Sodba II Ips 53/2012
Datum: 2013-09-05T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2013:II.IPS.53.2012
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSC Cp 415/2011
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO - ODŠKODNINSKO PRAVO
institut: povrnitev nepremoženjske škode - višina odškodnine - telesne bolečine - strah - duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti - duševne bolečine zaradi skaženosti - načelo individualizacije višine odškodnine - načelo objektivne pogojenosti višine odškodnine - prometna nesreča

## Jedro

Presoja odmere pravične denarne odškodnine za nepremoženjsko škodo.

## Izrek

Revizija se zavrne.

Tožeča stranka sama krije svoje stroške revizijskega postopka.

## Obrazložitev

1. Tožnica je bila udeležena v prometni nesreči dne 29. 5. 2003, v kateri se je poškodovala kot sopotnica v osebnem vozilu, ki ga je vozil G. V. – zavarovanec toženke. Zaradi neprilagojene voznikove hitrosti na spolzkem cestišču je vozilo zaneslo v enem izmed ovinkov na nasprotni vozni pas, kjer je trčilo v nasproti vozeče vozilo. Tožnica je v prometni nesreči utrpela hude poškodbe. Temelj odškodnine med pravdnima strankama ni bil sporen, sporna pa je bila višina odškodnine za nepremoženjsko škodo.

2. Sodišče prve stopnje je tožnici prisodilo 8.299,34 EUR odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo z zakonskimi zamudnimi obrestmi in odločilo o stroških postopka. Tožbeni zahtevek v delu za 70.981,00 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi je zavrnilo.

3. Sodišče druge stopnje je tožničini pritožbi delno ugodilo in sodbo sodišča prve stopnje delno spremenilo tako, da je zvišalo prisojeno odškodnino za nepremoženjsko škodo iz naslova duševnih bolečin zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti za 1.500,00 EUR ter iz naslova duševnih bolečin zaradi skaženosti za 3.000,00 EUR (v tem delu je v celoti ugodilo tožničinemu zahtevku). Tožnici je (po odštetju že prej plačane odškodnine v valoriziranem znesku 29.131,00 EUR) prisodilo 12.799,34 EUR odškodnine za premoženjsko in nepremoženjsko škodo z zakonskimi zamudnimi obrestmi in zavrnilo njen zahtevek za 66.481,00 EUR. V preostalem je njeno pritožbo zavrnilo ter odločilo o stroških.

4. Zoper sodbo sodišča druge stopnje tožnica vlaga revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da se reviziji ugodi in se ji prisodi še nadaljnjo odškodnino za nepremoženjsko škodo v višini 66.481,00 EUR. Navaja, da gre v obravnavanem primeru za hude primere poškodb in obširno ponavlja navedbe glede utrpelih telesnih bolečin, nevšečnosti med zdravljenjem, strahu in duševnih bolečin zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti, ki so skladne z ugotovitvami obeh sodišč glede na izvedensko mnenje. Sodišče druge stopnje ni pravilno ovrednotilo izvedenskega mnenje in ni upoštevalo tožničine izpovedi na glavni obravnavi glede trajnih posledic poškodb pri tožnici. Napačna je obrazložitev sodišča druge stopnje, da ima tožnica težave le pri delih, ki bi jih morala opraviti v globokem počepu, ampak je zaradi bolečin v desni ključnici, nadlahtnici, stegnu ali gležnju ovirana tudi še pri tistih delih, ki bi jih morala opravljati z desno roko dalj časa in pogosto na višini ramena ter pri nošnji bremena na desni rami. Ovirana je tudi pri športnih aktivnostih, kot so smučanje, kolesarjenje in rolanje. Dodaja, da odmerjena odškodnina v primerjavi s podobnimi primeri od njih zelo odstopa in se v zvezi s tem ponovno sklicuje na sodbi Vrhovnega sodišča II Ips 116/2009 in II Ips 127/2007. Obrazložitev sodišča druge stopnje je v zvezi s tem napačna, saj so iz sodbe Vrhovnega sodišča II Ips 116/2009, ki jo prilaga (priloga A 52), razvidne oškodovančeve poškodbe, obseg škode v sodbi Vrhovnega sodišča II Ips 127/2007 pa je primerljiv z obsegom tožničine škode. Priglaša tudi stroške postopka.

5. Revizija je bila na podlagi 375. člena Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) vročena nasprotni stranki, ki nanjo ni odgovorila.

6. Revizija ni utemeljena.

7. Izhodišče za odločanje o višini odškodnine so dejanske ugotovitve nižjih sodišč, na katere je revizijsko sodišče po tretjem odstavku 370. člena ZPP vezano. Iz teh ugotovitev izhaja, da je tožnica utrpela naslednje poškodbe: zlom desnega gležnja, zlom desne stegnenice, zlom desne nadlahtnice, zlom desne ključnice in naknadni zvin desnega stopala.

8. Po presoji revizijskega sodišča je sodišče druge stopnje z odmero denarne odškodnine za prestane tožničine telesne bolečine v višini 20.500,00 EUR, za strah v višini 3.150,00 EUR, za duševne bolečine zaradi skaženosti v višini 7.000,00 EUR in za duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti v višini 11.000,00 EUR pravilno izpolnilo pravni standard pravične denarne odškodnine iz 179. člena Obligacijskega zakonika (OZ), ki je podlaga za prisojo pravične denarne odškodnine. Temeljni načeli za odmero odškodnine za nepremoženjsko škodo sta načelo individualizacije in načelo objektivne pogojenosti višine denarne odškodnine. Prvo načelo zahteva določitev pravične denarne odškodnine glede na intenzivnost in trajanje telesnih bolečin, duševnih bolečin in strahu ter glede na vse konkretne okoliščine, ki so podane pri oškodovancu, drugo pa terja upoštevanje pomena prizadete dobrine in namena te odškodnine ter dejstvo, da odškodnina ne bi podpirala teženj, ki niso združljiva z njeno naravo in namenom. Upošteva torej objektivne materialne možnosti družbe in sodno prakso v podobnih primerih nepremoženjskih škod. Odmera odškodnine ne more odraziti le oškodovančevega individualnega vrednotenja konkretnih posledic, katerih subjektivno doživljanje je z vidika slehernega oškodovanca že po naravi stvari zanj neugodno. Pomembno je, da ima omenjeno načelo korektiv v načelu objektivne pogojenosti višine odškodnine, ki terja vrednotenje ugotovljenih konkretnih škodnih posledic tudi v primerjavi s škodnimi posledicami številnih drugih oškodovancev v različnih primerih iz sodne prakse. To je namreč pogoj za enotno obravnavanje škod različnega obsega in določanje odškodnin zanje v ustreznih razmerjih.

9. Primerjava s prisojenimi odškodninami v podobnih primerih(1) pokaže, da je bilo to načelo pri odmeri odškodnine za telesne bolečine, strah ter duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjskih aktivnosti in skaženosti pravilno upoštevano, prav tako je pritožbeno sodišče tudi pravilno upoštevalo tožničino starost v času škodnega dogodka (18 let). Rezultat te primerjave potrjuje primerno umeščenost tožničine pravnomočno prisojene odškodnine v okvir ostalih prisojenih odškodnin za navedene oblike nepremoženjske škode. Skupni odmerjeni znesek 41.650,00 EUR, upoštevaje razmere v času izdaje prvostopenjske sodbe, predstavlja 42,9 takratnih povprečnih neto plač. Tako odmerjena odškodnina je primerljiva z odškodninami za podobno škodo, hkrati pa upošteva vse individualne značilnosti tožničine nepremoženjske škode. Tudi zneski odškodnin za posamezne oblike nepremoženjske škode pravilno odsevajo razmerja med manjšimi, večjimi in katastrofalnimi škodami ter odškodninami zanje. Obravnavana zadeva tudi ni primerljiva z zadevami II Ips 116/2009 in II Ips 127/2007, na katere se v reviziji ponovno sklicuje tožnica, saj gre v teh dveh primerih za občutno večjo utrpelo škodo kot v obravnavani zadevi. Zatrjevana zmotna uporaba materialnega prava torej ni podana, revizijska zahteva za zvišanje prisojene odškodnine pa je neutemeljena.

10. Z revizijskimi navedbami glede zmotne ugotovitve trajnih posledic poškodb tožnica odpira vprašanja (ne)pravilne ugotovitve dejanskega stanja, kar ne more biti predmet revizijske presoje (tretji odstavek 370. člena ZPP).

11. Ker uveljavljani revizijski razlogi niso podani, je revizijsko sodišče tožničino revizijo na podlagi določbe 378. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo. Odločitev o revizijskih stroških temelji na določilu prvega odstavka 154. člena v zvezi s prvim odstavkom 165. člena ZPP.

Op. št. (1): Primerjaj zadeve Vrhovnega sodišča II Ips 659/2008, II Ips 862/2008, II Ips 701/2006, II Ips 153/2000, II Ips 482/2007.