Sodba U 1465/94-10
Datum: 1996-09-04T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:1996:U.1465.94.10
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: DENACIONALIZACIJA
institut: odškodnina - obveznice

## Jedro

Po določbi 73. člena ZDen pripada zavezancu, iz čigar sredstev se vrne upravičencu nepremičnina, ki jo je pridobil odplačno, odškodnina v obliki obveznic Slovenskega odškodninskega sklada, ki se določi po določbah zakona o razlastitvi in o prisilnem prenosu nepremičnin v družbeni lastnini.

## Izrek

Tožba se zavrne.

## Obrazložitev

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka zavrnila pritožbo tožeče stranke zoper delno odločbo Sekretariata za gospodarstvo občine z dne 5.1.1994, s katero je organ prve stopnje v korist pokojnega upravičenca M.K. vrnil v last parcele št. 424/1, 424/2, 462/2 in 439/1, v posest pa upravičenčevemu pravnemu nasledniku (v nadaljevanju: prizadeti stranki), ki jih je sicer tožeča stranka, ki je zavezanka za vrnitev zemljišč, pridobila odplačno. Iz prenosa v posest je izvzet del stavbe - stanovanjska enota - na parceli št. 424/1, kjer ima pravico uporabe najemnik. Tožeča stranka je v pritožbi navajala, da se z vračilom nepremičnin strinja pod pogojem da za zamenjavo kjerkoli na območju Kranja dobi ustrezno nadomestno zemljišče in da ne pristane na spremembo stanja v zemljiški knjigi, dokler ta pogoj ne bo izpolnjen ter da bo v rednem postopku zahtevala odškodnino. Na navedeno pritožbeno navedbo izpodbijana odločba v obrazložitvi navaja, da gre zavezancu za vračilo nepremičnine, ki jo je pridobil odplačno, skladno z 2. odstavkom 73. člena zakona o denacionalizaciji (v nadaljevanju: ZDen, Uradni list RS št. 27/91 in 31/93) odškodnina po predpisih o razlastitvi in prisilnem prenosu nepremičnin v družbeni lastnini v obliki obveznic Slovenskega odškodninskega sklada. Tožeča stranka zato ne more pogojevati vračila nepremičnine z dodelitvijo nadomestnega zemljišča. Prenos v zemljiški knjigi opravi sodišče na podlagi pravnomočne odločbe.

Tožeča stranka uveljavlja kot tožbeni razlog napačno uporabo materialnega zakona - 73. člena ZDen, ker tožena stranka v obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja, da pripada tožeči stranki odškodnina v obliki obveznic v breme Slovenskega odškodninskega sklada, ker šteje tožečo stranko za zavezanca, iz čigar sredstev se vrne nepremičnina. Tožeča stranka pa je v pritožbi navajala, da ona to ni. Po njenem pravnem mnenju gre interpretirati 1. odstavek 73. člena ZDen samo za tiste zavezance, ki se prostovoljno izrečejo, da se iz njihovih sredstev vrne nepremičnina, tožeča stranka pa tega izreka ni podala. Predlaga, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi. Tožba ni utemeljena.

Tožena stranka je za zavrnitev pritožbe tožene stranke navedla pravilne razloge, ki jih je sodišče prej povzelo in jih sedaj ne ponavlja. Z odločbami izdanimi na podlagi zakona o denacionalizaciji se na prisilen način urejajo pravna razmerja med upravičenci za denacionalizacijo ali njihovimi pravnimi nasledniki in zavezanci, med čigar sredstvi je podržavljeno premoženje, ki je predmet vračanja. Če zakon v posameznih določbah eni ali drugi stranki ne daje pravice izbire (dispozicije) glede njenega ravnanja, so določbe ZDen za organe odločanja in za stranke v postopku obvezne. V obrazložitvi izpodbijane odločbe je tožena stranka sicer jasno določbo 73. člena ZDen pravilno povzela. Tožeča stranka nima prav, kolikor si razlaga določbo 73. člena ZDen tako, da pripada zavezancu, iz čigar sredstev se vrne po določbah tega zakona nepremičnina, ki jo je pridobil odplačno, odškodnina v obliki obveznic Slovenskega odškodninskega sklada le v primeru, če se zavezanec tako izreče. Nasprotno: (tudi) navedena določba 73. člena ZDen je prisilne narave, stranke pa se lahko v postopku za določitev odškodnine po določbah zakona o razlastitvi in o prisilnem prenosu nepremičnin v družbeni lastnini (Uradni list SRS št. 5/80. 30/87 in 20/89) sporazumejo drugače. Če do sporazuma ne pride, je za določitev odškodnine pristojno sodišče v nepravdnem postopku.

Po povedanem je izpodbijana odločba pravilna in na zakonu utemeljena, pritožbeni ugovori pa niso utemeljeni. Sodišče je zato tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih (Uradni list SFRJ št. 4/77, 60/77 in Uradni list RS št. 55/92), ki ga je sodišče uporabilo kot predpis Republike Slovenije v zvezi s 4. členom ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS št. 1/91-I).