VDSS sklep Pdp 848/2016
Datum: 2016-11-03T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VDSS:2016:PDP.848.2016
sodisce: Višje delovno in socialno sodišče
oddelek: Oddelek za individualne in kolektivne delovne spore
podrocje: DELOVNO PRAVO
institut: izvedensko delo - izvedenina - izvedensko mnenje - ogled - študij spisa

## Jedro

Izvedenec je upravičen do zneska 230,00 EUR iz naslova študija spisa, ki obsega med 500 in 1000 strani (1. točka 1. odstavka 48. člena Pravilnika o sodnih izvedencih in sodnih cenilcih), saj je spis ob predložitvi izvedencu v študij obsegal 244 listovnih številk, pri čemer so vloge strank pisane na obe strani lista, 76 prilog pod A in 31 prilog pod B.

## Izrek

I. Pritožba se zavrne in se potrdi izpodbijani sklep sodišča prve stopnje.

II. Pritožnica sama krije svoje pritožbene stroške.

## Obrazložitev

1. Sodišče prve stopnje je z izpodbijanim sklepom za opravljeno izvedensko delo z dne 22. 7. 2016 sodnemu izvedencu A.A., B., C. priznalo nagrado v bruto znesku 892,50 EUR (točka I izreka). Sklenilo je, da se na to nagrado obračunata in plačata 8,85 % prispevek za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v znesku 78,99 EUR in 0,53 % prispevek za zdravstveno zavarovanje za poškodbe pri delu in poklicne bolezni v znesku 4,73 EUR (točka II izreka), da stroške izdelave izvedenskega dela v skupnem znesku 976,22 EUR plačata tožeča in tožena stranka vsaka v višini ene polovice, torej vsaka 488,11 EUR, in da bo celoten strošek izdelave izvedenskega dela najkasneje v roku 30 dni od dneva izdaje sklepa poravnan delno iz predujma, ki je založen pri Delovnem sodišču v Celju, ter v preostalem delu iz sredstev brezplačne pravne pomoči Delovnega sodišča v Celju (točka III izreka). Ugotovilo je, da izvedenec ni zavezanec za plačilo DDV (točka IV izreka) in da pritožba zoper ta sklep ne zadrži njegove izvršitve (točka V izreka).

2. Zoper sklep se je pravočasno pritožila prvo tožena stranka iz vseh pritožbenih razlogov po 1. odstavku 338. člena ZPP v zvezi s 1. odstavkom 366. člena ZPP. Predlaga, da pritožbeno sodišče njeni pritožbi ugodi in izpodbijani sklep razveljavi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje, tožeči stranki pa naloži povrnitev pritožbenih stroškov v roku 15 dni, v primeru zamude z zakonskimi zamudnimi obrestmi. Navaja, da sklep nima razlogov o odločilnih dejstvih, ampak vsebuje zgolj zaključke o tem, v kakšni višini je izvedencu priznalo nagrado po posamezni postavki tarifnega dela pravilnika. Ker sklepa ni mogoče preizkusiti, je to kršitev 14. točke 2. odstavka 338. člena ZPP. Sodišče prve stopnje ni ugotovilo obsega sodnega spisa, zato sklep nima odločilnih razlogov o tem, zakaj je sodišče prve stopnje izvedencu priznalo nagrado za študij spisa, kot da bi bil obseg spisa med 500 - 1000 strani. Glede na svoj odvetniški spis ocenjuje, da obseg spisa gotovo ne znaša 500 strani. Sodišče prve stopnje je izvedencu priznalo tudi nagrado za ogled, pri čemer ni navedlo, koliko časa je ogled trajal, glede na priznani znesek pa naj bi trajal več kot eno uro do tri ure. Ker iz izvedenskega mnenja trajanje ogleda ni razvidno, je odločitev sodišča prve stopnje z njim v nasprotju, kar je kršitev 15. točke 2. odstavka 339. člena ZPP. Enako velja tudi za nagrado za čas izvedenčevega potovanja. Spis po stališču pritožbe tudi ni tako zahteven, da bi sodišče prve stopnje lahko izvedencu odmerilo nagrado za izdelavo izvedenskega mnenja v višini 414,00 EUR, sploh glede na to, da mnenje ne vsebuje niti ene fotografije, niti ene kalkulacije in tako z ničemer ne izstopa od manj zahtevnih izvidov in mnenj. Iz skrajne previdnosti pa še poudarja, da sodišče sploh ni odločilo o njeni zahtevi za izločitev očitno pristranskega izvedenca z dne 23. 8. 2016. 3. Pritožba ni utemeljena.

4. Pritožbeno sodišče je preizkusilo izpodbijani sklep v mejah uveljavljanih pritožbenih razlogov, pri čemer je v skladu z določbo 2. odstavka 350. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP, Ur. l. RS, št. 26/99 in naslednji) v zvezi s 1. odstavkom 366. člena ZPP po uradni dolžnosti pazilo na bistvene kršitve določb postopka iz 1., 2., 3., 6., 7., 11. točke, razen glede obstoja in pravilnosti pooblastila za postopek pred sodiščem prve stopnje ter 12. in 14. točke 2. odstavka 339. člena ZPP in na pravilno uporabo materialnega prava. Po tako izvedenem preizkusu je pritožbeno sodišče ugotovilo, da sodišče prve stopnje ni storilo absolutnih bistvenih kršitev določb postopka, na katere pazi pritožbeno sodišče po uradni dolžnosti, prav tako pa tudi v pritožbi zatrjevanih kršitev po 14. in 15. točki 2. odstavka 339. člena ZPP ne, kar bo pojasnjeno v nadaljevanju, odločitev pa je tudi materialnopravno pravilna.

5. Sodišče prve stopnje je svojo odločitev o odmeri nagrade izvedencu v izpodbijanem sklepu pravilno in zadostno obrazložilo. Pri odločitvi pravilno oprlo na določila Pravilnika o sodnih izvedencih in cenilcih (Pravilnik, Ur. l. RS, št. 88/2010 do 35/2013) in v njem določene Tarife za vrednotenje izvedenskega dela. Pravilno je odločilo, da je izvedenec upravičen do zneska 230,00 EUR iz naslova študija spisa, ki obsega med 500 in 1000 strani (1. točka 1. odstavka 48. člena Pravilnika), saj je spis ob predložitvi izvedencu v študij obsegal 244 listovnih številk, pri čemer so vloge strank pisane na obe strani lista, 76 prilog pod A in 31 prilog pod B. Prav tako je pravilno ocenilo, da gre za zahtevni ogled objekta in izvedencu priznalo stroške za ogled v trajanju več kot 1 uro do 3 ure, in potovanje na ogled (glede na razdaljo med D. in C.) skladno s 1. in 3. odstavkom 50. člena Pravilnika. Pravilno je odmerilo tudi nagrado za pisno izdelavo mnenja po 3. točki 1. odstavka 51. člena Pravilnika, pri tem pa pritožbeno sodišče pritožnici pojasnjuje, da so fotografije kraja ogleda sestavni del izvedenskega mnenja.

6. Ker pritožba prvo tožene stranke ni utemeljena, jo je pritožbeno sodišče zavrnilo in potrdilo izpodbijani sklep sodišča prve stopnje (2. točka 365. člena ZPP), pri tem pa je skladno z določbo 1. odstavka 360. člena ZPP presojalo le pritožbene navedbe, ki so odločilnega pomena.

7. Izrek o pritožbenih stroških temelji na 1. odstavku 165. člena ZPP v zvezi s 154. členom istega zakona. Prvo tožena stranka s pritožbo ni uspela, zato sama krije svoje pritožbene stroške.