VDSS sklep Pdp 946/2015
Datum: 2016-03-24T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2016:PDP.946.2015
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: odškodninska odgovornost delavca - stroški postopka - stroški odgovora na pritožbo

## Jedro

Prvotožena stranka v odgovoru na pritožbo ni navajala ničesar, česar ni uveljavljala že v samem postopku. Glede na to, da bi prvotožena stranka vse svoje morebitne ugovore iz odgovora na pritožbo lahko uveljavljala v predmetnem postopku, stroški odgovora na pritožbo niso potrebni stroški postopka v smislu 155. člena ZPP in jih tako tožeča stranka ni dolžna povrniti prvotoženi stranki.

## Izrek

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sodbe sodišča prve stopnje v delu II. točke izreka, ki se nanaša na prvotoženo stranko.

II. Prvotožena stranka sama krije svoje stroške pritožbenega postopka.

## Obrazložitev

1. Sodišče je izdalo sodbo, s katero je razsodilo, da se zavrne tožbeni zahtevek, da sta toženi stranki dolžni tožeči stranki solidarno plačati znesek 2.989.340,15 EUR z zakonskimi zamudnimi obrestmi od posameznih zneskov od zapadlosti do plačila (I. točka). V nadaljevanju je odločilo, da je tožeča stranka dolžna prvotoženi stranki v roku 15 dni povrniti stroške postopka v višini 42.672,55 EUR, drugotoženi stranki pa stroške postopka v višini 42.596,30 EUR, obema v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka paricijskega roka dalje, do plačila (II. točka).

2. Prvotožena stranka vlaga pritožbo zoper odločitev o stroških postopka - vrednost izpodbijanega dela 13.615,20 EUR in navaja, da je sodišče v individualnem delovnem sporu zavrnilo tožbeni zahtevek tožeče stranke v celoti in odločilo o stroških postopka, pri čemer je odločilo, da prvotožena stranka ni upravičena do plačila nagrade za odgovor na pritožbo tožeče stranke v prvotnem postopku v priglašeni višini 13.615,20 EUR. Sodišče je prvotoženi stranki priznalo stroške v višini 42.672,55 EUR, priznalo pa ni stroškov za pritožbeni postopek (za odgovor na pritožbo) v višini 11.160,00 EUR ter 22 % DDV, skupaj torej 13.615,20 EUR z obrazložitvijo, da prvotožena stranka v pritožbenem postopku ni uspela. Pri odločanju o stroških postopka je potrebno odločati po načelu končnega uspeha, ni pa pomembna uspešnost posameznih pravdnih dejanj med postopkom. Ker je sodišče tožbeni zahtevek tožeče stranke v celoti zavrnilo, pomeni, da sta v postopku uspeli toženi stranki in bi sodišče to moralo upoštevati in priznati prvotoženi stranki tudi nagrado za pritožbeni postopek. Višje sodišče je sicer res odločilo drugače, kot je predlagala prvotožena stranka v prvotnem postopku, vendar pa je bila odločitev višjega sodišča napačna. Višje sodišče odgovora na pritožbo prvotožene stranke sploh ni prebralo, saj bi sicer ugotovilo, da so navedbe iz točke II. odgovora na tožbo pravilne, pritožba pa neutemeljena. Upoštevati je potrebno tudi, da je tožeča stranka vložila tožbo pri nepristojnem sodišču, da ugovora nepristojnosti ni podala v samem postopku, ampak šele v pritožbi in so torej stroški pritožbenega postopka nastali izključno po njeni krivdi. Prvotožena stranka še navaja, da je v odgovoru na tožbo vsebinsko utemeljeno odgovorila tudi na ostale navedbe tožeče stranke iz pritožbe in da odločitev v ponovljenem postopku sloni tudi na argumentih, ki jih je tožena stranka izpostavila tudi v odgovoru na pritožbo. Tako prvotožena stranka predlaga, da pritožbeno sodišče pritožbi ugodi in spremeni odločitev prvostopnega sodišča v II. točki glede stroškov postopka tako, da prvotoženi stranki poleg že prisojenih stroškov prisodi še povrnitev stroškov odgovora na pritožbo v višini 13.615,20 EUR. Prvotožena stranka priglaša pritožbene stroške postopka.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani del sodbe v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z določbo drugega odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP; Ur. l. RS, št. 26/99 in nadalj.) tudi po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka, navedene v citirani določbi in na pravilno uporabo materialnega prava.

5. Pritožbeno sodišče ugotavlja, da je sodišče prvotoženi stranki skladno z zakonom o Odvetniški tarifi priznalo nagrado za postopek v prvotnem sojenju v višini 9.067,50 EUR, nagrado za narok v prvotnem sojenju v višini 8.370,00 EUR, materialne stroške v višini 20,00 EUR, stroške fotokopij v višini 62,50 EUR, nagrado za postopek v ponovljenem sojenju v višini 9.067,50 EUR, nagrado za narok v ponovljenem sojenju v višini 8.370,00 EUR, materialne stroške v ponovljenem postopku v višini 20,00 EUR in 22 % DDV na vse zneske, kar skupaj znaša 42.672,55 EUR.

6. Pritožbeno sodišče ocenjuje, da ni utemeljena pritožba glede nepriznanja stroškov za odgovor na pritožbo, pri čemer navaja, da ZPP v 165. členu določa o pritožbenih stroških postopka, ki jih sodišče določi upoštevaje tudi določila 154. člena ZPP v povezavi s 155. členom ZPP. Pritožbeno sodišče navaja, da 155. člen ZPP določa, da pri odločanju o tem, kateri stroški naj se povrnejo stranki, upošteva sodišče samo tiste stroške, ki so bili potrebni za pravdo. O tem, kateri stroški so bili potrebni in koliko znašajo, odloči sodišče po skrbni presoji vseh okoliščin posameznega primera. Pritožbeno sodišče je prečitalo odgovor na pritožbo prvotožene stranke in ocenjuje, da le-ta ni bil potreben za pravdo. Prvotožena stranka je seveda imela pravico, da na pritožbo odgovori, vendar tožeča stranka ni dolžna plačati vseh stroškov prvotožene stranke v postopku. Prvotožena stranka ni v odgovoru na pritožbo navajala ničesar, česar ni uveljavljala že v samem postopku, prav tako pa pritožbeno sodišče izrecno ugotavlja, da je v predmetnem individualnem delovnem sporu v ponovljenem postopku v zadevi opr. št. I Pd 320/2015 sodišče opravilo prvi narok dne 25. 8. 2015 ter ugotavlja, da se je glavna obravnava pričela ob 12:00 uri, kot to izrecno izhaja iz zapisnika, glavna obravnava pa se je končala ob 12:05 uri, kar pomeni, da je v celoti trajala skupaj 5 minut, pri čemer pa iz zapisnika tudi ne izhaja, da bi prvotožena stranka navajala kakšne pomembne relevantne okoliščine za rešitev spora in je prvotožena stranka le izjavila, da: „navaja kot do sedaj“, sodišče pa je prvotoženi stranki za obravnavo v trajanju 5 minut priznalo nagrado za narok v ponovljenem postopku v višini 8.370,00 EUR ter 22 % DDV na navedeni znesek.

7. Glede na to, da bi prvotožena stranka vse svoje morebitne ugovore iz odgovora na pritožbo lahko uveljavljala v predmetnem postopku, pritožbeno sodišče ocenjuje, da stroški odgovora na pritožbo niso potrebni stroški postopka v smislu 155. člena ZPP in jih tako tožeča stranka ni dolžna povrniti prvotoženi stranki, saj kot že navedeno, je sodišče prve stopnje v predmetni zadevi priznalo prvotoženi stranki stroške za narok za glavno obravnavo, ki je trajal skupaj 5 minut v višini 8.370,00 EUR povečano za 22 % DDV.

8. Zaradi navedenega je pritožbeno sodišče pritožbo prvotožene stranke zavrnilo in potrdilo odločitev sodišča prve stopnje, za kar je imelo pravno podlago v določilih 365. člena ZPP.