VSRS Sodba in sklep II Ips 92/2017
Datum: 2017-10-19T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2017:II.IPS.92.2017
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSK Sodba I Cp 16/2016
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: ODŠKODNINSKO PRAVO
institut: odškodninska tožba - povrnitev materialne škode - škoda nastala uporabniku zemljišča pri izgradnji avtoceste - škoda povzročena tretjim - nepogodbena odškodninska odgovornost - DARS - gradnja avtocest - pasivna stvarna legitimacija - pasivna legitimacija DARS - zastopanje države - posredno zastopanje - dopuščena revizija

## Jedro

Zdi se, da mora za primere, ko gre za nepogodbeno odškodninsko odgovornost v razmerju do tretjih (tak je tudi obravnavani primer), še toliko bolj veljati, da za povzročeno škodo tretjemu odgovarja (tudi) posredni zastopnik sam, četudi je tretjim povzročena pri opravljanju nalog za račun zastopanega in v zvezi s temi nalogami. Ne le, da posredni zastopnik pravno ravna v lastnem imenu, tudi sicer bo odločitev za deliktno ravnanje, ki rezultira v povzročitvi škode, običajno izvirala iz sfere neposrednega povzročitelja, četudi ni mogoče a priori izključiti primerov, da bi naročitelj mandatarju (kot posrednemu zastopniku) naročil prav tako ravnanje. Zato ni najti razumnega razloga, ki bi izključeval odgovornost DARS (civilnopravno deliktno sposobne so tudi pravne osebe).

## Izrek

I. Reviziji se delno ugodi, sodba sodišča druge stopnje se razveljavi v delu, ki se nanaša na zahtevek za povračilo stroškov za delno odstranitev nasipa ter stroškov za preureditev vinograda, ter se zadeva v tem obsegu vrne sodišču druge stopnje v novo sojenje.

II. V preostanku se revizija zavrne.

III. Odločitev o revizijskih stroških se pridrži za novo končno odločbo.

## Obrazložitev

**Dosedanji potek postopka**

1. Tožnik je v pravdi zahteval odstranitev nasipa z nepremičnine parc. št. 395/1, k. o. ..., z vzpostavitvijo travnate površine na tem mestu, odstranitev nasipa z nepremičnine parc. št. 395/2, k. o. ..., ter plačilo 2.103,15 EUR (stroški, ki jih je imel v zvezi z delno odstranitvijo nasipa), 2.160,82 EUR (stroški za preureditev vinograda in povečani stroški njegove obdelave) in 17.700,00 EUR (uporabnina za zemljišče), vse z zakonskimi zamudnimi obrestmi.

2. Sodišče prve stopnje je tožbeni zahtevek zavrnilo (I. točka izreka sodbe). Tožniku je naložilo povrnitev pravdnih stroškov toženke (II. točka izreka sodbe).

3. Sodišče druge stopnje je zavrnilo pritožbo tožnika in potrdilo izpodbijano sodbo (I. točka izreka sodbe). Tožniku je naložilo povrnitev pritožbenih stroškov toženke (II. točka izreka sodbe).

4. Na podlagi sklepa Vrhovnega sodišča II DoR 326/2016 z dne 22. 12. 2016 je tožnik zoper sodbo sodišča druge stopnje vložil revizijo zaradi zmotne uporabe materialnega prava. Predlagal je spremembo izpodbijane sodbe z ugoditvijo tožbenemu zahtevku. Priglasil je stroške revizijskega postopka.

5. Revizija je bila vročena toženki, ki je v odgovoru predlagala njeno zavrnitev in priglasila stroške revizijskega postopka.

**Dejanski okvir spora**

6. V postopku so bila ugotovljena naslednja bistvena dejstva: - toženka je konec leta 2004 začela z gradnjo hitre ceste na odseku Š., pri čemer je zgradila nasip, ki sega na nepremičnini parc. št. 395/1 in 395/2, obe k. o. ...; - glede nepremičnine parc. št. 395/2, k. o. ..., je bil že leta 2002 uveden razlastitveni postopek, ki se je pravnomočno končal z razlastitvijo tožnika, priznana mu je bila tudi odškodnina; - glede nepremičnine parc. št. 395/1, k. o. ..., Republika Slovenija kot razlastitvena upravičenka ni podala predloga za razlastitev, zato je njen izključni lastnik še vedno tožnik; - tožnik je del nasipa na nepremičnini parc. št. 395/1, k. o. ..., že sam odstranil. **Nosilni razlogi izpodbijane sodbe**

7. Zahtevek za odstranitev nasipa z nepremičnine parc. št. 395/2, k. o. ..., je bil zavrnjen, ker tožnik, ki ni več lastnik te nepremičnine, nima več iz lastninske pravice izvirajočega stvarnopravnega varstva. Zahtevek za odstranitev nasipa z nepremičnine parc. št. 395/1, k. o. ..., ter za povračilo stroškov za delno odstranitve nasipa in stroškov za preureditev vinograda pa je sodišče druge stopnje prvenstveno zavrnilo iz drugačnih razlogov kor sodišče prve stopnje. Presodilo je, da v pravdi ni pasivno legitimirana toženka, temveč Republika Slovenija. Na podlagi 3. člena Zakona o družbi za avtoceste v Republiki Sloveniji (Uradni list RS, št. 57/1993 z nadaljnjimi spremembami in dopolnitvami, v nadaljevanju ZDARS) namreč naloge v zvezi s prostorskim načrtovanjem in umeščanjem avtocest v prostor ter naloge v zvezi s pridobivanjem zemljišč in drugih nepremičnin za potrebe izgradnje avtocest toženka opravlja za račun Republike Slovenije, torej zgolj kot njena zastopnica oziroma "podaljšana roka". Ne glede na to pa je sodišče druge stopnje soglašalo s stališčem, da zavoljo ogrožene stabilnosti ceste odstranitev nasipa v konkretnem primeru ne bi bila mogoča. Odločitve sodišča prve stopnje glede povečanih stroškov obdelave vinograda tožnik niti ni obrazloženo izpodbijal. Glede plačila uporabnine pa je sodišče druge stopnje pritrdilo presoji, da ni izkazano okoriščenje toženke.

**Dopuščeno revizijsko vprašanje**

8. Po določbi drugega odstavka 371. člena Zakona o pravdnem postopku1 (v nadaljevanju ZPP) revizijsko sodišče preizkusi izpodbijano sodbo samo v tistem delu in glede tistih konkretnih vprašanj, glede katerih je bila revizija dopuščena.

9. Revizija je bila dopuščena glede pravnega vprašanja, ali je v konkretnem primeru za presojo (ne)obstoja pasivne stvarne legitimacije tožene stranke pomembna razmejitev med njenimi nalogami, opredeljenimi v prvem in drugem odstavku 3. člena ZDARS.

**Navedbe strank v revizijskem postopku**

10. Revizija meni, da je pravna podlaga za pasivno stvarno legitimacijo toženke drugi (in ne prvi) odstavek 3. člena ZDARS, ki določa, da toženka v svojem imenu opravlja naloge v zvezi z izgradnjo avtocest. Toženka naj bi bila investitorka, naročnica gradnje in upravljalka zgrajene ceste. Zaradi predolgega sodnega postopka naj bi bila tožniku tudi onemogočena pravočasna vložitev tožbe zoper Republiko Slovenijo, s čimer naj bi mu bila kršena ustavna pravica do enakega varstva pravic.

11. Toženka v odgovoru na revizijo opozarja, da po zakonu vse naloge, tudi tiste iz drugega odstavka 3. člena ZDARS, vedno opravlja za račun Republike Slovenije. Povzema stališča Vrhovnega sodišča v zadevah II Ips 502/2004 z dne 22. 6. 2006 in III Ips 13/2014 z dne 25. 11. 2015 ter opozarja na enotno sodno prakso višjih sodišč. Za presojo vprašanja (ne)obstoja pasivne legitimacije naj bi bila razmejitev med toženkinimi nalogami iz prvega in drugega odstavka 3. člena ZDARS nepomembna.

**Presoja utemeljenosti revizije**

12. Revizija je delno utemeljena.

13. Revizijsko sodišče uvodoma ugotavlja, da - upoštevaje s sklepom o dopustitvi revizije začrtan obseg presoje - uspeh v revizijskem postopku lahko tožnika pripelje do drugačne odločitve samo v delu, ki se nanaša na zahtevek za povračilo stroškov za delno odstranitev nasipa ter stroškov za preureditev vinograda. V preostalem delu je bil zahtevek zavrnjen bodisi iz drugih razlogov (torej ne iz razloga pomanjkanja pasivne legitimacije toženke), bodisi so bili kumulativno podani še drugi razlogi za zavrnitev, glede katerih revizija ni bila dopuščena. Revizijsko sodišče zato svojo presojo omejuje na zahtevek za povračilo stroškov za delno odstranitev nasipa ter stroškov za preureditev vinograda.

14. V času gradnje nasipa (in tudi še v času vložitve tožbe) veljavni ZDARS je urejal vprašanja v zvezi z načinom ustanovitve, preoblikovanja in delovanja DARS (toženke v obravnavani zadevi) in se je uporabljal za avtoceste in hitre ceste (skupaj poimenovane "avtoceste"), za katere je DARS opravljala naloge v zvezi z njihovo izgradnjo ter s katerimi je upravljala in jih vzdrževala (prvi in drugi odstavek 1. člena ZDARS). Naloge izgradnje avtocest so obsegale naloge v zvezi s prostorskim načrtovanjem in umeščanjem avtocest v prostor, naloge projektiranja, gradnje ter rekonstrukcije cest. 15. Člen 3 ZDARS je določal, da DARS: - v imenu in za račun Republike Slovenije opravlja naloge v zvezi s prostorskim načrtovanjem in umeščanjem avtocest v prostor in naloge v zvezi s pridobivanjem zemljišč in drugih nepremičnin za potrebe izgradnje avtocest (prvi odstavek 3. člena ZDARS); - v svojem imenu in za račun Republike Slovenije opravlja naloge v zvezi z izgradnjo in obnavljanjem avtocest v skladu z nacionalnim programom izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji ter opravlja finančni inženiring sredstev, namenjenih za izgradnjo avtocest in odplačilo posojil, najetih za njihovo izgradnjo (drugi odstavek 3. člena ZDARS); - v svojem imenu in za račun države upravlja in razpolaga s tistimi nepremičninami, ki so bile pridobljene v zvezi z gradnjo avtocest pa niso bile v celoti uporabljene za njihovo izgradnjo ali niso v celoti potrebne za upravljanje in vzdrževanje avtocest v skladu s tem zakonom in predpisi, ki urejajo javne ceste in varnost cestnega prometa (tretji odstavek 3. člena ZDARS).

16. Pri opravljanju nalog iz prvega odstavka 3. člena ZDARS je torej DARS ravnala kot neposredna zastopnica države, pri opravljanju nalog iz drugega odstavka 3. člena ZDARS pa kot njena posredna zastopnica.

17. V konkretnem primeru že odgovor na vprašanje, v kateri sklop nalog sodi izgradnja spornega nasipa (iz tega izvirajoča škoda, ki je nastala tožniku), ni povsem enostaven. Sporna je namreč že sama umestitev nasipa (kot dela ceste) v prostor, to je na tožnikovo parcelo, kar bi lahko vodilo do sklepa, da gre za naloge iz prvega odstavka 3. člena ZDARS. Škodni dejavnik je teh primerih že sam obstoj ceste, torej dejstvo, da poteka po določenem prostoru in s tem vpliva na širšo okolico (s hrupom zaradi prometa, zmanjšano estetiko, ipd.), četudi pri njeni izgradnji ni bilo nepravilnosti oziroma tudi če škode ni povzročila sama izvedba gradnje.

18. Vendar gre po oceni revizijskega sodišča v obravnavani zadevi za škodo, izvirajočo iz načina izgradnje ceste kot naloge iz drugega odstavka 3. člena ZDARS. Okoliščino, da je bil nasip zgrajen na tuji parceli, če za tak poseg ni bilo ustrezne pravne podlage, je namreč mogoče opredeliti kot nepravilnost pri izgradnji. Škodnega ravnanja pri izgradnji oziroma škodnih vzrokov namreč ni mogoče pojmovati le v smislu, na primer, slabe izvedbe odvodnjavanja, tresljajev ob gradnji, ki vplivajo na sosednja zemljišča in objekte, ipd. Še toliko bolj je tak škodni vzrok lahko neposreden gradbeni poseg na tujem zemljišču. 19. Ker DARS pri opravljanju vseh nalog iz 3. člena ZDARS vedno ravna za račun države, je Vrhovno sodišče v zadevah II Ips 502/2004 z dne 22. 6. 2006 in III Ips 13/2014 z dne 25. 11. 2015 že zavzelo stališče, da ne more biti dvoma o odškodninski odgovornosti Republike Slovenije. Svoje stališče je podkrepilo z naslednjimi argumenti: 1) da so zemljišča, po katerih potekajo avtoceste, državna last; 2) da sta vsebina in obseg zastopanja določena v samem zakonu, torej vsem razvidna; in 3) da je DARS v povsem podrejenem položaju v razmerju do države kot njene edine delničarke. Iz zadeve II Ips 502/2004 jasno tudi izhaja stališče, da DARS ne more biti pasivno legitimirana v primerih uveljavljanja odškodninske odgovornosti pri izvajanju nalog iz prvega odstavka 3. člena ZDARS. Ni pa Vrhovno sodišče zavzelo kategoričnega stališča glede nalog iz drugega odstavka 3. člena ZDARS. Čeprav je sicer poudarilo, da DARS tudi tu ravna za račun države, pa je bila za zavrnitev zahtevka pomembnejša okoliščina, da je tožnik zatrjeval zgolj dvom v korektno izvedbo odvodnjavanja parcele zaradi izgradnje avtoceste, kar pa ne zadostuje. V zadevi III Ips 13/2014 je Vrhovno sodišče ob presoji pasivne legitimacije Republike Slovenije utrdilo stališče, da država solidarno odškodninsko odgovarja (ne glede na to, za katere naloge iz 3. člena ZDARS gre), ni pa odločanje o reviziji terjalo odločitve o tem, ali odgovornost države pomeni že kar neodgovornost DARS.

20. Za odgovor na dopuščeno revizijsko vprašanje se izkaže za odločilno vprašanje, ali iz zakona razvidno dejstvo, da gre za (ne)posredno zastopanje države, vselej izključi pasivno legitimacijo DARS, ali pa je ta lahko podana vsaj v primeru, ko DARS ravna kot posredna zastopnica (upoštevaje že zavzeto stališče Vrhovnega sodišča, da njena pasivna legitimacija ni podana v primeru, ko ravna kot neposredna zastopnica).

21. Kadar DARS ravna kot posredna zastopnica države, vstopa v pravna razmerja s tretjimi osebami sama, v svojem imenu. V pogodbenih razmerjih je sama pogodbena stranka, sama tretjemu odgovarja za izpolnitev pogodbenih obveznosti (vključno z morebitno pogodbeno odškodninsko odgovornostjo) in sama je v razmerju do tretjega upravičena do pogodbenih koristi. Ali in na kakšen način bo pravice, obveznosti in koristi iz teh razmerij nazadnje prevzela država, je stvar medsebojnega razmerja med DARS in državo. Člen 3b. ZDARS namreč določa, da o izvajanju nalog iz 3. člena ZDARS skleneta DARS in Republika Slovenija posebno pogodbo, s katero uredita medsebojne pravice in obveznosti. Zakon navaja tudi najpomembnejša področja, ki jih je treba s pogodbo urediti. Gre torej za vrsto mandatnega razmerja.

22. Zdi se, da mora za primere, ko gre za nepogodbeno odškodninsko odgovornost v razmerju do tretjih (tak je tudi obravnavani primer), še toliko bolj veljati, da za povzročeno škodo tretjemu odgovarja (tudi) posredni zastopnik sam, četudi je tretjim povzročena pri opravljanju nalog za račun zastopanega in v zvezi s temi nalogami. Ne le, da posredni zastopnik pravno ravna v lastnem imenu, tudi sicer bo odločitev za deliktno ravnanje, ki rezultira v povzročitvi škode, običajno izvirala iz sfere neposrednega povzročitelja, četudi ni mogoče a priori izključiti primerov, da bi naročitelj mandatarju (kot posrednemu zastopniku) naročil prav tako ravnanje. Zato ni najti razumnega razloga, ki bi izključeval odgovornost DARS (civilnopravno deliktno sposobne so tudi pravne osebe).

23. V ožjem smislu bo neposredni povzročitelj škode tretjim pri izvajanju gradnje avtocest pogosto gradbeno podjetje kot izvajalec del. V pogodbenih razmerjih z izvajalci je tudi v času veljavnosti ZDARS kot naročnica praviloma nastopala DARS in ne država.2 V skladu z določbo 187. člena Obligacijskega zakonika naročitelj in izvajalec del na nepremičnini odgovarjata solidarno tretjemu za škodo, ki sta mu jo povzročila v zvezi z izvajanjem teh del. DARS kot naročnica del bo torej (poleg izvajalca) odgovarjala za škodo, ki jo je povzročil izvajalec. Že zavzeto stališče Vrhovnega sodišča, da je DARS, ki je nastopala v pogodbenih razmerjih z izvajalci, ravnala kot ?podaljšana roka države?,3 odgovornosti DARS ne izključuje, pač pa zgolj utemeljuje tudi odgovornost države.

24. Odgovor na dopuščeno revizijsko vprašanje je tako pritrdilen. Razmejitev med nalogami DARS, opredeljenimi v prvem in drugem odstavku 3. člena ZDARS, je za presojo (ne)obstoja pasivne stvarne legitimacije DARS pomembna.

**Odločitev o reviziji**

25. Glede na obrazloženo je Vrhovno sodišče reviziji ugodilo (drugi odstavek 380. člena ZPP) v obsegu, začrtanem v 12. točki obrazložitve tega sklepa, ter sodbo sodišča druge stopnje v tem obsegu razveljavilo in mu zadevo vrnilo v novo sojenje (I. točka izreka). V preostanku pa je revizijo na podlagi 378. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo (II. točka izreka).

**Odločitev o revizijskih stroških**

26. Odločitev o revizijskih stroških temelji na določbi tretjega odstavka 165. člena ZPP (III. točka izreka).

1 Ur. l. RS, št. 26/1999 s spremembami in dopolnitvami.  
2 Od leta 2010 veljavni ZDARS-1 pa v 5. členu izrecno določa, da DARS izvaja gradnjo avtocest v svojem imenu in za svoj račun.  
3 Sodba III Ips 13/2014 z dne 25. 11. 2015, 13. točka obrazložitve.