sodba III U 333/2010
Datum: 2011-06-17T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2011:III.U.333.2010
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: GRADBENIŠTVO
institut: odgovorni projektant - izpolnjevanje pogojev za odgovornega projektanta - dopolnilni strokovni izpit - izbris iz imenika zbornice

## Jedro

Ker tožnik zahtevanega dopolnilnega izpita po 100.e členu ZGO po vpisu v imenik ni opravil, po preteku zakonskega roka petih let po vpisu v imenik, prenehal izpolnjevati pogoje za vpis v imenik odgovornih projektantov.

## Izrek

Tožba se zavrne.

## Obrazložitev

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka odločila, da se tožnik, gradbeni tehnik, vpisan v imenik Zbornice za arhitekturo in prostor Slovenije (v nadaljevanju ZAPS) pod zaporedno številko ..., z identifikacijsko številko ..., z dnem pravnomočnosti odločbe izbriše iz imenika ZAPS. Z izbrisom iz imenika prenehajo vse pravice, ki izvirajo iz pooblastila. Nadalje je še odločila, da mora tožnik v osmih dneh po pravnomočnosti odločbe vrniti žig in člansko izkaznico službi za evidence in strokovne izpite ZAPS. V obrazložitvi izpodbijane odločbe navaja, da je bil tožnik dne 27. 11. 2003 na podlagi 100.e člena Zakona o graditvi objektov (Uradni list SRS, št. 34/84 s spremembami, v nadaljevanju ZGO) vpisan v posebni imenik odgovornih projektantov. Skladno z določili navedenega zakona bi moral tožnik v roku petih let po vpisu v imenik opraviti dopolnilni strokovni izpit za izdelovanje posameznih načrtov. V nadaljevanju obrazložitve tožena stranka citira določbo 6. odstavka 228. člena Zakona o graditvi objektov (Uradni list RS, št. 102/04-UPB1 s spremembami, v nadaljevanju ZGO-1), po kateri izpolnjuje pogoje za odgovornega projektanta po ZGO-1 tudi posameznik, ki je bil pred 9. novembrom 1996 imenovan za odgovornega projektanta v skladu s 3. odstavkom 28. člena ZGO ali je pred tem datumom kot poklic opravljal dejavnost projektiranja v skladu z 79. členom ZGO, če je pred dnem uveljavitve ZGO-1 (1. 1. 2003) pri pristojni Inženirski zbornici Slovenije vložil zahtevo za vpis v posebni imenik odgovornih projektantov iz 3. odstavka 100.e člena ZGO in se je v ta imenik tudi vpisal ter v roku petih let opravil dopolnilni strokovni izpit za izdelovanje posameznih načrtov. Iz uradnih podatkov evidence o strokovnih izpitih, ki jo ZAPS vodi na podlagi Pravilnika o strokovnih izpitih s področja opravljanja inženirskih storitev (Uradni list RS, št. 124/03 in 56/05), ter iz zapisnikov o opravljanju dopolnilnega strokovnega izpita, je razvidno, da je tožnik k opravljanju dopolnilnega strokovnega izpita pristopil dne 22. 9. 2008 (pisni del) in dne 25. 9. 2008 (ustni del), vendar izpita ni uspešno opravil. Glede na to, da tožnik v zakonsko določenem roku petih let od vpisa v imenik odgovornih projektantov, dopolnilnega strokovnega izpita ni opravil, je Vpisna komisija ZAPS na seji dne 8. 12. 2009 sprejela sklep, da se tožnik s potekom navedenega roka izbriše iz imenika ZAPS na podlagi določbe 132. člena v zvezi s 6. odstavkom 228. člena ZGO-1 ter 27. člena Pravilnika o obliki in vsebini ter načinu vodenja imenika ZAPS in Inženirske zbornice Slovenije (Uradni list RS, št. 123/03 in 56/05). Ker je dejansko stanje ugotovila na podlagi uradnih podatkov iz evidence o strokovnih izpitih in iz evidenčne knjige o vpisih v imenik ZAPS, je izpodbijano odločbo izdala v skrajšanem ugotovitvenem postopku na podlagi določbe 2. točke 1. odstavka 144. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (Uradni list RS, 24/06-UPB2 s spremembami, ZUP).

Tožnik je zoper izpodbijano odločbo vložil pritožbo, ki jo je Ministrstvo za okolje in prostor z odločbo, št. 35114-1/2010-4 z dne 14. 6. 2010, zavrnilo.

Tožnik v tožbi navaja, da se z izpodbijano odločbo ne strinja, zato sodišču smiselno predlaga, da jo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo vztraja pri izpodbijani odločbi iz razlogov, ki so razvidni iz njene obrazložitve in sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

Tožba ni utemeljena.

V obravnavani zadevi je tožena stranka tožnika izbrisala iz imenika ZAPS iz razloga, ker tožnik po njeni presoji ne izpolnjuje pogojev za vpis v ta imenik oziroma za izvajanje del odgovornega projektanta. Po presoji sodišča je izpodbijana odločba zakonita iz razlogov, ki jih v njej navaja tožena stranka, zato se sodišče ob svoji obrazložitvi nanje sklicuje v skladu z 2. odstavkom 71. člena Zakona o upravnem sporu (Uradni list RS, št. 105/06 in 62/10, v nadaljevanju ZUS-1).

V prejšnjem, pred ZGO-1 veljavnem ZGO, je bilo v 1. odstavku 100.e člena določeno, da izpolnjujejo pogoje za pooblaščenega inženirja po tem zakonu diplomirani inženirji in inženirji, če izpolnjujejo ostale tam navedene pogoje (delovne izkušnje ter opravljen strokovni izpit po dotedanjih predpisih). Šteje se, da tudi tehnik ali inženir, ki je bil pred 9. novembrom 1996 imenovan za odgovornega projektanta v skladu s 3. odstavkom 28. člena ZGO (če je izpolnjeval pogoje tako, kot so bili določeni z aktom projektantske organizacije) ali pa če je pred tem datumom kot poklic opravljal dejavnost projektiranja v skladu z 79. členom ZGO (ima dokončano najmanj štiriletno srednjo šolo ustrezne smeri in opravljen strokovni izpit), izpolnjuje pogoje za odgovornega projektanta po tem zakonu, če se v postavljenem roku vpiše v posebni imenik odgovornih projektantov pri inženirski zbornici (prvi pogoj) in če v roku pet let po vpisu opravi dopolnilni izpit za projektanta (drugi pogoj).

Iz citiranih določb 100.e člena ZGO je torej razvidno, da tehnik izpolnjuje pogoje za odgovornega projektanta, če se vpiše v posebni imenik odgovornih projektantov (za kar je moral izpolnjevati ustrezne pogoje) in če v petih letih po vpisu opravi dopolnilni strokovni izpit za projektanta. Tisti tehnik, ki predpisanega dopolnilnega izpita v postavljenem roku petih let po vpisu v posebni imenik ni opravil, je torej po poteku tega roka prenehal izpolnjevati pogoje za odgovornega projektanta po starem ZGO. V 228. členu ZGO-1 pa je določeno, da osebe, ki so z dnem uveljavitve tega zakona vpisane v imenik pooblaščenih inženirjev ali v posebni imenik odgovornih projektantov v skladu z določbami ZGO, izpolnjujejo pogoje za odgovornega projektanta po tem zakonu za tisto vrsto načrtov, v zvezi s katerimi so opravili posebni del strokovnega izpita (1. odstavek). Po 6. odstavku 228. člena ZGO-1 se ne glede na določbe prejšnjih odstavkov istega člena šteje, da tudi posameznik, ki je bil pred 9. novembrom 1996 imenovan za odgovornega projektanta, izpolnjuje pogoje, če je pred dnem uveljavitve ZGO-1 pri pristojni inženirski zbornici vložil zahtevo za vpis v posebni imenik odgovornih projektantov iz 3. odstavka 100.e člena ZGO in se je v ta imenik tudi vpisal ter v roku petih let po vpisu opravil dopolnilni strokovni izpit za izdelovanje posameznih načrtov. Iz citiranih določb 228. člena ZGO-1 torej izhaja zakonska ureditev, po kateri se šteje, da osebe, ki splošnih pogojev za odgovornega projektanta po 126. členu ZGO-1 ne izpolnjujejo, pogoje kljub temu izpolnjujejo v primeru, če so jih izpolnjevale po določbi 100.e člena ZGO. Po 100.e členu ZGO pa je moral tisti tehnik, ki se je brez ustrezne univerzitetne oziroma visokošolske izobrazbe vpisal v imenik pooblaščenih projektantov, v roku petih let po vpisu opraviti dopolnilni strokovni izpit za izdelovanje posameznih načrtov.

Tožena stranka je na podlagi podatkov iz evidence, ki jo vodi o strokovnih izpitih, ugotovila, da je tožnik k opravljanju dopolnilnega strokovnega izpita za izdelovanje posameznih načrtov dne 22. 9. 2008 (pisni del) in dne 25. 9. 2008 (ustni del) sicer pristopil, vendar izpita ni uspešno opravil. Bistveno dejstvo, da tožnik zahtevanega dopolnilnega izpita po 100.e členu ZGO po vpisu v imenik ni opravil, med strankama niti ni sporno, saj ga tožnik v tožbi ne izpodbija. Ker je zaradi navedenega tožnik po preteku zakonskega roka petih let po vpisu v imenik prenehal izpolnjevati pogoje za vpis v imenik odgovornih projektantov, je tožena stranka ravnala v skladu s citiranimi zakonskimi določbami, ko ga je z izpodbijano odločbo iz imenika ZAPS izbrisala.

Na podlagi vsega navedenega je sodišče tožbo zavrnilo po 1. odstavku 63. člena ZUS-1 po tem, ko je ugotovilo, da je bil postopek izdaje upravnih aktov obeh stopenj pravilen, da je izpodbijana odločba pravilna in na zakonu utemeljena, tožba pa neutemeljena.

Ker dejansko stanje, ki je bilo podlaga za izdajo izpodbijane odločbe, med strankama ni sporno, je sodišče v skladu s 1. odstavkom 59. člena ZUS-1 odločitev sprejelo na nejavni seji.