Judgment of the Court (First Chamber) of 12 December 2019.
JR and YC.
Requests for a preliminary ruling from the Cour d'appel (Luxembourg) and Rechtbank Amsterdam.
Reference for a preliminary ruling — Urgent preliminary ruling procedure — Police and judicial cooperation in criminal matters — European arrest warrant — Framework Decision 2002/584/JHA — Article 6(1) — Definition of ‘issuing judicial authority’ — Criteria — European arrest warrant issued by the public prosecutor’s office of a Member State for the purpose of criminal proceedings.
Joined Cases C-566/19 PPU and C-626/19 PPU. (2019)
Language: Swedish

Mot denna bakgrund beslutade Rechtbank Amsterdam (Domstolen i Amsterdam) att vilandeförklara målet och ställa följande tolkningsfrågor till EU-domstolen:
”1)
Kan en åklagare – som deltar i rättsskipningen i den utfärdande medlemsstaten och som vid utövande av sitt uppdrag i samband med utfärdandet av en europeisk arresteringsorder agerar självständigt – som har utfärdat en europeisk arresteringsorder betraktas som en utfärdande rättslig myndighet i den mening som avses i artikel 6.1 i rambeslut 2002/584, om en domstol i den utfärdande medlemsstaten har prövat huruvida villkoren för utfärdande av en europeisk arresteringsorder var uppfyllda, och särskilt huruvida beslutet är proportionerligt, innan åklagaren fattade det verksamma beslutet att utfärda den europeiska arresteringsordern?”
2)
För det fall den första frågan ska besvaras nekande, ska då det villkor som avses i punkt 75 i EU-domstolens dom av den 27 maj 2019, OG och PI (Åklagarmyndigheten i Lübeck och Zwickau) (C‑508/18 och C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456), nämligen att åklagarens beslut att utfärda en europeisk arresteringsorder, och särskilt frågan om beslutet är proportionerligt eller ej, måste kunna överklagas på ett sätt som till fullo uppfyller de krav som följer av principen om ett effektivt domstolsskydd, anses uppfyllt om den eftersökta personen efter den faktiska överlämningen, vid domstolen i den utfärdande medlemsstaten, kan yrka att den europeiska arresteringsordern ska upphävas och om denna domstol i detta sammanhang bland annat prövar om beslutet att utfärda den europeiska arresteringsordern är proportionerligt eller ej?”

Legal relationship diagram (Graphviz):
digraph {
    rankdir=LR;
    node [shape=box];
    
  "Domstolen"[shape=doubleoctagon];
  "Rechtbank Amsterdam Rechtbank Amsterdam (Domstolen i Amsterdam)"[shape=doubleoctagon];
    
  "Rechtbank Amsterdam Rechtbank Amsterdam (Domstolen i Amsterdam)"->"tolkningsfrågor";
  "tolkningsfrågor"->"Domstolen";
  "Kan en åklagare – som deltar i rättsskipningen i den utfärdande medlemsstaten och som vid utövande av sitt uppdrag i samband med utfärdandet av en europeisk arresteringsorder agerar självständigt – som har utfärdat en europeisk arresteringsorder betraktas som en utfärdande rättslig myndighet i den mening som avses i artikel 6.1 i rambeslut 2002/584, om en domstol i den utfärdande medlemsstaten har prövat huruvida villkoren för utfärdande av en europeisk arresteringsorder var uppfyllda, och särskilt huruvida beslutet är proportionerligt, innan åklagaren fattade det verksamma beslutet att utfärda den europeiska arresteringsordern?” För det fall den första frågan ska besvaras nekande, ska då det villkor som avses i punkt 75 i EU-domstolens dom av den 27 maj 2019, OG och PI (Åklagarmyndigheten i Lübeck och Zwickau) (C‑508/18 och C‑82/19 PPU, EU:C:2019:456), nämligen att åklagarens beslut att utfärda en europeisk arresteringsorder, och särskilt frågan om beslutet är proportionerligt eller ej, måste kunna överklagas på ett sätt som till fullo uppfyller de krav som följer av principen om ett effektivt domstolsskydd, anses uppfyllt om den eftersökta personen efter den faktiska överlämningen, vid domstolen i den utfärdande medlemsstaten, kan yrka att den europeiska arresteringsordern ska upphävas och om denna domstol i detta sammanhang bland annat prövar om beslutet att utfärda den europeiska arresteringsordern är proportionerligt eller ej?’"[dir=none];
    
}