Sodba X Ips 865/2006
Datum: 2010-05-27T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2010:X.IPS.865.2006
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sodba UPRS (oddelek v Novi Gorici) U 120/2004
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: KOMUNALNA DEJAVNOST
institut: komunalni prispevek - prehodne določbe ZUreP-1 - povečanje priključne moči obstoječega priključka

## Jedro

Dozidava objekta s povečanjem tlorisnih površin posledično predstavlja po 144. členu ZUreP-1 povečanje priključne moči obstoječega komunalnega priključka, zato se odmeri komunalni prispevek.

## Izrek

Revizija se zavrne.

## Obrazložitev

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 59. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS (Ur. l. RS, št. 50/97 in 70/2000) zavrnilo tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 7. 4. 2004. Z navedeno odločbo je tožena stranka kot neutemeljeno zavrnila pritožbo tožnikov (revidentov) zoper odločbo prvostopenjskega občinskega organa z dne 23. 1. 2004, s katero je bil revidentoma odmerjen sorazmerni delež stroškov za komunalno opremljenost zemljišča za predvideno nadzidavo stanovanjske hiše v X na zemljišču parc. št. 111 in 222 k.o. Y v višini 7.385.142,00 SIT.

2. V obrazložitvi izpodbijane sodbe sodišče prve stopnje pritrjuje odločitvi in razlogom tožene stranke. Tožena stranka je pravilno uporabila določbe Zakona o urejanju prostora – ZUreP-1, ki urejajo odmero komunalnega prispevka za opremljanje zemljišč z lokalno komunalno infrastrukturo. Revidenta bosta z nadzidavo nedvomno dodatno obremenila obstoječo komunalno infrastrukturo. Višina komunalnega prispevka je bila pravilno določena v skladu z občinskim Odlokom o komunalnem prispevku (Uradne objave, št. 46/2000, v nadaljevanju Odlok).

3. V reviziji (prej pritožbi) revidenta izpodbijata prvostopno sodbo iz vseh razlogov po prvem odstavku 72. člena ZUS. Sodišče prve stopnje nepravilno razlaga določbo 144. člena ZUreP-1 in jo uporablja v njunem primeru, saj svojega objekta na objekte in omrežja lokalne komunalne infrastrukture ne priključujeta na novo ter tudi ne povečujeta priključne moči obstoječih priključkov.

4. Tožena stranka na revizijo, prej pritožbo, ni odgovorila.

5. Revizija ni utemeljena.

6. S 1. 1. 2007 je začel veljati ZUS-1, ki je v prvem odstavku 107. člena določil, da Vrhovno sodišče odloča o vloženih pravnih sredstvih zoper izdane odločbe sodišča prve stopnje po ZUS-1, če ni s posebnim zakonom drugače določeno; v drugem odstavku 107. člena pa, da se zadeve, v katerih je bila vložena pritožba pred uveljavitvijo ZUS-1, obravnavajo kot pritožbe po ZUS-1, če izpolnjujejo pogoje za pritožbo po določbah ZUS-1, v primerih, ko je pravnomočnost sodbe po zakonu pogoj za izvršitev upravnega akta, ter v primerih, ko je pritožba izrecno dovoljena na podlagi posebnega zakona. V drugih primerih se vložene pritožbe, ki jih je vložila upravičena oseba ter so pravočasne in dovoljene po določbah ZUS, obravnavajo kot pravočasne in dovoljene revizije, prvostopenjske sodbe pa postanejo pravnomočne. Glede na to določbo se v obravnavanem primeru vložena pritožba obravnava kot pravočasna in dovoljena revizija po ZUS-1, prvostopenjska sodba pa je postala pravnomočna 1. 1. 2007. 7. Revizija je izredno pravno sredstvo zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje (83. člen ZUS-1). Revizija se lahko vloži le zaradi bistvenih kršitev določb postopka v upravnem sporu iz drugega in tretjega odstavka 75. člena ZUS-1 (1. točka prvega odstavka 85. člena ZUS-1) in zaradi zmotne uporabe materialnega prava (2. točka prvega odstavka 85. člena ZUS-1), za razliko od pritožbe, s katero se glede na 2. točko prvega odstavka 75. člena ZUS-1 lahko izpodbija tudi pravilnost presoje postopka izdaje upravnega akta. Revizije ni mogoče vložiti zaradi zmotne ali nepopolne ugotovitve dejanskega stanja (drugi odstavek 85. člena ZUS-1). Revizijsko sodišče izpodbijano sodbo preizkusi samo v tistem delu, v katerem se izpodbija z revizijo, in v mejah razlogov, ki so v njej navedeni, pri čemer po uradni dolžnosti pazi na pravilno uporabo materialnega prava (86. člen ZUS-1). V tem obsegu je bil izveden sodni preizkus utemeljenosti revizije v obravnavani zadevi.

8. V drugem odstavku 179. člena ZUreP-1 je določeno, da se do uveljavitve predpisa iz drugega odstavka 146. člena tega zakona, s katerimi se določi način izračuna komunalnega prispevka, komunalni prispevek odmerja po do tedaj veljavnih predpisih, torej po Navodilu za izračun komunalnega prispevka (Ur. l. RS, št. 4/99), ki je bilo sprejeto na podlagi Zakona o stavbnih zemljiščih – ZSZ iz leta 1997, in upoštevaje, da občine nimajo sprejetega programa opremljanja stavbnih zemljišč, kar je tudi v Občni AA, po občinskih odlokih, med katere spada tudi Odlok o komunalnem prispevku v občini AA iz leta 2000. 9. V 7. členu Odloka so navedeni kriteriji za izračun komunalnega prispevka v primeru nadzidav, prizidav, rekonstrukcij in nadomestnih gradenj. V takem primeru je treba ugotoviti razliko med novo predvideno izrabo stavnega zemljišča in obstoječo izrabo stavbnega zemljišča. Na podlagi tako ugotovljene razlike se določi višina povprečnih stroškov opremljanja stavbnega zemljišča. Le če je razlika med novo predvideno izrabo stavbnega zemljišča in obstoječo izrabo stavbnega zemljišča manjša ali enaka nič ter se zaradi takšne izrabe priključki oziroma zmogljivosti javne infrastrukture ne povečujejo, investitor ne plača komunalnega prispevka.

10. Glede na ugotovljeno dejansko stanje, na katerega je glede na določbo drugega odstavka 85. člena ZUS-1 revizijsko sodišče vezano, želita revidenta dozidati svojo stanovanjsko hišo, s čimer bi se povečala bruto površina objekta za 201,61 m². Tudi dozidani del objekta bo priključen na javno komunalno infrastrukturo - elektro, telefonsko, vodovodno in kanalizacijsko, zaradi česar bo oziroma bi lahko prišlo do znatno večjih obremenitev obstoječih priključkov komunalne infrastrukture. Glede na te okoliščine so bile določbe Odloka pravilno uporabljene in je bila višina komunalnega prispevka revidentoma pravilno obračunana. Da bi bil izračun po Odloku napačen, revidenta niti ne zatrjujeta.

11. Revidenta pa zmotno menita, da bi bilo treba pri izračunu komunalnega prispevka za njuno dozidavo neposredno upoštevati določbe 144. členu ZUreP-1, ki za nove primere določa načelo, da je zavezanec za plačilo komunalnega prispevka investitor oziroma lastnik objekta, ki se na novo priključuje na objekte in omrežja lokalne komunalne infrastrukture, ali ki povečuje priključno moč obstoječih priključkov. Določbe 144. člena ZUreP-1 se glede na določbo drugega odstavka 179. člena ZUreP-1 v obravnavanem primeru še niso mogle uporabljati, saj takrat predpis iz 146. člena ZUreP-1, ki upoštevaje to načelo določa nov način izračuna komunalnega prispevka, še ni bil izdan.

12. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče Republike Slovenije na podlagi 92. člena ZUS-1 zavrnilo revizijo kot neutemeljeno.