VSRS Sklep X Ips 288/2016
Datum: 2016-09-14T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2016:X.IPS.288.2016
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sodba UPRS I U 1389/2014
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: TUJCI
institut: dovoljenost revizije - pomembno pravno vprašanje - vprašanje, ki se nanaša na upravni postopek - jasne določbe ZUS-1

## Jedro

Pravilnost postopka pred izdajo upravnega akta na podlagi prvega odstavka 85. člena ZUS-1 samo zase ni predmet revizijskega preizkusa.

Na postavljeno vprašanje je mogoče odgovoriti s sklicevanjem na pravila ZUS-1, ki so povsem jasna v delu, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne tudi, če spozna, da je izpodbijani upravni akt po zakonu utemeljen, vendar iz drugih razlogov, kot so navedeni v upravnem aktu; te razloge pa navede sodišče v sodbi (3. točka drugega odstavka 63. člena ZUS-1). To pomeni, da lahko sodišče tožbo zavrne tudi, če poleg razlogov, ki jih je navedel že upravni organ, doda svoje razloge.

## Izrek

Revizija se zavrže.

## Obrazložitev

1. Z izpodbijano sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) kot neutemeljeno zavrnilo tožnikovo tožbo zoper I. točko izreka odločbe Policijske uprave Ljubljana, št. 021-5/2014/30 (3E23-04) z dne 1. 8. 2014, s katero je zavrnila vloge tožnikov za dovolitev zadrževanja po prvi alineji drugega odstavka 73. člena Zakona o tujcih. Ministrstvo za notranje zadeve je z odločbo, št. 2253-23/2014/2 (155-06) z dne 27. 8. 2014, tožnikove pritožbe zoper prvostopenjsko odločbo kot neutemeljeno zavrnilo.

2. Zoper navedeno pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje so tožniki (v nadaljevanju revidenti) vložili revizijo, katere dovoljenost utemeljujejo s sklicevanjem na 2. točko drugega odstavka 83. člena ZUS-1. 3. Revizija ni dovoljena.

4. Po drugem odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je izpolnjen eden izmed tam navedenih pogojev za njeno dovoljenost. Po ustaljeni upravnosodni praksi Vrhovnega sodišča je tako trditveno kot dokazno breme o izpolnjevanju pogojev za dovoljenost revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti. Vrhovno sodišče glede na značilnost tega pravnega sredstva ter svoj položaj in temeljno funkcijo v sodnem sistemu svojih odločitev o tem, da revizija ni dovoljena, podrobneje ne obrazlaga (razlogi za to so pojasnjeni že v sodbi X Ips 420/2014 z dne 2. 12. 2015).

5. Revidenti uveljavljajo dovoljenost revizije po 2. točki drugega odstavka 83. člena ZUS-1, po kateri je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse Vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem vprašanju ni enotnosti, Vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Na kakšen način mora biti pomembno pravno vprašanje izpostavljeno in kakšne so zahteve za to, da se upošteva kot izpolnjevanje omenjenega pogoja, izhaja iz ustaljene prakse Vrhovnega sodišča (1). Tako morajo revidenti natančno in konkretno navesti sporno pravno vprašanje in pravno pravilo, ki naj bi bilo prekršeno, okoliščine, ki kažejo na njegovo pomembnost, ter na kratko obrazložiti, zakaj je sodišče prve stopnje to vprašanje rešilo nezakonito.

6. Revidenti navajajo, da gre v reviziji za odločitev o dveh pomembnih pravnih vprašanjih: 1. „Revizijsko sodišče naj odloči, ali je zakonito šteti v upravnem sporu izpodbijano upravno odločbo za zakonito, če v njej manjka tisto, kar je za vsako zakonito odločbo bistveno – subsumpcija ugotovljenega dejanskega stanja pod relevantno pravno normo.“ in 2. „Če tožba odločbi upravnega organa očita nezakonito odsotnost subsumpcije ali nekega drugega nujnega elementa zakonitega odločanja v obravnavanem primeru (npr. odsotnost odločanja po načelu sorazmernosti), ni nezakonito (oziroma v vprašalni obliki: `Ali je zakonito?´), če upravno sodišče ugotovi, zatrjuje, da upravna odločba ni nezakonita in da se zato sodišče v celoti sklicuje na obrazložitev obeh upravnih organov in zato `ne bo ponavljalo razlogov za odločitev´, v istem stavku pa nato nadaljuje: `glede na tožbene ugovore pa dodaja še naslednje´.“

7. Ker sestavine upravne odločbe določa 214. člen Zakona o upravnem postopku, se vprašanje pod točko 1. nanaša na pravilnost postopka pred izdajo upravnega akta, ki na podlagi prvega odstavka 85. člena ZUS-1 sam zase ni predmet revizijskega preizkusa. Pomembno pravno vprašanje v smislu 2. točke drugega odstavka 83. člena ZUS-1 tudi ni vprašanje pod točko 2. Glede na vsebino zadeve je razumeti, da revidenti z drugim vprašanjem sprašujejo, ali je v skladu z ZUS-1 odločitev sodišča prve stopnje, ki v celoti pritrjuje razlogom odločbe, hkrati pa obrazloži to, kar bi moralo biti obrazloženo v odločbi. Na to vprašanje je mogoče odgovoriti s sklicevanjem na pravila ZUS-1, ki so povsem jasna v delu, da sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrne tudi, če spozna, da je izpodbijani upravni akt po zakonu utemeljen, vendar iz drugih razlogov, kot so navedeni v upravnem aktu; te razloge pa navede sodišče v sodbi (3. točka drugega odstavka 63. člena ZUS-1). To pomeni, da lahko sodišče tožbo zavrne tudi, če poleg razlogov, ki jih je navedel že upravni organ, doda svoje razloge. Vprašanja varstva človekovih pravic oziroma ustavnosti zakonske ureditve revizija vsebinsko ne odpira in ne utemeljuje, kljub temu da zatrjuje kršitev 22. člena Ustave.

8. Ker uveljavljeni pogoj za dovoljenost revizije ni izkazan, je Vrhovno sodišče revizijo kot nedovoljeno zavrglo na podlagi 89. člena ZUS-1. (1) Primerjaj sklepe VSRS X Ips 286/2008 z dne 19. 6. 2008, X Ips 189/2009 z dne 4. 6. 2009, X Ips 423/2012 z dne 29. 11. 2012, X Ips 302/2013 z dne 13. 2. 2014.