Judgment of the Court (First Chamber) of 12 February 2019.
TC.
Request for a preliminary ruling from the Rechtbank Amsterdam.
Reference for a preliminary ruling — Judicial cooperation in criminal matters — Framework Decision 2002/584/JHA — European arrest warrant — Article 12 — Keeping a person in detention — Article 17 — Time limits for adoption of the decision to execute the European arrest warrant — National legislation providing for automatic suspension of detention 90 days after arrest — Interpretation in conformity with EU law — Suspension of time limits — Charter of Fundamental Rights of the European Union — Article 6 — Right to liberty and security — Differing interpretations of national legislation — Clarity and predictability.
Case C-492/18 PPU. (2019)
Language: Bulgarian

TC е поискал преустановяване на задържането му, считано от 4 юли 2018 г., датата, на която изтича срокът от 90 дни от задържането му.
Запитващата юрисдикция пояснява, че съгласно член 22, параграф 4 от OLW тя по принцип трябва да преустанови мярката за задържане за целите на предаването на издирваното лице, когато 90-дневният срок, определен за постановяване на окончателно решение с предмет изпълнение на европейска заповед за арест, е бил превишен. Като е приел тази разпоредба, нидерландският законодател по принцип се е основал на схващането, че това спиране е наложено от Рамково решение 2002/584.
Все пак от решение от 16 юли 2015 г., Lanigan (C‑237/15 PPU, EU:C:2015:474), следва, че това схващане е погрешно и не взема в достатъчна степен предвид задълженията, които съгласно разпоредбите на първичното право на Съюза са възложени на юрисдикцията, която е сезирана с искане за изпълнение на европейска заповед за арест, и по-конкретно със задължението като последна съдебна инстанция по този вид дела да сезира Съда с преюдициално запитване, когато отговорът на това искане е необходим за постановяване на решението ѝ, и да спре производството във връзка с предаването, ако е налице реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице в издаващата държава членка по смисъла на решение от 5 април 2016 г., Aranyosi и Căldăraru (C‑404/15 и C‑659/15 PPU, EU:C:2016:198).
Следователно запитващата юрисдикция посочва, че е развила съдебна практика, позволяваща ѝ да даде на член 22, параграф 4 от OLW тълкуване, което да съответства едновременно на Рамково решение 2002/584 и на OLW, в смисъл, че в случаите, посочени в предходната точка, производството по отношение на предаването се спира. Това тълкуване не оставя без приложение член 22, параграф 4 от OLW, тъй като срокът, определен за произнасяне по предаването, се спира.

Legal relationship diagram (Graphviz):
digraph {
    rankdir=LR;
    node [shape=box];
    
  "rechtbank Amsterdam (District Court, Amsterdam, Netherlands)"[shape=doubleoctagon];
  "TC"[shape=doubleoctagon];
    
  "rechtbank Amsterdam (District Court, Amsterdam, Netherlands)"->"да спре производството във връзка с предаването, ако е налице реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице в издаващата държава членка.";
  "да спре производството във връзка с предаването, ако е налице реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице в издаващата държава членка."->"TC";
  "да спре производството във връзка с предаването, ако е налице реална опасност от нечовешко или унизително отношение към издирваното лице в издаващата държава членка."->"тя да даде на член 22, параграф 4 от OLW тълкуване, което да съответства едновременно на Рамково решение 2002/584 и на OLW"[dir=none];
  "TC"->"ТС е поискал преустановяване на задържането му, считано от 4 юли 2018 г. 04/07/2018";
  "ТС е поискал преустановяване на задържането му, считано от 4 юли 2018 г. 04/07/2018"->"rechtbank Amsterdam (District Court, Amsterdam, Netherlands)";
  "ТС е поискал преустановяване на задържането му, считано от 4 юли 2018 г. 04/07/2018"->"ТС е поискал преустановяване на задържането му, считано от 4 юли 2018 г., датата, на която изтича срокът от 90 дни от задържането му..";
}