VDSS Sklep Psp 76/2017
Datum: 2017-03-02T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2017:PSP.76.2017
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za socialne spore
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO - INVALIDI
institut: invalidska pokojnina - višina - zavrženje tožbe - začasna odločba - pravni interes

## Jedro

Toženec je z odločbo z dne 7. 10. 2016 tožniku odmeril invalidsko pokojnino. Ta odločba je postala dokončna in pravnomočna in je v celoti nadomestila začasno odločbo z dne 5. 5. 2016. To pomeni, da začasna odločba o odmeri invalidske pokojnine ne obstaja več, zato za tožnika nima več nobenih pravnih posledic. Tožnik je pravni interes v tem socialnem sporu izkazoval le do izdaje dokončne odločbe z dne 7. 10. 2016. Od pravnomočnosti te odločbe dalje si svojega pravnega položaja ne more več izboljšati, saj ne more pridobiti več kot mu gre na podlagi pravnomočne odločbe z dne 7. 10. 2016. Kadar si tožnik s tožbo svojega pravnega položaja ne more izboljšati, pravni interes ni podan.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi sklep sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom zavrglo tožbo, ki jo je tožnik vložil zoper začasno odločbo tožene stranke, ker se ni strinjal z višino odmerjene invalidske pokojnine. Še pred začetkom sodnega postopka je tožena stranka izdala odločbo 7. 10. 2016, s katero je odločila, da ima tožnik pravico do invalidske pokojnine v znesku 443,74 EUR na mesec od 8. 4. 2016 dalje. Obenem je s citirano odločbo odločila, da se s to odločbo nadomesti začasna odločba z dne 5. 5. 2016. Odločba z dne 7. 10. 2016 je postala dokončna in pravnomočna. Sodišče prve stopnje je štelo, da ni več podan tožnikov pravni interes in je tožbo zavrglo.

2. Zoper sklep je pritožbo vložil tožnik, smiselno zaradi nepopolne ugotovitve dejanskega stanja in nepravilne uporabe materialnega prava. Navaja, da ni dobil odgovora na pritožbo, ki jo je vložil 20. 9. 2016. Ne strinja z izračunom invalidske pokojnine in se sprašuje, ko bo s tako odmerjeno pokojnino, ki znaša 443,00 EUR, preživel. Predlaga, da se mu odmeri pokojnina po drugem zakonu, ker ta zakon ni pravičen.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. Po preizkusu zadeve v skladu s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (Ur. l. RS, št. 26/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPP) v obsegu, kot je določen v drugem odstavku 350. člena ZPP, je pritožbeno sodišče preizkusilo pravilnost in zakonitost izpodbijanega sklepa. Po takšnem preizkusu pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prve stopnje pravilno in popolno ugotovilo dejansko stanje in pravilno uporabilo materialno pravo. Pri tem pa tudi ni prišlo do absolutnih bistvenih kršitev določb ZPP, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti.

5. Iz listinske dokumentacije izhaja, da je toženec tožnika z odločbo št. ... z dne 15. 3. 2016 razvrstil v II. kategorijo invalidnosti zaradi posledic bolezni in mu priznal pravico do invalidske pokojnine od 11. 2. 2016 dalje. Na podlagi citirane pravnomočne odločbe mu je nato toženec z začasno odločbo št. ... z dne 5. 5. 2016, ker v času odločanja še niso bili določeni in objavljeni valorizacijski količniki za preračun plač iz prejšnjih let na raven povprečne plače iz leta 2015, to je iz koledarskega leta pred letom, ko je zavarovanec uveljavil pravico do invalidske pokojnine (v letu 2016), odmeril invalidsko pokojnino v znesku 443,74 EUR na mesec od 8. 4. 2016 dalje. Takšno odločbo je toženec v pritožbenem postopku, z dokončno odločbo št. ... z dne 23. 9. 2016 potrdil kot pravilno in zakonito in zavrnil tožnikovo pritožbo.

6. Zoper citirano dokončno odločbo toženca z dne 23. 9. 2016, je tožnik dne 21. 10. 2016 vložil tožbo, ker se ni strinjal z višino odmerjene invalidske pokojnine. Že v odgovoru na tožbo je toženec opozoril, da je bila tožniku dne 7. 10. 2016 izdana odločba št. ..., s katero je bila opravljena dokončna odmera invalidske pokojnine in s katero je bila nadomeščena začasna odločba z dne 5. 5. 2016. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je navedena odločba postala dokončna in pravnomočna.

7. Glede na navedeno gre za stanje, ko je toženec z odločbo z dne 7. 10. 2016 tožniku dokončno odmeril invalidsko pokojnino. Citirana odločba je postala dokončna in pravnomočna in je v celoti nadomestila začasno odločbo z dne 5. 5. 2016. To pa pomeni, da začasna odločba o odmeri invalidske pokojnine ne obstaja več in da zato za tožnika nima več nobenih pravnih posledic. Pritožbeno sodišče se v celoti strinja z razlogovanjem sodišča prve stopnje, da je tako tožnik pravni interes v tem socialnem sporu izkazoval le do izdaje dokončne odločbe z dne 7. 10. 2016. Od pravnomočnosti te odločbe dalje pa si svojega pravnega položaja v tem sporu ne more več izboljšati, saj ne more pridobiti več kot mu gre na podlagi pravnomočne odločbe z dne 7. 10. 2016. 8. Vsakdo, ki zahteva sodno varstvo svojih pravic ali pravnih koristi, mora zato imeti pravni interes. To pomeni, da bi za tožnika, ki s tožbo izpodbija drugostopno odločbo toženca z dne 23. 9. 2016, izdano v pritožbenem postopku pri reševanju tožnikove pritožbe, vložene zoper začasno odločbo z dne 5. 5. 2016, pomenila določeno pravno korist, ki je brez tega ne more doseči. Kadar pa tožnik s tožbo svojega pravnega položaja ne more izboljšati, pravni interes ni podan. Kadar pravni interes ni podan, predsednik senata po predhodnem preizkusu tožbe, tožbo v skladu z določbo 274. člena ZPP zavrže. 9. Ker je v konkretnem primeru podan prav takšen dejanski stan, saj pravni interes ni podan, je sodišče prve stopnje postopalo pravilno, ko je skladno s citirano določbo 274. člena ZPP tožbo zavrglo. Pritožbene navedbe, da tožnik ni dobil odgovora na pritožbo, vloženo 18. 5. 2016 zoper prvostopno odločbo toženca z dne 5. 5. 2016, te pa se nanašajo na nestrinjanje z odmerjeno invalidsko pokojnino za 40 let delovne dobe in na predlog za ponovno preverjanje in izračun, za pritožbeno rešitev zadeve niso relevantne. Takšna vprašanja bi tožnik lahko izpostavil kvečjemu v primeru, če odločba toženca z dne 7. 10. 2016, to je odločba, s katero mu je toženec dokončno odmeril invalidsko pokojnino, ne bi bila dokončna in pravnomočna. Navedene navedbe se nanašajo na vsebinsko reševanje zadeve, pogoji za takšno reševanje zadeve pa v konkretnem primeru prav zaradi neizpolnjenega pravnega interesa, niso izpolnjeni, saj je zadeva že iz formalnih razlogov, ne da bi se obravnavala vsebinsko, bila pravilno zavržena.

10. V zvezi z nadaljnjimi pritožbenimi navedbami in sicer, da se tožniku odmeri invalidska pokojnina po drugem ugodnejšem zakonu, pritožbeno sodišče dodatno poudarja, da ni mogoča izbira zakona, po katerem bi se tožniku odmerila invalidska pokojnina. V skladu s splošno veljavnimi pravnimi načeli se neko pravno razmerje praviloma rešuje po tistem predpisu, ki velja v času vložitve zahteve. Izjeme od tega pravila so določene v prehodnih in končnih določbah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 96/2012 s spremembami, v nadaljevanju ZPIZ-2). Tako je v prvem odstavku 390. člena ZPIZ-2 določeno, da se v postopku za uveljavljanje pravic iz obveznega zavarovanja, ki se je začel pred uveljavitvijo tega zakona, uporabljajo predpisi, ki so veljali do uveljavitve tega zakona. V takih primerih, ko se je začel postopek pred uveljavitvijo ZPIZ-2, se pravice na podlagi invalidnosti določijo po predpisih, veljavnih na dan nastanka invalidnosti.

11. V konkretnem primeru se je postopek pri tožencu začel 30. 10. 2015, v postopku pa je bilo ugotovljeno, da je tožnik delovni invalid II. kategorije invalidnosti od 11. 2. 2016. Glede na datum uveljavljanja pravic iz invalidskega zavarovanja, kakor tudi glede na ugotovljen datum nastanka II. kategorije invalidnosti, je pravna podlaga za odločanje ZPIZ-2. Glede na splošno veljavno pravilo, prav tako pa glede na prehodne in končne določbe, določene v ZPIZ-2 tako ni nobene pravne podlage, da bi se tožniku pravica do invalidske pokojnine odmerila po Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (Ur. l. RS, št. 106/99 s spremembami, v nadaljevanju ZPIZ-1), ki je veljal do 31. 12. 2012, prav tako pa ni nobene podlage, da bi se tožniku invalidska pokojnina odmerila po kakšnem drugem zakonu.

12. Glede na vse obrazloženo je pritožbeno sodišče tožnikovo pritožbo na podlagi 2. točke 365. člena ZPP kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje.