Sodba II Ips 853/2006
Datum: 2008-10-09T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2008:II.IPS.853.2006
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSL I Cp 848/2005
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO
institut: revizija - opredelitev razlogov za revizijo

## Jedro

Revident ni konkretiziral tistih ravnanj sodišča, ki naj bi predstavljala zatrjevane procesne kršitve v zvezi z izdajo izpodbijane sodbe. Revizijsko sodišče se zato z vprašanjem, ali so bile v postopku storjene relevantne kršitve določb pravdnega postopka, ni ukvarjalo.

## Izrek

Revizija se zavrne.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožnikov zahtevek, da so mu toženci dolžni nerazdelno plačati znesek 10.000.000 SIT (sedaj 41.729,26 EUR) z zakonskimi zamudnimi obrestmi od 14.5.1998 dalje do plačila, zaradi "blatenja dobrega imena in časti".

2. Pritožbeno sodišče je s sodbo zavrnilo tožnikovo pritožbo proti zavrnilni sodbi prvostopenjskega sodišča. 3. Tožnik je vložil revizijo proti sodbi pritožbenega sodišča in trdil, da so bile storjene absolutne bistvene kršitve določb pravdnega postopka iz 2., 8. in 14. točke drugega odstavka 339. člena Zakona o pravdnem postopku - ZPP, relativne bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem druge stopnje, zmotno pa naj bi bilo uporabljeno tudi materialno pravo. Obsežna, nepregledna in deloma nerazumljiva revizija ne pojasni, katera konkretna ravnanja sodišča v zvezi z izdajo izpodbijane sodbe naj bi predstavljala zatrjevane procesne kršitve. Revident trdi le, da izpodbijana sodba "neresnično zanikuje", nato pa niza različne trditve o dejstvih, ki z izdajo zavrnilne sodbe nimajo nikakršne zveze. V zvezi s predpostavkami odškodninske obveznosti tožencev pojasni le, da je "izpostavil kompletno kriminalno pismo tožencev z dne 6.5.1983 z vsemi neresničnimi trditvami in kriminalno ter politično motiviranimi diskreditacijami tožnika". Ravnanje tožencev tudi ni predstavljalo dovoljene samopomoči. 4. Revizija je bila poslana Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in vročena tožencem, ti pa nanjo niso odgovorili.

Revizija ni utemeljena.

5. Revizija je izredno pravno sredstvo proti pravnomočni sodbi, izdani na drugi stopnji(1) in je zato tudi obseg revizijskega izpodbijanja zakonsko omejen na nekatere najtežje primere kršitev določb pravdnega postopka in zmotno uporabo materialnega prava. Revizijski preizkus je omejen le na tiste zatrjevane in v zakonu določene procesne kršitve, ki jih revident ustrezno konkretizira in argumentira, po uradni dolžnosti pa revizijsko sodišče pazi na pravilno uporabo materialnega prava(2). V okviru revizijskega preizkusa ni mogoče upoštevati tistih revidentovih trditev, ki kakorkoli spreminjajo, dopolnjujejo, zanikajo ali relativizirajo dejstva, ki predstavljajo podlago izpodbijane sodbe(3). Revident ni konkretiziral tistih ravnanj sodišča, ki naj bi predstavljala zatrjevane procesne kršitve v zvezi z izdajo izpodbijane sodbe. Revizijsko sodišče se zato z vprašanjem, ali so bile v postopku storjene relevantne kršitve določb pravdnega postopka, ni ukvarjalo. Prav tako ni upoštevalo revizijskih trditev o odločilnih dejstvih, kolikor se ta razlikujejo od tistih, ki predstavljajo podlago izpodbijane sodbe.

6. Stališče sodišča, da niso kumulativno podane vse predpostavke odškodninskega delikta, ker tožnik ni postavil ustreznih trditev in tudi ne predlagal dokazov o škodi, je z vidika uporabe materialnega prava povsem pravilno. Škodo v konkretnem primeru lahko predstavljajo le duševne bolečine, ki naj bi jih tožnik trpel zaradi ravnanja tožencev(4). Tožnik ni postavil trditev o tem, kako naj bi se izražale njegove duševne bolečine in tudi ne trditev o njihovem obsegu. Sodišče praviloma ne sme ugotavljati dejstev, ki jih stranke niso navajale(5) in je zato sodišče prve stopnje pravilno zavrnilo zahtevek za plačilo nepremoženjske škode.

7. Ugotovitev, da tožnik ni trdil in dokazal obstoja škode, zadošča za ugotovitev pravilnosti zavrnilne sodbe in se zato revizijsko sodišče ni ukvarjalo z vprašanji, ki se nanašajo na ostale elemente odškodninske obveznosti in tudi ne z vprašanjem ali so toženci ravnali v okviru dovoljene samopomoči. 8. Revizijska sodba ima podlago v določbi 378. člena ZPP. Sodba implicira tudi zavrnitev tožnikovega predloga za povrnitev revizijskih stroškov(6).

.Op. št. (1): Primerjaj prvi odstavek 367. člena ZPP.Op. št. (2): Primerjaj 371. člen ZPP.Op. št. (3): Primerjaj tretji odstavek 370. člena ZPP.Op. št. (4): Primerjaj določbe prvega odstavka 200. člena Zakona o obligacijskih razmerjih - ZOR. Op. št. (5): Primerjaj drugi odstavek 7. člena ZPP.Op. št. (6): Primerjaj prvi odstavek 154. člena ZPP.