Sklep I Up 55/2009
Datum: 2009-12-02T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2009:I.UP.55.2009
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sklep UPRS (zunanji oddelek v Celju) U 199/2008
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: UPRAVNI SPOR
institut: nepopolna tožba - vročanje poziva na popravo tožbe - fikcija vročitve - zavrženje

## Jedro

Vložena tožba ni bila sposobna za obravnavo v upravnem sporu, zato je sodišče prve stopnje tožnika pozvalo na popravo oziroma dopolnitev in mu dalo napotke, kako naj jo dopolni, ter ga opozorilo na posledice, če tega ne bo storil. Ker tožniku pisanja ni bilo mogoče osebno vročiti, mu je bilo puščeno obvestilo, da lahko pismo prevzame v 15 dneh, z opozorilom, da se bo štelo, da je vročitev opravljena na dan, ko je bilo puščeno obvestilo, če pisma ne bo prevzel. Ker je bila vročitev opravljena v skladu s 141. členom ZPP, tožnik pa tožbe ni ustrezno dopolnil, jo je prvostopenjsko sodišče pravilno zavrglo.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom na podlagi drugega odstavka 31. člena Zakona o upravnem sporu – ZUS-1 (Ur. l. RS, št. 105/2006) zavrglo tožnikovo tožbo.

2. Sodišče prve stopnje je na podlagi prvega odstavka 31. člena ZUS-1 tožnika z dopisom z dne 26. 6. 2008 pozvalo, da dopolni tožbo z dne 18. 6. 2008 zoper odločbi o izvršbi Inšpektorata RS za okolje in prostor, Območne enote Celje z dne 4. 1. 2005 in 8. 4. 2008. V tožbi se tožnik sklicuje na zapisnik inšpektorice z dne 25. 3. 2004 kot edini dokument, s katerim naj bi bila zadeva zaključena. Navaja, da je bil tudi v zapuščinskem postopku razrešen kot skrbnik zapuščine in, da ni bil ne lastnik, ne skrbnik, inšpektorica pa ga je obravnavala kot zavezanca in storilca kaznivega dejanja. Tožbi je priložil ugovor zoper odločbo z dne 22. 5. 2008, ugovor zoper sklep o denarni kazni z dne 16. 4. 2008, odločbo o prekršku z dne 9. 10. 2006 in zapisnik Inšpektorata za okolje in prostor RS, Organizacijske enote Celje, z dne 25. 3. 2004. Tožniku je bil opravljen poskus vročitve poziva na dopolnitev tožbe. Vročitev poziva je bila opravljena v skladu z določbo 141. člena Zakona o pravdnem postopku – ZPP. Ker tožnik tožbe ni dopolnil, jo je sodišče kot nepopolno zavrglo.

3. Tožnik v pritožbi zoper izpodbijani sklep sodišča prve stopnje navaja, da ni prejel nobenega obvestila o poslani pošti, s katerim naj bi ga sodišče obvestilo o dopolnitvi tožbe. Prosi, da se upošteva novo poslani dokaz: odločba sodnika za prekrške, s katero je ovržen sum, da ni počel tega, kar navaja inšpektorica za okolje in prostor. Navaja še, da je poravnal tudi kazen, kljub drugačni ugotovitvi sodnika za prekrške. Predlaga, da sodišče izda sklep o ustavitvi postopka zoper njega.

4. Pritožba ni utemeljena.

5. Po presoji Vrhovnega sodišča je odločitev sodišča prve stopnje pravilna in zakonita.

6. Tudi po presoji Vrhovnega kot pritožbenega sodišča vložena tožba z dne 18. 6. 2008 ni sposobna za obravnavo v upravnem sporu. Sodišče prve stopnje je v skladu z 31. členom ZUS-1 tožnika z dopisom z dne 26. 6. 2008 pravilno pozvalo, da tožbo dopolni in mu dalo napotke, kako naj jo dopolni; opozorilo ga je tudi na posledice, če tega ne bo storil. Iz vročilnice v upravnem spisu izhaja, da je bil tožnik obveščen o prispelem pismu dne 27. 6. 2008, ko mu je bilo v hišnem predalčniku puščeno obvestilo, da bo vročevalec dne 30. 6. 2008 ponovno prinesel pismo. Ker tožniku dne 30. 6. 2008 pisma ni bilo mogoče osebno vročiti, je vročevalec pustil obvestilo, da lahko pismo prevzame v 15 dneh od 1. 7. 2008 dalje, z opozorilom, da se bo štelo, da je vročitev opravljena na dan, ko je bilo puščeno obvestilo, če pisma ne bo prevzel. Vročitev poziva na popravo tožbe je bila zato pravilno opravljena v skladu s 141. členom ZPP, ki se na podlagi prvega odstavka 22. člena ZUS-1 primerno uporablja za vprašanja postopka, ki v ZUS-1 niso urejena. Tožnikov ugovor, da obvestila ni prejel, je v nasprotju z dokazom v spisu (pisemska pošiljka na list. št. 4), in zato neutemeljen. Ker tožnik tožbe ni ustrezno dopolnil, jo je sodišče prve stopnje v skladu z drugim odstavkom 31. člena ZUS-1 pravilno zavrglo.

7. Vseh ostalih pritožbenih navedb, ki se nanašajo na vsebino zadeve, pa pritožbeno sodišče ni obravnavalo, saj je presojalo pravilnost procesne odločitve sodišča prve stopnje.

8. Glede na navedeno je Vrhovno sodišče na podlagi 76. člena ZUS-1 v zvezi z 82. členom ZUS-1 pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.