VSRS Sklep I Kr 1316/2009
Datum: 2017-07-06T02:00:00.000+02:00
ecli: ECLI:SI:VSRS:2017:I.KR.1316.2009
sodisce: Vrhovno sodišče
oddelek: Kazenski oddelek
podrocje: KAZENSKO PROCESNO PRAVO
institut: prenos krajevne pristojnosti - drugi tehtni razlogi

## Jedro

Zgolj dejstvo, da je v drugem kazenskem postopku sodnica podala predlog za prenos krajevne pristojnosti, samo po sebi ne more vzbujati dvoma v objektivno nepristranskost celotnega sodišča in s tem tehtnega razloga.

## Izrek

Predlog za prenos krajevne pristojnosti se zavrne.

## Obrazložitev

1. Pred Okrožnim sodiščem v Kopru teče kazenski postopek zoper obtožene B. P., S. M. in R. S., pri čemer Okrožno državno tožilstvo v Kopru obtoženi S. M. očita storitev kaznivega dejanja pomoči h kaznivemu dejanju zlorabe položaja ali pravic po četrtem v zvezi s tretjim in prvim odstavkom 261. člena v zvezi s 27. členom Kazenskega zakonika (v nadaljevanju KZ).

2. Predlog za prenos krajevne pristojnosti vlaga obtoženkin zagovornik, v katerem predlaga, da Vrhovno sodišče Republike Slovenije za vodenje predmetnega kazenskega postopka iz tehtnih razlogov določi drugo stvarno pristojno sodišče. Uvodoma zagovornik navaja, da je sodeča sodnica pristranska in obtoženki ni zagotovljeno pošteno sojenje, poleg podanih objektivnih okoliščin, ki kažejo na dvom o sodničini nepristranskosti, pa je sodnica večkrat ravnala nezakonito in v škodo obtoženke. V nadaljevanju predloga zagovornik izpostavlja sodničin predlog za prenos krajevne pristojnosti, ki ga je podala v drugi, vzporedno vodeni, kazenski zadevi pod opravilno številko I K 18896/2011. Zagovornik poudarja, da je v tem vzporednem kazenskem postopku sodnica v svojem predlogu priznala, da je kazenska zadeva specifična in izredno obremenjena z osebnim prepričanjem obtožencev in njihovih zagovornikov, da obtoženci ne bodo deležni nepristranskega in poštenega sojenja. Po mnenju sodnice tudi mediji (občinsko glasilo ekoper in spletni portal www.regionalobala.si) vztrajno žalijo njo osebno kakor tudi ostale sodnike koprskega sodišča, za kratek čas pa je bilo v zvezi z njenim sojenjem na portalu komentirano tudi, da se sodnici napoveduje karambol, kar sodnica dojema kot grožnjo. Sodnica v nadaljevanju predloga ocenjuje, da so omenjeni članki z negativno vsebino podlaga obrambi, da podaja procesne predloge in onemogoča normalen tek kazenskega postopka, ker pa obramba še ni uspela z njeno izločitvijo, si sodnica razlaga, da skuša sedaj svoj cilj ? njeno izločitev doseči z vložitvijo različnih kazenskih ovadb in subsidiarnih obtožnih predlogov. Zagovornik šteje sodničine razloge iz njenega predloga za prenos krajevne pristojnosti za tehten razlog za prenos krajevne pristojnosti tudi v tej kazenski zadevi in poudarja, da zagovorniki v omenjenih kazenskih postopkih nimajo negativne vloge, kakor jim jo neupravičeno pripisuje sodnica. Zoper sodečo sodnico so sproženi številni predkazenski in kazenski postopki zaradi ravnanj, ki jih izvaja v tem kazenskem postopku, po mnenju zagovornika pa ni možno spregledati tudi dejstva, da je v obeh kazenskih postopkih ves čas sojenja v sodni dvorani prisoten varnostnik.

3. Po prvem odstavku 35. člena Zakona o kazenskem postopku (v nadaljevanju ZKP) lahko skupno neposredno sodišče določi za postopek drugo stvarno pristojno sodišče na svojem območju, če je očitno, da se bo tako lažje izvedel postopek ali če so za to drugi tehtni razlogi. Kateri so ti tehtni razlogi, zakon ne določa, v sodni praksi pa se je izoblikovalo stališče, da je tehtni razlog za prenos krajevne pristojnosti podan takrat, kadar obstojijo okoliščine, ki objektivno ne zagotavljajo nepristranskega (poštenega) sojenja v smislu prvega odstavka 23. člena Ustave RS oziroma prvega odstavka 6. člena Evropske konvencije o človekovih pravicah (primerjaj odločbi Ustavnega sodišča U-I-149/99 z dne 3. 4. 2003 in Up-799/13-19 z dne 22. 1. 2015). Sodišče, ki odloča o prenosu pristojnosti, ugotavlja obstoj teh pogojev le na podlagi predloga upravičenca in njegove utemeljitve.

4. Vrhovno sodišče ugotavlja, da so uvodne zagovornikove navedbe o pristranskosti sodnice in odsotnosti poštenega sojenja pod njenim vodstvom prepavšalne, saj iz navedb v predlogu (na podlagi katerih Vrhovno sodišče presoja utemeljenost predloga za prenos krajevne pristojnosti) ni mogoče ugotoviti, ali gre za okoliščine, ki bi pri razumnem človeku oziroma v očeh javnosti lahko ustvarile upravičen dvom o nepristranskosti kateregakoli sodnika tega sodišča in s tem o zagotavljanju videza nepristranskosti sojenja pred navedenim sodiščem. Zagovornik pristranskost sodnice utemeljuje z objektivnimi okoliščinami, ki jih niti ne navede in ne obrazloži, prav tako pa ne pojasni, katera konkretna ravnanja sodnice so bila nezakonita in na kakšen način je sodnica z vodenjem kazenskega postopka pri obtoženi S. M. povzročila škodo. Gre za neargumentiran in subjektiven dvom obrambe v nepristranskost sodnice, ki pa izjemnosti uporabe instituta prenosa krajevne pristojnosti ne opravičuje.

5. V poglavitnem delu predloga zagovornik utemeljuje prenos krajevne pristojnosti s predlogom sodnice za prenos krajevne pristojnosti, ki ga je podala v drugi kazenski zadevi z opravilno številko I K 18896/2011. Vrhovno sodišče ocenjuje, da zgolj dejstvo, da je v drugem kazenskem postopku sodnica podala predlog za prenos krajevne pristojnosti, samo po sebi ne more vzbujati dvoma v objektivno nepristranskost celotnega sodišča in s tem tehtnega razloga za prenos krajevne pristojnosti v tej kazenski zadevi. Očitno je, da zagovornik utemeljuje dvom v objektivno in nepristransko sojenje na Okrožnem sodišču v Kopru z vsebino sodničinega predloga za prenos krajevne pristojnosti v drugi kazenski zadevi, kar pa ne more predstavljati tehtnega razloga za prenos krajevne pristojnosti na podlagi prvega odstavka 35. člena ZKP, upoštevajoč pri tem tudi načelo, da so sodniki zavezani soditi po ustavi in zakonih in drugo na njih ne sme vplivati. Kolikor so pri posameznem sodniku, ki opravlja sodniško funkcijo, podane konkretne okoliščine, ki vzbujajo dvom o njegovi nepristranskosti, je to razlog za izločitev sodnika (6. točka prvega odstavka 39. člena ZKP), ne more pa to utemeljevati predloga za prenos krajevne pristojnosti stvarno pristojnega sodišča. To velja tudi za zagovornikovo navedbo, da je sodnica v svojem predlogu v drugi kazenski zadevi pripisala zagovornikom negativno vlogo. Takšna okoliščina (sodničin predlog za prenos krajevne pristojnosti z njenim opisom procesnega stanja) sama po sebi, ne da bi zagovornik utemeljil povezavo med sodničinim predlogom ter njenim odločanjem v tej kazenski zadevi, ne more utemeljevati prenosa krajevne pristojnosti iz tehtnih razlogov zaradi obstoja objektivnega dvoma v nepristransko sojenje pred Okrožnim sodiščem v Kopru. Drugačna odločitev bi pomenila popolno odrekanje objektivnosti sodnikom in sodišču, na katerem sodniki izvršujejo sodno funkcijo. Kakšen vpliv na objektivno nepristranskost Okrožnega sodišča v Kopru naj bi pri vsem tem imel prisoten varnostnik v sodni dvorani, zagovornik ne pojasni in se Vrhovno sodišče do takšne neargumentirane navedbe ni moglo opredeliti.

6. Vrhovno sodišče zato ocenjuje, da razlogi, ki jih v predlogu za prenos krajevne pristojnosti navaja obtoženkin zagovornik, ne dajejo podlage za zaključek, da so podani tehtni razlogi po prvem odstavku 35. člena ZKP, ki bi utemeljevali prenos krajevne pristojnosti, zato je njegov predlog zavrnilo.