UPRS sodba I U 1110/2016
Datum: 2016-08-25T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2016:I.U.1110.2016
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ
institut: brezplačna pravna pomoč - vračilo prejete brezplačne pravne pomoči - pridobitev premoženja

## Jedro

Tožnica ugovarja, da ni pridobila premoženja, kar je okoliščina, ki bi lahko vplivala na njeno obveznost vračila stroškov postopka, toženka pa se do njenih ugovorov v izpodbijani odločbi ni opredelila, zato je ni mogoče preizkusiti, kar je bistvena kršitev pravil postopka.

## Izrek

I. Tožbi se ugodi, odločba Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Bpp 862/2011 z dne 5. 7. 2016 se odpravi in se zadeva vrne istemu organu v ponovni postopek.

II. Tožena stranka je dolžna tožeči stranki povrniti stroške postopka v znesku 114,20 EUR v roku 15 dni od vročitve te sodbe, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

## Obrazložitev

1. Toženka je z izpodbijano odločbo odločila, da je tožnica dolžna povrniti sredstva, izplačana iz naslova brezplačne pravne pomoči (v nadaljevanju BPP) na podlagi odločbe Okrožnega sodišča v Ljubljani št. Bpp 862/2011 z dne 4. 5. 2011, v višini 1095,60 EUR, v roku 30 dni od prejema te odločbe, po poteku tega roka z zakonskimi zamudnimi obrestmi (I. točka izreka). Navedla je številko transakcijskega računa Okrožnega sodišča v Ljubljani, na katerega mora tožnica navedeni znesek nakazati (II. točka izreka), sicer bo v skladu s petim odstavkom 43. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči (v nadaljevanju ZBPP) pristojni davčni organ na predlog pristojnega organa za BPP izvršil odločbo po določbah zakona, ki ureja prisilno izterjavo davkov, pri čemer je odločba pristojnega organa za BPP izvršilni naslov (III. točka izreka).

2. Iz obrazložitve izhaja, da je bila tožnici z odločbo z dne 4. 5. 2011 dodeljena BPP za pravno svetovanje in zastopanje pred sodiščema prve in druge stopnje v zapuščinskem postopku, ki je bil pravnomočno končan 14. 5. 2014 z izdajo sklepa o dedovanju, po katerem je tožnica podedovala polovico zapuščine po pokojnem A.A., ki predstavlja navedene zemljiške parcele v približni oceni 45.000 EUR, denarna sredstva na navedenem TRR pri banki X. z neznanim saldom, osebni avtomobil znamke Opel Astra ter traktor znamke Universal 445. Toženka navaja, da je tožnico s pozivom z dne 19. 5. 2016 pozvala, naj se v roku 8 dni izjavi glede pridobljenega premoženja, tožnica pa na ta poziv ni odgovorila. Odločbo utemeljuje na 48. členu ZBPP in ugotovitvi, da je tožnica v postopku, za katerega ji je bila BPP dodeljena, uspela in pridobila premoženje višje vrednosti, kot znaša skupna vrednost izplačil iz sredstev za BPP.

3. Tožnica se s takšno odločitvijo ne strinja in v tožbi navaja, da ni pravilna ugotovitev toženke, da se v roku 8 dni od prejema poziva ni izjavila glede pridobljenega premoženja. S priporočeno pošiljko z dne 30. 5. 2016 je toženki poslala odgovor, v katerem je navedla, da z zapuščino praktično ne more razpolagati, saj so podedovane nepremičnine v solasti in da pred Okrajnim sodiščem v Kočevju teče postopek za razdelitev stvari v solastnini. Pojasnila je tudi, da je prejemnica denarne socialne pomoči ter da preživlja mladoletnega sina. Toženka odgovora tožnice ni upoštevala, zato je bilo dejansko stanje nepopolno ugotovljeno. Predlaga odpravo izpodbijane odločbe oziroma njeno razveljavitev, vrnitev zadeve v ponovno odločanje ter povrnitev stroškov postopka z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

4. Tožba je utemeljena.

5. Po prvem odstavku 48. člena ZBPP je upravičenec do BPP v primeru, če je delno ali v celoti uspel v postopku in je na podlagi (med drugim) sodne poravnave pridobil premoženje, dolžan povrniti Republiki Sloveniji razliko med stroški, ki so bili dejansko plačani iz naslova BPP in zneskom, ki ga je povrnila nasprotna stranka iz naslova stroškov postopka oziroma tistim zneskom, ki ga je Republika Slovenija izterjala od nasprotne stranke v skladu s 46. členom tega zakona.

6. Navedena zakonska določba obveznost vračila stroškov postopka (oziroma dela teh stroškov) veže izključno na dve okoliščini: da je upravičenec do BPP na podlagi uspeha v sodnem postopku pridobil premoženje in da Republika Slovenija stroškov, ki so bili dejansko plačani za BPP, ni v celoti dobila oziroma izterjala od nasprotne stranke.

7. Izpodbijana odločba temelji na ugotovitvi, da je tožnica v postopku, za katerega ji je bila odobrena BPP, pridobila premoženje.

8. V zvezi s to ugotovitvijo je toženka tožnico s pozivom z dne 19. 5. 2016 pozvala, naj se v roku 8 dni izjavi. Kljub temu, da je tožnica v odrejenem roku izjavila, da je premoženje, ki ga je podedovala, brez vrednosti, kar je tudi posebej utemeljila, torej je s tem posledično ugovarjala, da ni pridobila premoženja, kar dokazuje s kopijo odgovora na poziv z dne 27. 5. 2016 in kopijo vročilnice z dne 30. 5. 2016, se toženka do njene izjave ni opredelila, ampak je napačno navedla, da tožnica na poziv ni odgovorila.

9. Ker tožnica ugovarja, da ni pridobila premoženja, kar je, kot navedeno, okoliščina, ki bi lahko vplivala na njeno obveznost vračila stroškov postopka, toženka pa se do njenih ugovorov v izpodbijani odločbi ni opredelila, je ni mogoče preizkusiti, kar je bistvena kršitev pravil postopka (7. točka drugega odstavka 237. člena Zakona o splošnem upravnem postopku, ZUP). Sodišče je zato v skladu s 3. točko prvega odstavka 64. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) tožbi ugodilo in izpodbijano odločbo odpravilo. V skladu s tretjim odstavkom istega člena sodišče v takem primeru vrne zadevo organu, ki je izpodbijani akt izdal, v ponoven postopek.

10. Kadar sodišče tožbi ugodi in odpravi izpodbijani upravni akt, je tožnik v skladu s tretjim odstavkom 25. člena ZUS-1 glede na opravljena procesna dejanja in način obravnavanja zadeva upravičen do povračila stroškov postopka v pavšalnem znesku v skladu s Pravilnikom o povrnitvi stroškov tožniku v upravnem sporu (v nadaljevanju Pravilnik).

11. Ker je bila zadeva rešena na seji, tožnico pa je v postopku zastopal odvetnik, bi bila po drugem odstavku 3. člena Pravilnika upravičena do povračila stroškov v višini 285 EUR. Ker pa je v tožbi priglasila stroške v višini 114,40 EUR (204 točke in 22% DDV), ji je sodišče priznalo stroške v tej višini, saj bi v nasprotnem primeru odločilo preko zahtevka.