Sodba II Ips 62/2007
Datum: 2007-12-20T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2007:II.IPS.62.2007
opravilna_stevilka_ii_stopnje: VSM I Cp 1970/2005
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Civilni oddelek
podrocje: ODŠKODNINSKO PRAVO
institut: povrnitev nepremoženjske škode - višina denarne odškodnine - načelo individualizacije - načelo objektivne pogojenosti odškodnine - telesne bolečine - duševne bolečine zaradi zmanjšane življenjske aktivnosti - strah

## Jedro

Presoja višine odškodnine za nepremoženjsko škodo.

## Izrek

Revizija se zavrne.

## Obrazložitev

Prvostopenjsko sodišče je odločilo, da je toženka dolžna plačati tožniku 2.100.000 SIT (sedaj 8.763,14 EUR) odškodnine za nepremoženjsko škodo z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Višji tožbeni zahtevek za odškodnino za nepremoženjsko škodo je zavrnilo in še odločilo o pravdnih stroških.

Pritožbeno sodišče je tožnikovo pritožbo zavrnilo in odločilo o stroških pritožbenega postopka.

Proti navedeni sodbi je tožnik iz razloga zmotne uporabe materialnega prava vložil revizijo. Predlaga, da revizijsko sodišče spremeni izpodbijano sodbo tako, da zviša dosojeno odškodnino za nepremoženjsko škodo za 1.100.000 SIT (sedaj 4.590,22 EUR) in toženki naloži v plačilo njegove stroške revizijskega postopka. V reviziji povzema ugotovljena dejstva in meni, da jih pritožbeno sodišče ni v zadostni meri upoštevalo. Tožniku pripada odškodnina za strah, za duševne bolečine zaradi skaženosti in zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti v višini, kot je bila vtoževana.

Revizija je bila vročena Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije in toženki, ki nanjo ni odgovorila.

Revizija ni utemeljena.

V reviziji je sporna višina odškodnine za tri vrste nepremoženjske škode za tožnika. Izhodišče za odločanje o višini odškodnine so dejanske ugotovitve prvostopenjskega sodišča, ki jih je preverilo pritožbeno sodišče. Ugotovljeno je, da je tožnika 19.12.2002 sidro udarilo v obraz in mu odbilo krono prvega zgornjega sekalca (zlomljeno korenino so tožniku odstranili), razmajalo dva zoba, poškodovalo dlesni in raztrgalo spodnjo ustnico. Podlaga za prisojo pravične denarne odškodnine v zvezi s temi poškodbami je v 179. in 182. členu Obligacijskega zakonika (Uradni list RS, št. 83/2001). Temeljni načeli za odmero odškodnine za nepremoženjsko škodo sta po navedenih določbah načelo individualizacije višine odškodnine in načelo objektivne pogojenosti višine odškodnine. Prvo načelo zahteva upoštevanje stopnje in trajanja bolečin in strahu, izhaja pa iz spoznanja, da je posameznik neponovljiva in nerazdružljiva celota telesne in duševne biti. Načelo objektivne pogojenosti višine odškodnine pa terja upoštevanje objektivnih materialnih možnosti družbe ter sodne prakse v podobnih primerih nepremoženjskih škod. Izraža tudi ustavni načeli enakosti pred zakonom in enakega varstva pravic, ko se morajo enaki primeri obravnavati enako, različni pa različno. Sodišče druge stopnje je pravilno upoštevalo obe načeli. Sodišče prve stopnje je natančno in izčrpno ugotovilo vse konkretnosti in specifičnosti tožnikovega primera, kar je dejanska podlaga izpodbijane sodbe, na katero je revizijsko sodišče vezano. Na nižjih stopnjah ugotovljeno dejansko stanje, ki ga revizija po nepotrebnem ponavlja, je po presoji revizijskega sodišča pravilno pravno ovrednoteno. Zneski odškodnin za posamezne oblike nepremoženjske škode, to je za strah 400.000 SIT (sedaj 1.669,17 EUR), za duševne bolečine zaradi skaženosti 200.000 SIT (sedaj 834,59 EUR) in duševne bolečine zaradi zmanjšanja življenjske aktivnosti 600.000 SIT (sedaj 2.503,76 EUR) pravilno odsevajo razmerja med manjšimi, večjimi in katastrofalnimi škodami ter odškodninami zanje. To velja tudi za skupni znesek zadoščenja 2.100.000 SIT (sedaj 8.763,14 EUR), ki pomeni, upoštevaje razmere v času izdaje prvostopenjske sodbe, 12 takratnih povprečnih neto plač (znesek odškodnine za telesne bolečine 900.000 SIT ni bil predmet revizijskega odločanja). Ob upoštevanju odškodnin, ki jih sodišča prisojajo za podobne vrste škode, tožniku prisojeni znesek tudi po presoji revizijskega sodišča predstavlja pravično zadoščenje za njegovo nepremoženjsko škodo. Zato se revizija neutemeljeno zavzema za zvišanje odškodnine.

Ker uveljavljani revizijski razlog zmotne uporabe materialnega prava ni podan, je revizijsko sodišče na podlagi 378. člena ZPP tožnikovo neutemeljeno revizijo zavrnilo in z njo tudi priglašene revizijske stroške.