VDS sklep Pdp 91/98
Datum: 1999-09-17T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:1999:VDS.PDP.91.98
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: transformacija delovnega razmerja

## Jedro

V kolikor delodajalec zanemari ugotovitev, kdaj delavcu preneha delovno razmerje za določen čas in delavec ostane na delu tudi po času, ko bi mu moralo delovno razmerje prenehati, se delovno razmerje, sklenjeno za določen čas, spremeni v delovno razmerje za nedoločen čas.

## Izrek

Pritožbi se ugodi, sodba sodišča prve stopnje se v izpodbijanem delu (1., 2. in 4. točki izreka) razveljavi in se zadeva vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.

## Obrazložitev

Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje razveljavilo sklep B. d.d. o delovnem razmerju za določen čas za delavko N. V. z dne 22.2.2995 ter sklep komisije za pritožbe B., opr. št. 1/95 z dne 18.5.1995 ter ugotovilo, da je delovno razmerje z N. V. sklenjeno za nedoločen čas od 24.2.1995. Direktorju B. je naložilo, da s tožnico sklene delovno razmerje za nedoločen čas od 24.2.1995 dalje, jo takoj pozove na delo, na delovno mesto "posredovalec storitev I" v OE Ekspozitura Ž. in ji izplača plačo od 1.6.1995 do 1.9.1996 in od 18.9.1997 do ponovnega nastopa dela z zakonitimi zamudnimi obrestmi od plačilnih dni do plačila, vse v roku 8 dni pod izvršbo. V preostalem je tožbeni zahtevek tožnice zavrnilo. Toženi stranki je sodišče naložilo, da mora tožnici povrniti njene pravdne stroške v znesku 33.785,00 tolarjev v roku 8 dni pod izvršbo.

Zoper to sodbo se v delu, s katerim je bilo tožničinemu zahtevku ugodeno, pritožuje tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov in predlaga, da pritožbeno sodišče sodbo sodišča prve stopnje razveljavi in zadevo vrne v ponovno sojenje, pri čemer so pritožbeni stroški nadaljnji pravdni stroški, podrejeno pa, da sodbo sodišča prve stopnje spremeni tako, da tožbeni zahtevek tožene stranke zavrne kot neutemeljen. Navaja, da je prvostopenjsko sodišče zmotno ugotovilo, da je tožnica ostala na delu tudi po času, ko bi ji moralo delovno razmerje prenehati. Delovno razmerje ji je dejansko prenehalo dne 24.2.1995, z dnem vrnitve delavke, ki jo je nadomeščala. Tožena stranka je s tožnico istega dne sklenila delovno razmerje za določen čas, vendar tokrat zaradi povečanega obsega dela, ne zaradi nadomeščanja delavke na porodniškem dopustu. To dokazuje tudi sklep št. 100 z dne 22.2.1995, ki pa ga je delavka res prejela šele 12.4.1995. Po mnenju tožene stranke bi bilo vsem formalnostim zadoščeno, če se ta sklep ne bi izgubil. To je tožena stranka tudi želela pojasniti sodišču, vendar je to vse njene predloge za zaslišanje prič zavrnilo. Tožnica je bila seznanjena s tem, da se z njo sklepa delovno razmerje za določen čas, zaradi časovno povečanega obsega dela, vendar v to smer sodišče prve stopnje ni izvajalo dokazov. Zato meni, da bi bilo potrebno zaslišati predlagane priče, saj bi se le na ta način lahko pravilno in natančno ugotovilo dejansko stanje, ki je ostalo do sedaj neraziskano. Za tožnico sploh nima ustreznega delovnega mesta, da bi jo lahko zaposlila za nedoločen čas. Po aktu o sistemizaciji delovnih mest B. d.d. Ljubljana je za delovno mesto št. 5303 - posredovalec storitev I, zahtevana izobrazba V. stopnje ekonomske ali druge ustrezne smeri, tožnica pa ima končano le srednjo trgovsko šolo, smer prodajalec, kar je IV. stopnja izobrazbe.

Pritožba je utemeljena.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je dejansko stanje, kot ga je ugotovilo sodišče prve stopnje in na katerega je oprlo tudi svojo odločitev, nepopolno ugotovljeno. Tožnica je, kot je pravilno ugotovilo prvostopenjsko sodišče, ostala na delu tudi 24.2.1995, do 31.5.1995, kljub temu, da se je delavka, ki jo je nadomeščala, vrnila na delo. V skladu s 1. odst. 18. čl. Zakona o delovnih razmerjih (ZDR, Ur.l. RS št. 14/90, 5/91 in 71/93) se delovno razmerje, sklenjeno za določen čas, spremeni v delovno razmerje za nedoločen čas, če delavec ostane na delu tudi po času, ko bi mu moralo delovno razmerje prenehati. S to določbo zakon sankcionira navidezna delovna razmerja za določen čas. V kolikor delodajalec zanemari ugotovitev, kdaj delavcu preneha delovno razmerje in delavec ostane na delu tudi po času, ko bi mu moralo delovno razmerje prenehati, se delovno razmerje, sklenjeno za določen čas, samo po sebi spremeni v delovno razmerje za nedoločen čas. V predmetni zadevi pa tožena stranka zatrjuje, da je bila tožnica o prekinitvi delovnega razmerja za določen čas zaradi nadomeščanja delavke ter sklenitvi delovnega razmerja za določen čas iz drugega razloga, to je zaradi povečanega obsega dela, ustno obveščena pravnočasno, pismenega odpravka sklepa o delovnem razmerju za določen čas, ki je bil izdan še pred sklenitvijo tega delovnega razmerja, pa ni prejela samo zaradi napake pri vročanju. Prvostopenjsko sodišče za ugotavljanje teh dejstev ni izvajalo nobenih dokazov, čeprav bi to lahko privedlo tudi do drugačne odločitve. Zaradi tega je dejansko stanje nepopolno ugotovljeno in bi moralo sodišče prve stopnje še enkrat ugotoviti in oceniti dejansko stanje v zvezi z navedbo tožnice, da je že pred 24.2.1995 imela razgovor z gospo Randl, ki naj bi ji rekla, da ji bodo po vsej verjetnosti delovno razmerje podaljšali za določen čas, kopijo delovodne knjige, iz katere izhaja, da je bil sklep št. 100, s katerim se tožnici podaljšuje delovno razmerje za določen čas do 31.5.1995 zaradi povečanega obsega dela, res odposlan dne 22.2.1995 in dopis B, Ekspoziture V, B d.d. Ljubljana, z dne 15.2.1995, ki ga je podpisala N. J. in iz katerega izhaja, da B, Ekspozitura V predlaga, da se tožnici podaljša delovno razmerje do 31.5.1995, v bodoče pa planirajo zaposliti osebo z višješolsko oz. visokošolsko izobrazbo ekonomske smeri.

Prvostopenjsko sodišče bo moralo v ponovnem postopku podrobneje raziskati, ali in v kolikšni meri je bila tožnica dne 24.4.1995 ali pred tem seznanjena s tem, da ji namerava tožena stranka delovno razmerje podaljšati oz. skleniti za določen čas do 31.5.1995, oz. ali je bilo to že gotovo dejstvo, kako je pri tem postopala tožena stranka, ali je dejansko prišlo le do napake pri vročanju, kdo je za to odgovoren, ipd.. V ta namen bo potrebno dopolniti dokazni postopek z zaslišanjem N. J., A. S. in A. R., po potrebi izvesti tudi drugi dokazi (seveda če bodo predlagani). Pritožbeno sodišče opozarja tudi na nasprotje v izreku sodbe, saj v primeru, če se ugotovi, da je tožnica sklenila delovno razmerje za nedoločen čas (1. točka izreka), ni logično, da se direktorju tožene stranke še dodatno naloži, da s tožnico sklene delovno razmerje (2. točka izreka).