VDSS sklep Pdp 489/2014
Datum: 2014-09-24T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2014:PDP.489.2014
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: zavrženje tožbe - aktivni družbenik - izbris iz sodnega registra - pravni naslednik - pravni interes

## Jedro

Aktivni družbeniki niso odgovorni za obveznosti družb, ki so bile izbrisane po uveljavitvi Zakona o postopkih za uveljavljavitev ali opustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb (ZPUOOD). V konkretnem primeru edina družbenica ne bi mogla biti odgovorna za plačilo obveznosti izbrisane družbe, kjer je bila tožnica zaposlena. Tožena stranka je bila izbrisana iz sodnega registra, zato ne more biti več pravdna stranka in se te pomanjkljivosti ne da odpraviti, ker ni mogoče več pozvati družbenikov kot pravnih naslednikov v pravdo. Zato ni izkazan pravni interes tožnice za vodenje pravde.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

Sodišče prve stopnje je sklenilo, da se tožba tožeče stranke z dne 10. 6. 2013 zavrže (I. točka).

Tožnica vlaga pravočasno pritožbo zoper sklep iz pritožbenih razlogov bistvene kršitve določb postopka, zmotne uporabe materialnega prava in zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Navaja, da je sodišče prve stopnje napačno zavrglo tožbo z dne 10. 6. 2013. Sodišče navaja, da je tožena stranka izbrisana iz sodnega registra na podlagi pravnomočnega sklepa Okrožnega sodišča v Mariboru, zaradi česar ne izpolnjuje procesne predpostavke za nadaljnje vodenje postopka, saj je tožena stranka prenehala obstajati, prav tako pa ne obstaja pravna podlaga za uveljavitev solidarne odgovornosti družbenikov za izpolnitev obveznosti izbrisane družbe. Tožnica meni, da bi moralo sodišče tožečo stranko pozvati, da predmetni individualni delovni spor nadaljuje zoper edino družbenico izbrisane družbe, to je zoper A.A..

Pritožba ni utemeljena.

Na podlagi drugega odstavka 350. člena ZPP v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP je pritožbeno sodišče izpodbijani sklep preizkusilo v mejah razlogov, ki so navedeni v pritožbi, pri tem pa je po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Zatrjevanih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, pritožbeno sodišče ni ugotovilo.

Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišča prve stopnje v ponovljenem postopku s sklepom zavrglo tožbo tožnice z dne 10. 6. 2013, v katerem je podrobno obrazložilo svojo odločitev. V predmetni situaciji bi reševanje spora na podlagi določil ZPP dejansko za tožnico pomenilo le še nastajanje nepotrebnih stroškov za zastopanje po odvetniku, pri čemer tožnica tudi v nadaljevanju postopka ne bi mogla uspeti. Iz odločitve Ustavnega sodišča RS opr. št. UI 307/2011 z dne 12. 4. 2012 izhaja, da je sodišče razveljavilo določbe 1. - 17. člena Zakona o postopkih za uveljavljavitev ali opustitev odgovornosti družbenikov za obveznosti izbrisanih gospodarskih družb - ZPUOOD, pri čemer Ustavno sodišče RS ni razveljavilo določbe 18. člena ZPUOOD, ki razveljavlja določbe Zakona o finančnem poslovanje, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju - ZFPPIPP o osebni odgovornosti družbenikov. Tako dejansko aktivni družbeniki niso več odgovorni za obveznosti družb, ki so bile izbrisane po uveljavitvi ZPUOOD, torej v konkretnem primeru edina družbenica A.A. ne bi mogla biti odgovorna za plačilo obveznosti izbrisane družbe, kjer je bila tožnica zaposlena. Tožena stranka je bila izbrisana iz sodnega registra 16. 9. 2013, torej po 17. 11. 2011, kar pomeni, da tožena stranka ne more biti več pravdna stranka in se navedene pomanjkljivosti ne da odpraviti, ker ni mogoče več pozvati družbenikov kot pravnih naslednikov v pravdo. Zaradi navedenega dejansko ni več izkazan pravni interes tožnice za vodenje pravde, kar je procesna predpostavka za vodenje spora, tožnici pa bi nastajali le dodatni nepotrebni pravdni stroški za zastopanje po odvetniku.

Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo tožnice kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve stopnje, za kar je imelo pravno podlago v določilih 2. točke 365. člena ZPP.