UPRS Sodba IV U 96/2017-18
Datum: 2019-09-18T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:UPRS:2019:IV.U.96.2017.18
sodisce: Upravno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: DAVKI
institut: davčna izvršba - izvršilni naslov - izpodbijanje izvršilnega naslova - ugovori

## Jedro

Skladno s petim odstavkom 157. člena ZDavP-2 se lahko s pritožbo zoper sklep o izvršbi uveljavljajo zgolj ugovori, ki se nanašajo na samo izvršbo. Izvršilni naslovi (odmerne odločbe) so bili izdani v drugem postopku, naloga davčnega organa, ki je izdal izpodbijani sklep, pa je, da začne in vodi davčno izvršbo za obveznost, ki ni bila plačana.

## Izrek

Tožba se zavrne.

## Obrazložitev

1. Finančna uprava Republike Slovenije (v nadaljevanju prvostopenjski organ) je z izpodbijanim sklepom o davčni izvršbi na dolžnikove denarne prejemke, št. DT 4934-5569/2017-1 16 z dne 13. 1. 2017, odločila, da se zoper dolžnico A.A., v tem upravnem sporu tožnico, opravi davčna izvršba dolgovanega zneska obveznosti, ki znaša na dan 13. 1. 2017 skupaj 3.347,98 EUR, od česar odpade na glavnico 3.240,67 EUR, zamudne obresti 97,31 EUR in stroške sklepa 10,00 EUR. V nadaljevanju izreka sklepa je določila način davčne izvršbe z rubežem denarnih prejemkov z opredeljenimi omejitvami in izvzetji ter odločitev oprla na seznam izvršilnih naslovov, opremljenih z datumom izvršljivosti, ki se nanaša na obveznosti iz naslova prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, s pripadajočimi zamudnimi obresti. V obrazložitvi izpodbijanega sklepa je prvostopenjski organ pojasnil, da iz knjigovodske evidence davčnega organa izhaja, da tožnica v predpisanem roku ni poravnala obveznosti, ki so navedene v izreku tega sklepa, zato je treba zoper njo v skladu s 143. členom Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju ZDavP-2) začeti davčno izvršbo.

2. Tožnik je zoper navedeni sklep vložil pritožbo, ki jo je Ministrstvo za finance kot drugostopenjski organ zavrnilo, pri tem pa ni ugodilo zahtevi za povrnitev stroškov pritožbenega postopka. V obrazložitvi svoje odločitve je drugostopenjski organ pojasnil, da se tožnico terja za neporavnane prispevke za socialno varnost na podlagi odmernih odločb, ki so predložene spisu zadeve. Z navedenimi izvršilnimi naslovi so bile odmerjene obveznosti samo do 7. 10. 2015, iz česar izhaja, da je prvostopenjski organ upošteval odjavo tožnice iz obveznega socialnega zavarovanja. Drugostopenjski organ je tudi ugotovil, da izpodbijani sklep vsebuje vse sestavine, ki jih določa 151. člen ZDavP-2. 3. Tožnica se s takšno odločitvijo ne strinja in zoper njo vlaga tožbo iz vseh tožbenih razlogov (tožnica jih napačno poimenuje kot pritožbene razloge). Navaja, da je datum prenehanja zavarovanja 7. 5. 2015. Tožnica sodišču predlaga, da tožbi ugodi in izpodbijane odločbe razveljavi (pravilno odpravi), prosi pa tudi za oprostitev plačila sodne takse.

4. Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka tožbene navedbe in vztraja pri razlogih iz obrazložitve odločbe. Sodišču predlaga, da tožbo kot neutemeljeno zavrne.

5. Tožba ni utemeljena.

6. Po presoji sodišča sta sklep in odločba prvostopenjskega in pritožbenega organa pravilna in zakonita, izhajata iz podatkov v upravnem spisu ter imata oporo v materialnih predpisih, na katere se sklicujeta. Prvostopenjski organ je v obrazložitvi izpodbijane odločbe navedel utemeljene razloge za svojo odločitev, te pa je dodatno argumentiral pritožbeni organ. Sodišče je zato v celoti sledilo njuni obrazložitvi (drugi odstavek 71. člena Zakona o upravnem sporu, v nadaljevanju ZUS-1). V zvezi s tožbenimi navedbami pa sodišče pojasnjuje v nadaljevanju navedena dejstva.

7. Davčni organ začne davčno izvršbo z izdajo sklepa o izvršbi na podlagi prvega odstavka 143. člena ZDavP-2, če obveznost ni plačana v predpisanem roku. Izvršilni naslov za izdajo sklepa o izvršbi za izterjavo drugih denarnih nedavčnih obveznosti je odločba, sklep ali plačilni nalog s potrdilom o izvršljivosti, ki ga izda organ, pristojen za odmero te obveznosti. V obravnavanem primeru predstavljajo izvršilni naslov za izdajo sklepa o izvršbi odločbe o odmeri prispevkov za socialno varnost, t. j. prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vse odmerne odločbe so izvršljive z datumoma izvršljivosti 11. 6. 2016 (štiri odločbe) in 15. 12. 2016 (šest odločb). Tožnica obveznosti po teh odločbah ni izpolnila, kar med strankama ni sporno.

8. Tožnica s tožbo nasprotuje izpodbijanemu sklepu z navedbo, da je datum prenehanja zavarovanja 7. 10. 2015. 9. V zvezi z navedenim tožbenim ugovorom sodišče pojasnjuje, da je tožnici že drugostopenjski organ v odločbi, s katero je odločil o vloženi tožničini pritožbi zoper sklep prvostopenjskega organa, pojasnil, da so bile s predmetnimi izvršljivimi izvršilnimi naslovi odmerjene tožničine obveznosti samo do 7. 10. 2015, kar pomeni, da je prvostopenjski organ upošteval odjavo tožnice iz obveznega socialnega zavarovanja. V zvezi s tem sodišču izpostavlja, da v postopku izvršbe ni (več) mogoče izpodbijati izvršilnega naslova. Skladno s petim odstavkom 157. člena ZDavP-2 se namreč lahko s pritožbo zoper sklep o izvršbi uveljavljajo zgolj ugovori, ki se nanašajo na samo izvršbo. Izvršilni naslovi (odmerne odločbe) so bili izdani v drugem postopku, naloga davčnega organa, ki je izdal izpodbijani sklep, pa je, da začne in vodi davčno izvršbo za obveznost, ki ni bila plačana. Ne glede na navedeno pa sodišču pripominja, da tožnica tožbeno ni oporekala ugotovitvam davčnih organov, ki se nanašajo na vsebino odmernih odločb in v zvezi s tem tožničine obveznosti do datuma odjave tožnice iz obveznega socialnega zavarovanja.

10. Glede na navedeno je sodišče zaključilo, da je izpodbijani sklep pravilen in zakonit, tožbeni ugovori pa neutemeljeni, zato je sodišče tožbo na podlagi prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo.

11. Sodišče je v zadevi odločilo brez glavne obravnave, ker so bili dokazi izvedeni in pravilno presojeni že v postopku izdaje izpodbijanega akta (59. člen v zvezi z drugim odstavkom 51. člena ZUS-1), pri tem pa glavne obravnave tudi ni predlagala nobena od strank v postopku.

12. O predlogu tožnice za oprostitev plačila sodne takse za tožbo je sodišče odločilo s sklepom, št. IV U 96/2017-12K z dne 15. 12. 2017.