Judgment of the Court (Ninth Chamber) of 11 July 2019.
CS and Others v České aerolinie a.s.
Request for a preliminary ruling from the Městský soud v Praze.
Reference for a preliminary ruling — Transport — Common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of flights — Regulation (EC) No 261/2004 — Article 5(1)(c) — Article 7(1) — Right to compensation — Connecting flights — Flights consisting of two flights operated by different air carriers — Long delay in relation to the second flight with points of departure and arrival outside the European Union and operated by a carrier established in a non-Member State).
Case C-502/18. (2019)
Language: Croatian

Tu je odluku u žalbenom postupku potvrdio sud koji je uputio zahtjev, Městský soud v Praze (Gradski sud u Pragu, Češka Republika). U odluci od 26. travnja 2016. taj je sud osobito presudio da nije potrebno Sudu uputiti zahtjev za prethodnu odluku na temelju članka 267. UFEU‑a jer tumačenje članka 3. stavka 5. Uredbe br. 261/2004 jasno proizlazi iz teksta te uredbe i presude od 28. veljače 2013., Folkerts (C‑11/11, EU:C:2013:106). U tom pogledu, sud koji je uputio zahtjev utvrdio je da iz te odredbe proizlazi da je prijevoznik České aerolinie izravno odgovoran predmetnim putnicima za štetu koju su pretrpjeli zbog kašnjenja dijela izravno povezanog leta koji je izveo Etihad Airways jer je integralni dio pravnog pojma naloga okolnost da je nalogodavac izravno odgovoran za djela nalogoprimca. Osim toga, sud koji je uputio zahtjev smatrao je da je to tumačenje navedene uredbe pravično i potpuno u skladu s činjeničnom situacijom u postupku koji se pred njime vodi jer odgovornost ugovornog prijevoznika proizlazi iz ugovora te se prijevoznik ne može izuzeti na temelju činjenice da je dio leta na kojem je došlo do kašnjenja izvodila druga stranka s obzirom na to da je takva situacija bila istovjetna bilo kojem drugom obliku podugovaranja.
Tu je odluku ipak ukinuo Ústavní soud (Ustavni sud, Češka Republika) odlukom od 31. listopada 2017. U svojoj je presudi Ústavní soud (Ustavni sud) naložio sudu koji je uputio zahtjev da ispita argumente prijevoznika České aerolinie na temelju kojih se potonji pozivao na presudu Bundesgerichtshofa (Savezni sud, Njemačka), u kojoj je taj sud u sličnom kontekstu utvrdio da se ne može uspostaviti ugovorna odgovornost prijevoznika ako potonji sam nije stvarni zračni prijevoznik.

Legal relationship diagram (Graphviz):
digraph {
    rankdir=LR;
    node [shape=box];
    
  "Městský soud v Praze (Gradski sud u Pragu, Češka Republika)"[shape=doubleoctagon];
  "České aerolinie"[shape=doubleoctagon];
  "članka 3. stavka 5. Uredbe br. 261/2004 i presude od 28. veljače 2013., Folkerts"[shape=trapezium];
  "Ústavní soud (Ustavni sud, Češka Republika)"[shape=doubleoctagon];
    
  "Městský soud v Praze (Gradski sud u Pragu, Češka Republika)"->"presuda 26/04/2016";
  "presuda 26/04/2016"->"České aerolinie";
  "presuda 26/04/2016"->"potvrdio sud"[dir=none];
  "potvrdio sud"->"članka 3. stavka 5. Uredbe br. 261/2004 i presude od 28. veljače 2013., Folkerts"[dir=none];
  "Ústavní soud (Ustavni sud, Češka Republika)"->"presuda 31/10/2017";
  "presuda 31/10/2017"->"Městský soud v Praze (Gradski sud u Pragu, Češka Republika)";
  "presuda 31/10/2017"->"Ústavní soud (Ustavni sud) naložio sudu koji je uputio zahtjev da ispita argumente prijevoznika České aerolinie na temelju kojih se potonji pozivao na presudu Bundesgerichtshofa (Savezni sud, Njemačka)"[dir=none];
}