Sklep X Ips 687/2008
Datum: 2008-11-20T01:00:00.000+01:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2008:X.IPS.687.2008
opravilna_stevilka_ii_stopnje: Sodba UPRS (zunanji oddelek v Novi Gorici) U 476/2005
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: UPRAVNI SPOR
institut: carine - obnova postopka - revizija - dovoljenost - vrednostni kriterij - pomembno pravno vprašanje - pooblastilo ministra - neenotnost sodne prakse sodišča prve stopnje - odstop od sodne prakse

## Jedro

Pomembnost pravnega vprašanja je po dikciji ZUS-1 treba presojati glede na vsebino zadeve. Za pomembno pravno vprašanje glede na vsebino zadeve gre, če je mogoče od njegove rešitve pričakovati razvoj prava preko sodne prakse glede takega vprašanja, če bi bilo pomembno za zagotovitev pravne varnosti ali za enotno uporabo prava na področju, na katerega se nanaša vsebina zadeve.

## Izrek

Revizija se zavrže.

## Obrazložitev

Zoper pravnomočno sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka dne 7.10.2008 po odvetniku vložila revizijo. Njeno dovoljenost utemeljuje z razlogi iz 2. točke 2. odstavka 83. člena Zakona o upravnem sporu (ZUS-1; Uradni list RS, št. 105/06 in 26/07 - sklep US), pri čemer navaja, da je vrednost spora 21.000 eurov.

Revizija ni dovoljena.

Z izpodbijano pravnomočno sodbo je sodišče prve stopnje na podlagi 1. odstavka 63. člena ZUS-1 zavrnilo revidentovo tožbo zoper odločbo tožene stranke z dne 30.9.2005. S to odločbo je tožena stranka, po združitvi pritožbenih zadev tožeče stranke in družbe A. d.o.o., Ljubljana, zavrnila njuni pritožbi zoper sklepa Carinskega urada Ljubljana, oba z dne 10.1.2003, s katerima je prvostopenjski organ na podlagi 1. točke 260. člena Zakona o upravnem postopku (ZUP; Uradni list RS, št. 80/99, 70/00 in 52/02) dovolil obnovo postopkov uvoznega carinjenja, začetega po enotnih carinskih listinah (ECL), obe z dne 5.11.1999. Ob naknadnem preverjanju potrdil o poreklu, na podlagi katerih je bilo blago uvoženo po carinski stopnji "prosto", je bilo namreč ugotovljeno, da potrdila ne izpolnjujejo zahtevanih pogojev točnosti in verodostojnosti.

Po 2. odstavku 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če je podan eden od pogojev za njeno dovolitev, pri čemer je po ustaljeni upravno sodni praksi vrhovnega sodišča tako trditveno kot dokazno breme o obstoju pogojev za dovolitev revizije na strani revidenta, saj revizije po uradni dolžnosti ni mogoče dovoliti oziroma uvesti. Ustavno sodišče Republike Slovenije je v svojem sklepu, št. Up-858/08-8 z dne 3.6.2008 (Uradni list RS, št. 62/08), ugotovilo, da to stališče vrhovnega sodišča ni v nasprotju z Ustavo RS.

Po 1. točki 2. odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če vrednost izpodbijanega dela dokončnega upravnega akta oziroma pravnomočne sodbe, če je sodišče odločalo meritorno, v zadevah, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednosti, presega 20.000 eurov. Revizija glede na vrednost spora je torej dovoljena le, če gre za zadeve, v katerih je pravica ali obveznost stranke izražena v denarni vrednost. Ker gre v obravnavanem primeru za izpodbijanje sklepa o dovolitvi obnove carinskega postopka, s katerim se o carinski obveznosti ni meritorno odločalo, dovolitev revizije na tej podlagi ni mogoča. Po 2. točki 2. odstavka 83. člena ZUS-1 je revizija dovoljena, če gre po vsebini zadeve za odločitev o pomembnem pravnem vprašanju ali če odločba sodišča prve stopnje odstopa od sodne prakse vrhovnega sodišča glede pravnega vprašanja, ki je bistveno za odločitev, ali če v sodni praksi sodišča prve stopnje o tem pravnem vprašanju ni enotnosti, vrhovno sodišče pa o tem še ni odločalo. Revident kot pomembno pravno vprašanje izpostavlja vprašanje veljavnosti pooblastila državne podsekretarke B.B., ki je podpisala odločbo druge stopnje s pooblastilom ministra C.C. z dne 10.1.2003, ki pa v času odločanja v carinskem postopku na drugi stopnji ni bil več minister. Nova Vlada Republike Slovenije je zaprisegla dne 3.12.2004 in obenem je bil imenovan novi minister D.D. Revident meni, da pooblastilo državne podsekretarke ne izhaja iz zakona, temveč od osebe ministra. ZUP v 28. do 32. členu pooblašča za odločanje v upravnem postopku zgolj predstojnika organa. Poleg tega navaja, da je sodišče prve stopnje v obravnavani zadevi, glede razmerja med uporabo določb ZUP o obnovi postopka in določb Carinskega zakona (CZ; Uradni list RS, št. 1/95, 28/95, 32/99 in 59/02) o naknadnem obračunu carinskega dolga, ob sicer enakem dejanskem stanju (ponarejenem potrdilu o poreklu) zavzelo stališče, ki je nasprotno stališču iz sodbe istega sodišča, opr. št. U 562/2002 z dne 24.2.2005. Pomembnost pravnega vprašanja je po dikciji ZUS-1 treba presojati glede na vsebino zadeve. Za pomembno pravno vprašanje glede na vsebino zadeve gre, če je mogoče od njegove rešitve pričakovati razvoj prava preko sodne prakse glede takega vprašanja, če bi bilo pomembno za zagotovitev pravne varnosti ali za enotno uporabo prava na področju, na katerega se nanaša vsebina zadeve. V obravnavanem primeru je vsebina zadeve vprašanje zakonitosti sklepa o dovolitvi obnove carinskega postopka. Vprašanje, pooblastila državne podsekretarke, zato ni pomembno pravno vprašanje po vsebini obravnavane zadeve, ampak stransko vprašanje, ki ga navaja zgolj kot razlog za dovoljenost revizije. Poleg tega je sodna praksa sodišča prve stopnje v zvezi s tem vprašanjem enotna (opr. št. U 1533/2005 z dne 6.11.2006, opr. št. U 469/2005 z dne 25.9.2006, opr. št. U 2001/2005 z dne 16.4.2007, opr. št. U 1199/2006 z dne 18.06.2007 in druge), kar kaže na jasen pravni položaj in zato od odločitve vrhovnega sodišča glede tega vprašanja ni mogoče pričakovati razvoja prava oziroma poenotenja sodne prakse. Revizijsko sodišče glede navedenega stranskega vprašanja sicer v celoti pritrjuje stališču sodišča prve stopnje, po katerem pooblastilo ministra, ki ga ta podeli uradni osebi za odločanje v upravnem postopku, ni vezano na njegov mandat in ostane veljavno tudi po prenehanju ministrovega mandata.

Glede v revizij zatrjevanega odstopa od sodne prakse sodišča prve stopnje v zvezi z razmerjem med določbami ZUP o obnovi in določbami CZ o naknadnem obračunu carinskega dolga, pa vrhovno sodišče pojasnjuje, da je o tem že večkrat zavzelo enako stališče (opr. št. X Ips 329/2006, opr. št. X Ips 330/2006, opr. št. X Ips 917/2006, opr. št. X Ips 918/2006, opr. št. X Ips 394/2007), in sicer, da naknadno preverjanje carinskih deklaracij po določbah CZ (in na podlagi tega naknadni obračun carinskega dolga) ne izključuje izvedbe obnove carinskega postopka po določbah ZUP (če so za to izpolnjeni zakonski pogoji). V obravnavanem primeru je bila v skladu z določbami ZUP s sklepom dovoljena obnova carinskega postopka, zato revidentovo sklicevanje na določbe CZ o naknadnem obračunu carinskega dolga ni relevantno. Tudi o neenotnosti sodne prakse zato ni mogoče govoriti.

Ker glede na pojasnjeno zatrjevani razlogi za dovoljenost revizije iz 1. in 2. točke 2. odstavka 83. člena ZUS-1 niso podani, je vrhovno sodišče revizijo na podlagi 89. člena ZUS-1 zavrglo kot nedovoljeno.

V skladu z določilom 1. odstavka 154. člena in 1. odstavka 165. člena Zakona o pravdnem postopku (ZPP-UPB3; Uradni list RS, št. 73/07 in 45/08), ki se na podlagi 1. odstavka 22. člena ZUS-1 uporablja primerno za vprašanja postopka, ki niso urejena v ZUS-1, revident sam nosi stroške revizijskega postopka.