VDSS sklep Pdp 1111/2013
Datum: 2014-03-06T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2014:PDP.1111.2013
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: sodna taksa - oprostitev plačila - individualni delovni spor - pravna oseba - odlog plačila

## Jedro

Prvotožena stranka kot pravna oseba še posluje, saj transakcijskih računov nima zaprtih, zato bi zmogla plačilo sodne takse, vendar teh sredstev, v posledici blokade transakcijskih računov, ki je izkazana v evidencah AJPES tudi na dan odločanja pritožbenega sodišča, prvotožena stranka ni zmožna poravnati takoj. Če ima dolžnik blokirane transakcijske račune, preko katerih bi moral opraviti plačilo, je jasno, da tega ne more izvesti. Ker v obravnavani zadevi tudi ni izkazano, da bi prvotožena stranka razpolagala z gotovino, da bi lahko z njo plačala sodno takso, je pritožbeno sodišče odložilo plačilo sodne takse do izdaje odločbe pritožbenega sodišča.

## Izrek

Pritožbi se delno ugodi in se izpodbijani sklep sodišča prve stopnje delno spremeni tako, da se plačilo sodne takse za pritožbo v višini 10,00 EUR odloži do izdaje odločbe pritožbenega sodišča. V preostalem se pritožba zavrne in se v nespremenjenem delu potrdi sklep sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

Z izpodbijanim sklepom je sodišče prve stopnje prvotoženo stranko delno oprostilo plačila sodne takse za pritožbo in odločilo, da je dolžna plačati sodno takso v višini 10,00 EUR.

Zoper navedeni sklep sodišča prve stopnje se pritožuje prvotožena stranka zaradi zmotne in nepopolne ugotovitve dejanskega stanja, bistvene kršitve določb pravdnega postopka in zmotne uporabe materialnega prava in pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani sklep v celoti razveljavi ter vrne zadevo v ponovno odločanje sodišču prve stopnje. V pritožbi navaja, da je po pozivu sodišča tožena stranka dne 17. 10. 2013 sodišču predložila izjavo o premoženjskem stanju na obrazcu ZST-1 in potrebna dokazila. ZST-1 v 11. členu določa, da sodišče oprosti plačilo takse stranki v celoti, če stranka na podlagi odločbe pristojnega organa prejema denarno socialno pomoč po določbah zakona, ki ureja socialno varstvene prejemke in zakona, ki ureja uveljavljanje pravic iz javnih sredstev. Sodišče prve stopnje je nepopolno ugotovilo dejansko stanje, saj ni ugotavljalo premoženjskega, finančnega in likvidnostnega stanja stranke in je zato tudi nepravilno uporabilo določbe ZST-1. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da so neporavnane obveznosti tožene stranke višje od stanja na računu in da ima tožena stranka blokirane vse tekoče račune, kljub temu pa je presodilo, da bo zmogla tožena stranka plačati takso v višini 10,00 EUR. Naveden zaključek sodišča je nesmiseln in v nasprotju z življenjsko logiko, zato predlaga razveljavitev izpodbijanega sklepa in da sodišče o predlogu tožene stranke ponovno odloči, tako da v celoti oprosti plačila sodne takse prvotoženo stranko.

Pritožba je delno utemeljena.

Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje v mejah pritožbenih razlogov, pri čemer je po uradni dolžnosti in na podlagi drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) v zvezi s prvim odstavkom 366. člena ZPP pazilo na absolutne bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje ter 12. in 14. točke drugega odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava.

Zakon o sodnih taksah (ZST-1, Ur. l. RS, št. 37/2008 do 63/2013) v 11. členu določa, da sodišče oprosti stranko plačila takse v celoti, če stranka na podlagi odločbe pristojnega organa prejema denarno socialno pomoč po določbah zakona, ki ureja socialno varstvene prispevke in zakona, ki ureja uveljavljanje pravic iz javnih sredstev. Drugi odstavek 11. člena ZST-1 določa, da stranko, ki ni prejemnik denarne socialne pomoči po prejšnjem odstavku, sodišče delno oprosti plačila taks, če bi bila s plačilom v celotnem znesku občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. V skladu s tretjim odstavkom 11. člena ZST-1 sodišče stranki, ki ni prejemnik denarne pomoči po prvem odstavku tega člena, odloži plačilo taks ali ji dovoli obročno plačilo, če bi bila s takojšnim plačilom ali takojšnjim plačilom v celotnem znesku občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja sama ali se preživljajo njeni družinski člani. Sodišče lahko stranki odloži plačilo taks najdalje do izdaje odločbe. Določbe se smiselno uporabljajo tudi za podjetnika posameznika v postopkih v zvezi z njegovo dejavnostjo in za pravne osebe glede plačila taks za vloge, pri katerih je plačilo takse procesna predpostavka, če nimajo sredstev za plačilo celotne takse in jih tudi ne morejo zagotoviti oziroma jih ne morejo zagotoviti takoj v celotnem znesku brez ogrožanja svoje dejavnosti (četrti odstavek 11. člena ZST-1). Pri odločanju o delni oprostitvi, odlogu ali obročnem plačilu taks, mora sodišče upoštevati premoženjsko, finančno in likvidnostno stanje stranke.

Sodišče prve stopnje je le delno upoštevalo tako premoženjsko, finančno kot tudi likvidnostno stanje prvotožene stranke, ki je v predlogu za oprostitev plačila sodnih taks navedla, da posluje z izgubo, ter ima vse transakcijske račune blokirane ter neporavnane obveznosti, ki so višje od stanja na tekočem računu.

Načelno se je sicer mogoče strinjati s presojo sodišča prve stopnje, da prvotožena stranka kot pravna oseba še posluje in da transakcijskih računov nima zaprtih ter bi zato zmogla plačilo sodne takse v znesku 10,00 EUR, vendar po presoji pritožbenega sodišča teh sredstev v posledici blokade delujočih transakcijskih računov, kot je izkazano v evidencah AJPES tudi na dan odločanja pritožbenega sodišča, prvotožena stranka sodne takse ni možna poravnati takoj, oziroma pravočasno v času pritožbenega roka. Potrebno je namreč upoštevati, da morajo v skladu s 36. členom Zakona o davčnem postopku (Ur. l. RS- št. 117/2006 s sprem. - ZDAVP-2) pravne in druge osebe, samostojni podjetniki posamezniki, posamezniki, ki samostojno opravljajo dejavnosti, upravni in drugi državni organi, organi samoupravnih lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil plačil za dobavljeno blago in opravljene storitve ter druga plačila prejemnikom finančna sredstva nakazati na njihove transakcijske račune, odprte pri ponudnikih plačilnih storitev, razen, če gre za plačila v manjših zneskih ali če je drugače zagotovljena evidenca o teh plačilih. Če ima dolžnik blokirane transakcijske račune, preko katerih bi moral opraviti plačilo, je jasno, da tega ne more izvesti. Sicer v skladu s 23.a členom Pravilnika o izvajanju zakona o davčnem postopku (Ur. l. RS, št. 141/2006 s sprem.) v primeru, ko je izplačevalec dohodka pravna oseba, plačila za dobavljeno blago in opravljene storitve, ki jih izplačuje, ni dolžna nakazati na TRR pravne osebe ali fizične osebe, ki opravlja dejavnost, če posamično plačilo ne presega 420,00 EUR, vendar pa v obravnavani zadevi tudi ni izkazano, da bi prvotožena stranka razpolagala z gotovino, da bi lahko z njo plačala sodno takso. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče odložilo plačilo sodne takse do izdaje odločbe pritožbenega sodišča. Glede na navedeno je pritožbeno sodišče na podlagi 3. točke 365. člena ZPP pritožbi tožene stranke delno ugodilo in izpodbijani sklep sodišča prve stopnje spremenilo tako, da je v skladu s tretjim odstavkom 11. člena ZST-1 prvotoženi stranki dovolilo odlog plačila sodne takse za pritožbo do izdaje odločbe pritožbenega sodišča.