VDS sodba Psp 196/2003
Datum: 2003-05-16T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2003:VDS.PSP.196.2003
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za socialne spore
podrocje: socialno varstvo
institut: družinska pokojnina - vrnitev - verzija - zakonite zamudne obresti

## Jedro

Toženka je prejela družinsko pokojnino za september 1996, do katere glede na določbe ZPIZ/92 ni imela več pravice. Zato je sodišče zadevo pravilno presojalo po določbah 288. čl. ZPIZ/92 v zvezi z 210. čl. ZOR in tožbenemu zahtevku ugodilo. Gre za verzijski zahtevek, za katerega je pravno relevatno samo dejstvo neupravičenega prehoda premoženja, ne pa razlogi na strani ene ali druge stranke, zaradi katerih je do takega prehoda prišlo.

Po določbah 214. čl. ZOR o obsegu vrnitve pri verziji je potrebno, kadar se vrača tisto, kar je bilo neupravičeno pridobljeno, plačati tudi zamudne obresti in sicer v primeru poštenega pridobitelja od dneva vložitve zahtevka (od vložitve tožbe).

## Izrek

Pritožba se zavrne in se v izpodbijanem delu potrdi sodba sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

Prvostopenjsko sodišče je razsodilo, da je toženka dolžna plačati tožniku SIT 24.369,00 z zakonitimi zamudnimi obrestmi za čas od 9.7.1999 do plačila, v roku 15 dni. V preostalem (za zakonite zamudne obresti za čas od 3.9.1997 do 8.7.1999) je tožbeni zahtevek zavrnilo. Odločilo je tudi, da tožnik sam nosi svoje stroške postopka.

Zoper ugoditveni del sodbe se pritožuje toženka, smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja. Glede na dejstvo, da septembra 1996 ni predložila potrdila o šolanju, meni, da bi moral tožnik ustaviti izplačilo družinske pokojnine za navedeni mesec ter da je zato sam kriv, oz. njegov odgovorni delavec, za nastalo preplačilo, zaradi česar se ne strinja, da jo je sodišče zavezalo k vrnitvi.

Pritožba ni utemeljena.

Po preizkusu zadeve pritožbeno sodišče ugotavlja, da je prvostopenjsko sodišče razčistilo bistvena dejstva za odločitev v zadevi ter na podlagi pravilno in popolno ugotovljenega dejanskega stanja in ob pravilni uporabi materialnega prava pravilno odločilo. Pri tem tudi ni kršilo postopkovnih določb, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti. Sodbo je temeljito obrazložilo z dejanskimi in s pravnimi razlogi. Pritožbeno sodišče se z njimi strinja. V izogib ponavljanju jih ne navaja znova. Glede na pritožbena izvajanja pa poudarja naslednje.

Med strankama je nesporno, da je toženka s strani tožnika prejela družinsko pokojnino za september 1996 v že navedenem znesku, do katere glede na določbe Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur.l. RS, št. 12/92 - 54/98; nadalje ZPIZ/92), ki je veljal tudi v času vložitve tožbe, ni imela več pravice. Ob opisanem dejanskem in pravnem stanju je sodišče zadevo pravilno presojalo po določbah 288. čl. ZPIZ/92 v zvezi z 210. čl. Zakona o obligacijskih razmerjih (Ur. l. SFRJ, št. 29/78 - 85/89), ki se je na podlagi zakona uporabljal v R Sloveniji v času vložitve tožbe in do 31.12.2001 ter pravilno odločilo s tem, da je tožbenemu zahtevku v že navedenemu obsegu ugodilo. Gre za verzijski zahtevek, katerega naravo je prav tako temeljito in pravilno obrazložilo. Glede na pritožbena izvajanja pritožbeno sodišče poudarja le, da je za verzijski zahtevek pravno relevatno samo dejstvo neupravičenega prehoda premoženja, ne pa razlogi na strani ene ali druge stranke, zaradi katerih je do takega prehoda prišlo. Zato pritožbena izvajanja za pritožbeno presojo zadeve niso pravno relevantna.

Po določbah 214. čl. ZOR o obsegu vrnitve pri verziji, ki jih je prav tako pravilno uporabilo prvostopenjsko sodišče, je potrebno, kadar se vrača tisto, kar je bilo neupravičeno pridobljeno, plačati tudi zamudne obresti in sicer v primeru poštenega pridobitelja od dneva vložitve zahtevka. Tudi ta del določbe je prvostopenjsko sodišče pravilno uporabilo s tem, ko je odločilo, da je toženka dolžna plačati od že navedene glavnice zakonite zamudne obresti od 9.7.1999 do plačila, torej od dneva, ko je tožnik neposredno pri sodišču vložil tožbo (žig prvostopenjskega sodišča na tožbi, list. št. 1). Zato za presojo tega dela sodbe niso pravno relevnatna pritožbena izvajanja o tem, da toženki davčni urad zneska, ki ji ga je bil dolžan vrniti, ne bi vrnil z obrestmi.

Zaradi vsega obrazloženega je pritožbeno sodišče pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno in potrdilo izpodbijani del sodbe.