Sodba U 258/93
Datum: 1994-05-18T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:1994:U.258.93
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Upravni oddelek
podrocje: URBANIZEM - INŠPEKCIJSKO NADZORSTVO
institut: ukrep urbanističnega inšpektorja - odstranitev objekta in vzpostavitev prvotnega stanja - nadaljevanje gradnje po ustavitveni odločbi

## Jedro

Tožeča stranka je kljub odločbi o ustavitvi gradnje z deli nadaljevala. Zato je bil ukrep odstranitve objekta v skladu z veljavnimi predpisi.

## Izrek

Tožba se zavrne.

## Obrazložitev

Z izpodbijano odločbo je tožena stranka tožečima strankama zavrnila pritožbo zoper odločbo Urbanistične inšpekcije Sekretariata za inšpekcijske službe skupnosti obalnih občin z dne 21.9.1992, s katero je bilo odločeno, da morata tožnika v roku 21 dni po prejemu odločbe odstraniti pritlični stanovanjski objekt z delavnico, vse skupaj tlorisnih dimenzij 12 x 10 m ter pritlično etažo na parcelni št. 5121/1 ter vzpostaviti zemljišče v prvotno stanje. Pod točko 2. izreka pa je bilo še odločeno, da pritožba zoper odločbo ne zadrži izvršitve odrejenega ukrepa.

V tožbi tožnika navajata, da je odločitev tožene stranke vsaj preuranjena. Zaprosila sta namreč za lokacijsko dovoljenje, poleg tega pa po letu 1988 nista na objektu opravljala nikakršnih gradbenih posegov več. Dela, ki jih navaja izpodbijana odločba, so bila zgolj provizorična in z izključnim namenom konzerviranja objekta oziroma njegovega zavarovanja pred nadaljnjim propadanjem do pridobitve ustreznega dovoljenja. Ker gre za objekt, ki stoji že dalj časa in je bil postavljen pred uveljavitvijo predpisov, ki jih tožena stranka navaja kot pravno podlago za odločbo, poleg tega pa je objekt po katastrskih podatkih obstoječ, predlagata, da sodišče izpodbijano odločbo odpravi.

Tožena stranka v odgovoru na tožbo prereka navedbe tožnikov, vztraja pri svoji odločitvi in predlaga, da se tožba kot neutemeljena zavrne. Tožba ni utemeljena.

Zakon o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84, 37/85, 29/86, 43/89 in Uradni list RS, št. 26/90 in 40/90 - ZUN) v 1. odstavku 74. člena določa, da organ urbanistične inšpekcije odredi, da se gradnja ustavi, dokler investitor ne pridobi gradbenega in lokacijskega dovoljenja oziroma potrdila, če se gradi ali drugače posega v prostor brez lokacijskega dovoljenja ali brez potrdila na območju, kjer je sicer graditev dovoljena. V 3. odstavku istega člena pa je določeno, da v primeru, če investitor nadaljuje delo kljub izdanemu ukrepu iz 1. odstavka tega člena ali če za urejanje prostora pristojni upravni organ lokacijsko dovoljenje oziroma izdajo potrdila zavrne ali če investitor v roku iz prejšnjega odstavka ne zaprosi za lokacijsko dovoljenje oziroma ne priglasi nameravane graditve, odredi organ urbanistične inešpekcije, da se objekt oziroma del objekta odstrani na investitorjeve stroške ter vzpostavi prejšnje stanje.

Ker je tožena stranka v predhodnem postopku pravilno ugotovila, da sta tožnika sporni del gradila, ne da bi si pridobila lokacijsko dovoljenje in da sta kasneje, kljub odločbi z dne 24.3.1988, ki jo je izdal urbanistični inšpektor Sekretariata za inšpekcijske službe Skupnosti obalnih občin, s katero se odreja ustavitev gradnje stanovanjskega objekta z delavnico v tlorisni izmeri 12 x 10 m, ki se gradi na parc. št. 5121/1, nadaljevala z gradnjo, je tudi pravilno zaključila, da so izpolnjeni vsi zahtevani pogoji za izdajo odločbe, s katero je bilo tožnikoma naloženo, da sporni objekt odstranita. Ker je bila odločba izdana ob upoštevanju pravilno ugotovljenega dejanskega stanja in na podlagi veljavnih predpisov, je sklicevanje tožnikov na dejstvo, da je objekt po katastrskih podatkih obstoječ, da sta zaprosila za lokacijsko dovoljenje in da nadaljevana gradbena dela pomenijo samo konzerviranje objekta, za odločanje v tej zadevi pravno irelevantno. Za odločitev v njunem primeru je namreč pomembno samo to, da sta kljub izdani odločbi z gradnjo nadaljevala, kar med strankama niti ni sporno. Že samo to dejstvo zadošča za izdajo odločbe o odstranitvi objekta.

Izpodbijana odločba je po presoji sodišča zakonita, zato je sodišče tožbo zavrnilo na podlagi 2. odstavka 42. člena zakona o upravnih sporih. Določbe zakona o upravnih sporih je sodišče uporabilo smiselno kot predpis Republike Slovenije po določbi 1. odstavka 4. člena ustavnega zakona za izvedbo temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije (Uradni list RS, št. 1/91-I).