Judgment of the Court (Ninth Chamber) of 11 July 2019.
CS and Others v České aerolinie a.s.
Request for a preliminary ruling from the Městský soud v Praze.
Reference for a preliminary ruling — Transport — Common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights — Regulation (EC) No 261/2004 — Article 5(1)(c) — Article 7(1) — Right to compensation — Connecting flights — Flights consisting of two flights operated by different air carriers — Long delay in relation to the second flight with points of departure and arrival outside the European Union and operated by a carrier established in a non-Member State).
Case C-502/18. (2019)
Language: Latvian

Apelācijas tiesvedībā šo nolēmumu apstiprināja iesniedzējtiesa Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa, Čehijas Republika). Savā 2016. gada 26. aprīļa nolēmumā tā atzina, it īpaši, ka nav jāvēršas Tiesā ar lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši LESD 267. pantam, jo Regulas Nr. 261/2004 3. panta 5. punkta interpretāciju var skaidri izsecināt no šīs regulas formulējuma, kā arī no 2013. gada 28. februāra sprieduma Folkerts (C‑11/11, EU:C:2013:106). Šajā ziņā iesniedzējtiesa uzskatīja, ka no šīs tiesību normas izriet, ka České aerolinie ir tieši atbildīga par attiecīgajiem pasažieriem nodarīto kaitējumu kompānijas Etihad Airways nodrošinātajā savienotā reisa daļā notikušās kavēšanās dēļ, jo vietniecības jēdziena būtiskā sastāvdaļa ir tas, ka atvietojamais ir tieši atbildīgs par vietnieka rīcību. Turklāt iesniedzējtiesas ieskatā šī minētās regulas interpretācija ir arī pilnīgi atbilstīga tās izskatāmajai faktiskajai situācijai un taisnīga, ievērojot, ka līgumpārvadātāja atbildība izriet no līguma un pārvadātājs nevar tikt no tās atbrīvots tāpēc, ka lidojuma daļu, kurā ir notikusi kavēšanās, ir nodrošinājusi cita persona, jo šāda situācija ir analoģiska jebkura cita apakšlīguma situācijai.
Tomēr Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa, Čehijas Republika) ar 2017. gada 31. oktobra nolēmumu šo nolēmumu atcēla. Savā nolēmumā Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa) uzdeva iesniedzējtiesai izvērtēt České aerolinie argumentus, kuros tā atsaucās uz Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa, Vācija) nolēmumu, kurā šī tiesa līdzīgā kontekstā ir uzskatījusi, ka līgumpārvadātāja atbildība nevar iestāties, jo tas nav apkalpojošais gaisa pārvadātājs.

Legal relationship diagram (Graphviz):
digraph {
    rankdir=LR;
    node [shape=box];
    
  "Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa, Čehijas Republika)"[shape=doubleoctagon];
  "České aerolinie"[shape=doubleoctagon];
  "Regulas Nr. 261/2004 3. panta 5. punkta interpretāciju var skaidri izsecināt no šīs regulas formulējuma, kā arī no 2013. gada 28. februāra sprieduma Folkerts"[shape=trapezium];
  "Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa, Čehijas Republika)"[shape=doubleoctagon];
    
  "Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa, Čehijas Republika)"->"sprieduma 26/04/2016";
  "sprieduma 26/04/2016"->"České aerolinie";
  "sprieduma 26/04/2016"->"apstiprināja iesniedzējtiesa"[dir=none];
  "apstiprināja iesniedzējtiesa"->"Regulas Nr. 261/2004 3. panta 5. punkta interpretāciju var skaidri izsecināt no šīs regulas formulējuma, kā arī no 2013. gada 28. februāra sprieduma Folkerts"[dir=none];
  "Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa, Čehijas Republika)"->"sprieduma 31/10/2017";
  "sprieduma 31/10/2017"->"Městský soud v Praze (Prāgas pilsētas tiesa, Čehijas Republika)";
  "sprieduma 31/10/2017"->"Ústavní soud (Konstitucionālā tiesa) uzdeva iesniedzējtiesai izvērtēt České aerolinie argumentus, kuros tā atsaucās uz Bundesgerichtshof (Federālā augstākā tiesa, Vācija) nolēmumu"[dir=none];
}