VSRS Sodba IV Ips 16/2016
Datum: 2016-05-17T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2016:IV.IPS.16.2016
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Kazenski oddelek
podrocje: PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO - PREKRŠKI
institut: odločba o prekršku - kršitev materialnih določb zakona - obstoj prekrška - opis prekrška - odgovornost pravne osebe - odgovornost odgovorne osebe - opustitev dolžnega nadzorstva

## Jedro

Prekrškovni organ bi moral v odločbi dolžno nadzorstvo, s katerim bi odgovorna oseba storitev prekrška mogla preprečiti, konkretno opredeliti, ne pa zgolj prepisati abstraktnega zakonskega dejanskega stana, s čimer uvaja objektivno odgovornost za prekršek, ki je veljavno prekrškovno pravo ne pozna.

## Izrek

Zahtevi za varstvo zakonitosti se ugodi in se izpodbijana sodba spremeni tako, da se postopek o prekršku zoper pravno osebo P., d. o. o., in odgovorno osebo pravne osebe S. K. ustavi, ter da stroški postopka bremenijo proračun.

## Obrazložitev

A. 1. Prekrškovni organ Tržni inšpektorat RS, Območna enota Dravograd, je z odločbo o prekršku z dne 28. 5. 2012 pravni osebi P., d. o. o., zaradi storitve prekrška po 14. točki prvega odstavka 78. člena Zakona o varstvu potrošnikov (v nadaljevanju ZVPot) izrekel globo v znesku 1.200,00 EUR, in odgovorni osebi pravne osebe S. K., zaradi storitve prekrška po drugem odstavku v zvezi s 13. (pravilno 14.) točko prvega odstavka 78. člena ZVPot, globo v znesku 400,00 EUR. Storilcema je naložil tudi plačilo sodne takse. Zoper odločbo o prekršku sta storilca vložila zahtevo za sodno varstvo, ki jo je Okrajno sodišče v Slovenj Gradcu s sodbo z dne 15. 3. 2013 kot neutemeljeno zavrnilo in storilcema naložilo plačilo sodne takse.

2. Zoper sodbo Okrajnega sodišča v Slovenj Gradcu je vrhovni državni tožilec vložil zahtevo za varstvo zakonitosti z dne 20. 6. 2013, ki jo je Vrhovno sodišče prejelo 9. 2. 2016. V zahtevi navaja, da v izreku odločbe ni konkretizirano, katero dolžno nadzorstvo nad zakonitostjo ravnanja natakarice, ki potrošniku ni izdala računa, je odgovorna oseba opustila. Samo dejstvo, da je do očitanega prekrška prišlo, za ugotovitev odgovornosti odgovorne osebe za prekršek ne zadošča, oziroma nedopustno uvaja objektivno odgovornost pravne osebe za storjeni prekršek. Zato vrhovni državni tožilec predlaga, da Vrhovno sodišče zaradi kršitve 8. točke prvega odstavka 155. člena v zvezi s tretjim odstavkom 56. člena Zakona o prekrških (v nadaljevanju ZP-1) sodbo spremeni tako, da postopek zoper odgovorno osebo in pravno osebo, katere odgovornost za očitani ji prekršek je vezana na odgovornost odgovorne osebe, ustavi.

3. Vrhovno sodišče je zahtevo za varstvo zakonitosti na podlagi drugega odstavka 423. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) v zvezi s 171. členom ZP-1 poslalo storilcema, ki se o njej nista izjavila.

B.

4. Vrhovno sodišče je že presodilo, da opustitev dolžnega nadzorstva s strani nadzornih organov pravne osebe pomeni, da odgovorna oseba z opustitvijo dolžnostnega ravnanja (opravljanjem nadzora) ne prepreči kršitve predpisa, ki je opredeljena kot prekršek.(1) Kadar bo odgovorna oseba pooblaščena za opravljanje nadzora nad drugimi osebami in bo to dolžnost opustila, bo odgovarjala za prekršek, ki ga je storila druga oseba. To pomeni, da je odgovornost odgovorne osebe za prekršek določena kot odgovornost za ravnanje drugega. Vendar pa mora iz zakona jasno izhajati, kakšen nadzor je odgovorna oseba dolžna opravljati, kako mora odgovorna oseba delovati in koga mora nadzirati. Obenem je pri očitku, da je odgovorna oseba opustila dolžno nadzorstvo, treba ugotoviti, ali je bilo prekršek druge osebe z izvajanjem dolžnega nadzorstva sploh mogoče preprečiti. Povedano drugače, nikomur ni mogoče naprtiti več, kot je sposoben narediti.

5. Prekrškovni organ je S. K., odgovorni osebi pravne osebe P., d. o. o., v izreku odločbe o prekršku očital, da je opustil dolžno nadzorstvo nad zakonitostjo ravnanja podrejene delavke – natakarice, ki v gostinskem obratu za opravljeno storitev ni izdala računa. Glede na opis dejanja v izreku odločbe je pritrditi vrhovnemu državnemu tožilcu, da vrsta nadzorstva, ki naj bi ga bila odgovorna oseba dolžna opravljati nad zakonitostjo dela natakarice, v odločbi ni opredeljena. Prekrškovni organ bi moral v odločbi dolžno nadzorstvo, s katerim bi odgovorna oseba storitev prekrška mogla preprečiti, konkretno opredeliti, ne pa zgolj prepisati abstraktnega zakonskega dejanskega stana, s čimer uvaja objektivno odgovornost za prekršek, ki je veljavno prekrškovno pravo ne pozna. Dejanje odgovorne osebe, ki je odgovorna za lastno dejanje (prvi odstavek 15.a člena ZP-1), bi moralo biti v izreku odločbe o prekršku konkretno opisano (četrti odstavek 56. člena ZP-1), denimo z navedbo, da natakarice ni seznanila z relevantnimi določbami ZVPot, ali navedbo, da je do istovrstnih kršitev prihajalo že v preteklosti, pa odgovorna oseba ni storila ničesar, da bi jih preprečila. Ker izrek odločbe konkretnega očitka ne vsebuje, je podana kršitev iz 1. točke 156. člena ZP-1. Povedano velja tudi za odgovornost pravne osebe P., d. o. o., saj je njena odgovornost za storitev očitanega ji prekrška v izreku odločbe vezana na odgovornost odgovorne osebe, ki ni konkretno opisana.

C.

6. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče zahtevi za varstvo zakonitosti ugodilo ter sodbo sodišča spremenilo tako, da je postopek o prekršku zoper pravno osebo P., d. o. o., in zoper odgovorno osebo pravne osebe, S. K., iz razloga po 1. točki prvega odstavka 136. člena ZP-1 ustavilo. Posledično je bilo treba odločbo spremeniti tudi glede stroškov postopka, in sicer tako, da stroški postopka bremenijo proračun (četrti odstavek 144. člena ZP-1).

(1) Sodba IV Ips 96/2011 z dne 21. 2. 2012.