. seji 28. januarja 2008 (pravilno: 2009) pod točko 3. dnevnega reda, in sicer, da se zavrne sprejetje predlaganega ugotovitvenega sklepa o prenehanju tožnikovega mandata kot člana občinskega sveta tožene stranke. Z 2. točko izreka izpodbijanega sklepa je sodišče prve stopnje zavrnilo zahtevi tožeče in tožene stranke za povrnitev stroškov postopka.

2. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa sodišče prve stopnje ugotavlja, da med tožnikom in toženo stranko ni sporno, da je občinski svet tožene stranke na svoji 18. seji dne 28. 1. 2009 zavrnil sprejetje ugotovitvenega sklepa, da so v skladu s 37. a členom Zakona o lokalni samoupravi - ZLS -UPB2 nastali razlogi za prenehanje tožnikovega mandata kot člana občinskega sveta. Tožnik je dne 18. 6. 2008 podal odstop s te funkcije. Sodišče prve stopnje je presodilo, da s tem, ko občinski svet tožene stranke ni sprejel sklepa o ugotovitvi, da je tožnikova funkcija v občinskem svetu prenehala, tožniku ni mogla biti kršena ustavna pravica sodelovanja pri upravljanju javnih zadev (44. člen Ustave RS), zato po mnenju sodišča prve stopnje tožniku očitno ni bilo poseženo v njegove pravice ali njegovo neposredno na zakon oprto osebno korist, zato je tožbo zavrglo.

3. V pritožbi zoper izpodbijani sklep tožnik uveljavlja pritožbene razloge: bistvene kršitve določb postopka zmotne uporabe materialnega prava in zmotne presoje pravilnosti postopka izdaje upravnega akta. Glede na sprejeti sklep občinskega sveta tožene stranke je prisiljen v sodelovanje pri upravljanju javnih zadev, saj kljub podaji odstopne izjave po določbi prvega odstavka 37. a člena ZLS, s katero je jasno izrazil svojo voljo, da pri upravljanju javnih zadev ne želi več sodelovati, občinski svet tožene stranke ne sprejme oziroma ne izda ugotovitvenega sklepa iz drugega odstavka 37. a člena ZLS. Želi opravljati drugo funkcijo, ki je nezdružljiva s funkcijo občinskega svetnika. Izpostavlja, da že samo dejstvo, da ga občinski svet tožene stranke prisiljuje, da mora biti občinski svetnik kljub odstopu, pomeni velik poseg v njegove pravice v zvezi z odstopno izjavo. Predlaga, da pritožbeno sodišče ugodi pritožbi in izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne v novo sojenje.

4. V odgovoru na pritožbo tožena stranka ponavlja svoja stališča v odgovoru na tožbo. Predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbo zavrne kot neutemeljeno, saj je izpodbijani sklep pravilen, pritožbeni razlogi, na katere mora pritožbeno sodišče paziti po uradni dolžnosti, pa niso podani.

5. Pritožba je utemeljena.

6. Po presoji Vrhovnega kot pritožbenega sodišča je sodišče prve stopnje sicer pravilno ugotovilo, da gre v tem upravnem sporu za izpodbijanje akta (to je sklepa Občinskega sveta občine ..., sprejetega pod 3. točko dnevnega reda 18. seje dne 28. 1. 2009) po prvem odstavku 4. člena ZUS-1, napačna pa je presoja prvostopnega sodišča, da s tem ni bila prekršena tožnikova ustavna pravica iz 44. člena Ustave Republike Slovenije (URS).

7. V 44. členu URS je določeno, da ima vsak državljan pravico, da v skladu z zakonom neposredno ali po izvoljenih predstavnikih sodeluje pri upravljanju javnih zadev. Po presoji pritožbenega sodišča ta pravica vključuje tudi pravico take osebe, da odstopi od opravljanja svoje funkcije sodelovanja pri upravljanju javnih zadev. Ker je tožnik tak odstop dal dne 12. 6. 2008, bi moral občinski svet tožene stranke na prvi naslednji seji v zvezi s tem (brez glasovanja) ugotoviti, da je tožniku zaradi odstopa s funkcije člana občinskega sveta prenehal mandat z dnem ugotovitve občinskega sveta. To določata prvi odstavek (7. alinea) in drugi odstavek 37. a člena ZLS–UPB2. Ker tega občinski svet ni storil, pač pa je na podlagi glasovanja z večino glasov (devet za ugotovitveni sklep in petnajst zoper le-tega) zavrnil predlagani odstop, je po mnenju Vrhovnega sodišča, prekršil ustavno pravico iz 44. člena URS. S tem v zvezi je prekršil tudi določbi materialnega zakona oziroma se ni ravnal v skladu z njima (7. alinea prvega odstavka in prvi stavek drugega odstavka 37.a člena ZLS-UPB2), ki na izvedbeni ravni zagotavlja izvrševanje oziroma prenehanje ustavne pravice do sodelovanja pri upravljanju javnih zadev. Glede na navedeno sodišče prve stopnje ni odločilo pravilno in tudi ne zakonito, ko je tožnikovo tožbo zavrglo s sklepom po 6. točki prvega odstavka 36. člena ZUS-1. 8. Zato je Vrhovno sodišče na podlagi 3. točke tretjega odstavka 80. člena v zvezi s prvim odstavkom 66. člena in drugim odstavkom 82. člena ZUS-1 ugodilo tožnikovi pritožbi in s sodbo izpodbijani sklep spremenilo tako, da je tožbi ugodilo in ugotovilo, da je tožniku z izpodbijanim sklepom 18. seje občinskega sveta tožene stranke pod točko 3. z dne 28. 1. 2009 kršena ustavna pravica iz 44. člena Ustave Republike Slovenije ter tudi ugotovilo, da mu je prenehal mandat člana občinskega sveta tožene stranke z dnem pravnomočnosti te sodbe.

9. Odločitev o stroških temelji na določbah prvega odstavka 154. člena in drugega odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP v zvezi s prvim odstavkom 25. člena ZUS-1. Revizijsko sodišče je tožniku na podlagi Zakona o odvetniški tarifi – ZOdvT priznalo naslednje odvetniške stroške: 183,30 EUR po tarifni št. 3100 in 225,60 EUR po tarifni št. 3210, kar skupaj znaša 408,90 EUR, povečano za 20% DDV pa 490,68 EUR. Priznalo mu je tudi stroške sodne takse za postopek na prvi stopnji in postopek s pritožbo v skupnem znesku 181,00 EUR. Skupaj je tožena stranka dolžna tožniku povrniti stroške v znesku 671,68 EUR.