VDSS Sklep Pdp 760/2018
Datum: 2018-10-25T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2018:PDP.760.2018
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: CIVILNO PROCESNO PRAVO - DELOVNO PRAVO
institut: odločitev o pravdnih stroških - umik tožbe - takojšen umik - potrebni pravdni stroški - načelo uspeha

## Jedro

Kadar pride med pravdo do delnega umika tožbe, to narekuje odločanje o stroških od umaknjenega dela tožbenega zahtevka po pravilu iz prvega odstavka 158. člena ZPP, od preostanka vtoževanega zneska pa se stroški odmerijo po uspehu. Določbe drugega odstavka 154. člena ZPP in prvega odstavka 158. člena ZPP se ne izključujejo, ampak dopolnjujejo tudi, kadar tožena stranka samo delno izpolni tožbeni zahtevek, tožnik pa se s tem zadovolji. Če tožbo (takoj) po delni izpolnitvi tožbenega zahtevka umakne, lahko zahteva od toženca toliko pravdnih stroškov, kolikor mu jih pripada po drugem odstavku 154. člena ZPP.

## Izrek

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje.

II. Tožena stranka sama krije svoje pritožbene stroške.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom postopek ustavilo (I. točka izreka) in tožeči stranki naložilo, da je dolžna toženi stranki povrniti stroške postopka v višini 74,03 EUR v roku 8 dni, v primeru zamude pa z zakonskimi zamudnimi obrestmi od poteka tega roka dalje do plačila (II. točka izreka).

2. Zoper II. točko izreka sklepa vlaga tožena stranka pravočasno pritožbo iz vseh pritožbenih razlogov in pritožbenemu sodišču predlaga, da pritožbi ugodi in izpodbijani del sklepa spremeni tako, da toženki prizna povračilo vseh pravdnih stroškov in jih naloži v plačilo tožniku skupaj s stroški pritožbenega postopka. Zatrjuje zmotno uporabo materialnega prava, saj naj bi sodišče prve stopnje zmotno uporabilo drugi odstavek 154. člena ZPP, namesto prvega odstavka 158. člena ZPP. Meni, da prostovoljne izpolnitve ni mogoče enačiti z uspehom v postopku, pravdna stranka v postopku uspe le tedaj, ko sodišče o zahtevku maritorno odloči tako, da njenemu zahtevku ugodi, v konkretnem sporu pa do meritorne odločitve sploh ni prišlo in uspeha strank ni mogoče ugotoviti. Sicer pa 8-mesečne zamude z umikom ni mogoče šteti kot umik takoj po izpolnitvi. Dejstvo tudi je, da tožnik tožbe ni umaknil niti po prejemu pripravljalne vloge toženke, temveč šele tik pred razpisanim narokom, torej prepozno, zato je dolžan toženki povrniti vse stroške postopka. Navaja, da je že v odgovoru na tožbo opozorila, da je ministrica za obrambo že več kot mesec dni pred vložitvijo tožbe izdala odredbo, s katero se je zavezala k plačilu neplačanih obveznosti iz naslova presežnih ur, o navedenem pa so bili obveščeni vsi pripadniki SV, zato tožba ni bila potrebna, izpolnitev pa bi toženka opravila tudi brez nje. Priglaša pritožbene stroške.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. Pritožbeno sodišče je izpodbijani del sklepa preizkusilo v okviru pritožbenih razlogov in razlogov, na katere pazi po uradni dolžnosti po drugem odstavku 350. člena v zvezi s 366. členom Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in nasl.). Pri tem preizkusu je ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni storilo bistvenih kršitev določb pravdnega postopka, na katere pritožbeno sodišče pazi po uradni dolžnosti, ter da je na ugotovljeno dejansko stanje pravilno uporabilo materialno pravo.

5. V obravnavani zadevi je tožnik vložil tožbo dne 4. 8. 2017, do delne izpolnitve tožbenega zahtevka je prišlo 5. 12. 2017, tožnik pa je 9. 8. 2018 umaknil tožbo v celoti (tudi v zvezi z neizpolnjenim delom tožbenega zahtevka). Tožba je bila tako potrebna, saj je do delne izpolnitve tožbenega zahtevka prišlo po vloženi tožbi in so nasprotne pritožbene navedbe neutemeljene. Prvi odstavek 158. člena ZPP določa, da mora tožnik, ki umakne tožbo, povrniti nasprotni stranki pravdne stroške, razen če jo je umaknil takoj, ko je tožena stranka izpolnila zahtevek. Določena časovna razlika med delno izpolnitvijo in umikom tožbe ne pomeni, da tožnik pri stroškovni posledici ni podvržen določbi prvega odstavka 158. člena ZPP. Citirano določbo ZPP je potrebno razumeti tako, da tožniku pripadajo potrebni stroški od vložitve tožbe do pravočasnega umika tožbe pod predpostavko, da jih pravočasno uveljavlja. Če pa je tožnik potrditvah tožene stranke "zamudil" z umikom tožbe tako, da ta ni neposredno sledil (delni) izpolnitvi tožene stranke, je pri presoji morebitnih stroškov, ki so nastali toženi stranki po delni izpolnitvi, potrebno upoštevati krivdno načelo, določeno v prvem odstavku 156. člena ZPP1. Tožnik je po določbi prvega odstavka 158. člena ZPP upravičen do potrebnih pravdnih stroškov, nastalih od vložitve tožbe do pravočasnega umika, če pa je zamudil z umikom in so po izpolnitvi zahtevka toženi stranki nastali stroški, jih ji mora tožnik po krivdnem načelu povrniti, in sicer pripravljalne vloge toženke z dne 21. 6. 2018. Med seznanitvijo z delno izpolnitvijo in umikom tožbe je sicer res poteklo 8 mesecev, vendar v tem času ni bilo opravljeno nobeno procesno dejanje. Zgolj razpis naroka, ki je bil kasneje preklican, pa ni oprava procesnega dejanja in ne vpliva na presojo, da je tožnik umaknil tožbo takoj po delni izpolnitvi zahtevka. Sodišče prve stopnje je pravdne stroške do umika tožbe tako pravilno presojalo po uspehu.

6. Kadar pride med pravdo do delnega umika tožbe, to narekuje odločanje o stroških od umaknjenega dela tožbenega zahtevka po pravilu iz prvega odstavka 158. člena ZPP, od preostanka vtoževanega zneska pa se stroški odmerijo po uspehu. Določbe drugega odstavka 154. člena ZPP in prvega odstavka 158. člena ZPP se ne izključujejo, ampak dopolnjujejo tudi, kadar tožena stranka samo delno izpolni tožbeni zahtevek, tožnik pa se s tem zadovolji. Če tožbo (takoj) po delni izpolnitvi tožbenega zahtevka umakne, lahko zahteva od toženca toliko pravdnih stroškov, kolikor mu jih pripada po drugem odstavku 154. člena ZPP.2 Glede na to je sodišče prve stopnje pravilno odločilo o stroških postopka skladno z uspehom ter pri tem pravilno ocenilo potrebnost stroškov po 155. členu ZPP. Tožena stranka v pritožbi ni nasprotovala ugotovitvi sodišča prve stopnje, da je tožnik v postopku uspel (glede na delno izpolnitev tožbenega zahtevka po vložitvi tožbe) v deležu 38 %, tožena stranka pa v deležu 62 %. Glede na navedeno odločitev sodišča prve stopnje, da je tožnik dolžan toženi stranki povrniti stroške postopka v znesku 74,03 EUR, pravilna in je neutemeljeno pritožbeno zavzemanje, da bi moral tožnik povrniti toženi stranki njene celotne stroške.

7. Druge pritožbene navedbe za odločitev niso pravno odločilne, zato pritožbeno sodišče nanje skladno z določbo prvega odstavka 366. člena ZPP ne odgovarja. Ker niso podani pritožbeni razlogi in ker pritožbeno sodišče tudi ni našlo kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, je pritožbo zavrnilo kot neutemeljeno ter potrdilo izpodbijani del sklepa sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP).

8. Tožena stranka s pritožbo ni uspela, zato sama krije svoje stroške pritožbenega postopka (prvi odstavek 165. člena v zvezi s prvim odstavkom 154. člena ZPP).

1 Tako smiselno komentar 158. in 156. člena ZPP: N. Betteto, v: Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 2. knjiga, GV Založba, Ljubljana 2006, str. 46 in 41. 2 N. Betteto, v: Pravdni postopek, Zakon s komentarjem, 2. knjiga, GV Založba, Ljubljana 2006, str. 47.