VDSS Sodba Psp 270/2019
Datum: 2019-11-27T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2019:PSP.270.2019
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za socialne spore
podrocje: POKOJNINSKO ZAVAROVANJE
institut: vdovska pokojnina

## Jedro

Po sodni praksi pritožbenega sodišča 392. člen ZPIZ-2 glede varstva pravic družinskih članov ne zajema tudi prejšnjega 427. člena ZPIZ-1, ki je v 4. točki določal ugodnejše pogoje za vdovo, ki ji je pravica do družinske pokojnine, pridobljene po 2. ali 3. alineji 1. odstavka 72. člena ZPIZ, veljavnega do uveljavitve ZPIZ-1, prenehala po dopolnitvi 45. leta starosti, vendar pred dopolnjenim 50. letom starosti. Pomeni, da za odločitev v obravnavani zadevi niso odločilne določbe zakona, po katerem je bila tožnici oziroma otrokoma priznana družinska pokojnina, temveč morajo biti za priznanje obravnavane pravice izpolnjeni pogoji iz 53. člena ZPIZ-2 ali 392. člena ZPIZ-2 v zvezi s 110. členom ZPIZ-1.

## Izrek

Pritožba se zavrne in se potrdi sodba sodišča prve stopnje.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je zavrnilo tožbeni zahtevek na odpravo odločb toženca št. ... z dne 12. 2. 2018 in št. ... z dne 3. 11. 2017 ter priznanje pravice do vdovske pokojnine.

2. Zoper sodbo se pritožuje tožnica zaradi nepravilno in nepopolno ugotovljenega dejanskega stanja ter zmotne uporabe materialnega prava. Izpodbijana sodba zgolj potrjuje zavrnilno odločbo toženca. Priznana ji je bila pravica do družinske pokojnine po pokojnem možu, izpolnjuje pogoj starosti in ni zmožna za delo. Prilaga izvide, ki potrjujejo zdravstveno stanje. Pravica do družinske pokojnine ji je prenehala, ker je prenehala sinu. Uveljavlja pravico do vdovske pokojnine na podlagi pokojninske dobe, ki jo je pokojni mož dopolnil z delom v Sloveniji, in so plačani prispevki. Sklicuje se na Sporazum o socialnem zavarovanju med Republiko Slovenijo in Bosno in Hercegovino ter Evropsko konvencijo za človekove pravice. V BIH ima priznano pravico do družinske pokojnine. Predlaga spremembo sodbe v smeri priznanja pravice do vdovske pokojnine oziroma uvedbo novega postopka na podlagi nezmožnosti za delo.

3. Pritožba ni utemeljena.

4. Po preizkusu zadeve v skladu z 2. odstavkom 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP)1 pritožbeno sodišče ugotavlja, da je z izpodbijano sodbo tožbeni zahtevek na odpravo izpodbijanih posamičnih upravnih aktov toženca in priznanje pravice do vdovske pokojnine utemeljeno zavrnjen. V postopku ni prišlo do procesnih kršitev, na katere se pazi po uradni dolžnost. 5. Predmet tega socialnega spora je presoja pravilnosti in zakonitosti izpodbijanih posamičnih upravnih aktov o zavrnitvi zahteve za priznanje pravice do vdovske pokojnine. Sočasno je bilo izrečeno še, da uživalki pokojnine preneha pravica do družinske pokojnine s 30. 9. 2017, da se izplačevanje družinske pokojnine ustavi s 3. 11. 2017, da se nadomesti odločba z dne 29. 3. 2011 in da bo o preplačilu odločeno s posebno odločbo.

Z odločbo z dne 19. 6. 1993 je bila tožnici skupaj s sinom in hčerko priznana družinska pokojnina po pokojnem možu od 9. 6. 1992 dalje. Tožnica je od 1. 9. 2008 dalje in po odločbi z dne 29. 3. 2011 ponovno od 1. 10. 2010 dalje, po tem ko je hčerki 31. 8. 2008 pravica prenehala, družinsko pokojnino uživala skupaj s sinom. V obravnavanem predsodnem upravnem postopku je bilo ugotovljeno, da je tožničin sin zaključil šolanje, zato ji pravica do družinske pokojnine, ki jo je pridobila zaradi dolžnosti preživljanja otrok, preneha. Pogoja starosti za priznanje pravice do vdovske pokojnine ne izpolnjuje, ker je na dan moževe smrti 8. 6. 1992 dopolnila 23 let starosti, do 31. 12. 2012 pa 44 let starosti.

6. Pravna podlaga za pritožbeno rešitev zadeve je glede na datum prenehanja družinske pokojnine oziroma datum odpada družinskega člana in datum vložitve zahteve za priznanje vdovske pokojnine podana v Zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-2)2, ki pogoje za pridobitev pravice do vdovske pokojnine določa v 53. členu, varstvo pravic družinskih članov pa v 392. členu.

Po 1. alineji 1. odstavka 53. člena ZPIZ-2 lahko vdovsko pokojnino uveljavi v letu 2017 vdova umrlega zavarovanca oziroma uživalca pravic, če je do njegove smrti dopolnila starost 55 let in 6 mesecev oziroma vsaj 50 let in 6 mesecev, da pravico pridobi pri starosti 55 let in 6 mesecev. Če postane vdova, ki ji je po smrti zavarovanca ali uživalca ostal otrok ali več otrok, ki imajo pravico do družinske pokojnine po umrlem in ima do njih dolžnost preživljanja, med trajanjem pravice do vdovske pokojnine popolnoma nezmožna za delo, obdrži to pravico, dokler je podana takšna nezmožnost (2. odstavek 53. člena ZPIZ-2).

Po 392. členu ZPIZ-2 lahko družinski člani umrlega, ki so do uveljavitve tega zakona izpolnili starost za pridobitev pravice do vdovske ali družinske pokojnine po 110., 119., 421., 425. in 426. členu Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ-1)3, uveljavijo pravice do vdovske ali družinske pokojnine po ZPIZ-1 tudi po uveljavitvi tega zakona, če so izpolnjeni pogoji, določeni v 110. členu ZPIZ-1. Po 110. členu ZPIZ-1 vdova pridobi pravico do vdovske pokojnine, če je do smrti zavarovanca dopolnila starost 53 let oziroma, če je dopolnila 48 let starosti, jo lahko pridobi ob starosti 53 let. V skladu s 6. točko 110. člena ZPIZ-1 vdova, ki med trajanjem pravice do vdovske pokojnine, pridobljene pod pogoji iz 2. ali 3. alineje 1. odstavka tega člena (če je bila do zavarovančeve smrti popolnoma nezmožna za delo ali je to postala v enem letu po smrti, ali če ji je po zavarovančevi smrti ostal otrok ali več otrok, ki imajo pravico do družinske pokojnine po umrlem zavarovancu, in ima do njih dolžnost preživljanja) dopolni 53 let starosti, obdrži pravico do vdovske pokojnine trajno. Če ji ta pravica preneha pred dopolnjenim 53. letom starosti, toda po dopolnjenem 48. letu starosti, jo lahko znova uveljavi, ko dopolni 53 let starosti.

Po sodni praksi pritožbenega sodišča4 392. člen ZPIZ-2 glede varstva pravic družinskih članov ne zajema tudi prejšnjega 427. člena ZPIZ-1, ki je v 4. točki določal ugodnejše pogoje za vdovo, ki ji je pravica do družinske pokojnine, pridobljene po 2. ali 3. alineji 1. odstavka 72. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju (ZPIZ)5, veljavnega do uveljavitve ZPIZ-1, prenehala po dopolnitvi 45. leta starosti, vendar pred dopolnjenim 50. letom starosti. Pomeni, da za odločitev v obravnavani zadevi niso odločilne določbe zakona, po katerem je bila tožnici oziroma otrokoma priznana družinska pokojnina, temveč morajo biti za priznanje obravnavane pravice izpolnjeni pogoji iz 53. člena ZPIZ-2 ali 392. člena ZPIZ-2 v zvezi s 110. členom ZPIZ-1. 7. Glede na predhodno navedeno pravno podlago, bi tožnica pravico do vdovske pokojnine na podlagi starosti lahko pridobila, če bi ob smrti moža dopolnila 55 let in 6 mesecev starosti, oziroma 50 let in 6 mesecev, da bi lahko pravico pridobila pri starosti 55 let in 6 mesecev, ali če bi do uveljavitve ZPIZ-2, torej do 31. 12. 2012 dopolnila 53 let oziroma vsaj 48 let, da bi pravico pridobila pri starosti 53 let. Ker je tožnica na dan moževe smrti dopolnila 23 let starosti, do 31. 12. 2012 pa 44 let starosti, ne izpolnjuje zakonsko predpisanega pogoja starosti za priznanje pravice do vdovske pokojnine.

8. Da bi med trajanjem pravice do družinske pokojnine postala popolnoma nezmožna za delo, tožnica ni dokazala. Šele v pritožbi predložene zdravstvene dokumentacije, pritožbeno sodišče po 337. členu ZPP ne sme upoštevati, niti ne more v tej smeri začeti novega postopka pri tožencu, kot predlaga tožnica. Novo zahtevo za priznanje pravice do vdovske pokojnine lahko vloži le tožnica.

9. Ker torej tožnica ne izpolnjuje zakonskih pogojev za priznanje pravice do vdovske pokojnine, je sodišče prve stopnje tožbeni zahtevek na odpravo pravilnih in zakonitih odločb toženca in priznanje pravice do vdovske pokojnine utemeljeno zavrnilo. Pritožbeno sodišče je zato na podlagi 353. člena ZPP s to dodatno utemeljitvijo pritožbo kot neutemeljeno zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje.

1 Ur. l. RS, št. 73/2007 – uradno prečiščeno besedilo s spremembami.  
2 Ur. l. RS, št. 96/2012 s spremembami.  
3 Ur. l. RS, št. 106/1999 s spremembami.  
4 Psp 297/2016, Psp 117/2018. 5 Ur. l. RS, št. 12/1992 s spremembami.