VDS sklep Pdp 912/96
Datum: 1996-07-11T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:1996:VDS.PDP.912.96
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: IZVRŠILNO PRAVO - DELOVNO PRAVO
institut: začasna odredba - onemogočanje izterjave terjatve

## Jedro

Kombinacija, ko je direktor tožene stranke solastnik privatne firme, ki posluje s toženo stranko, pri tožnikih utemeljeno zbuja bojazen, da je izterljivost njihovih terjatev pri toženi stranki ogrožena.

## Izrek

Pritožba se kot neutemeljena zavrne in se potrdi izpodbijani sklep o izdaji začasne odredbe sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom toženi stranki v zavarovanje tožnikom prisojenih terjatev prepovedalo razpolaganje s sredstvi na njenem žiro računu do višine prisojenih terjatev, hkrati pa pristojni agenciji za plačilni promet naložilo, da poskuse takšnega razpolaganja s sredstvi na žiro računu tožene stranke ne izvrši, takšna blokada sredstev pa naj bi bila v veljavi do pravnomočnosti sodne odločbe v tej zadevi, oz. do vložitve izvršbe.

Izdajo takšne začasne odredbe je utemeljevalo z nevarnostjo, da bo toženka onemogočila ali znatno otežila izterjavo tožnikom pred sodiščem prve stopnje prisojenih terjatev, ker toženka krči poslovanje, hkrati pa obstoja možnost prenosa sredstev toženke na privatno družbo S.d.o.o. , katere solastniki in zastopniki so vodilni delavci tožene stranke.

Zoper gornji sklep se pritožuje tožena stranka in predlaga njegovo razveljavitev. Pri tem poudarja, da v dosedanjem poslovnem sodelovanju med toženko in družbo S. d.o.o. tožena stranka ni bila oškodovana, tako da bojazen, da bi bila izterjava terjatev tožnikov zaradi sodelovanja s to družbo otežena, ni izkazana.

Pritožba ni utemeljena.

Tožena stranka tudi v pritožbenem postopku ni ustrezno dokumentirala utemeljenosti kompenzacij z družbo S. d.o.o., ki so izkazane pri Agenciji za plačilni promet. Hkrati kombinacija, ko je direktor tožene stranke solastnik privatne firme, ki posluje s toženko, pri tožnikih utemeljeno vzbuja bojazen, da je pokritje njihovih terjatev pri toženki ogroženo. Zato so bili v tem primeru tudi po mnenju pritožbenega sodišča podani razlogi za izdajo izpodbijane začasne odredbe, kot te razloge opredeljuje 265. člen ZIP, izhajajoč iz namena izdaje začasne odredbe t.j. varstva verjetno izkazane terjatve pred spremembami, ki bi onemogočile ali zmotno otežile bodočo izvršbo.

Glede na povedano je pritožbeno sodišče pritožbo tožene stranke zoper izpodbijani sklep o izdaji začasne odredbe kot neutemeljeno zavrnilo in izpodbijano začasno odredbo potrdilo.