Sodba IV Ips 10/2008
Datum: 2008-10-02T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2008:IV.IPS.10.2008
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Kazenski oddelek
podrocje: PREKRŠKOVNO PROCESNO PRAVO - PREKRŠKI
institut: kršitev materialnih določb zakona - obstoj prekrška - meje sankcioniranja prekrškov - uporaba milejšega zakona

## Jedro

Če se po storitvi prekrška spremenijo materialnopravne določbe ZP-1 ali predpisa, ki določa prekršek, se uporabi zakon ali predpis, ki je za storilca milejši.

## Izrek

Izpodbijana sodba se spremeni tako, da se postopek zoper pravno osebo H.d.d. in odgovorno osebo M.N., zaradi prekrška po 1. alineji prvega odstavka 21. člena ZGos, ustavi. Stroški postopka bremenijo proračun.

## Obrazložitev

A. 1. Z odločbo Tržnega inšpektorata Republike Slovenije, Enote K. (prekrškovni organ), z dne 22.4.2005, sta bili pravna oseba H.d.d. in odgovorna oseba M.N. spoznani za odgovorni storitve prekrška po prvem oziroma sedmem odstavku 15. člena Zakona o preprečevanju zaposlovanja in dela na črno (ZPDZC). Okrajno sodišče v Kranju je s sodbo z dne 20.9.2007 navedeno odločbo prekrškovnega organa odpravilo ter pravno osebo H.d.d. in odgovorno osebo M.N., spoznalo za odgovorni storitve prekrška po 1. alineji prvega odstavka 21. člena ZGos. Pravni osebi je izreklo globo 800 EUR, odgovorni osebi pa globo 340 EUR.

2. Zahtevo za varstvo zakonitosti vlaga vrhovni državni tožilec M.V. Navaja, da sodišče prve stopnje v tej zadevi ni posebej odločilo o zahtevah pravne in odgovorne osebe za sodno varstvo, ampak je z izpodbijano sodbo odpravilo odločbo prekrškovnega organa in ju spoznalo za odgovorni storitve drugega prekrška, to je prekrška iz prvega odstavka 21. člena v zvezi s 6. členom ZGos. Sodišče res ni vezano na pravno opredelitev prekrška, vendar je izrek sodbe po navedbi zahteve nejasen glede vloženih zahtev za sodno varstvo, poleg tega pa je v obrazložitvi izpodbijane sodbe pojasnjena uporaba ZGos s stališčem, da je ta zakon glede na določbe ZPDZC specialen, čeprav se opis prekrška v odločbi prekrškovnega organa ne nanaša samo na opravljanje gostinske dejavnosti izven gostinskih prostorov. Vrhovni državni tožilec v zahtevi poleg tega navaja, da je sodišče prve stopnje pri uporabi ZGos kršilo določbo drugega odstavka 2. člena Zakona o prekrških (ZP-1) v zvezi s 6. členom in 1. točko prvega odstavka 21. člena ZGos. Obravnavani prekršek je bil storjen v času od 4.2.2005 do 3.3.2005, odločba prekrškovnega organa je bila izdana 22.4.2005, prvostopenjska sodba pa 20.9.2007. V času izdaje izpodbijane sodbe so že veljale določbe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gostinstvu (Ur.l. RS, št. 60/2007 – ZGos-C), ki opušča obveznost pridobivanja odločb upravne enote pred začetkom opravljanja gostinske dejavnosti zunaj gostinskega obrata med turistično sezono, v mestnih jedrih, na kopališčih, na smučiščih in podobno, določeno v 6. členu ZGos. Poleg tega takšna opustitev ni več določena kot prekršek v 1. alineji prvega odstavka 21. člena ZGos, čeprav se pogoji za opravljanje gostinske dejavnosti z uveljavitvijo tega zakona sicer niso spremenili. Ob dejstvu, da so določbe ZGos-C v času izdaje sodbe že veljale, bi sodišče po navedbi zahteve moralo glede na drugi odstavek 2. člena ZP-1 oceniti, ali so spremembe milejše. Ker je v obravnavanem primeru temeljni očitek storilcema, da pred pričetkom gostinske dejavnosti zunaj gostinskega obrata nista pridobila odločbe upravnega organa, spremenjene zakonske določbe pa pravne in odgovorne osebe k temu več ne zavezujejo, bi moralo sodišče po stališču zahteve ugotoviti, da očitano ravnanje po spremenjenih določbah ZGos ni več prekršek in da je zato novi predpis milejši. Vrhovnemu sodišču predlaga, naj izpodbijano sodbo spremeni tako, da postopek o prekršku zoper pravno in odgovorno osebo ustavi.

3. Zahteva vrhovnega državnega tožilca za varstvo zakonitosti je bila na podlagi 171. člena ZP-1 v zvezi z drugim odstavkom 423. člena Zakona o kazenskem postopku (ZKP) vročena pravni in odgovorni osebi.

B.

4. Pravna oseba H.d.d. je bila z izpodbijano sodbo spoznana za odgovorno storitve prekrška po 1. alineji prvega odstavka 21. člena v zvezi s 6. členom ZGos (Ur.l. RS, št. 1/1995, 40/1999 in 101/2005), to je opravljanja gostinske dejavnosti zunaj gostinskega obrata od 4.2.2005 do 3.3.2005 brez ustrezne odločbe Upravne enote Jesenice. Odgovorni osebi M.N. je bila zaradi opustitve nadzorstva nad zakonitostjo ravnanja zaposlenih v zvezi s tem prekrškom pravne osebe izrečena globa na podlagi drugega odstavka 21. člena ZGos. Po navedenih določbah ZGos (v besedilu, na katero se je pri odločanju oprlo sodišče prve stopnje) obravnavani prekršek stori pravna oseba, ki opravlja gostinsko dejavnost v nasprotju z odločbo ali brez odločbe iz 6. člena ZGos. V skladu s to določbo se gostinska dejavnost lahko opravlja zunaj gostinskega obrata na javnih prireditvah, sejmih in podobno med njihovim trajanjem (prvi odstavek 6. člena ZGos) oziroma med turistično sezono v mestnih jedrih, na kopališčih, na smučiščih in podobno (drugi odstavek 6. člena ZGos), pogoje za opravljanje gostinske dejavnosti iz prvega in drugega odstavka tega člena pa v skladu s tretjim odstavkom 6. člena ZGos z odločbo določi za gostinstvo pristojna enota upravne enote, glede na razmere in potrebe na določenem območju.

5. Vrhovni državni tožilec v zvezi s tem pravilno opozarja, da je 21.7.2007, to je pred izdajo izpodbijane sodbe z dne 20.9.2007, začel veljati Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o gostinstvu (Ur.l. RS, št. 60/2007 – ZGos-C), v skladu s katerim se (med drugim) za opravljanje gostinske dejavnosti zunaj obrata med turistično sezono, v mestnih jedrih, na kopališčih, na smučiščih in podobno ne zahteva več predhodna pridobitev odločbe pristojne upravne enote. V tem pogledu je bila spremenjena tako zgoraj povzeta določba tretjega odstavka 6. člena ZGos, ki sedaj določa le, da morajo biti za opravljanje dejavnosti iz prvega in drugega odstavka tega člena izpolnjeni pogoji, določeni s tem zakonom in drugimi predpisi, kakor tudi kaznovalna določba 1. alineje prvega odstavka 21. člena ZGos. Po tej določbi se sedaj za prekršek kaznuje pravna oseba (ali samostojni podjetnik posameznik), ki opravlja gostinsko dejavnost v nasprotju s pogoji, določenimi s tem zakonom in drugimi predpisi (prvi in drugi odstavek 6. člena), ali v nasprotju z aktom iz (novega) četrtega odstavka 6. člena ZGos, s katerim samoupravna lokalna skupnost opredeli obdobje dneva, v katerem se takšna gostinska dejavnost sme opravljati.

6. V skladu z drugim odstavkom 2. člena ZP-1 se v primeru, če se po storitvi prekrška spremenijo materialnopravne določbe ZP-1 ali predpisa, ki določa prekršek, uporabi zakon ali predpis, ki je za storilca milejši. Sodišče vprašanja uporabe milejšega zakona samega po sebi v izpodbijani sodbi sicer ni spregledalo, saj je pri odločanju kot milejši predpis uporabilo določbe ZGos, veljavne po uveljavitvi Zakona o spremembah in dopolnitvah ZGos (Ur.l. RS, št. 101/2005 – ZGos-B), ki je prav tako začel veljati po storitvi prekrška in s katerim je bil za obravnavani prekršek določen nižji posebni minimum globe. Ni pa sodišče pri odločanju upoštevalo tudi zgoraj opisanih sprememb zakona, uveljavljenih pred izdajo izpodbijane sodbe z ZGos-C. Ob upoštevanju, da se v obravnavanem primeru pravni osebi očita, da pred pričetkom opravljanja gostinske dejavnosti zunaj gostinskega obrata ni pridobila odločbe upravnega organa (odgovorni osebi pa, da je pri tem opustila nadzorstvo nad zakonitostjo ravnanja zaposlenih), je zato pravilno stališče zahteve, da so te spremembe za pravno in odgovorno osebo milejše, saj v izreku opisano ravnanje v času izdaje sodbe sodišča prve stopnje ni bilo več določeno kot prekršek. Glede na navedeno je bila v obravnavani zadevi storjena kršitev materialnih določb zakona iz 1. točke 156. člena ZP-1. 7. Po ugotovitvi, da je bil na opisani način prekršen drugi odstavek 2. člena ZP-1 v zvezi s 1. alinejo prvega odstavka 21. člena ZGos (pravna oseba) oziroma v zvezi z drugim odstavkom 21. člena ZGos (odgovorna oseba), je Vrhovno sodišče zahtevi vrhovnega državnega tožilca za varstvo zakonitosti ugodilo. V skladu s prvim odstavkom 426. člena ZKP v zvezi s 171. členom ZP-1 je izpodbijano pravnomočno sodbo spremenilo tako, da je postopek o prekršku zoper pravno osebo H.d.d. in odgovorno osebo M.N., na podlagi 1. točke prvega odstavka 136. člena ZP-1 ustavilo in v skladu s četrtim odstavkom 144. člena ZP-1 odločilo, da stroški ustavljenega postopka bremenijo proračun, ostalih v zahtevi uveljavljanih kršitev pa glede na takšno odločitev ni posebej presojalo.