Sklep X Ips 1364/2005
Datum: 2009-11-05T00:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2009:X.IPS.1363.2005
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sodba UPRS U 883/2005
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: CARINE - UPRAVNI SPOR
institut: dovoljenost revizije - pravni interes za revizijo - začasni zaseg carinskega blaga - sum kršitve pravice intelektualne lastnine - časovna veljavnost začasnega zadržanja

## Jedro

Glede na drugi odstavek 74. člena ZICPES je odločba o zasegu blaga začasne narave in lahko pravno učinkuje le do pravnomočnosti odločitve sodišča v zvezi s tožbo zaradi kršitve pravic intelektualne lastnine. Blago, ki je bilo predmet odločbe o zasegu blaga, je postalo predmet pravnomočne in izvršljive odločbe sodišča, ki je pristojno za odločanje o kršitvah pravic intelektualne lastnine. V takem primeru po presoji Vrhovnega sodišča ni več pravovarstvenega interesa za revizijsko presojo zakonitosti odločbe o zasegu blaga, saj njegovega lastnika v ničemer več pravno ne zavezuje.

## Izrek

Revizija se zavrže.

## Obrazložitev

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu - ZUS (Ur. l. RS, št. 50/97 in 70/2000) zavrnilo tožbo proti odločbi tožene stranke z dne 4. 4. 2005, s katero je tožena stranka začasno zadržala carinsko blago zaradi suma, da so kršene pravice intelektualne lastnine, in sicer patent nosilca družbe A.A. LLC.

2. V obrazložitvi izpodbijane sodbe sodišče prve sodbe navaja, da je tožena stranka pravilno uporabila določbe Zakona o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti – ZICPES (Ur. l. RS, št. 25/2004) ter Uredbe Sveta (ES) št. 1383/2003 z dne 22. 7. 2003 o carinskem ukrepanju zoper blago, glede katerega obstaja sum, da krši določene pravice intelektualne lastnine, in o ukrepih, ki jih je treba sprejeti zoper blago, glede katerega je ugotovljeno, da je kršilo take pravice (UL L 196, 2. 8. 2003, v nadaljevanju Temeljna uredba).

3. Tožeča stranka vlaga revizijo, prej pritožbo, zoper izpodbijano sodbo zaradi bistvenih kršitev določb postopka in zmotne uporabe materialnega prava. Predlaga, da Vrhovno sodišče izpodbijano sodbo razveljavi in zadevo vrne v nov postopek. V izpodbijani odločbi niso bila navedena vsa odločilna dejstva, iz katerih bi lahko sklepali o utemeljenosti suma, da je sporno blago predmet patenta prizadete stranke. Izpodbijana sodba nima razlogov o odločilnih dejstvih. Ni bil podan utemeljen sum, da je sporno blago kršilo predmet patenta.

4. Tožena stranka v odgovoru na revizijo, prej pritožbo, predlaga njeno zavrnitev.

5. Prizadeta stranka A.A. LLC, ZDA, v odgovoru na revizijo, prej pritožbo, predlaga njeno zavrnitev.

6. Revizija ni dovoljena.

7. S 1. 1. 2007 je začel veljati ZUS-1, ki je v prvem odstavku 107. člena določil, da Vrhovno sodišče o pravnih sredstvih zoper izdane odločbe sodišča odloča po ZUS-1, če ni s posebnim zakonom določeno drugače; v drugem odstavku 107. člena pa, da se zadeve, v katerih je bila vložena pritožba pred uveljavitvijo ZUS-1, obravnavajo kot pritožbe po ZUS-1, če izpolnjujejo pogoje za pritožbo po določbah ZUS-1, v primerih, ko je pravnomočnost sodbe po zakonu pogoj za izvršitev upravnega akta, ter v primerih, ko je pritožba izrecno dovoljena na podlagi posebnega zakona. V drugih primerih se vložene pritožbe, ki jih je vložila upravičena oseba ter so pravočasne in dovoljene po določbah ZUS, obravnavajo kot pravočasne in dovoljene revizije, prvostopenjske sodbe pa postanejo pravnomočne. Glede na to določbo se v obravnavanem primeru vložena pritožba obravnava kot pravočasna in dovoljena revizija po ZUS-1, prvostopenjska sodba pa je postala pravnomočna dne 1. 1. 2007. 8. Toda upoštevati je treba, da je v tretjem odstavku 83. člena ZUS-1 določeno, da revizija ni dovoljena, če jo je vložil nekdo, ki zanjo nima pravnega interesa. Zato je revizijsko sodišče pri obravnavani reviziji po drugem odstavku 107. člena ZUS-1 dolžno po uradni dolžnosti preizkusiti, ali ni revizija izrecno izključena po navedeni določbi.

9. V obravnavani zadevi je bila izpodbijana odločba o zadržanju carinskega blaga izdana na podlagi člena 9 Temeljne uredbe, po kateri lahko carinski urad zadrži carinsko blago, glede katerega obstaja suma, da krši pravico intelektualne lastnine. Imetnik pravice, v tem upravnem sporu prizadeta stranka, je v skladu s tretjim odstavkom 71. člena ZICPES vložil tožbo za varstvo pravice intelektualne lastnine pred Okrožnim sodiščem v Ljubljani. Okrožno sodišče v Ljubljani je o tožbenemu zahtevku imetnika pravice odločilo s sodbo IV Pg 20/2005 z dne 20. 2. 2007, pravdna zadeva v glavni stvari pa je postala pravnomočna s sodbo in sklepom Višjega sodišča v Ljubljani I Cpg 608/2007 z dne 8. 1. 2009, s katero je bila tožba zavržena.

10. Glede na drugi odstavek 74. člena ZICPES je odločba o zasegu blaga začasne narave in lahko pravno učinkuje le do pravnomočnosti odločitve sodišča v zvezi s tožbo zaradi kršitve pravic intelektualne lastnine. Zato je treba upoštevati, da je blago, ki je bilo predmet odločbe o zasegu blaga, postalo predmet pravnomočne in izvršljive odločbe sodišča, ki je pristojno za odločanje o kršitvah pravic intelektualne lastnine. V takem primeru po presoji Vrhovnega sodišča ni več pravovarstvenega interesa za revizijsko presojo zakonitosti odločbe o začasnem zadržanju blaga, saj ta njegovega lastnika v ničemer več pravno ne zavezuje. To vlogo je namreč sedaj prevzela navedena pravnomočna sodba. Pravni interes v upravnem sporu mora namreč vključevati interes za odpravo pravnih učinkov izpodbijanega akta oziroma dejanj upravnih organov. Če teh ni oziroma so nadomeščeni z drugim aktom, ki ni predmet presoje v konkretnem upravnem sporu (v obravnavanem primeru omenjena pravnomočna sodba Okrožnega sodišča v Ljubljani), pa preneha tudi pravovarstvena potreba za upravni spor. Zato je pravni interes tožeče stranke v tem upravnem sporu lahko le dejanske in ne pravne narave.

11. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče Republike Slovenije zavrglo revizijo kot nedovoljeno na podlagi 89. člena ZUS-1.