sodba II U 38/2013
Datum: 2013-03-06T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2013:II.U.38.2013
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: BREZPLAČNA PRAVNA POMOČ
institut: brezplačna pravna pomoč - pogoji za dodelitev brezplačne pravne pomoči - finančni pogoj - lastni dohodek prosilca - preživnina

## Jedro

Od ugotovljene povprečne mesečne neto plače prosilca upravni organ preživnine ni mogel odšteti, saj je tožnik ne plačuje.

## Izrek

Tožba se zavrne.

## Obrazložitev

Z izpodbijano odločbo je organ za brezplačno pravno pomoč zavrnil tožnikovo prošnjo za dodelitev pravne pomoči za vložitev tožbe zoper delodajalca, ki ga je nepravilno prerazporedil ter mu odvzel plačne razrede. Tožnik je samska oseba in zavezanec za plačevanje preživnine, regres je prejel, upravičen je do invalidnine. Organ za brezplačno pravno pomoč je ugotovil, da je tožnik v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo prošnje za dodelitev brezplačne pravne pomoči prejel plačo v povprečni mesečni višini 561,28 EUR. Tožnik preživnine ne plačuje, ker ne dosega zajamčenega osebnega dohodka. Organ za brezplačno pravno pomoč ugotavlja, da tožnikovi prihodki v zadnjih treh mesecih pred vložitvijo prošnje presegajo višino zakonsko določenega mesečnega dohodka, ki je določen v višini dvakratnika minimalnega dohodka (4. člen Zakona o dodatnih interventnih ukrepih za leto 2012 - ZDIU12) in znaša 520,00 EUR, zato tožnik ne izpolnjuje finančnih pogojev za dodelitev brezplačne pravne pomoči (13. člen Zakona o brezplačni pravni pomoči - v nadaljevanju ZBPP).

Tožnik v vloženi tožbi navaja, da pri odločitvi ni bilo upoštevano, da je oče samohranilec in da ne prejema invalidnine, ampak invalidski dodatek, ki ne spada v dohodek. Neplačevanje preživnine ni njegova krivda, ampak krivda njegovega delodajalca, ki mu je odvzel plačilne razrede. Smiselno predlaga odpravo izpodbijane odločbe.

Tožeča stranka na tožbo ni odgovorila, je pa poslala predmetni spis.

Tožba ni utemeljena.

Pri odločanju o prošnji za dodelitev brezplačne pravne pomoči se ugotavljajo finančni položaj prosilca in drugi pogoji, določeni s tem zakonom (tretji odstavek 11. člena Zakona o brezplačni pravni pomoči - v nadaljevanju ZBPP). Finančni položaj prosilca se ugotavlja glede na njegove dohodke in prejemke in dohodke ter prejemke njegove družine, ter glede na premoženje, ki ga ima prosilec in njegova družina, razen če ni s tem zakonom določeno drugače (prvi odstavek 12. člena ZBPP). Do brezplačne pravne pomoči je upravičena oseba, ki glede na svoj finančni položaj in na finančni položaj svoje družine brez škode za svoje socialno stanje in socialno stanje svoje družine ne bi zmogla stroškov sodnega postopka oziroma stroškov nudenja pravne pomoči (prvi odstavek 13. člena ZBPP). Šteje se, da je socialno stanje prosilca in njegove družine zaradi stroškov sodnega postopka oziroma stroškov nudenja pravne pomoči ogroženo, če mesečni dohodek prosilca (lastni dohodek) oziroma mesečni povprečni dohodek na člana družine (lastni dohodek družine) ne presega dvakratnika osnovnega zneska minimalnega dohodka, določenega z zakonom, ki ureja socialno varstvene storitve (drugi odstavek 13. člena ZBPP). Od 1. 1. 2012 so socialnovarstvene storitve urejene v ZSVarPre.

Osnovni znesek minimalnega dohodka v času izdaje izpodbijane odločbe sicer določa prvi odstavek 152. člena Zakona o uravnoteženju javnih financ (v nadaljevanju ZUJF), ki je v veljavi od 31. 5. 2012, v zvezi z 8. členom ZSVarPre, in ne ZDIU12, kot je napačno navedeno v izpodbijani odločbi, vendar pa je le-ta v obeh predpisih določen v višini 260,00 EUR, zato to ni vplivalo na pravilnost odločitve.

Kot lastni dohodek samske osebe, ki je podlaga za določitev višine denarne socialne pomoči, se upoštevajo povprečni mesečni dohodki in prejemki, ugotovljeni za samsko osebo, v obdobju treh koledarskih mesecev pred mesecem vložitve vloge (prvi odstavek 20. člena ZSVarPre v zvezi s 14. členom ZBPP). Pri ugotavljanju lastnega dohodka se vsi dohodki in prejemki iz prvega odstavka 12. člena ZSVarPre – kamor sodijo vsi obdavčljivi dohodki po zakonu, ki ureja dohodnino, ki niso oproščeni plačila dohodnine – upoštevajo po zmanjšanju za normirane stroške oziroma dejanske stroške, priznane po zakonu, ki ureja dohodnino, ter za davke in obvezne prispevke za socialno varnost, odtegnjene od teh dohodkov (tretji odstavek 20. člena ZSVarPre).

Po presoji sodišča so bila pri izdaji izpodbijane odločbe zgoraj navedena določila pravilno uporabljena. Organ za brezplačno pravno pomoč je ugotovil, da je tožnik v relevantnem obdobju prejel povprečno mesečno plačo v neto znesku 561,28 EUR. Preživnine od tega zneska ni mogel odšteti, saj je tožnik ne plačuje. Tako ugotovljen tožnikov mesečni dohodek presega dvakratnik osnovnega dohodka, ki znaša 520,00 EUR, zato je organ za brezplačno pravno pomoč tožnikovo prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči pravilno zavrnil. Na odločitev ne vpliva tožbena trditev, da tožnik prejema invalidski dodatek, saj organ za brezplačno pravno pomoč tega zneska pri odločitvi ni upošteval. Odločitev temelji na zgoraj navedeni materialnopravni podlagi. Ker finančni pogoj za odobritev brezplačne pravne pomoči iz zgoraj navedenih razlogov ni bil izpolnjen, je organ za brezplačno pravno pomoč tožnikovo prošnjo za dodelitev brezplačne pravne pomoči pravilno zavrnil, ne da bi presojal tudi ostale za odobritev brezplačne pravne pomoči relevantne okoliščine.

Izpodbijani upravni akt je torej tudi po presoji sodišča pravilen in na zakonu utemeljen, zato je sodišče tožbo kot neutemeljeno zavrnilo na podlagi prvega odstavka 63. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1).