VSRS Sklep X DoR 203/2019
Datum: 2020-05-27T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2020:X.DOR.203.2019
opravilna_stevilka_ii_stopnje: UPRS (zunanji oddelek v Celju) Sodba IV U 144/2017
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: CESTE IN CESTNI PROMET - CIVILNO PROCESNO PRAVO - INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO - UPRAVNI SPOR
institut: predlog za dopustitev revizije - ukrep inšpektorja za ceste - inšpekcijski ukrep odstranitve objekta - odstranitev reklamnih panojev - oglaševanje na območju državnih cest - poseg v varovalni pas državne ceste - soglasje Direkcije za ceste - soglasje Direkcije RS za ceste za poseg v varovalnem pasu - za odločanje relevanten predpis - časovna veljavnost zakona - pomembno pravno vprašanje izkazano - pomembnost za zagotovitev pravne varnosti in enotne uporabe prava

## Jedro

Revizija se dopusti glede vprašanja, ali bi moralo Upravno sodišče Republike Slovenije zakonitost postavitve reklamnega objekta v varovalni pas državne ceste presojati z uporabo določb zakona, ki je veljal v času postavitve objekta, to je ZJC.

## Izrek

Revizija se dopusti glede vprašanja: Ali bi moralo Upravno sodišče Republike Slovenije zakonitost postavitve reklamnega objekta v varovalni pas državne ceste presojati z uporabo določb zakona, ki je veljal v času postavitve objekta, to je ZJC?

## Obrazložitev

1. Upravno sodišče Republike Slovenije (v nadaljevanju Upravno sodišče) je zavrnilo tožničino tožbo zoper odločbo Inšpektorata Republike Slovenije za infrastrukturo, št. 06102-5/2017/12 z dne 19. 4. 2017 (v zvezi z odločbo Ministrstva za infrastrukturo, št. 3717-94/2017/2-00611756 z dne 3. 6. 2017). Z navedeno odločbo je inšpektorat tožnici naložil odstranitev objekta za obveščanje in oglaševanje, ki je bil pred uveljavitvijo Zakona o cestah (v nadaljevanju ZCes-1) postavljen v območje državne ceste.

2. Iz sodbe izhaja stališče, da je treba za oglasne table, postavljene v območje državne ceste pred uveljavitvijo ZCes-1, to je v času veljavnosti Zakona o javnih cestah (ZJC), ki ni zahteval soglasja Direkcije RS za infrastrukturo, ampak le soglasje občine, uporabiti v času odločanja veljavni ZCes-1. Upravno sodišče je to stališče pojasnilo z navedbo, da je ZJC prenehal veljati z dnem uveljavitve ZCes-1 (1. 4. 2011), ta pa v prehodnih določbah ni določil drugačnega režima za objekte, postavljene pred začetkom njegove uveljavitve. Tožnica bi zato morala tudi zanje pridobiti soglasje Direkcije po petem odstavku 78. člena ZCes-1, ki ga soglasje občine ne more nadomestiti.

3. Tožnica je na Vrhovno sodišče vložila predlog za dopustitev revizije po 367. členu Zakona o pravdnem postopku (v nadaljevanju ZPP) v zvezi s prvim odstavkom 22. člena Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) in mu predlagala, naj revizijo dopusti zaradi dveh pomembnih pravnih vprašanj.

4. Predlog za dopustitev revizije je delno utemeljen.

5. Vrhovno sodišče je ugotovilo, da so pogoji za dopustitev revizije iz prvega odstavka 367.a člena ZPP glede vprašanja, navedenega v izreku tega sklepa, izpolnjeni, zato je predlogu tožnice za dopustitev revizije v tem delu ugodilo (tretji odstavek 367.c člena ZPP). Gre namreč za pomembno pravno vprašanje uporabe novega zakona in v njem določenih vsebinskih pogojev v primerih že izvršenih posegov. Vprašanje je pomembno z vidika zagotavljanja pravne varnosti in načela varstva zaupanja v pravo zaradi morebitnih povratnih učinkov v sodbi zavzetega stališča Upravnega sodišča, ki bi lahko bilo uporabljeno tudi v drugih primerljivih zadevah.

6. Glede drugega vprašanja Vrhovno sodišče revizije ni dopustilo, saj zanjo niso izpolnjeni zakonski pogoji.